type: other

text:
Zakoni Republike Litve določajo več možnosti za alternativno reševanje sporov. Leta 2012 je v Litvi začel veljati prenovljeni zakon o trgovinski arbitraži (Komercinio arbitražo įstatymas). Uporablja se za arbitražne postopke na ozemlju Republike Litve, in sicer ne glede na državljanstvo ali narodnost strank v sporu ter ne glede na to, ali gre za fizične ali pravne osebe, ali je arbitražni postopek organiziral stalni arbitražni organ ali pa poteka ad hoc. Arbitraža je enakovredna alternativa državnim sodiščem. Omogoča hitro in ugodno rešitev večine poslovnih sporov, tako da se namesto sodnikom predložijo neodvisnim, verodostojnim in uglednim posameznikom, sprejemljivim za obe stranki. Stranke v arbitražnem postopku se lahko svobodneje dogovorijo o pravilih, ki urejajo arbitražni postopek. Arbitražno sodišče lahko zaseda v katerem koli kraju, ki je prikladen za stranke v sporu, ter svobodno izbere jezik postopka, obliko odločitve itd. Elektronski arbitražni sporazumi so priznani kot zapisani sporazumi.
 Leta 2008 je bil sprejet zakon o spravni mediaciji v civilnih postopkih (Civilinių ginčų taikinamojo tarpininkavimo įstatymas). Spravna mediacija v civilnih postopkih (ki se imenuje tudi mediacija) je postopek sporazumnega reševanja sporov, v katerega je vključena nepristranska tretja oseba kot spravni posrednik (mediator). Zakon določa, da se lahko mediacija uporablja za reševanje civilnih sporov (na primer sporov v zvezi z družinskimi in drugimi zadevami), ki jih lahko obravnava sodišče v civilnem postopku. Stranke lahko to možnost uporabijo za rešitev spora pred njegovo predložitvijo sodišču (izvensodna mediacija) in po začetku sodnega postopka (sodna mediacija). Opozoriti je treba, da se z začetkom mediacije prekine zastaralni rok za vložitev tožbe. Tudi če stranke spora ne rešijo sporazumno, tako še vedno ohranijo pravico do vložitve pravnega sredstva pri sodišču. Sodna mediacija je brezplačna. Poleg tega ob odločitvi za reševanje spora v civilni zadevi s sodno mediacijo v primerjavi s pravnim postopkom prihranite veliko časa in truda pa tudi denarja, saj se v primeru sporazumnega dogovora, sprejetega v postopku mediacije, povrne 75 % plačane sodne takse. Pri reševanju spora s sodno mediacijo je zagotovljena zaupnost. Vsaka stranka lahko brez navedbe razlogov odstopi od sodne mediacije.
 Za izvensodno reševanje sporov, ki izhajajo iz potrošniških pogodb, se uporablja zakon o varstvu potrošnikov (Vartotojų teisių apsaugos įstatymas), ki je začel veljati leta 2007, določa pa alternativo sodnemu postopku, vključno z njenimi postopkovnimi pravili in institucionalno ureditvijo. Organi, ki v Litvi sodelujejo pri alternativnem reševanju sporov, so državna služba za varstvo potrošnikov (Valstybinė vartotojų teisių apsaugos tarnyba), regulativni organ za komunikacije (Ryšių reguliavimo tarnyba) in drugi organi, ki se ukvarjajo z reševanjem sporov v posameznih panogah (regulativni organ za komunikacije obravnava spore na področju elektronskih komunikacij ter poštnih in kurirskih storitev, banka Litve (Lietuvos bankas) obravnava potrošniške spore s ponudniki finančnih storitev itd.). Potrošniki lahko med alternativnim reševanjem sporov uporabljajo pravno pomoč, vendar se njeni stroški ne povrnejo. Država zagotovi primarno in sekundarno pravno pomoč tistim potrošnikom, ki izpolnjujejo v zakonodaji določena merila. Vloga, predložena organu za alternativno reševanje sporov, običajno nima odložilnega učinka na zastaralni rok. Glede na razmeroma dolge roke za rešitev potrošniških sporov in nekatere kratke zastaralne roke za vložitev tožbe tako obstaja resno tveganje za prekoračitev zastaralnega roka.
 Za nekatere vrste tožb so v litovski zakonodaji določeni krajši zastaralni roki.
 Krajši enomesečni zastaralni rok velja za tožbe zaradi rezultatov postopkov za oddajo javnega naročila.
 Krajši trimesečni zastaralni rok velja za tožbe za razglasitev ničnosti sklepov organov pravne osebe.
 Krajši šestmesečni zastaralni rok velja za:
 tožbe v zvezi z izvršbo zaradi neizpolnitve obveznosti (denarna kazen, zamudne obresti);
 tožbe v zvezi z napakami na prodanem blagu.
 Krajši šestmesečni zastaralni rok velja za tožbe, ki izhajajo iz razmerij med prevoznimi podjetji in njihovimi strankami v zvezi s pošiljkami, odpremljenimi iz Litve, medtem ko za pošiljke, odpremljene v tujini, velja enoletni zastaralni rok.
 Krajši enoletni zastaralni rok velja za zavarovalne zahtevke.
 Krajši triletni zastaralni rok velja za odškodninske tožbe , vključno z odškodninskimi tožbami zaradi neustrezne kakovosti proizvodov.
 Krajši petletni zastaralni rok velja za terjatve za obresti in druga redna plačila.
 Za tožbe v zvezi s pomanjkljivo opravljenim delom veljajo krajši zastaralni roki.
 Za tožbe, povezane s prevozom tovora, potnikov in prtljage, veljajo zastaralni roki, določeni v zakonikih (zakonih), ki veljajo za posamezne vrste prevoza.
 Za spor, povezan s pogodbenimi obveznostmi, se uporablja pravo, ki ga sporazumno izberejo zadevne stranke; če stranke izberejo pravo Republike Litve, lahko svoje zakonite interese branijo pred litovskimi sodišči. Tak dogovor strank se lahko zapiše v pogodbi ali določi v skladu z dejanskimi okoliščinami zadeve. Stranke se lahko dogovorijo, da se bo za celotno pogodbo ali nekatere njene dele uporabljalo pravo neke države. Kadar se odločijo, da bi se moralo za pogodbo uporabljati pravo tuje države, se to ne more uporabiti kot razlog za odstopanje od obveznih pravil, ki se uporabljajo v Republiki Litvi ali kateri koli drugi državi ter jih z dogovorom med strankami ni mogoče spremeniti ali od njih odstopiti.
 Če stranke ne izberejo prava, ki se uporablja za pogodbo, se uporablja pravo države, s katero so pogodbene obveznosti najtesneje povezane. Domneva se, da je pogodbena obveznost najtesneje povezana z državo, na ozemlju katere:
 ima stranka, ki jo zavezuje obveznost, ki je za pogodbo najbolj značilna, stalno prebivališče ali osrednjo upravo. Če je obveznost tesneje povezana s pravom države, v kateri se izvaja dejavnost stranke, za katero velja obveznost, se uporablja pravo tiste države;
 je nepremično premoženje, če je predmet pogodbe pravica do nepremičnega premoženja ali pravica do njegove uporabe;
 je bila glavna poslovna enota ob sklenitvi pogodbe o prevozu, če je država glavne poslovne enote prevoznika ista kot država, v kateri je bil tovor natovorjen, ali na ozemlju katere je registrirani sedež pošiljatelja ali z ozemlja katere je bil tovor odpremljen.
 Za arbitražne sporazume se uporablja isto pravo kot za glavno pogodbo. Če glavna pogodba ni veljavna, se uporablja pravo kraja, v katerem je bil sklenjen arbitražni sporazum; če tega ni mogoče opredeliti, se uporablja pravo države arbitraže.
 Za pravice in obveznosti strank, ki izhajajo iz škode, se po izbiri prizadete stranke uporablja bodisi pravo države, v kateri je bilo zadevno dejanje storjeno ali v kateri obstajajo katere koli druge okoliščine, zaradi katerih je nastala škoda, bodisi pravo države, v kateri je škoda nastala.
 Pravna ureditev, ki se uporablja za skupno premoženje zakoncev, se določi s pravom države, v kateri imata zakonca stalno prebivališče. Če ga imata v različnih državah, se uporablja pravo države, katere državljana sta oba zakonca. Če sta zakonca državljana različnih držav in nikoli nista imela skupnega stalnega prebivališča, se uporablja pravo države, v kateri je bila sklenjena zakonska zveza. Pravna ureditev, ki se uporablja za skupno premoženje zakoncev, opredeljeno s pogodbo, je pravo države, ki sta ga zakonca izbrala v pogodbi. V tem primeru lahko izbereta pravo države, v kateri imata ali bosta imela stalno prebivališče, pravo države, v kateri je bila sklenjena zakonska zveza, ali pravo države, državljan katere je eden od zakoncev. Sporazum zakoncev glede prava, ki se uporablja za premoženje, velja, če je skladen z zahtevami prava izbrane države ali prava države, v kateri je bil sporazum sklenjen.
 Pravila o pristojnosti so določena v členih 29 in 30 zakonika o civilnem postopku (Civilinio proceso kodeksas). Tožba se lahko vloži pri sodišču v kraju stalnega prebivališča toženca. Tožbo zoper pravno osebo je treba vložiti glede na kraj registriranega sedeža pravne osebe, kot je naveden v registru pravnih oseb. Če je toženec država ali občina, je treba tožbo vložiti glede na kraj registriranega sedeža organa, ki zastopa državo ali občino.
 Tožba zoper toženca, katerega stalno prebivališče ni znano, se lahko vloži glede na kraj njegovega premoženja ali kraj njegovega zadnjega znanega stalnega prebivališča. Tožba zoper toženca, ki nima stalnega prebivališča v Republiki Litvi, se lahko vloži glede na kraj njegovega premoženja ali kraj njegovega zadnjega znanega stalnega prebivališča v Republiki Litvi. Tožba v zvezi z dejavnostmi podružnice pravne osebe se lahko vloži tudi glede na registrirani sedež podružnice.
 Tožba za dodelitev preživnine in tožba na ugotovitev očetovstva se lahko vložita tudi glede na tožnikov kraj stalnega prebivališča. Odškodninska tožba zaradi škode, povzročene zdravju osebe, vključno s smrtjo, se lahko vloži glede na tožnikov kraj stalnega prebivališča ali kraj, v katerem je bila škoda povzročena. Odškodninska tožba zaradi škode, povzročene na premoženju osebe, se lahko vloži glede na tožnikov kraj stalnega prebivališča (registrirani sedež) ali kraj, v katerem je bila škoda povzročena.
 Tožba v zvezi s sporazumom/pogodbo, v kateri je opredeljen kraj izvedbe, se lahko vloži tudi glede na kraj izvedbe, naveden v sporazumu/pogodbi.
 Tožba v zvezi z delovanjem osebe v funkciji skrbnika ali upravitelja premoženja se lahko vloži tudi glede na kraj stalnega prebivališča (registrirani sedež) skrbnika ali upravitelja premoženja.
 Tožba v zvezi s potrošniškimi pogodbami se lahko vloži tudi glede na kraj stalnega prebivališča potrošnika.
 Tožbe v zvezi s stvarnimi pravicami na nepremičnem premoženju, uporabo nepremičnega premoženja, razen zahtevkov za prodajo skupnega premoženja zakoncev v zadevah za razvezo zakonske zveze, in preklicem rubeža nepremičnega premoženja spadajo v pristojnost sodišča v kraju, kjer je nepremično premoženje ali njegov glavni del.
 Vse civilne zadeve obravnavajo okrožna sodišča kot sodišča prve stopnje, razen zadev, ki jih obravnavajo regionalna sodišča ali regionalno sodišče v Vilni.
 Regionalna sodišča kot sodišča prve stopnje obravnavajo naslednje civilne zadeve:
 od 4. aprila 2013 zadeve, v katerih zahtevek presega 150 000 LTL, razen zadev v zvezi z družinskimi in delovnimi razmerji ter zadev v zvezi z odškodnino za nepremoženjsko škodo;
 zadeve v zvezi z nadomestilom za premoženjsko in nepremoženjsko škodo, nastalo zaradi kršitve določenih pravic pacientov;
 Naslednje zadeve kot sodišče prve stopnje obravnava izključno regionalno sodišče v Vilni:
 zadeve v zvezi s spori, kot so navedeni v zakonu o patentih (Lietuvos Respublikos patentų įstatymas);
 zadeve v zvezi s spori, kot so navedeni v zakonu o blagovnih znamkah (Lietuvos Respublikos prekių ženklų įstatymas);
 zadeve v zvezi s posvojitvijo litovskega državljana, ki prebiva v Republiki Litvi, za katero zaprosijo državljani drugih držav;
 druge civilne zadeve, ki v skladu s posebnimi zakoni spadajo v izključno pristojnost regionalnega sodišča v Vilni kot sodišča prve stopnje.
 Osebe lahko tožbo vložijo same ali po zastopnikih. Če oseba sodeluje na obravnavi, zaradi tega ne izgubi pravice do zastopnika v postopku. Udeležba zastopnika na sodni obravnavi v imenu osebe, ki jo zastopa, se šteje za ustrezno, razen če se zdi sodišču nujno, da se obravnave udeleži zastopana oseba.
 Odvetnik je nujen v postopkih v zadevah, opredeljenih v zakoniku o civilnem postopku in civilnem zakoniku (Civilinis kodeksas). Če na primer sodišče obravnava zadevo, v katero je vključena oseba, ki ji je bila odvzeta poslovna sposobnost, mora zadevno osebo zastopati odvetnik.
 Osebe, ki želijo sodišču predložiti dokumente ali jih pridobiti od njega, se morajo obrniti na sodno tajništvo, to pa pojasni postopek predložitve, pridobitve ali vračila dokumentov. Kontaktne točke sodišč
 Odkar je 1. julija 2013 začel delovati portal za elektronske storitve e.teismas.lt, je mogoče prek spleta vložiti dokumentacijo o zadevi, spremljati napredovanje postopka, plačati sodno takso in dobiti druge storitve.
 Za zagotovitev doslednosti pri obravnavi zadev je v resoluciji določeno, da je treba od 1. januarja 2014 elektronsko obravnavati tudi zadeve, ki so jih elektronsko obravnavala sodišča nižje stopnje in so bile prenesene na prizivno sodišče in kasacijsko sodišče.
 Osebe, ki sodelujejo v zadevi, morajo predložiti izvirnike procesnih pisanj. Poleg tega mora sodišče prejeti zadostno število izvodov natisnjenih procesnih pisanj: po en izvod za vsako nasprotno stranko (v zadevah, v katerih je več tožencev ali tožnikov, po en izvod za vsakega od njih, če pa je bil za prejemanje procesnih pisanj, povezanih z zadevo, imenovan zastopnik ali pooblaščenec, samo en izvod za zadevnega zastopnika ali pooblaščenca) in tretje stranke, razen kadar je procesno pisanje vloženo z elektronskimi komunikacijskimi sredstvi. Če procesna pisanja vsebujejo priloge, je treba priložiti toliko izvodov teh prilog, kolikor je izvodov procesnih pisanj, razen če se vložijo z elektronskimi komunikacijskimi sredstvi ali če je sodišče odobrilo, da prilog strankam ni treba predložiti, ker jih je veliko.
 Vsa procesna pisanja in priloge k njim morajo biti sodišču predloženi v državnem jeziku. Kadar stranke v postopku, ki jim je treba vročiti procesna pisanja, ne govorijo državnega jezika, mora sodišče prejeti prevode takih pisanj v jezik, ki ga razumejo. Kadar morajo biti predložena pisanja prevedena v tuji jezik, morajo stranke zagotoviti ustrezno overjene prevode.
 Tožbo je mogoče elektronsko vložiti prek portala litovskih sodišč za elektronske storitve https://e.teismas.lt/en/public/home/, do katerega je mogoče dostopati prek spletišča nacionalne sodne uprave (Teismų administracija): http://www.teismai.lt/en/.
 Elektronski obrazec tožbe je mogoče izpolniti na portalu litovskih sodišč za elektronske storitve https://e.teismas.lt/en/public/home/.
 Vsaka tožba, vložena pri sodišču, mora izpolnjevati splošne zahteve, ki veljajo glede vsebine procesnih pisanj (člen 111 zakonika o civilnem postopku). Procesna pisanja morajo biti pri sodišču vložena pisno. Na vsakem procesnem pisanju stranke v postopku morajo biti navedeni:
 ime sodišča, pri katerem se vlaga procesno pisanje;
 procesni položaj, imena, priimki, osebne identifikacijske številke (če so znane) in kraji stalnega prebivališča strank v postopku; drugi naslovi drugih strank v postopku za vročanje procesnih pisanj, ki jih vložnik pozna; kadar so stranke v postopku ali ena od njih pravna oseba, polno ime, registrirani sedež in vsi morebitni drugi naslovi drugih strank v postopku za vročanje procesnih pisanj, ki jih vložnik pozna, oznake, številke tekočih računov (če so znane) in podrobnosti o kreditnih institucijah (če so znane);
 metoda, ki se uporabi za vročanje procesnih pisanj stranki, in poštni naslov za pošiljanje, če to ni naslov stalnega prebivališča ali sedeža;
 narava in predmet procesnega pisanja;
 okoliščine, ki utemeljujejo predmet procesnega pisanja, in vsi dokazi, ki potrjujejo zadevne okoliščine;
 vloženemu procesnemu pisanju je treba priložiti morebitne priloge;
 podpis osebe, ki vlaga procesno pisanje, in datum, ko je bilo to sestavljeno.
 Oseba v postopku, ki procesno pisanje utemeljuje na podlagi pravila za razlago, ki ga je sprejelo mednarodno sodišče ali sodišče tuje države, mora predložiti kopijo sodnega sklepa, s katerim je bilo določeno zadevno pravilo, in ustrezno overjen prevod sklepa v državni jezik.
 Procesno pisanje, ki ga pri sodišču vloži zastopnik, mora vsebovati informacije o zastopniku, opredeljene v zgornjih točkah 2 in 3, priložiti pa mu je treba dokument, ki potrjuje zastopnikove pravice in obveznosti, če tak dokument še ni bil vložen ali če se je obdobje veljavnosti pooblastila, vključenega v spis, izteklo.
 Oseba, ki jo je pooblastila stranka v postopku, ki ne more podpisati procesnega pisanja, mora to pisanje podpisati v imenu stranke v postopku in pri tem navesti razlog, zakaj stranka ne more sama podpisati predloženega pisanja.
 Člen 135 zakonika o civilnem postopku določa, da mora tožbeni zahtevek vsebovati naslednje informacije:
 višino zahtevka, kadar mora biti vrednost navedena v zahtevku;
 okoliščine, na katerih tožnik utemeljuje svoj zahtevek (dejanski razlogi za zahtevek);
 dokaze, ki potrjujejo okoliščine, kot jih je navedel tožnik, kraje stalnega prebivališča prič in kraj drugih dokazov;
 kaj tožnik zahteva (predmet tožbenega zahtevka);
 mnenje tožnika glede možnosti izdaje zamudne sodbe, če ni odgovora na zahtevek ali predhodno procesno pisanje;
 ali se bo zadeva vodila prek odvetnika. Če se bo, je treba navesti njegovo ime, priimek in službeni naslov;
 mnenje tožnika glede možnosti sklenitve dogovora o poravnavi, če tožnik želi predložiti tako mnenje.
 Tožbenemu zahtevku je treba priložiti dokumente ali druge dokaze, na katere tožnik opira svoje zahtevke, potrdilo o plačilu sodne takse in morebitne zahteve za izvedbo dokazov, ki jih tožnik ne more predložiti, ter razloge za to.
 Tožbenemu zahtevku je treba priložiti vse dokumente, ki podpirajo zahtevke v njem, in potrdilo o plačilu sodne takse. Sodna taksa za nedenarne zahtevke znaša 100 LTL. V premoženjskih sporih je sodna taksa določena kot delež zahtevanega zneska, opredeljen v posebnih zakonih: 3 % in vsaj 50 LTL za zahtevke do 100 000 LTL; 3 000 LTL plus 2 % zahtevanega zneska za zahtevke nad 100 000 LTL in do 300 000 LTL ter 7 000 LTL plus 1 % zahtevanega zneska za zahtevke nad 300 000 LTL. Skupna sodna taksa v premoženjskih sporih ne sme presegati 30 000 LTL.
 V posebnih zakonih so določene zadeve, v katerih so tožniki oproščeni plačila sodne takse. Poleg tega lahko sodišče odobri delno oprostitev plačila ali odložitev plačila takse do sprejetja odločitve, pri čemer se upošteva finančni položaj osebe. Kakršen koli zahtevek za oprostitev plačila ali njegovo odložitev je treba utemeljiti in mu priložiti dokazilo o slabem finančnem položaju osebe.
 V listinskih postopkih znaša sodna taksa polovico takse, ki se plača za zahtevek, vendar ne manj kot 20 LTL.
 Za ločena pravna sredstva se sodna taksa ne plača, razen za ločena pravna sredstva za uporabo začasnih ukrepov, za katera se plača sodna taksa v višini 100 LTL.
 Kadar se procesna pisanja ali priloge k takim pisanjem pri sodišču vlagajo izključno z elektronskimi komunikacijskimi sredstvi, znaša taksa 75 % sodne takse, ki se plača za zadevno procesno pisanje, oziroma najmanj 10 LTL.
 Stranka se mora o zagotavljanju pravnih storitev s svojim odvetnikom, odvetniki ali poklicnim združenjem odvetnikov dogovoriti s podpisom sporazuma. Za opravljene pravne storitve mora plačati dogovorjeno nagrado. Stranke se lahko glede časa plačila dogovorijo, kakor želijo.
 Z zakonom o pravni pomoči, ki jo zagotavlja država (Lietuvos Respublikos Valstybės garantuojamos teisinės pagalbos įstatymas), je zajamčeno zagotavljanje primarne in sekundarne pravne pomoči v skladu z določenimi ureditvami.
 Primarna pravna pomoč se zagotavlja državljanom Republike Litve in drugih držav članic EU, osebam, ki zakonito prebivajo v Republiki Litvi ali drugih državah članicah EU, ter osebam, upravičenim do take pomoči na podlagi mednarodnih sporazumov, katerih pogodbenica je Republika Litva. Primarno pomoč je treba zagotoviti takoj. Kadar to ni mogoče, se pošlje uradno obvestilo o tem, kdaj bo zagotovljena, kar ne sme biti pozneje kot pet dni po datumu prošnje za pomoč. Občinski uradniki in uslužbenci, odvetniki ali specialisti pri javnih agencijah, s katerimi je občina sklenila pogodbo, osebno svetujejo o izvensodni poravnavi spora, zagotovijo informacije o pravnem sistemu, zakonih in drugi zakonodaji ter pomagajo pripraviti osnutek dogovora o poravnavi ali izpolniti prošnjo za sekundarno pomoč. Primarna pravna pomoč se lahko zavrne, če zahtevek prosilca očitno ni utemeljen, če se je prosilec že udeležil obsežnega posvetovanja o istem vprašanju, če je jasno, da lahko oseba dobi odvetnikov nasvet brez pravne pomoči, ki jo država zagotavlja v skladu z zakonom, ali pa se prošnja ne nanaša na pravice in pravne interese prosilca, razen v primerih zastopanja, opredeljenih v zakonu.
 Sekundarna pravna pomoč se lahko dodeli istim prejemnikom, vendar je njena zagotovitev odvisna tudi od višine njihovega skupnega dohodka.
 Zagotovi se lahko vsaki osebi s stalnim prebivališčem v Republiki Litvi, katere premoženje in letni dohodek ne presegata stopenj za upravičenost, ki jih vlada določi v zvezi z zagotavljanjem pravne pomoči. Premoženje in dohodek sta razvrščena v stopnji I in II: za stopnjo I država krije vse stroške sekundarne pravne pomoči, za stopnjo II pa 50 % takih stroškov (preostalih 50 % mora nositi zadevna oseba).
 Do brezplačne sekundarne pravne pomoči ne glede na svoje premoženje ali letni dohodek so upravičene naslednje osebe: osumljeni, obdolženi ali obsojeni v kazenskih zadevah, v katerih je sodelovanje zagovornika obvezno; žrtve v zadevah, povezanih z odškodnino za škodo, povzročeno s kaznivim dejanjem, vključno z zadevami, v katerih je treba odškodnino določiti v kazenski zadevi; prejemniki socialnih prejemkov; osebe v nastanitvenih ustanovah za oskrbo; osebe, ki jim je priznana huda invalidnost ali nezmožnost za delo; osebe, ki so dosegle upokojitveno starost in se jim je priznala visoka stopnja posebnih potreb; skrbniki takih oseb, kadar se pravna pomoč zahteva za zastopanje in varstvo pravic in interesov oseb v njihovem skrbništvu; osebe, ki priskrbijo dokaz (nalog za rubež premoženja itd.), da iz objektivnih razlogov ne morejo uporabljati svojega premoženja in sredstev, zaradi česar njihovo premoženje in letni dohodek, s katerim bi lahko razpolagali po lastni želji, ne presegata stopnje za upravičenost, ki jo je vlada določila v zvezi z zagotovitvijo sekundarne pravne pomoči; osebe, ki trpijo zaradi hude duševne bolezni, kadar sta sporna njihova prisilna hospitalizacija ali zdravljenje; skrbniki takih oseb, kadar se pravna pomoč zahteva za zastopanje in varstvo pravic in interesov oseb v njihovem skrbništvu; dolžniki, kadar se vlaga terjatev zoper njihovo zadnje stalno prebivališče, v katerem trenutno živijo; starši ali drugi zakoniti zastopniki mladoletnika, kadar je sporna premestitev otroka; mladoletniki, ki niso poročeni ali ki jim sodišče ni podelilo polne poslovne sposobnosti in v zadevah, opredeljenih v posebnih zakonih, v svojem imenu začnejo postopek; osebe, ki predlagajo razglasitev svoje poslovne nesposobnosti v zadevah v zvezi z razglasitvijo fizične osebe za poslovno nesposobno; osebe, ki želijo prijaviti rojstvo, in druge zadeve, določene v mednarodnih sporazumih, katerih pogodbenica je Republika Litva.
 O dopustnosti odloči sodišče s sprejetjem sklepa. Ta postopek se šteje za začetek civilne zadeve. Če obstajajo pomanjkljivosti in jih oseba, ki je udeležena v zadevi ali je vložila zahtevek/procesno pisanje, odpravi v skladu z zahtevami sodišča in roki, se šteje, da je bil zahtevek/pisanje vložen na datum njegove izročitve sodišču. V nasprotnem primeru se šteje, da ni bil vložen, in se na ukaz sodnika skupaj s prilogami vrne vložniku najpozneje pet delovnih dni po roku za odpravo pomanjkljivosti.
 Tožnik lahko zahtevek umakne, dokler sodišče ne pošlje izvoda zahtevka tožencu. Pozneje se lahko zahtevek umakne le, če se toženec strinja in se zahtevek umakne, preden o njem odloči sodišče prve stopnje.
 Stranke v postopku so o času in kraju sodne obravnave ali posameznih procesnih ukrepih obveščene v pozivu na sodišče ali obvestilu sodišča. Urnik sodnih obravnav je na voljo tudi na spletu prek informacijskega sistema litovskih sodišč, do katerega je mogoče dostopati na spletišču nacionalne sodne uprave. http://liteko.teismai.lt/tvarkarasciai/


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 2021.6.4.
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 197/67
 A BIZOTTSÁG (EU) 2021/898 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2021. május 28.)
 egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről („Salată cu icre de știucă de Tulcea” (OFJ))
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló, 2012. november 21-i 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 52. cikke (2) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az 1151/2012/EU rendelet 50. cikke (2) bekezdése a) pontjának megfelelően a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Románia kérelmét (2) a „Salată cu icre de știucă de Tulcea” elnevezés bejegyzésére.
 (2)
 A Bizottsághoz nem érkezett az 1151/2012/EU rendelet 51. cikke szerinti felszólalási nyilatkozat, ezért a „Salată cu icre de știucă de Tulcea” elnevezést be kell jegyezni,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 A „Salată cu icre de știucă de Tulcea” (OFJ) elnevezés bejegyzésre kerül.
 Az első albekezdésben említett elnevezés a 668/2014/EU bizottsági végrehajtási rendelet (3) XI. mellékletének 1.7. osztályába (Friss hal, puhatestűek és rákfélék, valamint ezekből készült termékek) tartozó terméket jelöl.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2021. május 28-án.
 a Bizottság részéről,
 az elnök nevében,
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 a Bizottság tagja
 (1) HL L 343., 2012.12.14., 1. o.
 (2) HL C 39., 2021.2.4., 26. o.
 (3) A Bizottság 668/2014/EU végrehajtási rendelete (2014. június 13.) a mezőgazdasági termékek és az élelmiszerek minőségrendszereiről szóló 1151/2012/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazására vonatkozó szabályok megállapításáról (HL L 179., 2014.6.19., 36. o.).


text:
31. 3. 88 Diario Oficial de las Comunidades Europeas N° C 84/17
 Propuesta de Reglamento (CEE) del Consejo por el que se fija la cantidad máxima
 garantizada de guisantes, habas, haboncillos y altramuces dulces para las campañas
 de comercialización de 1988/1989 a 1990/1991
 COM(88) 80 final
 (Presentada por la Comisión al Consejo el 23 de febrero de 1988)
 (88/C 84/09)
 EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, conviene fijar la cantidad máxima garantizada para las
 campañas de comercialización de 1988/1989 a 1990/1991
 Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica
 como se especifica a continuación,
 Europea,
 Visto el Reglamento (CEE) n° 1431/82 del Consejo, de 18 HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
 de mayo de 1982, por el que se prevén medidas especiales
 para los guisantes, habas, haboncillos y altramuces
 dulces i1), cuya última modificación la constituye el Artículo 1
 Reglamento (CEE) n° .../88, y, en particular, el apartado 1
 de su artículo 3 bis, La cantidad máxima garantizada a que se refiere el artículo
 3 bis del Reglamento (CEE) n° 1431/82 queda fijada en
 Vista la propuesta de la Comisión, 3 500 000 toneladas para cada una de las campañas de
 comercialización de 1988/1989, 1989/1990 y 1990/1991.
 En cooperación con el Parlamento Europeo,
 Visto el dictamen del Comité Económico y Social, Artículo 2
 Considerando que, de acuerdo con el artículo 3 bis del
 Reglamento (CEE) n° 1431/82, conviene fijar una cantidad El presente Reglamento entrará en vigor el tercer día de su
 máxima garantizada para los guisantes, habas, haboncillos publicación en el Diario Oficial de las Comunidades
 y altramuces dulces; Europeas.
 Considerando que, dadas las orientaciones a medio plazo y Será aplicable a partir del 1 de julio de 1988.
 los niveles de producción durante estos últimos años,
 El presente Reglamento será obligatorio en todos sus
 elementos y directamente aplicable en cada Estado
 0) DO n° L 162 de 12. 6. 1982, pág. 28. miembro.
 Propuesta de Reglamento (CEE) del Consejo por el que se fija la cantidad máxima
 garantizada de semillas de soja para las campañas de comercialización
 de 1988/1989 a 1990/1991
 COM(88) 80 final
 (Presentada por la Comisión al Consejo el 23 de febrero de 1988)
 (88/C 84/10)
 EL CONSEJO DE LAS COMUNIDADES EUROPEAS, Vista la propuesta de la Comisión,
 Visto el Tratado constitutivo de la Comunidad Económica
 Europea, En cooperación con el Parlamento Europeo,
 Visto el Reglamento (CEE) n° 1491/85 del Consejo, de 23
 de mayo de 1985, por el que se prevén medidas especiales
 para las semillas de soja (*), modificado por el Reglamento Visto el dictamen del Comité Económico y Social,
 (CEE) n° .../88, y, en particular, el apartado 1 de su artículo
 3 bis,
 Considerando que, de acuerdo con el artículo 3 bis del
 Reglamento (CEE) n° 1491/85, conviene fijar una cantidad
 0) DO n° L 151 de 10. 6. 1985, pág. 15. máxima garantizada para las semillas de soja;


type: caselaw

text:
 2.4.2005
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 82/5
 URTEIL DES GERICHTSHOFES
 (Vierte Kammer)
 vom 27. Januar 2005
 in der Rechtssache C-125/04 (Vorabentscheidungsersuchen des Collège d'arbitrage de la Commission de Litiges Voyages [Belgien]): Guy Denuit, Betty Cordenier gegen Transorient – Mosaïque Voyages et Culture SA (1)
 (Vorlagefragen - Anrufung des Gerichtshofes - Einzelstaatliches Gericht im Sinne von Artikel 234 EG - Schiedsgericht)
 (2005/C 82/10)
 Verfahrenssprache: Französisch
 In der Rechtssache C-125/04 betreffend ein Vorabentscheidungsersuchen nach Artikel 234 EG, eingereicht vom Collège d'arbitrage de la Commission de Litiges Voyages (Belgien) mit Entscheidung vom 4. Dezember 2003, beim Gerichtshof eingegangen am 8. März 2004, in dem Verfahren Guy Denuit, Betty Cordenier gegen Transorient – Mosaïque Voyages et Culture SA hat der Gerichtshof (Vierte Kammer) unter Mitwirkung des Kammerpräsidenten K. Lenaerts sowie der Richterin N. Colneric und des Richters J. N. Cunha Rodrigues (Berichterstatter) – Generalanwalt: A. Tizzano; Kanzler: R. Grass – am 27. Januar 2005 ein Urteil mit folgendem Tenor erlassen:
 1)
 Der Gerichtshof ist für die Beantwortung der vom Collège d'arbitrage de la Commission de Litiges Voyages vorgelegten Fragen nicht zuständig.
 (1) ABl. C 156 vom 12.6.2004.


type: wikipedia

text:
Tabores pagasts ir viena no Augšdaugavas novada administratīvajām teritorijām uz austrumiem no Daugavpils, novada Augšzemes daļā. Robežojas ar sava novada Naujenes, Vecsalienas, Skrudalienas un Laucesas pagastiem, kā arī Daugavpils pilsētu.
 Daba
 Hidrogrāfija
 Upes
 Daugava, Logovka, Marjanovka, Tabore, Molčanovka. Pagasta teritorijas daļa 530 ha platībā iekļaujas dabas parkā Daugavas loki.
 Ezeri
 Adamovas dīķis.
 Vēsture
 1889. gadā Kurzemes guberņas Ilūkstes apriņķa Aizlauces draudzes novadā izveidoja Skrudalienas pagastu (Skrudalina), apvienojot 7 muižu pagastus. Skrudalienas pagasta platība bija 107,45 km2 un tajā dzīvoja 3335 iedzīvotāji.
 Pēc 1920. gada zemes reformas Skrudalienes pagasta Bruņas muiža (Brunnen) tika sadalīta 44 vienībās 670 ha kopplatībā, Elkšņu muiža (Ellern) 29 vienībās 528 ha kopplatībā, Liellašu muiža (Groß-Lassen) 26 vienībās 394 ha kopplatībā, Tābaras muiža (Tabor) 21 vienībās 360 ha kopplatībā, Māres muiža (Marienhof) 25 vienībās 290 ha kopplatībā, Šteinfeldes muiža 6 vienībās 149 ha kopplatībā. Grīvas pareizticīgo draudzes zemi sadalīja 6 vienībās 147 ha kopplatībā, bet Skrudalienes ciemu 61 vienībā 53 ha platībā.
 1945. gadā Ilūkstes apriņķa Skrudalienas pagastā izveidoja Tabores ciema padomi. Tabores ciems ietilpis Grīvas (1949-1955), Ilūkstes (1955-1956) un Daugavpils (1956-1990) rajonos. 1954. gadā Tabores ciemam pievienoja likvidēto Adamovas ciemu, bet 1980. gadā daļu pagasta teritorijas pievienoja Daugavpils pilsētai. 1990. gadā ciemu reorganizēja par pagastu. 2009. gadā Tabores pagastu kā administratīvo teritoriju iekļāva Daugavpils novadā. 2021. gadā Daugavpils novadu kopā ar Ilūkstes novadu iekļāva jaunajā Augšdaugavas novadā.
 Pieminekļi
 Elerņas (Elkšnu) katoļu baznīca ar mūra žogu
 Lasiņu (Lasenbekas) pilskalns (Gorodoks) ar apmetni
 Ellernas Āboltiņu apmetne
 Iedzīvotāji
 Apdzīvotās vietas
 Lielākās apdzīvotās vietas ir Tabore (pagasta centrs), Arhipiški, Budiški, Cibuļovka, Elerne, Elkšņi, Gorovatki, Kalaniški, Kalniški, Kovališki, Lasenberga, Māre, Medvecki, Osinovka, Prudiniški, Sadnieki, Saviški, Svikliški.
 Saimniecība
 Transports
 Izglītība un kultūra
 Atsauces
 Ārējās saites
 Sēlija
 Augšdaugavas novada pagasti
 Skrudalienas pagasts


text:
Milenii: Mileniul I î.Hr. - Mileniul I - Mileniul al II-lea
 Secole: Secolul I î.Hr. - Secolul I - Secolul al II-lea
 Decenii: Anii 40 Anii 50 Anii 60 Anii 70 Anii 80 - Anii 90 - Anii 100 Anii 110 Anii 120 Anii 130 Anii 140
 Ani: 94 95 96 97 98 - 99 - 100 101 102 103 104
 Evenimente
 Arte, științe, literatură și filozofie
 Nașteri
 Decese
 99


text:
archive-dk.com: krestenhillerup.dk - Foto | Krestenhillerup Fotografi | Page 4
 archive-dk.com » DK » K » KRESTENHILLERUP.DK
 Foto | Krestenhillerup Fotografi | Page 4
 On November 28 2015 by admin With 0 Comments Foto Højesteret københavn aften Højesteret er Danmarks højeste domstol og sidste appelinstans Den er beliggende på Christiansborg Slot i København og er Danmarks Riges øverste domstol inklusiv for Færøerne og Grønland high court copenhagen højesteret danmark Eftersom retten er en appelinstans behandler den normalt kun domme og kendelser som er afsagt af en landsret eller Sø og Handelsretten Højesteret og Christiansborg med livgarden Hvis en sag er begyndt i en byret og efterfølgende appelleret og afgjort i en landsret kan afgørelsen ikke appelleres til Højesteret med mindre den appellerende søger om og efterfølgende modtager en såkaldt tredjeinstansbevilling Er en forening imidlertid blevet tvangsopløst garanterer Grundloven at sagen kan prøves ved Højesteret Politi foran Højesteret i København Tredjeinstansbevillinger gives ikke af Højesteret selv men af det uafhængige Procesbevillingsnævn ud fra en vurdering af sagens principielle betydning Fra den 1 januar 2010 vil Grønlands Landsrets afgørelser med Procesbevillingsnævnets tilladelse kunne appelleres til Højesteret hvor de før kunne ankes til Østre Landsret Retten på Færørnes domme i nævningesager ankes til Højesteret Færøernes Overlandvæsenskommissions kendelser kan appelleres til Højesteret 1 Højesteret i Danmark på vrangen I lighed med de øvrige almindelige domstole hører Højesteret både
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/category/fotografi/page/4/ (2016-05-01)
 Højesteret | Krestenhillerup Fotografi
 November 28 2015 by admin With 0 Comments Foto Højesteret københavn aften Højesteret er Danmarks højeste domstol og sidste appelinstans Den er beliggende på Christiansborg Slot i København og er Danmarks Riges øverste domstol inklusiv for Færøerne og Grønland high court copenhagen højesteret danmark Eftersom retten er en appelinstans behandler den normalt kun domme og kendelser som er afsagt af en landsret eller Sø og Handelsretten Højesteret og Christiansborg med livgarden Hvis en sag er begyndt i en byret og efterfølgende appelleret og afgjort i en landsret kan afgørelsen ikke appelleres til Højesteret med mindre den appellerende søger om og efterfølgende modtager en såkaldt tredjeinstansbevilling Er en forening imidlertid blevet tvangsopløst garanterer Grundloven at sagen kan prøves ved Højesteret Politi foran Højesteret i København Tredjeinstansbevillinger gives ikke af Højesteret selv men af det uafhængige Procesbevillingsnævn ud fra en vurdering af sagens principielle betydning Fra den 1 januar 2010 vil Grønlands Landsrets afgørelser med Procesbevillingsnævnets tilladelse kunne appelleres til Højesteret hvor de før kunne ankes til Østre Landsret Retten på Færørnes domme i nævningesager ankes til Højesteret Færøernes Overlandvæsenskommissions kendelser kan appelleres til Højesteret 1 Højesteret i Danmark på vrangen I lighed med de øvrige almindelige domstole hører Højesteret både civile
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/2015/11/28/hojesteret/ (2016-05-01)
 admin | Krestenhillerup Fotografi | Page 5
 på Nordvestsjælland med 1 012 indbyggere 2015 1 Rørvigbugten også kaldt milionærbugten en frisk gåtur fra rørvig havn Rørvig er beliggende i Rørvig Sogn ved den nordlige del af Isefjorden seks kilometer øst for Nykøbing Sjælland og 40 kilometer nord for Holbæk Nakkehage og Spodabjerg klint Byen ligger i Odsherred Kommune og er beliggende i Region Sjælland Nakkehage foran Hundested Der er med Hundested Rørvig Færgefart forbindelse til Hundested syv
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/author/admin/page/5/ (2016-05-01)
 Foto | Krestenhillerup Fotografi | Page 5
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/category/fotografi/page/5/ (2016-05-01)
 Rørvig | Krestenhillerup Fotografi
 Nordvestsjælland med 1 012 indbyggere 2015 1 Rørvigbugten også kaldt milionærbugten en frisk gåtur fra rørvig havn Rørvig er beliggende i Rørvig Sogn ved den nordlige del af Isefjorden seks kilometer øst for Nykøbing Sjælland og 40 kilometer nord for Holbæk Nakkehage og Spodabjerg klint Byen ligger i Odsherred Kommune og er beliggende i Region Sjælland Nakkehage foran Hundested Der er med Hundested Rørvig Færgefart forbindelse til Hundested syv kilometer
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/2015/11/28/rorvig/ (2016-05-01)
 omegn ØksneHolm Salturt Kronborg Slot Vestfyret Ven Tørfisk Mad GrønnesseGård Christiansborg Folketinget Retssale i København Øresundsbroen Saltholm Kronborg Slot Kongedyssen Om Kontakt Blogs Foto tech Duehøg spiser due goshawk eating pigeon windows 7 Medion Akoya E6234 IE black bar fix Computer tech Rørvig On November 28 2015 by admin With 0 Comments Rørvigbugten også kaldt millionærbugten Comments are Disabled Blog Traffic Pages Pages Hits Unique Last 24 hours 361 Last
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/2015/11/28/rorvig/_dsc7025/ (2016-05-01)
 Rørvigbugten | Krestenhillerup Fotografi
 Kronborg Slot Vestfyret Ven Tørfisk Mad GrønnesseGård Christiansborg Folketinget Retssale i København Øresundsbroen Saltholm Kronborg Slot Kongedyssen Om Kontakt Blogs Foto tech Duehøg spiser due goshawk eating pigeon windows 7 Medion Akoya E6234 IE black bar fix Computer tech Rørvigbugten On November 28 2015 by admin With 0 Comments Rørvigbugten også kaldt milionærbugten en frisk gåtur fra rørvig havn Comments are Disabled Blog Traffic Pages Pages Hits Unique Last 24
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/2015/11/28/rorvig/_dsc7051/ (2016-05-01)
 Nakkehage | Krestenhillerup Fotografi
 og omegn ØksneHolm Salturt Kronborg Slot Vestfyret Ven Tørfisk Mad GrønnesseGård Christiansborg Folketinget Retssale i København Øresundsbroen Saltholm Kronborg Slot Kongedyssen Om Kontakt Blogs Foto tech Duehøg spiser due goshawk eating pigeon windows 7 Medion Akoya E6234 IE black bar fix Computer tech Nakkehage On November 28 2015 by admin With 0 Comments NakkeHage foranord Comments are Disabled Blog Traffic Pages Pages Hits Unique Last 24 hours 364 Last 7
 Original URL path: http://krestenhillerup.dk/2015/11/28/rorvig/_dsc7068/ (2016-05-01)


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0056
 Décision du Comité mixte de l'EEE n° 56/2002 du 31 mai 2002 modifiant l'annexe XIII (Transports) de l'accord EEE
 Journal officiel n° L 238 du 05/09/2002 p. 0018 - 0019
 Décision du Comité mixte de l'EEEn° 56/2002du 31 mai 2002modifiant l'annexe XIII (Transports) de l'accord EEELE COMITÉ MIXTE DE L'EEE,vu l'accord sur l'Espace économique européen, modifié par le protocole portant adaptation de cet accord, ci-après dénommé "l'accord", et notamment son article 98,considérant ce qui suit:(1) L'annexe XIII de l'accord a été modifiée par la décision du Comité mixte de l'EEE n° 38/2002 du 19 avril 2002(1).(2) La directive 2001/96/CE du Parlement européen et du Conseil du 4 décembre 2001 établissant des exigences et des procédures harmonisées pour le chargement et le déchargement sûrs des vraquiers(2) doit être intégrée à l'accord.(3) La directive 2001/105/CE du Parlement européen et du Conseil du 19 décembre 2001 modifiant la directive 94/57/CE du Conseil établissant des règles et des normes communes concernant les organismes habilités à effectuer l'inspection et la visite des navires et les activités pertinentes des administrations maritimes(3) doit être intégrée à l'accord.(4) La directive 2001/106/CE du Parlement européen et du Conseil du 19 décembre 2001 modifiant la directive 95/21/CE du Conseil concernant l'application aux navires faisant escale dans les ports de la Communauté ou dans les eaux relevant de la juridiction des États membres, des normes internationales relatives à la sécurité maritime, à la prévention de la pollution et aux conditions de vie et de travail à bord des navires (contrôle par l'État du port)(4) doit être intégrée à l'accord,DÉCIDE:Article premierLe point suivant est inséré après le point 56j (directive 2001/25/CE du Parlement européen et du Conseil) de l'annexe XIII de l'accord: "56k. 32001 L 0096: directive 2001/96/CE du Parlement européen et du Conseil du 4 décembre 2001 établissant des exigences et des procédures harmonisées pour le chargement et le déchargement sûrs des vraquiers (JO L 13 du 16.1.2002, p. 9)."Article 2Le tiret suivant est ajouté au point 55b (directive 94/57/CE du Conseil) de l'annexe XIII de l'accord: "- 32001 L 0105: directive 2001/105/CE du Parlement européen et du Conseil du 19 décembre 2001 (JO L 19 du 22.1.2002, p. 9)."Article 3Le tiret suivant est ajouté au point 56b (directive 95/21/CE du Conseil) de l'annexe XIII de l'accord: "- 32001 L 0106: directive 2001/106/CE du Parlement européen et du Conseil du 19 décembre 2001 (JO L 19 du 22.1.2002, p. 17)."Article 4Les textes des directives 2001/96/CE, 2001/105/CE et 2001/106/CE en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel des Communautés européennes, font foi.Article 5La présente décision entre en vigueur le 1er juin 2002, pour autant que toutes les notifications prévues à l'article 103, paragraphe 1, de l'accord aient été faites au Comité mixte de l'EEE(5).Article 6La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel des Communautés européennes.Fait à Bruxelles, le 31 mai 2002.Par le Comité mixte de l'EEELe présidentP. Westerlund(1) JO L 154 du 13.6.2002, p. 24.(2) JO L 13 du 16.1.2002, p. 9.(3) JO L 19 du 22.1.2002, p. 9.(4) JO L 19 du 22.1.2002, p. 17.(5) Obligations constitutionnelles signalées.


text:
 28.1.2022
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 19/65
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2022/117
 z dne 27. januarja 2022
 o tristoosemindvajseti spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z organizacijama ISIL (Daiš) in Al-Kaida
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 881/2002 z dne 27. maja 2002 o posebnih omejevalnih ukrepih za nekatere osebe in subjekte, povezane z organizacijama ISIL (Daiš) in Al-Kaida (1), ter zlasti člena 7(1)(a) in člena 7a(5) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 881/2002 navaja osebe, skupine in subjekte, ki jih zadeva zamrznitev sredstev in gospodarskih virov iz navedene uredbe.
 (2)
 Odbor za sankcije Varnostnega sveta Združenih narodov je 24. januarja 2022 sklenil črtati eno osebo s seznama oseb, skupin in subjektov, za katere velja zamrznitev sredstev in gospodarskih virov.
 (3)
 Prilogo I k Uredbi (ES) št. 881/2002 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga I k Uredbi (ES) št. 881/2002 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 27. januarja 2022
 Za Komisijo
 v imenu predsednice
 generalni direktor
 Generalni direktorat za finančno stabilnost, finančne storitve in unijo kapitalskih trgov
 (1) UL L 139, 29.5.2002, str. 9.
 PRILOGA
 V Prilogi I k Uredbi (ES) št. 881/2002 se pod naslovom „Fizične osebe“ črta naslednji vnos:
 „Khalil Ben Ahmed Ben Mohamed Jarraya (izvirna pisava: ) (tudi (zanesljivo): (a) Khalil Yarraya; (b) Ben Narvan Abdel Aziz (datum rojstva: 15. 8. 1970; kraj rojstva: Sereka, nekdanja Jugoslavija); Abdel Aziz Ben Narvan (datum rojstva: 15. 8. 1970; kraj rojstva: Sereka, nekdanja Jugoslavija); tudi (nezanesljivo): (a) Amro; (b) Omar; (c) Amrou; (d) Amr). Datum rojstva: 8. 2. 1969. Kraj rojstva: Sfax, Tunizija. Državljanstvo: tunizijsko. Št. potnega lista: K989895 (tunizijski potni list, izdan 26. 7. 1995 v Genovi, Italija, prenehal veljati 25. 7. 2000). Naslov: Nuoro, Italija. Drugi podatki: izgnan iz Italije v Tunizijo 24. 2. 2015. Datum določitve iz člena 7d(2)(i): 25. 6. 2003.“


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52007SC1005
 Eelnõu: EMP Ühiskomitee Otsus millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 23, mis käsitleb järelevalveasutuste vahelist koostööd (artikkel 58) - Ühenduse ühise seisukoha eelnõu /* SEK/2007/1005 lõplik */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 18.7.2007SEK(2007) 1005 lõplikEelnõu:EMP ÜHISKOMITEE OTSUSmillega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 23, mis käsitleb järelevalveasutuste vahelist koostööd (artikkel 58)- Ühenduse ühise seisukoha eelnõu -(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. EMP ühiskomitee ülesanne on tagada siseturu ühtsus ja ettevõtjate õiguskindlus. See hõlmab konkurentsieeskirjade järjekindla ja kooskõlastatud tõlgendamise ja kohaldamise edendamist.2. EMP ühiskomitee peaks seetõttu vastu võtma lisatud otsuse, millega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 23 (konkurents).3. Ühiskomitee otsuse eelnõuga antakse komisjonile võimalus kutsuda EFTAsse kuuluvaid EMP riikide konkurentsiasutusi ning EFTA järelevalveametit osalema koos liikmesriikide konkurentsiasutustega Euroopa konkurentsivõrgustikus.4. EMP lepingu rakendamise korda käsitleva nõukogu määruse (EÜ) nr 2894/94 artikli 1 lõike 3 punktis a on sätestatud, et kõnealust liiki ühiskomitee otsuste suhtes võtab ühenduse seisukoha vastu nõukogu.5. EMP ühiskomitee otsuse eelnõu esitatakse nõukogule kinnitamiseks. Komisjoni eesmärk on pärast ühenduse seisukoha vastuvõtmist nõukogus esitada see EMP ühiskomiteele nii kiiresti kui võimalik.Eelnõu:EMP ÜHISKOMITEE OTSUSmillega muudetakse EMP lepingu protokolli nr 23, mis käsitleb järelevalveasutuste vahelist koostööd (artikkel 58)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi „leping”, eriti selle artiklit 98,ning arvestades järgmist:(1) Lepingu protokolli nr 23 on muudetud EMP ühiskomitee ... otsusega nr .../....[1](2) Selleks et võimaldada EFTA järelevalveametil ja EFTA riikidel osaleda Euroopa konkurentsivõrgustiku raames toimuvates poliitilistes aruteludes, mille raames vahetatakse EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaselt konfidentsiaalset teavet, on vaja õiguslikku raamistikku, mis võimaldaks vahetada konfidentsiaalset teavet, mis ei ole lepinguga hõlmatud. Seepärast lisatakse lepingu protokolli nr 23 uus artikkel 1A,ON TEINUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu protokolli nr 23 artikli 1 järele lisatakse järgmine tekst:„Artikkel 1ASelleks et EFTA järelevalveamet ja komisjon tõlgendaksid lepingu artikleid 53 ja 54 ning asutamislepingu artikleid 81 ja 82 ühtlaselt, lubatakse ka EFTA järelevalveametil ja EFTA riikide pädevatel asutustel osaleda nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 põhjenduses 15 nimetatud ametiasutuste võrgu nõupidamistel, mille eesmärk on ainult üldiste poliitikaküsimuste arutamine. EFTA järelevalveametil, komisjonil ning EFTA riikide ja EÜ liikmesriikide pädevatel asutustel on õigus teha kättesaadavaks kogu teave, mida eeldab nimetatud üldise poliitika arutelu kõnealuses võrgus. Sellises kontekstis kättesaadavaks tehtud teavet ei kasutata jõustamiseesmärkidel. Kõnealune osalemine ei piira EFTA riikide ja EFTA järelevalveameti EMP lepingu kohaselt antud osalemisõigust.”Artikkel 2Käesolev otsus jõustub [...] tingimusel, et EMP ühiskomiteele on edastatud kõik lepingu artikli 103 lõike 1 kohased teated*.Artikkel 3Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, [...]EMP ühiskomitee nimeleesistuja [...]EMP ühiskomitee sekretärid [...] [1] ELT L ...* [Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.] [Põhiseadusest tulenevad nõuded on nimetatud.]


text:
Toto Cutugno (twieled fis-7 ta' Lulju 1943) huwa kantant, mużiċist u kittieb Taljan tal-kanzunetti pop. Huwa famuż l-iktar għall-kanzunetta internazzjonali "L'italiano" li nħarġet fl-1983 fl-album tiegħu bl-istess isem. Cutugno rebaħ il-festival tal-Eurovision fl-1990.
 Diskografija
 Voglio l’anima (1979)
 Innamorata, innamorato, innamorati (1981)
 La mia musica (1982)
 Per amore o per gioco (1985)
 Azzura malinconia (1986)
 Mediterraneo (1987)
 Toto Cutugno: sucessi in TV (1988)
 Toto Cutugno (1990)
 Non è facile essere uomini (1991)
 Se mi ami (Mediterraneo) (1994)
 Voglio andare a vivere in campagna (1995)
 Canzoni nascoste (1997)
 Star profile (2000)
 Il treno va... (2002)
 Come noi nessuno al mundo (2005)
 Cantando (2006)
 Un falco chiuso in gabbia (2008)
 Ħoloq esterni
 IMDb
 AllMusic
 Discogs
 MusicBrainz
 Twieldu fl-1943
 Rebbieħa tal-Festival tal-Eurovision
 Kontestanti fil-Festival tal-Eurovision
 Kantanti Taljani


text:
Novoasýrska ríša alebo Asýrska veľríša je umelé označenie štátneho útvaru v Mezopotámii so stredom v Asýrii v rokoch (približne) 1000 pred Kr. až (presne) 609 pred Kr..
 Prehľad
 Najdôležitejšími mestami novoasýrskej ríše boli Aššur, Kalchu a Ninive.
 V 9. stor. Asýrčania dobyli, pripojili si a postupne asyrizovali aramejské štáty pri Eufrate a v severnej Mezopotámii. Potom v 9. a 8. stor. dobyli aj Sýriu, Palestínu a kraje na severozápade, severe a východe, čím vznikla prvá veľká ríša v dejinách Predného východu. Najväčší rozsah dosiahla roku 671 pred Kr., kedy dobyla aj Egypt. Zvláštny bol vzťah k dobytej Babylonii, ktorej kultúru a vzdelanosť si Asýrčania vážili ako základ svojej kultúry. Významné babylonské mestá (Babylon, Borsippa, Sippar...) si preto mohli ponechať svoje pôvodné výsady, niektorí asýrski králi sa nechali v Babylone formálne korunovať za babylonského kráľa a podobne. Babylončania svoje postavenie využívali a často sa proti asýrskej nadvláde búrili. Ich spojencami bol pritom štát Elam.
 Dobyté územia sa rôznymi vzburami často snažili od Novoasýrskej ríše odtrhnúť. Zajatcov a búriace obyvateľstvo Asýrčania mali vo zvyku presídľovať (aj po státisícoch) – usídľovali ich v skupinách po celej ríši. Vzniklo tak multietnické osídlenie a ako lingua franca sa používala aramejčina (čo platilo ešte aj neskôr v časoch Perzskej ríše). Do 10. stor. pred Kr. sa dobyté územia najprv ponechali v rukách domácich dynastií a od 9. stor. pred Kr. sa už z nich spravidla stali asýrske provincie na čele s asýrskymi guvernérmi. Od konca 9. stor. sa už títo guvernéri stávali takmer nezávislými vládcami, ktorí dokonca často ohrozovali asýrsku centrálnu vládu, ale kráľovi menom Tiglatpilesar III. (745 – 727 pred Kr.) sa reformou správy podarilo právomoci guvernérov obmedziť (najmä ich častým striedaním).
 Politické dejiny
 Z bohatých politických dejín za zmienku stoja nasledovné udalosti:
 okolo 1000 pred Kr.: Moc asýrskych panovníkov je obmedzená na centrálnu Asýriu. O tomto období je málo informácií.
 10. stor. pred Kr.: Boje s aramejskými štátmi
 911 – 891 pred Kr.: vládol Adad-nirárí II.: Porazil niektoré aramejské štáty pri Eufrate a pri rieke Chábúrú (ale nepripojil ich integrálne k ríši), bojoval aj v Nairi a dobyl sever Babylonie.
 891 – 884 pred Kr.: vládol Takultí-Ninurta II.: Ďalej bojoval proti arménskym štátom pri Eufrate a Chábúrú.
 883 – 859 pred Kr.: vládol Aššurnasirpal II.: Brutálne potlačil vzbury niektorých aramejských kmeňov, čím upevnil nadvládu nad stredným Eufratom a Chábúrú. Urobil poplatnými veľa sýrskych, palestínskych a fenických miest a štátov. Podporoval staviteľstvo a Kalchu (dnes Nimrúd) roku 879 pred Kr. urobil novým hlavným mestom s veľkolepým palácom a obyvateľstvo tvoreným prevažne presídlenými zajatcami z povodia Eufratu.
 858 – 824 pred Kr.: vládol Salmanasar III.: Dobyl celé územie Sýrie (okrem Damasku), Palestíny, južnú Anatóliu, severozápadný a západný Irán (médske kmene, niektoré perzské štáty, dočasne krajinu Mannejcov), chaldejské štáty v Prímorí, dočasne dobyl nový štát Urartu. Dobyté územia zatiaľ ešte boli len poplatné územia, nie priamo asýrske provincie. V rokoch 827 – 824 čelil až do svojej smrti veľkému vnútroštátnemu povstaniu na čele s jedným z jeho synov. O vláde Salmanasara vieme veľa vďaka Čiernemu obelisku z Kalchu.
 823 – 811 pred Kr.: vládol Šamší-Adad: Bojoval s Babyloniou (dobyl napr. Dér)
 811 – 781 pred Kr.: vládol Adad-nirárí III.: Do roku 805 pred Kr. zaňho vládla matka Semiramis (Sammu-rámat). Bojoval na hraniciach od južnej Palestíny po Médiu, porazil babylonského kráľa a donútil ho uznať novo stanovenú hranicu medzi Novoasýrskou a Babyloniou.
 781 – 746 pred Kr.: vládli slabí vladári. Došlo k oslabovaniu kráľovskej moci, strate Sýrie, bojom s rýchlo expandujúcim Urartu.
 746 pred Kr.: V Kalchu vypuklo vojenské povstanie, v dôsledku ktorého sa k moci dostal Tiglatpilesar III.
 745 – 727 pred Kr.: vládol Tiglatpilesar III., dôležitý panovník Novoasýrskej ríše: Zmenil slabý novoasýrsky štát na skutočnú veľmoc. Dobyl Babyloniu a vytvoril personálnu úniu Novoasýrskej a Babylonskej ríše (dal sa v Babylone korunovať za kráľa menom Púlu), po porážke sýrske štáty podporujúceho urartejského vojska (743) dobyl celú Sýriu a Palestínu (až k egyptským hraniciam), južnú Anatóliu a obliehal aj hlavné mesto Urartu. Zreformoval administratívny systém ríše.
 726 – 722 pred Kr.: vládol Salmanasar V.: Bojoval s neposlušnou Palestínou, kde dobyl izraelské hlavné mesto Samaria.
 722 – 705 pred Kr.: vládol Sargon II. (Šarru-kín (u) II. = "legitímny kráľ"): K moci sa dostal ako generál cez povstanie obyvateľov asýrskych miest Aššur a Charrán, ktoré sa odohralo kým Salmanasar (tri roky) obliehal Samariu. Založil slávnu dynastiu, ktorá Novoasýrsku ríšu priviedla na vrchol moci. V Babylonii musel do roku 709 pred Kr. bojovať proti Chaldejcovi Marduk-apla-iddinovi II., ktorý sa roku 721 pred Kr. dal korunovať za babylonského kráľa, a jeho spojencovi – štátu Elam. Na západe porazil vojská sýrsko-palestínsko-egyptskej koalície (takže Sýria a Palestína ostali v ríši), dobyl Gazu, prenikol až k hraniciam Egypta, časť Cypru primäl uznať asýrsku zvrchovanosť, v Anatólii sa mu poddal frýgsky kráľ Midas (Mita) a urobil si poplatným kráľa Mannejcov. Po vyplienení Urartu roku 714 pred Kr. nastalo dlhšie obdobie prímeria medzi Urartu a Novoasýrskou ríšou, aj preto, že Urartu muselo bojovať proti divokým Kimerom (neskôr aj Skýtom). Vybudoval aj nové hlavné mesto (717 – 706 pred Kr.) Dúr Šarrukín ("Sargonova pevnosť", dnes Chorsábád) osídlené najmä presídlenými vojnovými zajatcami.
 705 – 681 pred Kr.: vládol Sennacherib: Opäť bojoval proti sýrsko-palestínskej koalícii podporovanej Egyptom a proti aramejsko-chaldejským kmeňom v Babylonii (na čele s Marduk-apla-iddinom II.) podporovaným Elamom. Asýrčania pritom zničili niektoré mestá v Elame a Elamiti zase Sippar. Roku 689 napokon Sennacherib totálne zničil Babylon (cez jeho zrúcaniny dal viesť koryto Eufratu), čo aj mnohí Asýrčania považovali za „kacírstvo“. Ako nové hlavné mesto Novoasýrskej ríše dal Sennacherib prestavať starodávne Ninive.
 681 – 680 pred Kr.: Boje Sennacheribových synov o trón, z ktorých vyšiel víťazne Asarhaddon
 680 – 669 pred Kr.: vládol Asarhaddon: Postaral sa o znovuvybudovanie Babylonu. Na severe porazil Kimerov, ktorí prenikli do Kilikie, a konflikt so Skýtmi odvrátil sobášom svojej dcéry so skýtskym vodcom. Na východe si robil poplatnými silnejúce médske kmene. Na západe porazil centrum sýrsko-palestínskych vzbúr – fenické mesto Sidón a roku 671 pred Kr. dobyl Dolný Egypt, čím Novoasýrska ríša dosiahla svoj najväčší rozsah. Na juhu do roku 675 pred Kr. musel bojovať proti chaldejským kmeňom. So Skýtmi bola uzavretá zmluva, podľa ktorej si môžu nechať horské územia na severe (Média a pod.), za čo Asýrčania majú voľnú ruku vo vzťahu k Elamu.
 668 – 627/626 pred Kr.: vládol Aššurbanipal: Po striedavých dobytiach a stratách Egypta (pri ktorých bol aj vyplienený Memfis a Téby) sa Dolný Egypt okolo roku 655 pred Kr. opäť stal nezávislým. V Babylonii vládol Aššurbanipalov starší brat Šamaš-šum-ukín. Keďže bol nespokojný so svojim postavením voči svojmu bratovi, pridal sa k početným vzburám v Babylonii proti asýrskej nadvláde. Roku 652 pred Kr. na území ovládanom Šamaš-šum-ukínom vypuklo obrovské povstanie podporované aramejskými a chaldejskými kmeňmi, Arabmi, Elamom a sýrskymi mestami, ktoré roku 648 Aššurbanipal dobytím Babylonu potlačil. Na východe Aššurbanipal potom „na oplátku“ v roku 647 pred Kr. naveky zdecimoval starodávnu ríšu Elam (zničenie hlavného mesta Súsy) – čím sa nechtiac otvorila cesta Médom do Mezopotámie -, a na juhu podobne poničil tábory kočovných Arabov. Aššurbanipal je významný najmä tým, že dal vo svojom paláci vybudovať tzv. ninivskú knižnicu s tisícami tabuliek skopírovaných z babylonských archívov (okrem iných Epos o Gilgamešovi).
 626 – 609 pred Kr.: Vyčerpaná krajina začala upadať. Došlo aj k povstaniam a palácovým sprisahaniam a Aššurbanipalovi synovia bojovali o trón. Roku 626 pred Kr. sa od Novoasýrskej ríše odtrhol Babylon (vznik tzv. Novobabylonskej ríše). Roku 616 pred Kr. sa kráľ Médov Kyaxares (Kyaxar) zbavil skýtskej nadvlády a ihneď začal budovať Médsku ríšu, ktorej sa museli podrobiť aj napríklad Peržania. Proti Asýrii uzavreli Médovia spojenectvo so Skýtmi, Asýriu zas ku koncu podporoval Egypt. Roku 614 pred Kr. dobyli Médovia mesto Aššur a uzavreli spojenectvo s novobabylonským kráľom, ktorý v tom období už útočil na Novoasýrsku ríšu. Spojené médsko-novobabylonské vojská potom roku 612 dobyli aj Ninive. Roku 609 pred Kr. napokon dobyli Charráne, kam sa uchýlil zvyšok asýrskeho vojska na čele s asýrskym kráľom Aššur-uballitom II. (čiže asýrsky kráľ vtedy vládol už len v severnej Sýrii), a o pár mesiacov pri Charráne porazili aj definitívne Aššur-uballita, ktorý z Charránu utiekol, dostal pomocné vojská od Egypta a pokúsil sa Charrán znova dobyť. Novoasýrska ríša zanikla a bola rozdelená medzi Médsku ríšu a Novobabylonskú ríšu.
 Hospodárstvo a spoločnosť
 Väčšinu pôdy vlastnil kráľ. Pôda mala takýto osud
 Buď na nej pracovali zajatci alebo presídlenci, ktorí mali aj súkromný majetok (dom, záhradu a otrokov), odvádzali dane a slúžili vo vojsku, a spravovali ju správcovia a ďalší úradníci
 Alebo ju prideľoval svojim úradníkom (na úžitky) resp. darúval vysokým hodnostárom alebo chrámom (do súkromného vlastníctva). Keďže sa pôdy takto darúvalo príliš veľa, od 8. stor pred Kr. vznikla silná vrstva pozemkových vlastníkov.
 Dôležitou inštitúciou bol aj chrám, ktorého hospodárstvo (takisto vlastnená a prideľovaná pôda) bolo pod kráľovou kontrolou. Existovalo aj súkromné vlastníctvo.
 Poľnohospodárstvo bolo zamerané na chov dobytka a pestovanie obilia.
 Kráľ bol neobmedzeným vládcom, zástupcom boha Ašura na zemi. Jeho moc pochádzala od boha (odtiaľ titul išš(i)akku), bol najvyšším vykonávateľom náboženského kultu a najvyšším sudcom. Jeho sídlom bol bohato zdobený palác. Jeho základnou povinnosťou bolo rozširovanie územia štátu v mene boha Aššura. Pri svojom zvolení prijímal od kňazov trón, tiaru a žezlo. Myšlienka, že národný boh je jediným pravým vládcom krajiny, robila z kráľovstva teokraciu.