type: other

text:
7 évig volt titok! : Egy mai napig titokban tartott levél tartalma a körmendi gyermekgyilkosság valódi elkövetőiről és eltussolóiról | Molnár F. Árpád blogja
 Az alább idézett, 2000 február 3-án íródott levél soha, sehol nem látott napvilágot. Igazi bomba a Tánczos-ügyet és elkövetői hátterét illetően, alátámasztva a rituális gyilkosságról szóló tanú szavait. A levél – melyet idézni fogunk – sehol sem jelent meg eddig; a Hírháttér az első a Földön, amelyik leközli annak kvázi teljes szövegét. A címzettek – akiknek kilétét egyelőre biztonsági okokból nem hozzuk nyilvánosságra – 2000 februárjában kapták kézhez, de a politikai maffiától való fenyegetettség miatt tartalma nem kerülhetett nyilvánosságra.
 Mint emlékezhetünk: Tánczos Gábor ügyét – akit a politikai áligazságügyi szervek nemcsak gyilkossá, de közös megegyezéssel elmebeteggé is akarták nyilvánítani – az helyezte újra a figyelem középpontjába, hogy egy anonim személy olyan belső információkat hozott nyilvánosságra, amelyeket addig mindenki elhallgatott. Idézet az anonim üzenetből:
 “Az eset eme részleteit még 1998 második felében hallottam, személyesen egy akkor még a BM kötelékében dolgozótól. (Neve és címe még megvan). Mindezt akkor leírtam – sajnos csak egy példányban – és elküldtem egy emigrációban működő lapnak, de sajnos nem hozták le (talán meg sem kapták?).”
 Ugyanez a személy – jobb híján emlékezetére hagyatkozva – arról is beszél, hogy a rituális zsidó gyilkosság gyanítható elkövetőit kiengedték az országból. A gyilkosokat – teszem hozzá – kiengedhették, hiszen az előzmények is titkosszolgálati professzionalitásról árulkodnak: Egy olajzöld, lépcsőshátú Opel Astra három napja ott dekkolt Zsófiék háza előtt, amit több helyi lakos utóbb tanúsított. Ez a gyilkosság napján még mindig ott tartózkodott, aki pedig benne ült, egyik cigarettára gyújtott rá a másik után. Ott volt a fehér furgon esete is a terepruhás férfival – amiről kevés bizonyosat tudunk -, Zsófit pedig hosszú ideje egy sötét hajú férfi követte, akit egyik kis barátnőjének alig pár nappal a halála előtt meg is mutatott a helyi közértben, és aki könnyen azonos lehet azzal az idegen, fekete, zselézett hajú, hatalmas (rejtőzködésre alkalmas) napszemüveget viselő férfival, aki bement Zsófi után a lépcsőházba, a kislány halála előtt.
 Itt gondoljunk csak pl. a politikai védettségnek örvendett pedofil Marc Dutroux-féle gyermekgyilkos-hálózatra, amelyben annyian voltak, hogy az Unió politikusai és közéleti szereplői azt sem tudják, hogyan tussolják el az újabb és újabb gazdag elkövetők bűnrészességének nyilvánosságra kerülését. Aki nem a médiából okul, de tapasztalatai is vannak, tudja, hogy az NBH rendszeresen arra hivatkozik egy-egy gyilkosság, robbantásos cselekmény stb. kapcsán, hogy nem szabad elkapni az elkövetők közül senkit, mert túl sokan bukhatnak meg, és ez nemzetbiztonsági kockázatot jelent. Bukjanak a valódi elkövetők helyett olyanok, akik nem voltak a cselekményben elkövetőkként érintettek. Ennek nevében kerülnek gyakran megvalósításra a koncepciós perek és az ennél sokkal súlyosabb állami cselekmények is, mint ami a móri tömegmészárlás kapcsán is napvilágra jutott, amelynek eredeti célja is – egyebek között – arisztokraták ellen szóló bizonyítékok eltüntetése volt.
 Társaságunk a zsidók által elkövetett bűncselekmények – főként gyilkosságok felderítésével foglalkozik. Így került látókörünkbe a ... ügye is. Tudjuk, hogy nem a ... követte el a gyilkosságot. A kis Zsófi rituális zsidó gyilkosság áldozata lett. Erre egyértelmű bizonyíték, hogy csak akkora sebet ejtettek a nyaki ütőerén, hogy a vérét fel lehessen fogni. Ezt támasztja alá a két vágás is. Nyilvánvaló, hogy aki indulatból öl, mint ahogy ezt a szintén zsidó Spitz János bíró kitalálta, az teljes erőből teszi vagy egyszer, vagy megszámlálhatatlanul sokszor.
 Nem sokkal a gyilkosság után felavatott Kóser Traubi felavatásánál a Vas Népe által sejtelmesen közölt “különleges tinta” nem más, mint a kis Zsófi vére. Az “intézmény” Szombathelyen van.
 A rendőrséget a legmagasabb körökből az akkori belügyminiszter utasította, hogy nem szabad a tettes vagy tettesek után nyomozni, ugyanúgy, mint a tiszaeszlári ügyben. A bizonyítékokat nem találták, hanem gyártották, pl. a ruházat összedörzsölésével stb. Ezt Önök biztosan ... . A levél felhasználásánál legyenek körültekintőek, csak a ... jelenlétében, a tárgyaláson mutassák be, és csakis másolatot, mert eltüntetik.
 Sajnos ma Magyarországon a zsidók bármilyen bűncselekményt, természetesen gyilkosságot is büntetlenül követhetnek el. A rendőrség, ügyészség és egynémely bírók is nemcsak segítenek eltussolni a bűncselekményeiket, hanem azok ellen lépnek fel, akik beszélni mernek róla. Gondoljanak a galócás ügyre, ahol a szülőnőt a gyerekével együtt gyilkolták meg, olyan nagy élvezettel, hogy ugráltak rajta, “eltörték valamennyi bordáját”, az arcát pépessé szétrugdosták. Nem az orvosokat ítélték el, hanem az apát akarták az Önökéhez hasonló koncepciós perrel börtönbe zárni. Csak azért nem sikerült börtönbe, mivel az ügy átkerült Kőszegre, és azokat nem merték beavatni. Ennél az ügynél is a rendőrség állományába tartozó orvos szakértő szolgáltatta a hamis bizonyítékot és szakértői véleményt. Az ügyet azonnal el kell vinni a megyéből, ezen egy percig sem szabad gondolkodni.
 Sokan elfelejthették, ezért hadd emlékeztessek arra, hogy 2000-ben járunk(!), amikor ilyen levelet csak profik tudtak megírni, azaz legalább politikai- média- és titkosszolgálati ismeretekkel rendelkeztek a levél feladói. Abban az időben – de még ezt követően évekkel is (2003-2004-ben is) – az emberek olyan buták voltak, hogy szinte semmit nem értettek és fogtak fel a korrupciós összefonódásokból, az Európai Uniót az igazság talpkövének tartották, ahol még korrupció sem létezik, és halvány gőzük sem volt arról, mi az az NBH, sőt, jó, ha létezett szókincsükben olyan fogalom, hogy “orvos szakértő”. Nemhogy zsidó rituális gyilkosságokról írjanak, amelyek létezéséről sem hallott a magyar lakosság úgy 2007-ig.
 A fenti levélben felajánlották a segítséget, mondván: “ha szükséges, újra segítünk”.
 2007-10-03. – Koncepciós perek és átörökített módszerek Sztálin örökségének nyomdokain – A Tánczos-ügy állampszichiátriai visszaéléseiről A cikk MP3-ban meghallgatható!
 2007-09-23. – A gyermekgyilkossággal elítélt Tánczos Gábor ártatlanságát igazoló bizonyítékok erdejéből Géphanggal: A cikk MP3-ban meghallgatható! A cikk felolvasva, MP3-ban!
 ~ Szerző: Molnár F. Árpád - 2007 október 13..
 Állami bűnözés kategória 11 hozzászólás to “7 évig volt titok! : Egy mai napig titokban tartott levél tartalma a körmendi gyermekgyilkosság valódi elkövetőiről és eltussolóiról”
 A ritual vérgyilkosséggal kapcsolatban (nem tudom, hogy szerinted van-e jelentősége) de érdekes, hogy nemcsak pont 116 év van a Tiszaeszlári és a körmendi eset között, de mindkét település pontosan ugyanakkora távolságra van Budapesttől és ráadusul egyvonalban is vannak.
 A goolemap szerint:
 Bp-Körmend: 119.115 km
 Bp-Tiszaeszlár: 118.978 km (Budapest adott pontjához mérten)
 Ez teljesen úgy néz ki, minta Körmendet szándékosan válaszottták volna elkövetési helynek. A kislányt napokig követő pasas a lehetséges áldozatot kereste a városban. Vagyis Zsófi rosszkor volt rossz helyen.
 Gábor said this on 2010 január 24. - 4:20 du. | Válasz Sokat gondolkodom ezen a kormendi ugyon .Hatborzongato -amit leirt – hogy ritualis gyilkossag ,kifojatott ver -de miert bonyolitottak igy az ugyet a gyilkosok . Miert nem emeltek el egy szerencsetlent a gettobol ?zsofi a harmadik emeleten azert nem volt olyan konnyu preda .
 Szoval miert pont zsofi kellett nekik?
 Erre nem ad valaszt ez a level ...
 es ki az a galocas no ...?
 “Irgalmad, oh Isten, ne légyen övé,
 Ki miatt lõn ily kora veszte!”
 alma wad said this on 2010 április 21. - 6:05 du. | Válasz Olyan ez, mint fingás a társaságba! Fintorgunk, igyekszünk tudomás nem venni róla! Nem keressük a tettest, kibocsájtót, Nem elemezzük valóságtartalmát!
 lényeglátó said this on 2012 július 29. - 5:28 de. | Válasz Szeretném megosztani facebookon!
 Aniko Siklos said this on 2014 július 27. - 10:16 de. | Válasz Csak egy valamit nem értek és nem is hallottam sehol, történetesen: mi van a szülőkkel? Őket lefizették, megvezették, beletörődtek, vagy ? Szeretném erre a választ, mert fordított esetben én nem nyugodtam volna bele a dologba. És meggyőződésem, hogy ők éppúgy hallottak arról, hogy nem T.G. volt, sőt talán hitték is, hogy nem ő volt a tetves. Valaki tudja erre a választ?
 Mészáros Csaba said this on 2015 április 5. - 10:30 de. | Válasz helyi lakósként meg vagyok győződve az ártatlanságáról T.G.-nak.nem hiszem ezt a marhaságot amit itt le írtak ennek a gyílkosságnak más alapja és okai vóltak.az hogy a rendőrség mit tett az ártatlanság bízonyittása érdekében az mindenkinek egy értelmű.más szálakon kellene keresni kutakodni.nem kell ilyen messze keresni.kis város a mienk.és a szó beszédeknek mindig vannak alapjai.nem értem a szerző,miért megy ilyen mesze.az pedig bíztos hogy az áldozat sajnos rossz időbe volt rossz helyen.
 én said this on 2015 április 13. - 10:34 de. | Válasz NO 🔯 NO 🔯 NO🔯NO🔯NO🔯NO🔯
 777 said this on 2015 augusztus 14. - 12:23 de. | Válasz 😈😈😈😈😈😈
 777 said this on 2015 augusztus 14. - 12:25 de. | Válasz Én tudom hogy a fent le írtak meg felelnek a valóságnak.
 Ugyan is a Magyar igazság szolgáltatásban, csak is Cionista Zsidó banda foglal helyet, a bíróságokon,és csak koncepciós pereket kreálnak.Ők irányítják a rendőrséget,a fő ügyészséget,a tárgyalások végeredményét ők határozzák meg,PL: egy tárgyalás ítéletét.(a Cionista Dr Zaumenszki ) a testi fogyatékos Biró,nem merte az ítéletet ki hirdetni,ezért 10-perc szünetet rendelt el,majd Kb az 50.-dik percbe meg kapta a telefon hogy melyik ítéletet olvassa fel,megjegyzem ami már ott volt a kezében előre le írva.Na ezeket, azt tesznek amit csak akarnak az ügyészséggel kar öltve.Ez már a kommunista rendszer óta nem változott,pedig már demokrácia van,Magyarországon. Ezeket csak úgy lehet , a Birói székből, ki robbantani lehet,más kép nem távoznak,nagyon sok embert ártatlanul ítéltek és ítélnek el és nyomorítanak meg,”Magyar családokat”...
 gál gibor said this on 2016 február 5. - 9:09 de. | Válasz Hölgyeim! Úraim ! A Tiszaeszlári gyilkosság ugyan ilyen !
 az nap mikor megjelent az újságba az ügy, tudtam hogy Táncos Gábor ártatlan !!! Még az ügyvédem is elkövetőnek mondta !
 Igaz, hogy fiatal (hozzám képest) nem olvasta a Tiszaeszlári gyilkosságról szóló könyvet amit a bíró halála után adtak ki ! 300 000 Ft-ér vettem meg egy antikváriusnál ! 12 évig kerestem !
 Kérte, de könyvet nem adok !
 Ez a Táncos Gábor ügy sokkal többet mond !
 Sajnos a tájékozatlan emberek, csak a mindennapi sörükre, meg a sorozatokra fókuszálnak !
 aki hozzászólt, hogy mért keresnek ilyen messze ?
 mert bizony messze van az elkövető !
 DE ! mien államapparátus van ? ( mert ma én , holnap TE ! !
 Kezdjenek gondolkozni, ha nehezükre esik is !
 Zsuzsa Füle said this on 2016 február 7. - 6:22 du. | Válasz oknyomozó és téynyfeltáróújságíróként a kezdetektől részletesen írtam és elemeztem a törtébetet.Gáborék jó ismerőseként leírtam mindent. hasonló véleményen vagyok, cikkeim olvashatók! Ime az összegzése:
 A KÖRMENDI GYERMEKGYILKOSSÁG TÉNYEI ÉS ÖSSZEFÜGGÉSEI
 2013. december 21., 19:45
 Folyamatosan figyelemmel kísértem a csak körmendi gyermekgyilkosságként ismert,az egész országot felkavaró ügyet.újságíróként számos cikksorozatban tártam fel a háttérben rejlő tényeket,kérdőjeleket és válaszokat. Most megosztom veletek.
 A KÖRMENDI GYERMEKGYILKOSSÁG TÉNYEI
 Tánczos Gábor : gyilkos vagy áldozat?
 Tíz év telt el, de még mindig a rettenetes körmendi gyermekgyilkosság megoldatlan rejtélye nehezedik a vasi kis városkára. Tíz éve foglalkozom ezzel a furcsa és szomorú üggyel.s az igazság még mindig odaát van. Pedig számtalan jogerős ítélet született..A tizenhét ezres lélekszámú Körmend polgárai nem tudják, vajon a dicsőséget hozó kosárlabdacsapatuk vagy a brutális gyermekgyilkosság országos hírei juttatják az emberek eszébe a várost, ahova január 20.-án tért haza büntetését letöltve a bűncselekményért jogerősen 13 évre elítélt Tánczos Gábor.A fiú jó magaviseletére való tekintettel szabadulhatott 3 évvel korábban, hogy legyen még beilleszkedési esélye a civil társadalomba. Ekképp szól a bírói indoklás. Az emberek nem tudják, megnyugodjanak, vagy féljenek? Gábor nem tudja: menjen, vagy maradjon? Aztán kijelenti: az ő lelkiismerete tiszta. És még van itt dolga... Meg kell találnia az igazi gyilkost, aki a szörnyű bűntényt 1998. április elsején elkövette. Túl sok a kérdőjel, az elvarratlan szál ebben az ügyben...
 Hogy miért is a legszégyenletesebb, legrejtélyesebb bűnügyek egyikévé vált a csak körmendi gyermekgyilkosság néven elhíresült ügy? Ezt számtalan megismételt tárgyalássorozaton sem sikerült megnyugtatóan tisztázni. Nem véletlen tehát, hogy a magyar igazságszolgáltatás szégyenfoltja néven illetik szakmai körökben az eljárássorozatot, amelyben sem a rendőrségi, sem az ügyészségi, sem a bírósági szakban nem álltak a vizsgálók a hivatásuk magaslatán.
 De mi történt 1998.április elsején Körmenden a Németh Mária út 3 harmadik emeleti lakásában? H.Zsófika, a 11 éves áldozat aznap hiába várta, hogy édesapja menjen érte az iskolába..Hetek óta tartó rossz kedvének okát megosztotta barátnőjével, sőt meg is mutatta neki azt a barna bőrű, sötét hajú férfit aki szerinte hetek óta követte, s akitől félt. Akkor ezt senki nem vette komolyan, szokott Zsófia máskor is nagyot mondani... Édesanyja és bátyja egy jól megérdemelt finnországi jutalom útra utazott, így édesapjának kellett volna érte mennie a zeneiskolába. Várt egy darabig, de mivel H. Ferenc nem ért oda hazaindultak a barátnőjével, aki elmondta, Zsófika egyedül lépett be a lépcsőházba – a vizsgálat szerint ez 17 óra negyven perckor lehetett – és indult fel a 3. emeleti lakásukba azzal, hogy leteszi az iskolatáskát, átöltözik és lejön még egy kicsit játszani..Akkor látták őt utoljára.
 Tánczos Gábor ezidőtájt megnézte kedvenc Hasselhoff sorozatát az osztrák adón, bekapott egy szendvicset és készült ismerőséhez, Sz. Györgyhöz ugyan ebbe a házba,hogy közös üzleti vállalkozásukról beszélgessenek, hiszen az akkor alig 18 éves fiúnak nem volt munkája. Jó kedvvel indult el a 8-as főúton, hogy alig 10 perces séta után megbeszéljék a jövőbeli munkájukat. Gábor a többször módosított útvonal mérések szerint 17 óra 50 perckor már Sz.Györgynél volt a 4. emeleti lakásban. Akkor még senki sem gondolt a közelgő tragédiára. Zsófia egyedül nyitott be a lakásba, gondosan kulccsal nyitva ki az ajtót, hiszen a kilincs régóta rossz volt. Senki nem tudott volna csak úgy ismeretlenül benyitni... Innentől kezdve aztán számtalan szálon futnak a következtetések, hiszen a mai napig nem tisztázódott számtalan fontos kérdés:
 Tisztázatlan kérdések-feloldhatatlan ellentmondások-megválaszolatlan válaszok
 Zsófika holtestét a hazatérő édesapa találta meg. Hogy valójában mikor értesítette a rendőrséget még ma is homály fedi. Mindenki másképp emlékszik. Az ügyeletes tiszt vallomása szerint késett a BL meccs kezdete mert összedólt Reál Madrid kapuja Ekkor érkezett az apa bejelentése..Az apa szerint pedig később történt mindez.S nem percekről van szó. Érthetetlenek a következő történések is: a rendőrség nem helyszínel azonnal, ezt másnapra hagyja, mondván késő van, s nincs nyomvédő nejlonpapucs sem a hatósági tanúk lábain, mitöbb az igazságügyi orvos szakértőt csak órák múlva engedik a holttesthez, hogy a halál pontos időpontját megállapítsa. Vajon kinek állt érdekében ez a késleltetés? Az orvos asszony arra is emlékszik a kislányon nem az a ruha volt, amiben vizsgálta, s ezt a halottszállítók is tanúként megerősítették A halott kislány bugyija steril volt szintén, holott előtte volt WC-n.. Soha nem került sor Gábor védőjének kérésére annak a boncolást rögzítő videónak a lejátszására, amely bizonyíthatta volna, hogy a kislány körme alatt bőrmaradványok voltak, ujjai és combja között pedig egy 44 cm-es, sötét festett hajszál..Mindez erősíthette volna amit viszont a többi szakértői vélemény bizonyított, hogy a dns-el a helyszínen talált minták- haj, szag,fülnyom,újjnyomatok,vér, nem Tánczos Gáboré!Dehát akkor kié?Erre a kérdésre sem kapott választ sem a rendőrség sem,vádhatóság, sem a bíróság, Indíték nem volt, azóta sincs.Szemtanú, vér, – szag, – fül, – ujjnyom nem volt. Azóta sincs. A szakértők azt sem tudták, és máig is homály fedi: mivel vágták el a kislány nyakát?.Cseréppel, üveggel, késsel?És hogyan? Elölről, hátulról,? S a fültől fülig vágás, mely főereket is ért, elvérzéshez vezetettt, akkor hová tűnt az a rengeteg vér? Vért a lakásban még luminollal sem találtak, Gábor ruháján sem. Pedig kergette, ütlegelte és lenyomta, majd magához szorítva megölte a kislányt. Legalábbis így szerepel az iratokban..S ha Gábor volt a tettes, ahogy az ítélet szól, hogyhogy 10 perc alatt mindezt elvégezhette, minden nyom nélkül, úgy hogy a barátja semmit sem vett rajta észre?
 Az akkor18 éves Tánczos Gábor halotta micsoda szörnyűség történt, s tanúnak jelentkezett, hogy segítsen elkapni a tettest, akit véleménye szerint látott kifutni a házból, mikor ő oda érkezett. Erről fantom képet is rajzolt.A kép kísértetiesen hasonlított arra a férfire aki a barátnő szerint Zsófikát is követte. Tanúból 2 hét alatt gyanúsított lett Azóta is tagad.Tagadja hogy gyilkos lenne. Mégis öt beismerő vallomásban taglalja, mindegyikben másképp, hogy hogyan és mivel ölte meg a kislányt. Feltette rá az életét, hogy megtalálja, aki valóban megölte Zsófikát.De itt még nem érnek véget a kérdésekTanúk, akik nem láttak semmit, ügyvédje nélküli beismerő vallomások, öt is született, amiről kiderült, hogy erőszak hatására keletkeztek.S úgy, ahogy a nyomozás változott, s ahogy a hatóságnak ez megfelelt. Ezekben hol cseréppel, hol egy piros recés késsel ölte meg a kislányt. Ami biztos a szakértői véleményekben,”éllel bíró tárggyal” vágták át a torkát, mint egy vadét. Hol a rendőrök verték, hol lelki terrorral csikarták ki, hol a zárkatárs térdelt a mellén és térdepeltette a kislány fényképe előtt a nyomozás változó menetének megfelelő vallomásért. Mindezt ellentmondó szakértői vallomások támasztják alá.A grafológus szerint, akit megvertek később, Gábor nem lehetett a gyilkos.A pszichológus szakértők is abban egyetértettek, nem szenved személyiségzavarban, csak személyiségfejlődése nem egyenletes. De hát éppen akkor volt csak 18 éves.S mint minden fiú, hős akart lenni, híres ember, aki kitűnik fontosságával. Ezért is jelentkezett tanúnak, hogy segítsen elkapni a gyilkost. Mint mondja: rossz időben rossz helyen volt. Egy gyermekgyilkosság mindig kiemelt ügy, ahol eredménykényszer folytán fel kell mutatni eredményt, s közeledtek a választási kampányok.is.Gábor pont megfelelt, s kéznél volt.A szürke hétköznapokból hőssé avanzsálhatott, híres emberré, aki mindig is vágyott a körmendi kosármeccseken. Itt volt a lehetőség a kitörésre, hős lehet, ha segít elkapni a gyilkost, akit látni vélt aznap, mikor megölték Zsófikát ott, ahol ő is járt...Aztán .egyre jobban belekeverték a szájába adott hazugságokba, ahonnan nem volt menekvés.
 Még akkor sem, mikor az általa kért hazugságvizsgálat negatív eredményt mutatott.
 A rendőrség eredményesnek mondott nyomozás után vádra adta az ügyet. Nem érdekelte hogy nincs indíték, hogy nincs meg a gyilkolás eszköze, hogy nincsenek dns-el igazolható nyomok, amelyek Táncosra illenek. Hogy nincs meg a kifolyt vér, s hogy nem látta senki sem bemenni a házba Gábort, s hogy nincsenek szemtanúk. Senki nem látott, nem hallott semmit. Hogyan lehetséges ez? Hogyan lehetséges? Pedig egy ilyen ölést a szakértők szerint nem lehet sutyiban elkövetni. Igaz, Gábor lefelé menet hallott a harmadik emeleti lépcsőfordulóban halk nyöszörgést, amit jelzett is barátjának, de az nem tartotta fontosnak. Április elseje volt, amikor minden hülyéskedés megengedett. Csakhogy ez halálosan komoly volt. A kislány haláltusája..A nyomozati forgatókönyv szerint Tánczos követte a kislányt, utána ment a lakásba, majd hirtelen felindulásból az előszobában megtámadta majd a
 nappaliban, a kanapén lefogta s az” éllel, bíró tárggyal” átvágta Zsófi torkát. Ekkor ismerte csak fel: mit tett. Lemosta kezét, kiosont a lakásból, felment barátjához, majd még aznap éjszaka a közeli Rába folyóba dobta a gyilkossághoz használt piros kést.S megint csak a kérdések tolulnak: miért jelentkezett önként tanúnak, miért nem hallgatott, miért járt hetekig kihallgatásra ugyanabban a farmerban amiben akkor és ott volt? És kié a kislány körme alatt talált bőrfoszlány és a sötét hajszál?Miért nem volt nejlonzsák a hatósági tanúk lábán? Ki tudta: az anya és a kislány testvére külföldön vannak? De itt még nincs vége találgatásoknak.A vallomásokból kiderült: a rendőrök 20.50-kor már tudtak a bűncselekményről. Az édesapa azonban csak 21 óra után ért haza,- állítólag vadásztársaival beragadt a sárba, igaz, ezt senki nem ellenőrizte,s akkor hívta a kapitányságot. Hol van a hiányzó fél óra? Miért csak másnap kezdték el a bűnjelrögzítést a lakásban és a lépcsőházban.Ki volt az a férfi, aki a telefont az édesanya hivásakor akkor délután a lakásban felvette?A Legfelsőbb Bíróság a Vas Megyei Bíróság elsőfokú ítéletét, melyben Táncost bűnösnek találta és 14 év börtönre ítélte, hatályon kívül helyezte annak megalapozatlansága, rossz következtetései , szakszerűtlensége miatt, s új tárgyalás megtartására utasította .Az megismételt eljárásban Gábort ismét elítélték, az ítélet szinte szóról szóra megegyezett az előzővel..
 Ha ő volt a gyilkos, miért kellett több mint 30 tárgyaláson megjelennie? Miért kellett újra és újra olyan ítéleteket meghallgatnia, amelyben a fenti miértekre nem született minden kétséget kizáró, bizonyítható válasz. Mert ezekkel a mai napig adós a Vas Megyei és a Legfelsőbb Bíróság..Egyetlen, közvetett bizonyítékot találtak, ami alapján megszületetett az elmarasztaló ítélet: a kislány és Tánczos ruháján talált anyag, – mikronnyomok kereszteződések.Erről azonban kiderült, nem lehet perdöntő, hiszen a bűnjeleket szállitó rendőrségi sofőr azt vallotta: ömlesztve, egy zsákban szállította aznap Tánczos, Zsófi és a kislány apjának ruháit
 Szombathelyről a fővárosba. Erről jegyzőkönyv is.készült Az ügyvédek szakértővel bebizonyították, hogy hanyag bűnjelkezelés történt:a szálak akkor kerülhettek egymás ruháira mikor azt a nejlonzsákból kivették, sztatitikuság által.Minderről a Legfelsőbb Bíróság nem hallgatta meg a védelem szakértőjét...Csakúgy nem volt arra Tánczos Gábornak lehetősége hogy elmondja a Legfelsőbb Biróság előtt védekezését
 Egyértelműen fogalmazott dr. Somos Zoltán, Tánczos Gábor védőügyvédje mikor kijelentette: sérültek a tárgyalások során védence emberi jogai, a tisztességes eljáráshoz való jog, s ezért az Emberi Jogok Bíróságához fordult Strassburgba, a hatályos Római Egyezmény megsértése miatt.Hiába.Az eltelt 5 év alatt itt sem derülhetett ki az igazság, nem kaptak választ a megválaszolatlan és tisztázatlan kérdésekre. A bekért magyar igazságügyi minisztériumi állásfoglalás alapján itt is elutasították a kérelmet.A kör bezárult.Az ítélet jogerős lett.....Hol van már az áhított hősiesség? Az ünnepelt segítő helyett elítélt lett, meggyalázott, megerőszakolt rab, aki az öngyilkosságba menekült. Aztán rájött, nem szabad meghalnia. S elkezdett hinni, kutakodni, s megerősítette a lelkét, ebben két ügyvédje is segítette, dr. Tóth László a helyi ügyvédi kamara elnöke és a tehetséges sztárügyvéd, dr. Somos Zoltán. Egyikük sem feladós tipus, ezt mindenki megtapasztalhatta.
 Ez az ügy valóban szégyenfolt a magyar törvénykezés egén.A miértek pere lett Tánczos Gábor peréből.A kérdések pedig válaszra várnak: miért ölték meg H Zsófikát?
 Minderre Gábor egy exkluzív interjú keretében ad választ. Mint mondotta lapunknak, feltette erre az életét: nem nyugszik, amíg az igazi gyilkost meg nem találja.Ő már bűnhődött valaki helyett olyan bűnért amit nem követett el. Ezt mindig is hangoztatta, hogy ő nem gyilkos, ő ártatlan. S a miértekre is megpróbáluk a tények alapján legalább a felvetéseket közölni.
 A körmendi gyermekgyilkosság kronológiája -keretbe
 Körmenden valaki brutális módon megölte a 10 éves H.Zsófikát
 Tánczos önként jelentkezett a rendőrségen, mondván, akkor délután ő barátjánál járt, a házban a negyedik emeleten, s gyanús, hörgő hangokat hallott abból a lakásból, ahol Zsófika holttestét megtalálták Tanúként már rabosítják./újjlenyomat – és egyéb mintavétel/
 Letartóztatták az akkor 19 éves Tánczos Gábort
 1999.március 12.
 A Vas Megyei Bíróság Tánczos Gábort 14 év börtönre ítélte H.Zsófika meggyilkolásáért
 1999. november 19.
 A Vas Megyei Bíróság elsőfokon kiszabott 14 éves börtönbüntetését a Legfelsőbb Bíróság hatályon kívül helyezte- annak megalapozatlansága, szakszerűtlensége, ellentmondásossága miatt
 Első fokú ítéletében, a megismételt eljárásban tizenhárom évi börtönbüntetésre ítélte a Vas Megyei Bíróság Tánczos Gábort.
 A Legfelsőbb Bíróság helybenhagyta a körmendi gyermekgyilkosság ügyében a megyei bíróság elsőfokú ítéletét.
 A strasbourgi Emberi Jogok Európai Bírósága elutasította a körmendi gyermekgyilkossággal vádolt Tánczos Gábor panaszát. Tánczos és védője azért adták be a panaszt, mert szerintük a bírósági eljárás nem volt tisztességes, sérültek a tisztességes eljáráshoz való jogok.
 A Fővárosi Bíróság helyben hagyta decemberben hozott döntését,s így január 20-án hazatérhetett a 9 éve raboskodó Tánczos Gábor.
 ÁLLAM kontra TÁNCZOS
 -Öt beismerő vallomás /- szóban, amelyeket minden esetben visszavont. Bebizonyosodott a szakértők szerint, hogy ezek pszichikai és fizikai kényszer hatása alatt születtek.
 – Tánczos Gábor azzal hencegett tanúk szerint, hogy becsapta a hazugságvizsgáló gépet /ő kérte a hazugságvizsgálatot./
 -Tánczos Gábor ruházatán találtak Zsófika pulóverjéből származó mikronyomokat, szálakat
 /ezekről kiderült, hogy hanyag szállítás folytán keveredhettek a ruhadarabok, és az antisztatikus feltöltődés során kerülhettek a mikronnyomok egymás ruháira, mikor azokat az együtt szállítást követően a nejlonzsákból kivették/
 -A tetthelyről, lakásról helyszínrajzot készített Tánczos./Kiderült ez a rajz az ismerőse lakását ábrázolta./
 Mellette szólt:
 – Nem találtak Tánczos Gábortól származó, még dns vizsgálattal kimutathatóan sem biológiai nyomot, ujjlenyomatot, hajszálat, vér- vagy nyál- fül nyomot a lakásban
 – Nem találtak vérnyomot a ruházatán.
 – A kislány combján viszont a bugyijában és a körme alatt találtak egy 44 cm hosszú, festett sötét hajszálat, a körme alatt vérnyomot, textilszálakat és festékszemcséket, amelyek egyike sem Tánczosól származott.
 – Tánczos és a kislány ruházatát szabályellenesen közös nejlonzsákban szállították. A szakértő szerint a nejlonzacskók elektrosztatikus feltöltődése révén a ruhák elemi szálai a kicsomagoláskor átkerülhettek egymásra. Soha ennyi anyagkereszteződést szakértő még nem látott-nyilatkozta a tanúkihallgatáson.
 – A tetthely nem volt szabályszerűen leplombálva, a hozzátartozók ki-be járkáltak, a véres szövetdarabokat szivacsostól kivágták, ahol a kislányt megtalálták és megsemmisítették, a lakást kitakaríthatták.
 – Az apát, aki magas beosztású vadász volt, nem szembesítették azokkal a vadászokkal, akik az alibijét igazolhatták volna, tanuk állították, hogy az apa kocsiját a délután folyamán a parkolójukban látták!
 – Nem ellenőrizték le azoknak az idegeneknek sem a kilétét, akiknek autóját szintén a tetthely parkolójában látták
 – Nem vizsgálták azt sem, vajon mit keresett egy román állampolgár Mircea zárójelentése és rendőrségi jegyzőkönyve a tetthely színhelyén a lakásban a gyilkosság idején, a helyszineléskor?Nem tisztázták azt sem, az apának milyen viszonya volt ehhez az emberhez és ahhoz a nőhöz, akivel a lánya rajtakapta, s aki éppen akkor festette és vágatta le a hosszú haját?
 – Miért nem tisztázta a rendőrség azt sem, hogy állt-e az apa és milyen gyógykezelés alatt ebben az időben?
 – Miért nem végeztettek Tánczos Gáborral a bűncselekmény elkövetésére a tetthelyen rekonstrukciót? Miért nem vitték be őt a helyszínre a szakma szabályai és előírásai szerint?
 – Ki volt az az ember, aki aznap délután mikor a kislányt meggyilkolták, felvette a lakásban édesanyja hivását jelző telefont, amin nem voltak ujjlenyomatok?
 -Miért verték meg, és félemlítették meg azt a grafológusnőt, aki a bíróságon azt vallotta, hogy nem Gábor, hanem a gyilkos kézírása van nála?
 -Miért nem értékelték a boncolásról készült videófelvételt?
 -Miért nem hallgatták meg a védő szakértőjét, aki bebizonyíthatta volna, hogy a mikroszálas anyagkereszteződések Tánczos ártatlanságát támasztják alá?
 Ezek mind megválaszolatlan kérdések.S a válaszok Tánczos Gábor ártatlansága mellett szólhattak volna. Volna. Egy olyan jogállamban, ahol mindenkinek van joga ahhoz, hogy mindent kizáróan bizonyíthassa ártatlanságát, vagy bizonyítsák bűnösségét.
 Tánczos Gábornak nem volt ehhez joga. Az utolsó szó jogán csak annyit mondhatott, hogy nem ő ölte meg H. Zsófikát..A védelem számtalan bizonyítási indítványa elutasításra került rendőröket viszont magas jutalomban és kitüntetésben részesítették, országos beosztásba emelték Orbán Péter, Bene Lászlót és a többi főnyomozót. Kínos lett volna visszacsinálni, azt mondani: bocsánat, tévedtünk. Ennyi megválaszolatlan, bizonyítatlan kérdésért nem jutalom jár. Ez akárhogy is értékeljük, nem alapos munka. Sőt.
 Kísértetiesen hasonlít a módszer a Pusama Dénes és más ismert ügyekhez. Rosszkor rossz helyen. Kinek mi szerepel az olvasatában.
 De itt még nem zárult le, ennyi kérdéssel, fehér folttal, elvarratlan szállal nem lehet vége a körmendi gyermekgyilkossági ügynek. Ennyivel mindenki tartozik Zsófikának, a két családnak, az igazságnak.
 Tánczos G. 2008. február 11. –szvitek zsóka
 A körmendi gyermekgyilkosság máig is aktuális anomáliái
 SZVITEK ZSÓKA said this on 2016 február 24. - 12:12 de. | Válasz Vélemény, hozzászólás? Kilépés a válaszból Hozzászólás
 TOP 12-es sikerlista (elmúlt 1-2 napé)! 7 évig volt titok! : Egy mai napig titokban tartott levél tartalma a körmendi gyermekgyilkosság valódi elkövetőiről és eltussolóiról Az illuminátusok eredete és a Föld bolygót irányító hatalom Embergyűlölet, népirtás, Molnár F. Árpád és a Hírháttér HAARP, kvantumtechnológiák, ECHELON: avagy hogyan programozzuk az őrjöngő pszichopatákat Mit old meg a zsidók stb. kiirtása? Haladjunk végig rasszista szemmel Pszichiátriára zárták a közismert aktivistát, Lakatos Kálmánt! (Kiterjedt pszichiátriai és fasiszta terror Magyarországon!) Kálmán Olga: te egy beteg illiberális, intoleráns kirekesztő senki vagy A Mihók-féle szennylapkiadó maffiahálózat, mint az Emberiség ellensége Szegények Világnapja, Cigánygyilkosságok, hír tv-maffia és orbán, a népirtó apartheid ELMEBETEG Arról álmodtam, hogyan esik a foton a fekete lyukba (Molnár F. Árpád) Korábbi anyagok 2017. június (1)


type: wikipedia

text:
Sons of Union Veterans of the Civil War (Hijos de Veteranos de la Unión de la Guerra Civil) (SUVCW) es una organización fraternal autorizada por el Congreso estadounidense que lleva a cabo actividades para preservar la historia y el legado de los veteranos de las Fuerzas Armadas de los Estados Unidos que lucharon con el Ejército de la Unión durante la Guerra de Secesión. Es el sucesor legal del Gran Ejército de la República (GAR), la gran e influyente agrupación de veteranos del Ejército de la Unión, que existió en las décadas posteriores a la Guerra de Secesión. La mayoría de las actividades de SUVCW ocurren a nivel de campamento o comunidad local. Los campamentos se agrupan en estructuras estatales y/o regionales denominadas "departamentos". La organización nacional, con sede en el Museo Nacional de la Guerra Civil en Harrisburg, Pensilvania, se reúne anualmente en un campamento nacional al que asisten miembros de la SUVCW, conocidos como "hermanos", de todos los campamentos y departamentos. La SUVCW y sus estructuras subordinadas son organizaciones benéficas incorporadas bajo el título 501(c)(3).
 Historia
 siglo XIX
 Los SUVCW, originalmente llamados Hijos de los Veteranos de los Estados Unidos de América, fueron fundados por el Mayor Augustus P. Davis en noviembre de 1881, para garantizar la preservación de los principios del Gran Ejército de la República (GAR), y brindar asistencia a los veteranos. La hermandad se basa en los principios de Fraternidad, Caridad y Lealtad.
 En julio de 1877, Davis hizo su primera propuesta para crear una organización de hijos de miembros del GAR al General Alexander Hayes en Pittsburgh, Pensilvania. Los miembros rechazaron su idea, pero Davis fue persistente. Finalmente, en septiembre de 1881, los miembros de GAR adoptaron una posición neutral sobre la propuesta de Davis, eliminando cualquier obstáculo formal para la consecución de su visión. Davis quería organizar a los hijos de los miembros del GAR en una organización de estilo militar, cuyos objetivos fueran similares a los del GAR, y cuyos miembros brindarían asistencia al GAR. Propuso que la membresía se limitara al hijo mayor vivo de un miembro de GAR. Davis imaginó no solo una organización fraternal, patriótica y caritativa, sino también una reserva militar organizada a la que acudir en tiempos de guerra. Los miembros de SUVCW vestían uniformes de estilo militar y practicaban tácticas y ejercicios de tiro.
 Davis realizó la primera reunión de la organización el 12 de noviembre de 1881, en la sala de reuniones del GAR ubicada en el viejo ayuntamiento de Pittsburgh, que fue completamente destruido por un incendio seis meses después. Había reunido un grupo compuesto por 11 hombres, que adoptaron la constitución, las reglas, los reglamentos y el ritual propuestos para formar los Hijos de los Veteranos de Pensilvania (SVPA). Eligieron a funcionarios y Davis presentó los artículos de incorporación de SVPA el 28 de diciembre de 1881. Los artículos fueron aprobados el mismo día por el tribunal de causas comunes y el estado de Pensilvania aprobó el estatuto el 12 de enero de 1882.
 Mientras tanto, se estaba formando una organización competidora en el este de Pensilvania, los Hijos de Veteranos de Filadelfia (PSV). El PSV se inició el 29 de septiembre de 1878, cuando James P. Holt fundó el campamento número 1 de Anna M. Ross en Filadelfia. El 15 de octubre de 1878, un comité de planificación del nuevo campamento presentó una propuesta. constitución y reglamento y aprobó las propuestas del PSV, otros puestos en Pensilvania, Nueva Jersey y Nueva York también establecieron cuerpos de cadetes.
 En 1879, la familia Earp formó campamentos de Hijos de Veteranos en Massachusetts, Misuri y Nueva Jersey. En julio de 1880, estos campamentos se disolvieron y sus miembros se incorporaron a los campamentos del PSV. El PSV pronto formó una organización divisional, a nivel estatal.
 El 22 de febrero de 1882, el PSV constituyó una organización nacional, a raíz de la petición de los campanentos iniciados por la familia Earp, que no habían sido contabilizados en la formación del PSV en 1880. Un mes después, la SVPA cambió su nombre a Hijos de Veteranos de los Estados Unidos de América (SVUSA), para reflejar mejor su propio estado y crecimiento a nivel nacional. El Mayor Davis dedicó una cantidad considerable de tiempo, energía y dinero a expandir la organización. Los campamentos SUV se formaron en Pensilvania, el este de Ohio, el norte de Virginia Occidental y el sur de Nueva York. A mediados de ese mismo año, se hizo evidente la necesidad de una organización formal dentro de Pensilvania. El 4 de julio de 1882, se creó la división de Pensilvania, y se llevó a cabo el primer campamento SUV en Pittsburgh.
 A lo largo del verano de 1882, el SUV siguió creciendo. Para el otoño, había una necesidad apremiante de una organización nacional. El 18 de octubre de 1882, se llevó a cabo el primer campamento nacional del SUV en Pittsburgh. Se adoptaron la constitución, las normas y los reglamentos propuestos por Davis.
 A partir del 1 de julio de 1884, la organización había crecido a más de 20.000 miembros. En julio de 1883, se llevó a cabo una reunión especial del PSV en Lancaster, Pensilvania. Debido a la disensión entre los campamentos, derivada de la falta de emisión de estatutos y el mantenimiento incorrecto de registros, 33 campamentos del PSV se retiraron de esa organización y se unieron al SUV.
 En agosto de 1886, los dos campamentos restantes fieles al PSV se unieron a SUV, acabando así con el PSV. La membresía en el SUV creció rápidamente, y en el campamento nacional de 1890, se informó que la organización contaba con más de 145.000 miembros. La membresía del GAR en ese momento ascendía a alrededor de 400.000 veteranos.
 La SUV mantuvo una relación algo compleja con el GAR. Si bien los miembros del GAR generalmente creían que debería haber una organización digna para que sus hijos se unieran, creían que la membresía de GAR debería limitarse a los veteranos. El GAR dio su aprobación a la SUV, pero no convertiría a la SV en parte de la GAR. El 25 de julio de 1883, el campamento nacional del GAR reconoció al SUV; "contando con la confianza y el apoyo de todos los compañeros del Gran Ejército de la República". La aceptación final y completa por parte del GAR llegó en 1888.
 Siglo XX
 En 1903 se decidió dividir las funciones civiles y militares de los Hijos de Veteranos de la Unión. Se formó una nueva organización llamada Sons of Veterans Reserve (SVR), que llevó a cabo el entrenamiento militar. Como el SVR no era una organización de milicias estatales, no se integró en la Guardia Nacional, a principios del siglo XX. Actualmente, el SVR sirve como el componente ceremonial uniformado de los SUVCW, y solo los miembros del SUVCW con buena reputación pueden convertirse en miembros del SVR.
 La membresía en el SUV alcanzó su punto máximo en 1904, cuando se informó en más de 200.000 miembros. Esto ocurrió en un momento de muchas celebraciones de reconciliación que involucraban a los veteranos blancos de la Guerra de Secesión.
 En 1925, los miembros adoptaron el nombre actual de la organización, Sons of Union Veterans of the Civil War. Los hijos de veteranos de la Guerra hispano-estadounidense y de la Primera Guerra Mundial, intentaron unirse, pero los miembros decidieron que la SUVCW sería exclusivamente para descendientes de los veteranos de las Fuerzas Armadas de los Estados Unidos de la Guerra de Secesión.
 El 20 de agosto de 1954, el Congreso promulgó la Ley Pública 605 que incorporó al SUVCW con un estatuto del Congreso.Entre los incorporadores estaban el General del Ejército Douglas MacArthur, el hijo de Arthur MacArthur Jr., quien recibió la Medalla de Honor por sus acciones durante la Batalla de Missionary Ridge, y el Mayor General Ulysses S. Grant III, nieto de Ulysses S. Grant, comandante general del Ejército de los Estados Unidos durante la Guerra de Secesión, y XVIII Presidente de los Estados Unidos.
 Siglo XXI
 A principios de 2021, el SUVCW tenía 31 departamentos y más de 240 campamentos comunitarios. La membresía era aproximadamente 6.400 hombres. La organización estaba encabezada por un comandante en jefe, quien era elegido anualmente durante el campamento nacional, por un período de un año. En colaboración con los miembros del consejo de administración del SUVCW, el comandante en jefe es responsable de las operaciones generales de la organización.
 En respuesta a la pandemia de COVID-19 y para proteger la salud y el bienestar de sus miembros, SUVCW celebró su primer Campamento Nacional Anual virtual el 24 de octubre de 2020.
 En 2017, el Servicio de Impuestos Internos de los Estados Unidos otorgó a SUVCW y a todas sus estructuras subordinadas (campamentos, departamentos, distritos militares y unidades) el estado de exención de impuestos según la sección 501(c)(3) del Servicio de Impuestos Internos, lo que significa que los donantes pueden deducir de sus declaraciones de impuestos federales las contribuciones hechas al SUVCW y sus estructuras subordinadas, y que el SUVCW y sus estructuras subordinadas están calificadas para recibir legados, legados, transferencias y obsequios deducibles de impuestos.
 El SUVCW desempeñó un papel activo y de alto perfil durante muchos eventos que se organizaron en todo el país y en todo el Mundo, entre 2011 y 2015 para conmemorar el 150 aniversario de la Guerra de Secesión Estadounidense.
 Membresía
 La membresía completa en los SUVCW está abierta a cualquier hombre, de 14 años de edad o más (de 6 a 14 para los miembros junior), que:
 1. Es descendiente directo de un soldado, marinero, infante de marina o miembro del Servicio de Guardacostas de los Estados Unidos, (o es descendiente directo de un hermano, hermana, medio hermano, o media hermana de dicho soldado, etc.) que fue reclutado y ha servido regularmente, honorablemente y/o fue dado de baja honorablemente o murió estando al servicio del Ejército, la Marina, la Infantería de Marina, o el Servicio de Guardacostas de los Estados Unidos, o ha servido en los regimientos estatales llamados al servicio activo, y estaba sujeto a las órdenes de los oficiales y generales de los Estados Unidos, entre el 12 de abril de 1861 y el 9 de abril de 1865.
 2. Nunca ha sido condenado por ningún delito infamante o atroz.
 3. Nunca ha tomado voluntariamente las armas contra el Gobierno federal de los Estados Unidos.
 La membresía asociada está disponible para hombres que no tienen la ascendencia requerida para calificar para la membresía hereditaria, pero que demuestran un interés genuino en la Guerra Civil y aceptan apoyar el propósito y los objetivos de la SUVCW, y cumplen con las disposiciones segunda y tercera de elegibilidad.
 Organizaciones aliadas
 Las organizaciones aliadas de los Hijos de Veteranos de la Unión de la Guerra Civil (SUVCW), y del Gran Ejército de la República (GAR) son:
 1) Las Hijas de los Veteranos de la Unión de la Guerra Civil. (DUVCW).
 2) Las Damas del Gran Ejército de la República (LGAR), es una organización sin ánimo de lucro (OSAL) autorizada por el Congreso de los Estados Unidos, es la organización hereditaria de mujeres más antigua de los Estados Unidos, los objetivos de la organización incluyen la promoción del patriotismo, la lealtad a la Unión y la participación en el servicio comunitario, especialmente para ayudar a los veteranos de la Unión y a sus descendientes.
 3) El Woman's Relief Corps (Cuerpo de Socorro de la Mujer), se dedica principalmente a la conservación histórica de la documentación oficial relacionada con el Gran Ejército de la República (GAR).
 4) La organización Auxiliar de los Hijos de Veteranos de la Unión de la Guerra Civil (ASUVCW), fue creada en 1883, la membresía en la misma está abierta a las mujeres que son descendientes lineales o colaterales de soldados, marineros o infantes de marina, reclutados regularmente y dados de baja con honores en el Ejército, la Armada, el Cuerpo de Marines (USMC), y el Servicio de Guardacostas de los Estados Unidos, durante la Guerra de Secesión. Además, la membresía está abierta a las madres, esposas, viudas, hijas biológicas, e hijas adoptadas legalmente, de los miembros de la SUVCW. Las membresías asociadas están disponibles para las mujeres que no califican a través de su herencia lineal o colateral, pero que demuestran un interés genuino en la Guerra Civil y pueden suscribir el propósito y los objetivos de la orden auxiliar. La membresía junior está abierta a las niñas de al menos ocho años de edad.
 Referencias
 Organizaciones de Estados Unidos


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 21996D0523(10)
 Euroopa Liidu Teataja L 124 , 23/05/1996 Lk 0026 - 0026
 EMP Ühiskomitee otsusnr 18/96,26. märts 1996,millega muudetakse EMP lepingu II lisa (tehnilised normid, standardid, katsetamine ja sertifitseerimine)EMP ÜHISKOMITEE,võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on kohandatud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi "leping", eelkõige selle artiklit 98ning arvestades, et:lepingu II lisa muudeti EMP Ühiskomitee 15. detsembri 1994. aasta otsusega nr 38/94; [1]lepingusse tuleb lisada kuues komisjoni 7. juuli 1995. aasta direktiiv 95/32/EÜ kosmeetikatoodete koostise ja omaduste kontrolliks vajalikke proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohta, [2]ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Lepingu II lisa XVI peatüki punkti 6 (viies komisjoni direktiiv 93/73/EMÜ) järele lisatakse järgmine punkt:"7. 395 L 0032: kuues komisjoni direktiiv 95/32/EÜ, 7. juuli 1995, kosmeetikatoodete koostise ja omaduste kontrolliks vajalikke proovivõtu- ja analüüsimeetodite kohta (EÜT L 178, 28.7.1995, lk 20)."Artikkel 2Kuuenda komisjoni direktiivi 95/32/EÜ islandi- ja norrakeelne tekst, mis on lisatud käesoleva otsuse vastavates keeltes versioonidele, on autentne.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub 1. aprillil 1996 tingimusel, et kõik lepingu artikli 103 lõikes 1 ettenähtud teated on EMP Ühiskomiteele esitatud.Artikkel 4Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Ühenduste Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.Brüssel, 26. märts 1996EMP Ühiskomitee nimeleesistujaP. Benavides[1] EÜT L 372, 31.12.1994, lk 11.[2] EÜT L 178, 28.7.1995, lk 20.--------------------------------------------------


text:
§ 48 BauGB Beteiligte - dejure.org
 dejure.org Übersicht BauGBAbs./Nr./Satz hervorhebenRechtsprechung zu § 48 BauGB
 2. die Inhaber eines im Grundbuch eingetragenen oder durch Eintragung gesicherten Rechts an einem im Umlegungsgebiet gelegenen Grundstück oder an einem das Grundstück belastenden Recht,
 3. die Inhaber eines nicht im Grundbuch eingetragenen Rechts an dem Grundstück oder an einem das Grundstück belastenden Recht, eines Anspruchs mit dem Recht auf Befriedigung aus dem Grundstück oder eines persönlichen Rechts, das zum Erwerb, zum Besitz oder zur Nutzung des Grundstücks berechtigt oder den Verpflichteten in der Benutzung des Grundstücks beschränkt,
 5. unter den Voraussetzungen des § 55 Abs. 5 die Bedarfsträger und
 § 48 BauGB auf Ihre Merkliste setzen
 Rechtsprechung zu § 48 BauGB
 17 Entscheidungen zu § 48 BauGB in unserer Datenbank:
 Baulücke; unbeplanter Innenbereich; Artenschutz; Niststätte; Brutstätte; ...
 Auf § 48 BauGB verweisen folgende Vorschriften:


type: legislation

text:
 |
 52014PC0528
 Proposta għal DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL li tistabbilixxi l-pożizzjoni li għandha tiġi adottata f’isem l-Unjoni Ewropea fir-rigward ta’ ċerti riżoluzzjonijiet li għandu jittieħed vot dwarhom, fil-qafas tal-Organizzazzjoni Internazzjonali tad-Dielja u l-Inbid (OIV) /* COM/2014/0528 final - 2014/0245 (NLE) */
 MEMORANDUM TA’ SPJEGAZZJONI
 IL-KUNTEST TAL-PROPOSTA
 L-Organizzazzjoni Internazzjonali tad-Dielja u
 l-Inbid (OIV) hija organizzazzjoni intergovernattiva xjentifika u teknika
 attiva fis-settur tad-dwieli, tal-inbid, tax-xorb abbażi tal-inbid,
 tal-għeneb tal-mejda, taż-żbib u ta’ prodotti oħra
 tad-dwieli. L-għanijiet tal-OIV huma li (i) tinforma permezz ta'
 pubblikazzjonijiet u tal-organizzazzjoni ta' avvenimenti u simpożji, (ii)
 tassisti organizzazzjonijiet internazzjonali oħra li huma involuti
 f'attivitajiet ta' standardizzazzjoni u (iii) tikkontribwixxi
 għall-armonizzazzjoni internazzjonali ta' prattiki u standards
 eżistenti. Bħalissa, 45 Stat huma membri tal-OIV, li fosthom
 hemm 21 li huma Stati Membri tal-Unjoni. Fil-preżent, l-UE mhijiex Membru
 tal-OIV.
 Fil-livell tal-UE, skont ir-Regolament (UE)
 Nru 1308/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-17 ta’ Diċembru
 2013 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni tas-swieq fi prodotti agrikoli
 (ir-Regolament dwar l-OKS, ĠU L 347, p. 671), ċerti
 riżoluzzjonijiet adottati u ppubblikati mill-OIV jaffettwaw il-liġi
 tal-UE. Ir-Regolament dwar l-OKS jistipula referenzi
 għar-riżoluzzjonijiet tal-OIV fid-dispożizzjonijiet li
 ġejjin:
 - ċerti metodi ta’ analiżi
 biex tiġi ddeterminata l-kompożizzjoni tal-prodotti fis-settur
 tal-inbid adottati u ppubblikati mill-OIV, li magħhom trid timxi
 l-Kummissjoni jekk kemm-il darba dawn ma jkunux ineffettivi jew mhux xierqa
 fid-dawl tal-għan tal-Unjoni (l-Artikolu 80(5) tar-Regolament dwar
 l-OKS);
 - ċerti speċifikazzjonijiet
 ta’ purità u identifikazzjoni ta' sustanzi użati fil-prattiki
 enoloġiċi, sabiex ir-regoli, dwar din il-kwistjoni fl-UE, adottati u
 ppubblikati mill-OIV isiru jorbtu ipso facto (l-Artikolu 9
 tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 606/2009
 tal-10 ta’ Lulju 2009 li jistabbilixxi regoli ddettaljati
 għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 479/2008
 fir-rigward tal-kategoriji tal-prodotti tad-dwieli, il-prattiki
 enoloġiċi u r-restrizzjonijiet applikabbli, ĠU L 193, p. 1);
 - għal prattiki
 enoloġiċi adottati u ppubblikati mill-OIV li l-Kummissjoni trid tqis
 meta tawtorizza prattiki bħal dawn (l-Artikolu 80(3)(a)
 tar-Regolament dwar l-OKS); u
 - l-istess prattiki
 enoloġiċi fejn użati, qabel l-awtorizzazzjoni tagħhom skont
 l-Artikolu 80(3) tar-Regolament dwar l-OKS, għall-produzzjoni
 tal-inbejjed f’pajjiżi terzi (l-Artikolu 90(2) tar-Regolament dwar
 l-OKS).
 Bl-istess mod, skont ir-Regolament
 tal-Kummissjoni (KE) Nru 2870/2000 tad-19 ta’ Diċembru 2000 li
 jistabbilixxi l-metodi Komunitarji ta’ referenza għall-analiżi
 tax-xorb spirituż (ĠU L 333, p. 20) ċerti
 riżoluzzjonijiet adottati u ppubblikati mill-OIV jaffettwaw il-liġi
 tal-UE. L-Artikolu 3 tar-Regolament 2870/2000 jistipula referenza
 għal riżoluzzjonijiet tal-OIV meta l-metodi analitiċi ta'
 referenza Komunitarji ma jkunux stabbiliti għad-detezzjoni u
 l-kwantifikazzjoni ta' sustanzi li jkunu f’xarba spirituża partikolari.
 Abbażi ta' diskussjonijiet li saru
 fil-gruppi ta’ esperti li ltaqgħu biex jippreparaw l-Assemblea
 Ġenerali tal-OIV, wieħed jista' jistenna li r-Riżoluzzjonijiet
 li ġejjin, li jipproduċu effett legali fuq l-acquis tal-UE,
 ser ikunu fuq l-aġenda tal-Assemblea Ġenerali għall-adozzjoni:
 - L-abbozz tar-Riżoluzzjoni
 OENO-TECHNO 12-504 jistabbilixxi prattika enoloġika ġdida. Skont
 l-Artikoli 80(3)(a) u 90(2) tar-Regolament (KE) Nru 1308/2013, din
 ir-Riżoluzzjoni se taffettwa l-acquis.
 - L-abbozz tar-Riżoluzzjoni
 OENO-SCMA 03-262 jistabbilixxi l-ispeċifikazzjonijiet dwar il-purità u
 l-identifikazzjoni ta’ sustanza użata fi prattika enoloġika. Din
 il-prattika enoloġika ġiet ippubblikata u rrakkomandata mill-OIV
 bil-kundizzjoni li jiġu adottati l-ispeċifikazzjonijiet tas-sustanza
 użata (Il-Kodiċi Internazzjonali tal-prattiki Enoloġiċi
 tal-OIV, § 2.1.20 and § 3.4.14). Skont l-Artikoli 80(3)(a) u 90(2)
 tar-Regolament (UE) Nru 1308/2013, u l-Artikolu 9 tar-Regolament
 tal-Kummissjoni (KE) Nru 606/2009, din ir-Riżoluzzjoni se taffettwa
 l-acquis.
 - L-abbozz tar-Riżoluzzjonijiet
 OENO-SCMA 10-457, 10-458, 11-480 u 12-512 jistabbilixxi metodi ta'
 analiżi. Skont l-Artikolu 80(3)(a) u (5) tar-Regolament (UE)
 Nru 1308/2013, dawn ir-riżoluzzjonijiet se jaffettwaw l-acquis.
 Ir-riżoluzzjonijiet imsemmija hawn fuq
 ġew diskussi b’mod estensiv bejn l-esperti xjentifiċi u tekniċi
 fis-settur tal-inbid. Dawn jikkontribwixxu għall-armonizzazzjoni
 internazzjonali tal-istandard tal-inbid u dawn ser jistabbilixxu qafas li se
 jiżgura kompetizzjoni ġusta fil-kummerċ ta' prodotti fis-settur
 tal-inbid. Għaldaqstant, għandhom jiġu appoġġati.
 Bħal fl-imgħoddi, wieħed jista'
 jistenna li l-aġenda tal-laqgħa tal-Assemblea Ġenerali tal-OIV
 se tibqa’ tevolvi u li mal-aġenda jiżdiedu aktar
 Riżoluzzjonijiet li jaffettwaw l-acquis. Sabiex tiżgura
 l-effiċjenza tal-ħidma tal-Assemblea Ġenerali filwaqt li
 tirrispetta r-regoli tat-Trattati, fiż-żmien dovut il-Kummissjoni se
 tissupplimenta u/jew temenda din il-proposta biex tippermetti lill-Kunsill
 jadotta l-pożizzjoni li għandha tittieħed ukoll għal dawn
 ir-Riżoluzzjonijiet.
 2014/0245 (NLE)
 Proposta għal
 DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
 li tistabbilixxi l-pożizzjoni li
 għandha tiġi adottata f’isem l-Unjoni Ewropea fir-rigward ta’
 ċerti riżoluzzjonijiet li għandu jittieħed vot dwarhom,
 fil-qafas tal-Organizzazzjoni Internazzjonali tad-Dielja u l-Inbid (OIV)
 IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
 Wara li kkunsidra t-Trattat dwar
 il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 43,
 flimkien mal-Artikolu 218(9) tiegħu,
 Wara li kkunsidra l-proposta tal-Kummissjoni
 Ewropea,
 Billi:
 (1) L-Organizzazzjoni
 Internazzjonali tad-Dielja u l-Inbid (OIV) hija organizzazzjoni
 intergovernattiva xjentifika u teknika attiva fis-settur tad-dwieli, tal-inbid,
 tax-xorb abbażi tal-inbid, tal-għeneb tal-mejda, taż-żbib u
 ta’ prodotti oħra tad-dwieli. L-għanijiet tal-OIV huma li (i)
 tinforma permezz ta' pubblikazzjonijiet u tal-organizzazzjoni ta' avvenimenti u
 simpożji, (ii) tassisti organizzazzjonijiet internazzjonali oħra li
 huma involuti f'attivitajiet ta' standardizzazzjoni u (iii) tikkontribwixxi
 għall-armonizzazzjoni internazzjonali ta' prattiki u standards
 eżistenti. Bħalissa, 45 Stat huma membri tal-OIV, li fosthom
 hemm 21 li huma Stati Membri tal-Unjoni. Fil-preżent, l-UE mhijiex Membru
 tal-OIV.
 (2) Fil-livell tal-UE, skont
 ir-Regolament (UE) Nru 1308/2013 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill[1], ċerti riżoluzzjonijiet
 adottati u ppubblikati mill-OIV jaffettwaw il-liġi tal-UE. Ir-Regolament
 dwar l-OKS jistipula referenzi għar-riżoluzzjonijiet tal-OIV
 fid-dispożizzjonijiet li ġejjin:
 - ċerti metodi ta’ analiżi biex
 tiġi ddeterminata l-kompożizzjoni tal-prodotti fis-settur tal-inbid
 adottati u ppubblikati mill-OIV, li magħhom trid timxi l-Kummissjoni jekk
 kemm-il darba dawn ma jkunux ineffettivi jew mhux xierqa fid-dawl tal-għan
 tal-Unjoni (l-Artikolu 80(5) tar-Regolament dwar l-OKS);
 - ċerti speċifikazzjonijiet ta’
 purità u identifikazzjoni ta' sustanzi użati fil-prattiki
 enoloġiċi, sabiex ir-regoli, dwar din il-kwistjoni fl-UE, adottati u
 ppubblikati mill-OIV isiru jorbtu ipso facto (l-Artikolu 9
 tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 606/2009[2];
 - prattiki enoloġiċi adottati u
 ppubblikati mill-OIV li l-Kummissjoni trid tqis meta tawtorizza prattiki
 bħal dawn (l-Artikolu 80(3)(a) tar-Regolament dwar l-OKS); u
 - l-istess prattiki enoloġiċi
 fejn użati, qabel l-awtorizzazzjoni tagħhom skont
 l-Artikolu 80(3) tar-Regolament dwar l-OKS, għall-produzzjoni
 tal-inbejjed f’pajjiżi terzi (l-Artikolu 90(2) tar-Regolament dwar
 l-OKS).
 (3) Il-laqgħa li jmiss
 tal-Assemblea Ġenerali tal-OIV se ssir
 fl-14 ta' Novembru 2014. F’dik l-okkażjoni, l-Assemblea
 Ġenerali se teżamina u possibbilment tadotta Riżoluzzjonijiet li
 se jipproduċu l-effetti legali li hemm referenza għalihom.
 (4) Għaldaqstant huwa
 meħtieġ li jiġu adottati, qabel dik il-laqgħa tal-Assemblea
 Ġenerali tal-OIV, il-pożizzjonijiet li l-Istati Membri li huma Membri
 tal-OIV, u li jaġixxu b’mod konġunt fl-interess tal-UE, għandhom
 jieħdu fl-Assemblea Ġenerali tal-OIV fir-rigward ta' dawn
 ir-Riżoluzzjonijiet.
 (5) L-abbozz
 tar-Riżoluzzjoni OENO-TECHNO 12-504 jistabbilixxi prattika enoloġika
 ġdida. Skont l-Artikoli 80(3)(a) u 90(2) tar-Regolament (KE)
 Nru 1308/2013, din ir-Riżoluzzjoni se taffettwa l-acquis.
 (6) L-abbozz
 tar-Riżoluzzjoni OENO-SCMA 03-262 jistabbilixxi
 l-ispeċifikazzjonijiet dwar il-purità u l-identifikazzjoni ta’ sustanza
 użata fi prattika enoloġika. Din il-prattika enoloġika ġiet
 ippubblikata u rrakkomandata mill-OIV bil-kundizzjoni li
 l-ispeċifikazzjonijiet tas-sustanza użata jiġu adottati
 (Il-Kodiċi Internazzjonali tal-prattiki Enoloġiċi tal-OIV, §
 2.1.20 and § 3.4.14). Skont l-Artikoli 80(3)(a) u 90(2) tar-Regolament (UE)
 Nru 1308/2013, u l-Artikolu 9 tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE)
 Nru 606/2009, din ir-Riżoluzzjoni se taffettwa l-acquis.
 (7) L-abbozz
 tar-Riżoluzzjonijiet OENO-SCMA 10-457, 10-458, 11-480 u 12-512
 jistabbilixxi metodi ta' analiżi. Skont l-Artikolu 80(3)(a) u (5)
 tar-Regolament (UE) Nru 1308/2013, dawn ir-riżoluzzjonijiet se
 jaffettwaw l-acquis.
 (8) Ir-riżoluzzjonijiet
 imsemmija hawn fuq ġew diskussi b’mod estensiv bejn l-esperti
 xjentifiċi u tekniċi fis-settur tal-inbid. Dawn jikkontribwixxu
 għall-armonizzazzjoni internazzjonali tal-istandard tal-inbid u se
 jistabbilixxu qafas li se jiżgura kompetizzjoni ġusta
 fil-kummerċ ta' prodotti fis-settur tal-inbid. Għaldaqstant, dawn
 għandhom jiġu appoġġati.
 (9) Sabiex ikun hemm
 il-flessibbiltà meħtieġa matul in-negozjati qabel il-laqgħa
 tal-Assemblea Ġenerali tal-OIV, l-Istati Membri li huma Membri tal-OIV
 għandhom ikunu awtorizzati li jaqblu ma’ bidliet f'dawn
 ir-riżoluzzjonijiet sakemm dawn il-bidliet ma jbiddlux is-sustanza
 tagħhom,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 Il-pożizzjoni tal-Unjoni fl-Assemblea
 Ġenerali tal-OIV fl-2014 għandha tkun skont l-Anness ta' din
 id-Deċiżjoni u għandha tiġi espressa mill-Istati Membri li
 huma Membri tal-OIV, li jaġixxu b’mod konġunt fl-interess tal-Unjoni.
 Artikolu 2
 1. Meta jkun hemm il-probabbiltà
 li l-pożizzjoni li hemm referenza għaliha fl-Artikolu 1
 tiġi affettwata b’informazzjoni xjentifika jew teknika ġdida li tkun
 ippreżentata qabel jew waqt il-laqgħat tal-OIV, l-Istati Membri li
 huma Membri tal-OIV għandhom jitolbu li l-votazzjoni fl-Assemblea
 Ġenerali tal-OIV tiġi posposta sakemm il-pożizzjoni tal-Unjoni
 tkun stabbilita abbażi tal-elementi l-ġodda.
 2. Wara l-koordinazzjoni, b’mod
 partikolari fuq il-post, u mingħajr deċiżjoni ulterjuri
 tal-Kunsill li tistabbilixxi l-pożizzjoni tal-Unjoni, l-Istati Membri li
 huma Membri tal-OIV, li jaġixxu b’mod konġunt fl-interess tal-Unjoni
 jistgħu jaqblu ma’ bidliet fl-abbozz tar-riżoluzzjonijiet li hemm
 referenza għalih fl-Anness ta' din id-Deċiżjoni u li ma jbiddlux
 is-sustanza tagħha.
 Artikolu 3
 Din
 id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri.
 Magħmul fi Brussell,
 Għall-Kunsill
 Il-President
 [1] Ir-Regolament (UE) Nru 1308/2013 tal-Parlament
 Ewropew u tal-Kunsill tas-17 ta' Diċembru 2013 li jistabbilixxi
 organizzazzjoni komuni tas-swieq fi prodotti agrikoli (Ir-Regolament dwar
 l-OKS, ĠU L 347, p 671).
 [2] Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 606/2009 tal-10
 ta’ Lulju 2009 li jistabbilixxi regoli ddettaljati għall-implimentazzjoni
 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 479/2008 fir-rigward tal-kategoriji
 tal-prodotti tad-dwieli, il-prattiċi enoloġiċi u
 r-restrizzjonijiet applikabbli (ĠU L 193, p. 1).
 ANNESS
 L-Istati Membri li jaġixxu b’mod
 konġunt fl-interess tal-Unjoni għandhom jappoġġaw biss, u
 soġġett għal kull eżami fil-futur abbażi ta'
 żviluppi ġodda, dawn l-abbozzi ta’ riżoluzzjonijiet fl-istadju 7
 dwar il-metodi ta' analiżi għad-determinazzjoni
 tal-kompożizzjoni tal-prodotti tas-settur tal-inbid, dwar
 l-ispeċifikazzjonijiet ta’ purità u identifikazzjoni ta' sustanzi
 użati fil-prattiki enoloġiċi u dwar il-prattiki enologiċi:
 OENO-TECHNO 12-504, it-trattament tal-inbejjed
 bl-użu ta’ teknoloġija tal-membrana flimkien ma’ karbonju attivat
 biex jitnaqqas l-eċċess ta' 4-etilfenol u 4-etilgwajakol,
 OENO-SCMA 03-262, kopolimeri tal-adsorbenti
 PVI/PVP – CODEX.
 OENO-SCMA 10-457, il-metodu ta’
 determinazzjoni ta’ ammini bijoġeniċi fl-inbid permezz ta’
 kromotografija likwida bi prestazzjoni għolja b'detezzjoni permezz ta'
 fotodijodi f'serje,
 OENO-SCMA 10-458, id-determinazzjoni ta'
 liżożima fl-inbid permezz tal-użu ta’ kromotografija likwida bi
 prestazzjoni għolja,
 OENO-SCMA 11-480, id-determinazzjoni ta'
 metanol fl-inbid bl-użu ta' kromatografija gassuża,
 OENO-SCMA 12-512, id-determinazzjoni
 tal-proporzjon tal-isotopu tal-karbonju 13C/12C ta' CO2
 fl-inbejjed spumanti: il-metodu li juża l-modifikazzjoni
 tal-ispettrometrija ta' massa tal-proporzjonijiet isotopiċi (IRMS).


text:
 Anunţ juridic important
 |
 21997A0627(01)
 Official Journal L 169 , 27/06/1997 P. 0077 - 0084 Ediţie specială în limba cehă Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba estonă Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba maghiară Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba lituaniană Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba letonă Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba malteză Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba polonă Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba slovacă Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313 Ediţie specială în limba slovenă Chapter 02 Volume 08 P. 306 - 313
 19970609Acord sub formă de schimb de scrisoriîntre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind adăugarea unui protocol adițional privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal la acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația ElvețianăA. Scrisoare din partea Comunității EuropeneBruxelles, 9 iunie 1997Stimate Dle ...,Prin prezenta avem onoarea de a face trimitere la negocierile dintre reprezentanții Comunității Europene și ai Confederației Elvețiene în vederea încheierii unui acord privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal privind adăugarea unui protocol adițional în acest sens la acordul din 22 iulie 1972.Protocolul adițional menționat, al cărui text este anexat la prezenta scrisoare, va face parte integrantă din acordul din 22 iulie 1972 și va intra în vigoare în prima zi a celei de-a doua luni după data la care s-a notificat încheierea procedurilor necesare în acest sens. Până la îndeplinirea acestor proceduri, protocolul adițional se va aplica provizoriu de la 1 iulie 1997.Vă rugăm să aveți amabilitatea de a confirma acordul Confederației Elvețiene privind cele enunțate anterior.Vă rog să acceptați, stimate domn, expresia înaltei mele considerații.În numele Comunității EuropeneB. Scrisoare din partea Confederației ElvețieneBerna, 9 iunie 1997Stimate Dle ...,Am onoarea de a confirma primirea scrisorii dvs. cu data de astăzi și cu următorul conținut:"Prin prezenta avem onoarea de a face trimitere la negocierile dintre reprezentanții Comunității Europene și ai Confederației Elvețiene în vederea încheierii unui acord privind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamal privind adăugarea unui protocol adițional în acest sens la acordul din 22 iulie 1972.Protocolul adițional menționat, al cărui text este anexat la prezenta scrisoare, va face parte integrantă din acordul din 22 iulie 1972 și va intra în vigoare în prima zi a celei de-a doua luni după data la care s-a notificat încheierea procedurilor necesare în acest sens. Până la îndeplinirea acestor proceduri, protocolul adițional se va aplica provizoriu de la 1 iulie 1997.Vă rugăm să aveți amabilitatea de a confirma acordul Confederației Elvețiene privind cele enunțate anterior."Prin prezenta confirmăm acordul Confederației Elvețiene cu privire la cele enunțate anterior.Vă rog să acceptați, stimate domn, expresia înaltei mele considerații.În numele Confederației ElvețieneHecho en Luxemburgo, el nueve de junio de mil novecientos noventa y siete.Udfærdiget i Luxembourg den niende juni nitten hundrede og syvoghalvfems.Geschehen zu Luxemburg am neunten Juni neunzehnhundertsiebenundneunzig.Έγινε στο Λουξεμδούργο, στις εννέα Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά.Done at Luxembourg on the ninth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-seven.Fait à Luxembourg, le neuf juin mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept.Fatto a Lussemburgo, addì nove giugno millenovecentonovantasette.Gedaan te Luxemburg, de negende juni negentienhonderd zevenennegentig.Feito no Luxemburgo, em nove de Junho de mil novecentos e noventa e sete.Tehty Luxemburgissa yhdeksäntenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän.Som skedde i Luxemburg den nionde juni nittonhundranittiosju.En nombre de la Comunidad EuropeaPå vegne af Det Europæiske FællesskabIm Namen der Europäische GemeinschaftΕξ ονόματος της Ευρωπαϊκής ΚοινότηταςOn behalf of the European CommunityAu nom de la Communauté européenneA nome della Comunità europeaNamens de Europese GemeenschapEm nome da Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF +++++Für die Schweizerische EidgenossenschaftPour la Confédération suissePer la Confederazione svizzera+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------19970609PROTOCOL ADIȚIONALprivind asistența administrativă reciprocă în domeniul vamalArticolul 1DefinițiiÎn sensul prezentului protocol, noțiunile enunțate în continuare desemnează:(a) "mărfuri": orice mărfuri cuprinse în capitolele 1-97 din sistemul armonizat, independent de sfera de aplicare a acordului din 22 iulie 1972;(b) "legislație vamală": orice act cu putere de lege adoptat de Comunitatea Europeană sau de Confederația Elvețiană, care reglementează importul, exportul, tranzitul mărfurilor, precum și plasarea acestora sub orice regim vamal, inclusiv măsurile de interdicție, restrictive și de control;(c) "autoritate solicitantă": o autoritate administrativă competentă care a fost desemnată în acest scop de o parte contractantă și care formulează o cerere de asistență în domeniul vamal;(d) "autoritate solicitată": o autoritate administrativă competentă care a fost desemnată în acest scop de o parte contractantă și care primește o cerere de asistență în domeniul vamal;(e) "operațiuni care contravin legislației vamale": orice încălcare a legislației vamale sau orice tentativă de încălcare a legislației vamale.Articolul 2Domeniu de aplicare(1) Părțile contractante își acordă reciproc asistență, în domeniile care intră în competența lor, prin modalitățile și în condițiile prevăzute de prezentul protocol, pentru a garanta aplicarea corectă a legislației vamale, în special prin prevenirea și descoperirea operațiunilor care contravin acestei legislații, precum și prin desfășurarea de anchete privind astfel de operațiuni.(2) Asistența în domeniul vamal prevăzută de prezentul protocol se aplică pentru orice autoritate administrativă a părților contractante, considerată competentă în sensul aplicării prezentului protocol. Asistența nu aduce atingere dispozițiilor privind asistența reciprocă în domeniul penal. De asemenea, ea nu se aplică informațiilor colectate în temeiul competențelor exercitate la cererea autorităților judiciare, cu excepția cazului în care autoritățile judiciare își dau acordul în acest sens.Articolul 3Asistență la cerere(1) La cererea autorității solicitante, autoritatea solicitată îi comunică acesteia orice informație utilă care permite garantarea aplicării corecte a legislației vamale, în special informațiile privind operațiunile constatate sau plănuite sau care contravin sau ar putea contraveni legislației în cauză.(2) La cererea autorității solicitante, autoritatea solicitată o informează dacă are cunoștință despre faptul că mărfurile exportate de pe teritoriul uneia din părțile contractante au fost importate cu regularitate pe teritoriul celeilalte părți, precizând, dacă este cazul, regimul vamal sub care au fost plasate mărfurile în cauză.(3) La cererea autorității solicitante, autoritatea solicitată ia măsurile necesare, în temeiul legislației sale, pentru a asigura supravegherea:(a) persoanelor fizice sau juridice în privința cărora există suspiciuni întemeiate că ar comite sau au comis operațiuni care contravin legislației vamale;(b) locurilor unde s-au constituit depozite de mărfuri în privința cărora există suspiciuni întemeiate că sunt destinate alimentării operațiunilor care contravin legislației vamale;(c) circulației mărfurilor în cazul căror s-a semnalat că ar putea face obiectul operațiunilor care contravin legislației vamale;(d) mijloacelor de transport în privința cărora există suspiciuni întemeiate că ar fi fost, sunt sau ar putea fi utilizate pentru efectuarea operațiunilor care contravin legislației vamale.Articolul 4Asistență spontanăPărțile contractante își acordă reciproc asistență, din proprie inițiativă, în conformitate cu legile, regulamentele și alte instrumente juridice pe care le dețin, în cazul în care consideră acest lucru necesar pentru aplicarea corectă a legislației vamale, în special în cazul în care obțin informații privind:- operațiuni care contravin sau par să contravină legislației în cauză și care ar putea prezenta interes pentru cealaltă parte contractantă,- noile mijloace sau metode utilizate la efectuarea acestor operațiuni,- mărfurile despre care se știe că fac obiectul operațiunilor care contravin legislației vamale,- persoanele fizice sau juridice despre care există suspiciuni întemeiate că ar comite sau au comis operațiuni care contravin legislației vamale,- mijloacele de transport despre care există suspiciuni întemeiate că ar fi fost, sunt sau ar putea fi folosite la efectuarea operațiunilor care contravin legislației vamale.Articolul 5Comunicare/notificareLa cererea autorității solicitante, autoritatea solicitată ia toate măsurile necesare, în conformitate cu legislația proprie, pentru:- comunicarea oricărui document,- notificarea oricărei decizii și a oricărui act pertinent care face parte din procedura în cauzăcare intră sub incidența domeniului de aplicare a prezentului protocol, către un destinatar rezident sau stabilit pe teritoriul său. În acest caz, articolul 6 alineatul (3) se aplică cererii de comunicare sau de notificare.Articolul 6Forma și conținutul cererilor de asistență(1) Cererile formulate în temeiul prezentului protocol se înaintează în scris. Ele sunt însoțite de documente considerate utile pentru a permite emiterea unui răspuns. Dacă urgența situației impune acest lucru, se pot accepta și cereri verbale, dar ele trebuie confirmate imediat în scris.(2) Cererile prezentate în conformitate cu alineatul (1) cuprind următoarele informații:(a) autoritatea solicitantă care prezintă cererea;(b) măsura solicitată;(c) obiectul și motivul cererii;(d) legislația, regulamentele și celelalte elemente juridice implicate;(e) indicații cât mai precise și complete privind persoanele fizice sau juridice care fac obiectul anchetelor;(f) un rezumat al faptelor pertinente și al anchetelor deja efectuate, cu excepția cazurilor prevăzute la articolul 5.(3) Cererile se redactează într-una din limbile oficiale ale autorității solicitate sau într-o limbă acceptabilă pentru aceasta.(4) În cazul în care o cerere nu respectă condițiile de formă, este posibil să se solicite corectarea sau completarea ei; cu toate acestea, se poate dispune luarea unor măsuri de precauție.Articolul 7Îndeplinirea cererilor(1) Pentru a răspunde unei cereri de asistență, autoritatea solicitată procedează, în limitele competenței și resurselor sale, ca și când s-ar autosesiza sau ar răspunde cererii înaintate de alte autorități ale aceleiași părți contractante, furnizând informațiile de care dispune deja și efectuând sau dispunând efectuarea anchetelor necesare. Prezentele dispoziții se aplică în egală măsură serviciului administrativ căruia îi este înaintată cererea de către autoritatea solicitată, în cazul în care aceasta nu poate acționa singură.(2) Cererile de asistență se îndeplinesc în conformitate cu legile, regulamentele și alte instrumente juridice ale părții contractante solicitate.(3) În sensul prezentului protocol, funcționarii autorizați ai unei părți contractante pot, cu acordul celeilalte părți contractante vizate și în condițiile prevăzute de aceasta, să colecteze informațiile privind operațiunile care contravin sau care ar putea contraveni legislației vamale de care are nevoie autoritatea solicitantă, în birourile autorității solicitate sau ale unei alte autorități subordonate autorității solicitate, în cadrul anchetei.(4) Funcționarii unei părți contractante pot, cu acordul celeilalte părți contractante vizate și în condițiile prevăzute de aceasta, să participe la anchetele desfășurate pe teritoriul acesteia.Articolul 8Forma în care trebuie comunicate informațiile(1) Autoritatea solicitată îi comunică autorității solicitante rezultatele anchetelor sub formă de documente, copii certificate pentru conformitate ale documentelor, rapoarte și texte similare.(2) Prezentarea documentelor prevăzute la alineatul (1) poate fi înlocuită de furnizarea de informații generate prin mijloace informatice, sub orice formă și în aceleași scopuri.Articolul 9Derogări de la obligația de acordare a asistenței(1) Părțile contractante pot refuza să acorde asistență în temeiul prezentului protocol dacă asistența:(a) ar putea aduce atingere suveranității Confederației Elvețiene sau a unui stat membru al Comunității, solicitat să ofere asistență în temeiul prezentului protocol sau(b) ar putea aduce atingere ordinii publice, securității sau altor interese naționale, în special în cazurile prevăzute la articolul 10 alineatul (2) sau(c) implică o reglementare fiscală sau de schimb valutar, diferită de legislația vamală sau(d) implică încălcarea unui secret industrial, comercial sau profesional.(2) În cazul în care autoritatea solicitantă solicită un tip de asistență pe care ea însăși nu ar putea să o furnizeze dacă i-ar fi cerută, ea atrage atenția asupra acestui fapt în cuprinsul cererii. În consecință, autoritatea solicitată are libertatea de a decide cum trebuie să răspundă la cererea în cauză.(3) În cazul în care se refuză acordarea asistenței, decizia în acest sens și motivele justificative trebuie notificate imediat autorității solicitante.Articolul 10Confidențialitate(1) Orice informație comunicată sub orice formă în conformitate cu prezentul protocol are un caracter confidențial sau restrâns, în funcție de regulile aplicate de fiecare parte contractantă. Astfel de informații fac obiectul obligației de păstrare a secretului profesional și beneficiază de protecția acordată informațiilor similare prin legislația aplicabilă în domeniul vizat pe teritoriul părții contractante care a primit-o, precum și prin dispozițiile corespondente care se aplică instituțiilor comunitare.(2) Datele cu caracter personal, adică toate informațiile privind o persoană fizică identificată sau identificabilă, nu se pot comunica decât dacă partea contractantă destinatară se angajează să protejeze aceste date într-un mod cel puțin echivalent cu cel aplicabil cazului în speță la nivelul părții contractante care trebuie să le furnizeze.Articolul 11Utilizarea informațiilor(1) Informațiile colectate se utilizează numai în sensul prezentului protocol. În cazul în care o parte contractantă solicită utilizarea unor astfel de informații în alte scopuri, ea trebuie să solicite acordul prealabil scris al autorității care le-a furnizat. În consecință, o astfel de utilizare face obiectul restricțiilor impuse de autoritatea în cauză.(2) Alineatul (1) nu împiedică utilizarea informațiilor în cadrul unor acțiuni judiciare sau administrative intentate pentru nerespectarea legislației vamale. Autoritatea competentă care a furnizat aceste informații este avizată imediat asupra acestui mod de folosire a informațiilor.(3) Părțile contractante pot folosi ca probă, în cadrul proceselor-verbale, rapoartelor și mărturiilor, precum și în cursul procedurilor și demersurilor juridice, informațiile obținute și documentele consultate în conformitate cu dispozițiile prezentului protocol.Articolul 12Experți și martoriUn agent al unei autorități solicitate poate fi autorizat să compară, în limitele autorizației care i-a fost acordată, ca expert sau martor în cazul acțiunilor judiciare sau administrative declanșate în domeniile reglementate de prezentul protocol, aflate sub jurisdicția celeilalte părți contractante, precum și să prezinte obiecte, documente sau copii certificate pentru conformitate ale documentelor, care pot fi necesare pentru procedura în cauză. Cererea de a compărea trebuie să indice cu precizie în ce caz, sub ce titlu și în ce calitate va fi interogat agentul.Articolul 13Cheltuieli de asistențăAmbele părți contractante renunță la orice pretenție privind rambursarea cheltuielilor ocazionate de aplicarea prezentului protocol, cu excepția indemnizațiilor plătite, dacă este cazul, experților, martorilor, interpreților și traducătorilor independenți de serviciile publice.Articolul 14Aplicare(1) Aplicarea prezentului protocol este încredințată autorităților vamale ale Confederației Elvețiene, pe de o parte, și serviciilor competente ale Comisiei Comunităților Europene și, dacă este cazul, autorităților vamale ale statelor membre ale Comunității Europene, pe de altă parte. Acestea decid asupra tuturor măsurilor și dispozițiilor practice necesare pentru aplicarea protocolului, ținând seama de reglementările în vigoare în domeniul protecției datelor.(2) Părțile contractante se consultă și se informează reciproc asupra normelor de punere în aplicare adoptate în conformitate cu dispozițiile prezentului protocol. Ele își comunică în special lista autorităților competente abilitate să intervină în temeiul prezentului protocol.--------------------------------------------------19970609DECLARAȚIE COMUNĂPărțile convin asupra faptului că este necesară crearea unui grup de lucru de către comitetul mixt pentru a asista administrarea protocolului privind asistența administrativă reciprocă.--------------------------------------------------


text:
 Avis juridique important
 |
 52000SC0525
 Proyecto de Decisión del Comité mixto del EEE por la que se modifica el Protocolo 31 del Acuerdo EEE sobre la cooperación en sectores específicos no incluidos en las cuatro libertades - Proyecto de postura conjunta de la Comunidad /* SEC/2000/0525 final */
 Proyecto de DECISIÓN DEL COMITÉ MIXTO DEL EEE por la que se modifica el Protocolo 31 del Acuerdo EEE sobre la cooperación en sectores específicos no incluidos en las cuatro libertades - Proyecto de postura conjunta de la Comunidad(presentado por la Comisión)EXPOSICIÓN DE MOTIVOS1. El Protocolo 31 del Acuerdo EEE contiene disposiciones específicas sobre la cooperación entre la Comunidad y los Estados de la AELC-EEE al margen de las cuatro libertades.2. El proyecto de Decisión adjunto del Comité Mixto del EEE pretende modificar el Protocolo 31 a fin de extender la cooperación en el ámbito de la cultura. Dispone un marco para la cooperación y fija las modalidades de participación plena de los Estados AELC-EEE en los programas y acciones comunitarios en este ámbito:- 32000 D 0508 : Decisión no 508/2000/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de febrero de 2000, por la que se establece el programa «Cultura 2000» (DO L 63 de 10.3.2000, p. 1).3. La letra b) del apartado 3 del artículo 1 del Reglamento (CE) no 2894/94 del Consejo, relativo a determinadas normas de desarrollo del Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, prevé que el Consejo establecerá la posición comunitaria ante dichas decisiones a propuesta de la Comisión.4. Se somete el proyecto de Decisión del Comité Mixto del EEE a la aprobación del Consejo. La Comisión espera poder presentar la posición comunitaria en el Comité Mixto del EEE de marzo de 2000.Proyecto de DECISIÓN DEL COMITÉ MIXTO DEL EEE por la que se modifica el Protocolo 31 del Acuerdo EEE sobre la cooperación en sectores específicos no incluidos en las cuatro libertadesEL COMITÉ MIXTO DEL EEE,Visto el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, adaptado por el Protocolo por el que se adapta el Acuerdo sobre el Espacio Económico Europeo, en adelante denominado 'el Acuerdo', y, en particular, sus artículos 86 y 98,Considerando lo siguiente:(1) El Protocolo 31 del Acuerdo fue modificado por la Decisión no ... del Comité Mixto del EEE, de ... [1].[1] DO L ...(2) Conviene extender la cooperación de las partes contratantes del Acuerdo a fin de incluir un único instrumento de financiación y programación para la cooperación cultural (programa «Cultura 2000») (Decisión no 508/2000/CE del Parlamento Europeo y del Consejo [2]).[2] DO L 63 de 10.3.2000, p. 1.(3) Debe modificarse en consecuencia el Protocolo 31 del Acuerdo para que esta cooperación extendida tenga lugar desde el 1 de enero de 2000,DECIDE:Artículo 1Se añadirá el guión siguiente en el apartado 4 del artículo 13 del Protocolo 31 del Acuerdo:'- 32000 D 0508 : Decisión no 508/2000/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 14 de febrero de 2000, por la que se establece el programa «Cultura 2000» (DO L 63 de 10.3.2000, p. 1).' Artículo 2La presente Decisión entrará en vigor el día después a la última notificación del Comité Mixto del EEE en virtud del apartado 1 del artículo 103 del Acuerdo.Se aplicará desde el 1 de enero de 2000.Artículo 3La presente Decisión se publicará en la sección EEE y en el Suplemento EEE del Diario Oficial de las Comunidades Europeas.Hecho en Bruselas, el ... de 2000.Por el Comité Mixto del EEEEl Presidente F. BarbasoLos Secretarios del Comité Mixto del EEE G. Vik E. Gerner


text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0711(01)
 Décision n° 1/98 du Conseil d'association entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part du 24 juin 1998 adoptant les règles de mise en oeuvre pour l'application des dispositions concernant les aides publiques prévues à l'article 64, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, conformément à l'article 64, paragraphe 3, de l'accord européen établissant une association entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part, ainsi qu'à l'article 8, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, du protocole n° 2 relatif aux produits CECA du même accord
 Journal officiel n° L 195 du 11/07/1998 p. 0021 - 0024
 DÉCISION N° 1/98 DU CONSEIL D'ASSOCIATION entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part du 24 juin 1998 adoptant les règles de mise en oeuvre pour l'application des dispositions concernant les aides publiques prévues à l'article 64, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, conformément à l'article 64, paragraphe 3, de l'accord européen établissant une association entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part, ainsi qu'à l'article 8, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, du protocole n° 2 relatif aux produits CECA du même accord (98/440/CE, CECA)LE CONSEIL D'ASSOCIATION,vu l'accord européen établissant une association entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part, et notamment son article 64, paragraphe 3,vu le protocole n° 2 relatif aux produits CECA dudit accord européen, et notamment son article 8, paragraphe 3,considérant que l'article 64, paragraphe 3, de l'accord européen dispose que, dans un délai de trois ans à compter de l'entrée en vigueur de l'accord, le Conseil d'association adopte les réglementations nécessaires à la mise en oeuvre des paragraphes 1 et 2 du même article;considérant que, conformément à l'article 64, paragraphe 2, de l'accord européen, la notion d'«aides publiques» apparaissant à l'article 64, paragraphe 1, point iii), dudit accord doit être évaluée sur la base des critères découlant de l'application des règles de l'article 92 du traité instituant la Communauté européenne et qu'elle couvre de ce fait toutes les aides accordées par l'État ou financées par des ressources de l'État sous quelque forme que ce soit qui faussent ou menacent de fausser la concurrence en favorisant certaines entreprises ou la production de certaines marchandises, dans la mesure où elles peuvent affecter les échanges entre la Communauté européenne et la République tchèque (aide d'État);considérant que la République tchèque désignera une institution ou une administration nationale comme autorité de surveillance responsable des questions relatives aux aides publiques;considérant que cette autorité de surveillance devra analyser les aides et les programmes d'aide existants ou futurs dans la République tchèque et émettre un avis sur leur compatibilité avec l'article 64, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, de l'accord européen et l'article 8, paragraphe 1, point iii) et paragraphes 2 et 4, du protocole n° 2 relatif aux produits CECA dudit accord européen;considérant que la République tchèque fera notamment en sorte, au moment de prévoir les règles nécessaires pour assurer une surveillance efficace, que l'autorité de surveillance obtienne en temps voulu, toutes les informations pertinentes des autres services de l'État au niveau central, régional ou local;considérant que la Commission des Communautés européennes aidera l'autorité de surveillance, dans le cadre des programmes communautaires ad hoc, en lui fournissant de la documentation, en assurant des formations et en finançant des voyages d'étude et l'assistance technique nécessaire,DÉCIDE:Article unique Les règles de mise en oeuvre pour l'application des dispositions concernant les aides publiques prévues à l'article 64, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, conformément à l'article 64, paragraphe 3, de l'accord européen établissant une association entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part, ainsi qu'à l'article 8, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, du protocole n° 2 relatif aux produits CECA du même accord, telles qu'elles figurent à l'annexe de la présente décision, sont adoptées.Fait à Bruxelles, le 24 juin 1998.Par le Conseil d'associationLe présidentJ. S OEDIV ́YANNEXE Règles de mise en oeuvre pour l'application des dispositions concernant les aides publiques prévues à l'article 64, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, conformément à l'article 64, paragraphe 3, de l'accord européen établissant une association entre les Communautés européennes et leurs États membres, d'une part, et la République tchèque, d'autre part, ainsi qu'à l'article 8, paragraphe 1, point iii) et paragraphe 2, du protocole n° 2 relatif aux produits CECA du même accord SURVEILLANCE DES AIDES PUBLIQUES ET AUTORITÉS DE SURVEILLANCE Article premier Surveillance des aides publiques et autorités de surveillance L'octroi des aides publiques sera surveillé et leur compatibilité avec les dispositions de l'accord européen sera évaluée, dans le respect des règles de procédure en vigueur dans la Communauté européenne («la Communauté») et dans la République tchèque, par les autorités de surveillance compétentes de la Communauté et de la République tchèque, respectivement. L'autorité de surveillance de la Communauté sera la Commission des Communautés européennes («la Commission») et, dans la République tchèque, le ministère des Finances.ORIENTATIONS POUR L'EXAMEN DES CAS Article 2 Critères de compatibilité 1. L'évaluation de la compatibilité des aides isolées et des programmes d'aide avec les dispositions de l'accord européen visée à l'article 1er des présentes règles s'effectue sur la base des critères qui découlent de l'application des dispositions de l'article 92 du traité instituant la Communauté européenne, y compris le droit dérivé actuel et futur, les cadres, les orientations et autres actes administratifs en vigueur dans la Communauté ainsi que la jurisprudence du Tribunal de première instance et de la Cour de justice des Communautés européennes et les orientations particulières à développer conformément à l'article 4, paragraphe 3.2. L'autorité de surveillance de la République tchèque sera informée de tout acte relatif à l'adoption, l'abolition ou la modification des critères communautaire de compatibilité visés au paragraphe 1, dans la mesure où ces actes n'ont pas été publiés, mais ont été portés tout particulièrement à l'attention de tous les États membres.3. Les modifications contre lesquelles la République tchèque n'a pas soulevé d'objections dans les trois mois deviennent des critères de compatibilité au sens du paragraphe 1 du présent article. Au cas où ces modifications soulèveraient des objections de la part de la République tchèque et eu égard au rapprochement des législations prévues par l'accord européen, le comité d'association sera saisi conformément à l'article 7 des présentes règles.4. Les mêmes principes s'appliquent aux autres modifications significatives de la politique communautaire relative aux aides publiques.Article 3 Aides limitées Les programmes d'aide ou les aides isolées qui ne sont pas des aides à l'exportation et qui n'excèdent pas 100 000 écus sur trois ans par entreprise sont censés n'avoir qu'un effet négligeable sur la concurrence et les échanges entre les parties et ne relèvent donc pas des présentes règles. Le présent article ne s'applique pas aux industries couvertes par le traité instituant la Communauté du charbon et de l'acier, ni à la construction navale, ni aux transports, ni à l'aide octroyée aux dépenses liées à l'agriculture et à la pêche.Article 4 Dérogations 1. Conformément à l'article 64, paragraphe 4, point a), de l'accord européen et dans les limites desdites dispositions, la République tchèque est considérée comme une zone identique aux zones de la Communauté visées à l'article 92, paragraphe 3, point a), du traité instituant la Communauté européenne.2. Les autorités de surveillance déterminent d'un commun accord l'intensité maximale des aides et l'étendue spécifique des régions qui peuvent bénéficier d'une aide régionale nationale. Elles soumettent une proposition commune au comité d'association qui adopte une décision à cet effet.3. La Commission et l'autorité de surveillance de la République tchèque évaluent également les possibilités dont elles disposent pour éclairer la République tchèque non seulement sur les types d'aides autorisés dans la Communauté, mais aussi sur la compatibilité des aides qui visent à combattre les problèmes particuliers que la transition vers une économie de marché pose à la République tchèque.PROCÉDURES DE CONSULTATION ET DE RÉSOLUTION DES PROBLÈMES Article 5 Évaluation de certaines aides 1. L'autorité de surveillance compétente peut soumettre les programmes d'aide et les aides isolées, qu'elles soient ou ne soient pas couvertes par des cadres ou orientations de la Communauté, au sous-comité pour le rapprochement des législations pour examen si leur montant excède 3 millions d'écus. Le sous-comité peut soumettre un rapport au comité d'association qui peut arrêter des décisions ou émettre des recommandations, appropriées, au sujet de la compatibilité du programme d'aide ou de l'aide isolée avec l'accord européen et les présentes règles.2. Ces décisions ou recommandations doivent avoir pour objectif principal de prévenir le recours à des mesures commerciales de défense en réaction à l'aide en question.3. Le comité d'association peut décider d'élargir les possibilités d'examen prévues par le présent article.Article 6 Demande d'information L'autorité de surveillance d'une partie qui acquiert la conviction qu'un programme d'aide ou une aide isolée affecte des intérêts importants de cette même partie peut demander des informations à ce sujet à l'autorité responsable. Les deux autorités de surveillance doivent, en tout état de cause, s'appliquer à s'informer mutuellement des faits importants qui peuvent présenter un intérêt pratique pour chacune d'elles.Article 7 Consultations et courtoisie réciproque 1. Lorsque la Commission des Communautés européennes et l'autorité de surveillance de la République tchèque estiment que des intérêts importants de la partie qu'elles représentent sont gravement affectés par l'octroi d'une aide sur le territoire dont l'autre partie est responsable, elles peuvent demander l'ouverture de consultations avec l'autre autorité ou demander à l'autorité de surveillance de cette dernière d'engager des procédures appropriées en vue de remédier au problème. Cette faculté s'exerce sans préjudice des mesures prises par les parties respectives en vertu des lois qui s'appliquent en la matière et n'affecte pas la pleine liberté de l'autorité ainsi sollicitée de statuer en dernière instance, dans le cadre de l'accord européen.2. L'autorité de surveillance ainsi sollicitée examine en détail et avec bienveillance les vues exposées et faits invoqués par l'autorité requérante ainsi que, plus particulièrement, les effets préjudiciables prétendument exercés sur les intérêts importants de la partie requérante.3. Sans préjudice de leurs droits et obligations, les autorités de surveillance participant aux consultations visées au présent article s'appliquent à trouver, dans les trois mois, une solution satisfaisante pour les deux parties eu égard à l'importance des intérêts en jeu de part et d'autre.Article 8 Résolution des problèmes 1. Si les consultations visées à l'article 7 n'aboutissent pas à une solution mutuellement acceptable, le sous-comité pour le rapprochement des législations instauré dans le cadre de l'accord européen procède à un échange de vues à la demande d'une des deux parties, dans les trois mois suivant la réception de cette demande.2. Après cet échange de vues ou à l'expiration du délai visé au paragraphe 1, le cas est soumis au comité d'association qui peut proposer une forme de règlement appropriée.3. Ces procédures s'appliquent sans préjudice de toute mesure prise en application de l'article 64, paragraphe 6, de l'accord européen et de l'article 8, paragraphe 6, du protocole n° 2 dudit accord. Les instruments commerciaux ne doivent, toutefois, être utilisés qu'en dernier recours.Article 9 Secret et caractère confidentiel des informations 1. Vu l'article 64, paragraphe 7, de l'accord européen, aucune autorité de surveillance n'est tenue de fournir des informations à l'autre autorité si la divulgation de ces informations à l'autorité requérante est interdite par la législation de l'autorité qui détient les informations.2. Chaque autorité de surveillance convient de préserver le caractère confidentiel des informations qui leur ont été fournies sous le sceau du secret par l'autre autorité.TRANSPARENCE Article 10 Inventaire 1. La Commission aide la République tchèque, dans le cadre des programmes communautaires appropriés, à dresser et maintenir à jour, sur les mêmes bases que dans la Communauté, un inventaire de ses programmes d'aide et de ses aides isolées en vue d'en assurer et d'en améliorer sans cesse la transparence.2. La Commission des Communautés européennes informe régulièrement la République tchèque des textes qu'elle produit dans le même but en relation avec ses États membres.Article 11 Information mutuelle Les deux parties prennent les mesures voulues pour assurer la transparence dans le domaine des aides publiques en diffusant des publications appropriées et en échangeant des informations sur la politique suivie en matière d'aides publiques.PRODUITS CECA Article 12 Traité instituant la Communauté européenne du charbon et de l'acier (CECA) Les dispositions de l'article 1er, de l'article 2, de l'article 4, paragraphe 3, et des articles 5 à 11 des présentes règles s'appliquent par analogie au secteur du charbon et de l'acier visé dans le protocole n° 2 relatif aux produits CECA de l'accord européen.DIVERS Article 13 Assistance administrative (langues) La Commission et l'autorité de surveillance de la République tchèque mettent en place un système pratique d'assistance mutuelle ou toute autre solution appropriée dans le domaine notamment de la traduction.