text:
 |
 52010PC0794
 /* KOM/2010/0794 konecném znení - COD 2010/0380 */ Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004
 [pic] | EVROPSKÁ KOMISE |V Bruselu dne 20.12.2010KOM(2010) 794 v konečném znění2010/0380 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004(Text s významem pro EHP a Švýcarsko)DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUOdůvodnění a cíle návrhuCílem tohoto návrhu je aktualizovat nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 tak, aby odrážely změny ve vnitrostátních právních předpisech v oblasti systémů sociálního zabezpečení členských států a zohledňovaly změny ve společenské realitě, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují.Tento návrh také obsahuje návrhy správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení (dále jen „správní komise“), jejichž cílem je zlepšit a modernizovat acquis v souladu s čl. 72 písm. f) nařízení (ES) č. 883/2004.Cílem změn v tomto návrhu je zaručit právní jistotu zúčastněných stran.Obecné souvislostiTento návrh se týká pravidelné aktualizace nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009. Jeho cílem je zajistit řádnou koordinaci EU národních systémů sociálního zabezpečení. Odráží právní změny na vnitrostátní úrovni a zohledňuje nejnovější vývoj v oblasti přeshraniční mobility, která koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňuje.Platné předpisy vztahující se na oblast návrhuPlatnými předpisy jsou nařízení (ES) č. 883/2004 (naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 988/2009) a nařízení (ES) č. 987/2009Je nutné nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 upravit, aby odpovídaly vývoji vnitrostátních právních předpisů a změnám společenské reality, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují. Kromě toho předložila správní komise příslušné návrhy, jejichž cílem je zlepšit koordinaci systémů. Uvedený návrhy společně s dalšími technickými úpravami znění jsou do tohoto návrhu začleněny. Tento návrh také aktualizuje a mění odkazy na vnitrostátní právní předpisy v některých přílohách nařízení.Soulad s ostatními politikami a cíli UnieNevztahuje se na tento návrh.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮKonzultace zúčastněných stran211 Metody konzultací, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentůČlenské státy byly vyzvány k předložení návrhů k různým změnám uvedených nařízení pro rok 2010. Správní komise také požadovala změny, které nařízení č. (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 aktualizují a vyjasňují.Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahuNávrhy, které jsou považovány za slučitelné s právními předpisy EU a s nimiž vyjádřila souhlas správní komise, jsou do tohoto návrhu začleněny.221 Příslušné vědecké/odborné oblastiKoordinace sociálního zabezpečení.222 Použitá metodikaDiskuze na dvou zasedáních správní komise v roce 2010 a v případě potřeby další projednání se zástupci správní komise z dotčených členských států za účelem vyjasnění, především podrobností týkajících se vnitrostátních právních předpisů.223 Hlavní konzultované organizace/odborníciSprávní komise a rovněž zástupci z jednotlivých dotčených členských států.2249 Shrnutí obdržených a použitých stanovisekNebyla zmíněna existence potenciálně závažných rizik s nevratnými důsledky.Souhlas správní komise aktualizovat, scelit a zlepšit znění a aktualizovat některé údaje členských států v přílohách nařízení č. (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009.226 Prostředky použité na zveřejnění odborného poradenstvíŽádné.Posouzení dopadůOd 1. května 2010 se ve všech členských státech EU používají dvě modernizovaná nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení. Modernizovaná nařízení týkající se sociálního zabezpečení jsou výsledkem deseti let vyjednávání mezi členskými státy. Potřeba modernizace souvisí mj. se změnami ve vnitrostátních právních předpisech a judikaturou Soudního dvora Evropské unie.Členské státy mění své vnitrostátní právní předpisy v oblasti sociálního zabezpečení často. V důsledku toho mohou být odkazy na vnitrostátní právní předpisy v právních předpisech EU týkajících se koordinace systémů sociálního zabezpečení zastaralé, a tak při používání nařízení vyvolávat právní nejistotu zúčastněných stran.Odkazy na nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 je proto třeba aktualizovat, aby správně odrážela právní změny na vnitrostátní úrovni i změny společenské reality. Nařízení lze aktualizovat pouze nařízením.Jedním z hlavních znaků modernizovaných předpisů o koordinaci je zjednodušení. Zjednodušení nařízení povede k jejich snazší interpretaci a omezí rozsah rozporných stanovisek. Aby se zaručilo, že zjednodušená nařízení poskytnou právům občanů plnou ochranu, bylo třeba některá ustanovení změnit, zejména v oblasti použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti. V ustanovení o určení použitelných právních předpisů pro případ, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se kritérium „podstatné části činnosti“ rozšíří a význam pojmu „sídlo nebo místo podnikání“ se zpřesní. Změny v oblasti dávek v nezaměstnanosti jsou nezbytné, aby se zajistilo dostatečné řešení v případě, kdy osoba samostatně výdělečná činná byla pro případ nezaměstnanosti pojištěna v členském státě, v němž vykonávala činnost naposledy, ale vrátí se do svého členského státu bydliště, v němž pojištění pro případ nezaměstnanosti pro osoby samostatně výdělečně činné neexistuje.V posledních letech se objevil výrazný trend nových forem mobility. Nové struktury nabídky práce lze nalézt mj. v letecké dopravě, kde společnosti poskytují své služby z tzv. „mateřských letišť“ v různých členských státech. Komise uvažuje, že v roce 2011 připraví dokument o změněných vzorcích mobility ve vztahu k právu na volný pohyb pracovníků a sociálnímu zabezpečení, v němž vytýčí konkrétní opatření, které má Komise učinit k tomu, aby lépe reagovala na potřeby různých typů migrujících pracovníků. Aniž by Komise chtěla uvedený dokument předjímat, považuje za vhodné již nyní zpřesnit význam pojmu „sídlo nebo místo podnikání“ pro členy leteckých posádek, aby institucím napomohla při určování „sídla nebo místa podnikání“ a usnadnila používání nařízení (ES) č. 883/2004 v tomto odvětví. Jako zvlášť relevantní se zde jeví, že pojem „mateřského letiště“ byl již vymezen v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1899/2006 ze dne 12. prosince 2006, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví, a již se v uvedeném odvětví používá.Přestože se nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 používají od 1. května 2010, odráží stav vnitrostátních právních předpisů v členských státech k 26. lednu 2004 (v případě nařízení č. 883/2004) a k 17. prosinci 2008 (v případě nařízení (ES) č. 987/2009). Je v zájmu dotčených občanů, aby byla nařízení aktualizována v přiměřené době poté, co dojde ke změnám vnitrostátních právních předpisů členských států. Jen ta nařízení, která odpovídají vývoji vnitrostátních právních předpisů a jejichž ustanovení jsou jasná a kompletní, mohou zúčastněným stranám zajistit transparentnost a jistotu a mobilním občanům poskytnout plnou ochranu.Tento návrh usnadňuje koordinaci systémů sociálního zabezpečení v členských státech a přispívá k ochraně občanů, kteří se pohybují po EU. Většinu změn navrhly členské státy a správní komise. Odhaduje se, že návrh nařízení, kterým se mění současná ustanovení, nezpůsobí žádnou podstatnou změnu současné situace v oblasti koordinace sociálního zabezpečení, pokud jde o pracovní zatížení nebo náklady, které ponesou instituce a správy sociálního zabezpečení, pracovníci nebo zaměstnavatelé nebo ekonomicky neaktivní občané.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHUShrnutí navrhovaných opatřeníTento návrh doplňuje, objasňuje a aktualizuje některá ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 s cílem reagovat na změny v právních předpisech členských států týkajících se sociálního zabezpečení a změněné vzorce mobility, jež koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivňují. Změny usnadní účinné používání právních předpisů EU týkajících se koordinace systémů sociálního zabezpečení a zlepší ochranu jednotlivců, kteří se pohybují po EU.Právní základČlánek 48 Smlouvy o fungování EU.Zásada subsidiarityZásada subsidiarity se uplatňuje tehdy, pokud návrh nespadá do výlučné pravomoci EU.Členské státy nemohou dostatečným způsobem dosáhnout cílů návrhu z těchto důvodů:Činnost EU v podobě koordinačních opatření v oblasti sociálního zabezpečení je vyžadována článkem 48 SFEU a je nezbytná k tomu, aby se mohlo plně vykonávat právo na volný pohyb uvedené ve SFEU. Bez této koordinace by volný pohyb mohl zůstat mrtvou literou, neboť občané by byli méně nakloněni tomu využívat svého práva, pokud by toto právo vedlo v podstatě ke ztrátě práv již získaných podle sociálního zabezpečení jiného členského státu. Právní předpisy EU v oblasti sociálního zabezpečení nemají nahrazovat jednotlivé vnitrostátní systémy. Je třeba zdůraznit, že navrhované pozměňující nařízení není harmonizačním opatřením a nepřesahuje to, co je nutné pro zajištění účinné koordinace. Návrh v podstatě usiluje o aktualizaci stávajících pravidel koordinace tak, aby odrážely právní změny, jež byly na vnitrostátní úrovni provedeny, a aby se provedly změny nezbytné z důvodu změněné společenské reality. Usiluje také o to doplnit a zlepšit znění nařízení s cílem poskytnout ochranu právům občanů, pokud se pohybují po EU.Ačkoli návrh proto vychází hlavně z příspěvků členských států, nemohly by členské státy tato ustanovení přijmout na vnitrostátní úrovni, neboť to by mohlo být v rozporu s nařízeními. Aby byla nařízení v Evropské unii skutečně použitelná, je proto třeba zajistit odpovídající úpravu jejich hlavních částí a příloh.Koordinace sociálního zabezpečení se týká přeshraničních případů, v nichž nemůže žádný členský stát jednat samostatně. Koordinační právní předpisy EU nahrazují četné stávající dvoustranné dohody. To nejenže členským státům usnadňuje koordinaci sociálního zabezpečení, ale rovněž zaručuje rovné zacházení s občany EU, kteří jsou pojištěni v souladu s vnitrostátními právními předpisy v oblasti sociálního zabezpečení.Opatření EU lépe dosáhne cílů návrhu z následujícího důvodu / následujících důvodů:Koordinace systémů sociálního zabezpečení má smysl pouze na úrovni EU. Cílem je zajistit, aby koordinace systémů sociálního zabezpečení účinně fungovala ve všech členských státech. Základem a opodstatněním tohoto úsilí je volný pohyb osob v rámci EU.V dané souvislosti neexistují žádné kvalitativní ukazatele, nařízení se však týkají každého občana EU, který se, ať už z jakéhokoli důvodu, pohybuje na území Evropské unie.Tento návrh je čistě koordinačním opatřením, které je možné přijmout pouze na úrovni EU. Členské státy zůstávají odpovědné za organizaci a financování svých vlastních systémů sociálního zabezpečení.Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.Zásada proporcionalityNávrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu / těchto důvodů:Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 vyžadují tuto formu opatření, neboť nařízení lze změnit pouze nařízením. Opatření se nedotýká samotného systému koordinace. Členské státy zůstávají výhradně odpovědnými za organizaci a financování svých systémů sociálního zabezpečení.Návrh usnadňuje členským státům a jejich institucím koordinovat systémy sociálního zabezpečení a jeho cílem je poskytnout ochranu jednotlivcům, kteří se pohybují po Evropské unii, tím, že aktualizuje a zlepšuje určitá ustanovení nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 a některé přílohy nařízení (ES) č. 883/2004. Tato pozměňovaná ustanovení vycházejí především z návrhů členských států, což znamená, že je jakékoli případné finanční a administrativní zatížení minimalizováno a je úměrné výše uvedeným cílům. Bez aktualizace nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by bylo finanční a administrativní zatížení naopak pravděpodobně větší, neboť ustanovení by neodrážela změněné potřeby členských států.Volba nástrojůNavrhované nástroje: nařízení.Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu / těchto důvodů:Neexistuje žádné jiné řešení, neboť nařízení může být změněno pouze nařízením.4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKYNávrh nemá žádné důsledky pro rozpočet EU.5. NEPOVINNÉ PRVKYEvropský hospodářský prostor a ŠvýcarskoNavrhovaný předpis má význam pro Evropský hospodářský prostor a Švýcarsko, a proto by měl být rozšířen na Evropský hospodářský prostor a Švýcarsko.Podrobné vysvětlení návrhuČlánek 1Článek 1 se týká změn nařízení (ES) č. 883/2004.A. Změna článku 91. Změna čl. 9 odst. 1V článku 9 by se odkaz na čl. 1 odst . 1 v čl. 9 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 měl považovat za odkaz na „čl. 1 písm. l)“. Dále by se oznámení o smluvních ustanoveních podle druhého pododstavce čl. 1 písm. l) nařízení (ES) č. 883/2004 mělo provádět odděleně od prohlášení učiněného podle článku 9 nařízení (ES) č. 883/2004, jehož je předpokladem.2. Změna čl. 9 odst. 2Ustanovení čl. 9 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby bylo v souladu s druhý pododstavcem čl. 71 odst. 2 nařízení (ES) č. 883/2004.B. Změna čl. 12 odst. 1Navrhovaná změna vyjasňuje, že vyslaná osoba nemůže být nahrazena jinou vyslanou osobou poté, co období vyslání první osoby skončí. Slovo „vyslaná“ bylo omylem vynecháno.C. Změna čl. 13 odst. 1V současném znění čl. 13 odst. 1 se podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti nevztahuje na případy, kdy osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech pro různé podniky nebo zaměstnavatele. To není v souladu se záměrem sjednaným v Radě, zejména ne v případě, kdy činnost vykonávaná v členském státě bydliště je relativně malá. Účelem této změny je vyjasnit, že podmínka výkonu „podstatné části“ činnosti se vztahuje také na osobu, jež obvykle pracuje pro různé podniky nebo zaměstnavatele ve dvou nebo více členských státech. V případě, že podmínka „podstatné části“ činnosti nebyla splněna v členském státě bydliště, jsou použitelnými právními předpisy právní předpisy toho členského státu, na jehož území se sídlo nebo místo podnikání nebo zaměstnavatele nachází. Není-li možné určit jeden členský stát, na jehož území se sídlo nebo místo podnikání nachází, například v případě, kdy dva nebo více zaměstnavatelů mají sídlo ve dvou různých členských státech mimo členský stát bydliště, použije se právo členského státu bydliště. Cílem změny je zamezit obcházení použitelných právních předpisů při respektování zásady jednoduchosti a praktičnosti.D. Změna čl. 36 odst. 2aUstanovení čl. 36 odst. 2a nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby byla osobní oblast působnosti v souladu s osobní oblastí působnosti zbytku hlavy III kapitoly 2 nařízení (ES) č. 883/2004 a se třetím pododstavcem čl. 26 odst. 2 nařízení (ES) č. 987/2009, jenž se zabývá obdobnou záležitostí v oblasti nemocenské, peněžitého příspěvku v mateřství a rovnocenné dávky pro otce.E. Změna čl. 65 odst. 5Změna se týká případu, kdy osoba samostatně výdělečná činná byla pojištěna pro případ nezaměstnanosti v členském státě, v němž naposledy vykonávala činnost, a poté, co je osobou nezaměstnanou, se vrátí do svého členského státu bydliště, v němž pro osoby samostatně výdělečně činné pojištění pro případ nezaměstnanosti neexistuje.V takovém případě, narozdíl od zaměstnaných osob, není převod povinnosti vyplácet dávky v nezaměstnanosti z členského státu, v němž osoba naposledy vykonávala činnost, členskému státu bydliště možný, neboť právní předpisy členského státu bydliště dávky v nezaměstnanosti pro samostatně výdělečné osoby neznají. Nicméně v souladu s účelem článku 65, jejž potvrdila judikatura Soudního dvora (viz rozhodnutí Soudního dvora týkající se článku 71 nařízení 1408/71, jenž odpovídá novému článku 65 nařízení č. 883/2004, např. věc C-454/93 Van Gestel , Sb. rozh. 1995, s. I-1707, věc 58/87 Rebmann , Sb. rozh. 1988, s. 3467), mají osoby, na něž se uvedený článek vztahuje, právo, stanou-li se nezaměstnanými, vrátit se do státu svého bydliště a hledat zde práci. Smyslem tohoto článku je, že tyto osoby mají vzhledem ke svým úzkým vazbám nejlepší vyhlídky při znovuzačlenění na trh práce v členském státě svého bydliště. Z tohoto důvodu nemá být jejich právo na sociální dávky omezeno, zejména pokud jsou tyto dávky protiplnění jimi zaplacených příspěvků (věc C-228/07 Petersen , Sb. rozh. 2008, s. I-6989). Kromě toho Evropský soud pro lidská práva rozhodl, že právo na dávky v nezaměstnanosti související s platbami příspěvků do fondu pojištění pro případ nezaměstnanosti má být jakožto finanční právo subsumováno pod ochranu poskytovanou článkem 1 protokolu č. 1 evropské úmluvy (věc Gaygusuz v. Austria).F. Změna čl. 71 odst. 2Během diskusí vyšla najevo potřeba vyjasnit postup hlasování správní komise. Navrhovaný postup hlasování odráží nový vývoj zavedený Lisabonskou smlouvou, zejména novým článkem 48 SFEU.Článek 2Článek 2 se týká změn nařízení (ES) č. 987/2009.A. Změna čl. 6 odst. 1Znění tohoto odstavce bylo přepracováno, aby více odpovídalo znění dohodnutému v Radě. V ustanovení odst. 1 písm. b) je nyní vyjasněno, že právní předpisy členského státu bydliště nemohou být používány prozatímně, pokud dotyčná osoba nevykonává v členském státě bydliště žádnou činnost.B. Změna čl. 14 odst. 5Změna vyjasňuje, že okrajové a pomocné činnosti, které jsou z časového hlediska a hlediska hospodářské návratnosti nevýznamné, se při určování použitelných právních předpisů podle hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 nebudou zohledňovat. Činnosti jako takové zůstávají relevantní pro používání vnitrostátních právních předpisů v oblasti sociálního zabezpečení; v případě, že okrajová činnost zakládá účast na sociálním zabezpečení, odvody se platí v členském státě příslušným pro celkový příjem ze všech činností.Změna sleduje dva cíle:1) zjednodušit stávající ustanovení zrušením rozlišování mezi „souběžnými“ a „střídavými“ činnostmi a zvýšit tak právní jistotu osob, které vykonávají skutečnou a efektivní činnost v jednom členském státě a souběžně pouze okrajovou činnosti v jiném členském státě, a2) vyhnout se možnému zneužívání ustanovení o použitelných právních předpisech v nařízení (ES) č. 883/2004.C. Vložení odstavce 5a v článku 14Tato změna zajišťuje, že se pojem „sídlo nebo místo podnikání“ používá v souladu s judikaturou Soudního dvora Evropské unie a jinými nařízeními EU. Změna slouží jako základní kámen pro další prvky, jež správní komise vymezí.Za „sídlo nebo místo podnikání“ se pro členy leteckých posádek považuje „mateřské letiště“. Pojem „mateřské letiště“ je v tomto odvětví uznáván a používán a je již vymezen v nařízení (EHS) č. 3922/91, což zjednodušuje a odůvodňuje jeho používání v oblasti koordinace systémů sociálního zabezpečení. Odkaz na „mateřské letiště“ pro členy leteckých posádek neovlivňuje zásadu, že k určení použitelných právních předpisů na základě hlavy II nařízení (ES) č. 883/2004 má být případ každého člena posádky posuzován samostatně a na základě objektivních informací.D. Změna čl. 15 odst. 1Tato změna uvádí v soulad znění tohoto článku s konečnou dohodou v druhém čtení Evropského parlamentu v postupu spolurozhodování při příjímání nařízení (ES) č. 987/2009 o informování dotčené osoby v případech vyslání o použitelných právních předpisech.E. Změna čl. 54 odst. 2Změna napravuje chybu učiněnou při právně-lingvistické revizi v Radě a navrací ustanovení jeho původní význam.F. Vložení čl. 55 odst. 7Vkládá se nový odstavec, aby se postup při vývozu dávek použil obdobně v případě, na který se vztahuje nové ustanovení čl. 65 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004, s výjimkou ustanovení týkajícího se časového omezení uvedeného v čl. 55 odst. 1 písm. c) nařízení (ES) č. 987/2009.G. Změna čl. 56 odst. 2Znění je třeba změnit, aby se vztahovalo na případy, kdy se osoba, na níž se vztahuje nový čl. 65 odst. 5 písm. b) nařízení (ES) č. 883/2004, dodatečně registruje také u úřadů práce ve státě, v němž naposledy vykonávala činnost.V takovém případě by měly mít přednost povinnosti a činnosti související s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby ve státě posledního zaměstnání či činnosti, jelikož tento stát poskytuje dotčené osobě dávky. Nové znění upřednostňuje povinnosti a činnosti související s hledáním zaměstnání ve státě, který poskytuje dávky, a vylučuje negativní efekt, který by jejich nesplnění v jiném členském státě mělo.PřílohaA. Změna přílohy X nařízení (ES) č. 883/2004Příloha X uvádí zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky. V oddílu „NIZOZEMSKO“ se zákon o pomoci v invaliditě pro mladé zdravotně postižené ze dne 24. dubna 1997 (Wajong) nahradí předpisem „Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997“ (Wet Wajong).Jako v případě dřívějšího zákona stanoví nový zákon podporu příjmu pro mladé zdravotně postižené osoby, které mají z důvodu svého zdravotního postižení omezenou pracovní schopnost a jejichž příjem je nižší než zákonem stanovená minimální mzda. Mladé zdravotně postižené osoby, které splňují určité podmínky, mohou pobírat podporu příjmu k vyrovnání jejich příjmu až na úroveň zákonem stanovené minimální mzdy v případě, že jejich příjem z pracovní činnosti je nižší než 75 % zákonem stanovené minimální mzdy. Ochrana příjmu může být přiznána také mladým zdravotně postiženým osobám, které studují a potřebují finanční podporu, jakož i mladým osobám, které nemohou pracovat vůbec, tj. osobám, které jsou zcela a trvale neschopné práce.Tento nový údaj týkající se Nizozemska byl posouzen správní komisí a podpora příjmu byla uznána jako zvláštní nepříspěvková peněžitá dávka ve smyslu článku 70 nařízení (ES) č. 883/2004.V oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se pro Spojené království uvede nová zvláštní nepříspěvková peněžitá dávka, a to zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu.Hlavním účelem tohoto příspěvku je s ohledem na hospodářskou a sociální situaci ve Spojeném království zaručit příjem na úrovni životního minima. Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu je určen osobám, jejichž záznamy o placení příspěvků nebo finanční situace je taková, že zaměstnanecký a podpůrný příspěvek, jenž je příspěvkovou dávkou, nelze vyplácet, nebo jen v nedostatečné výši.Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu byl správní komisí uznán za zvláštní nepříspěvkovou peněžitou dávku ve smyslu článku 70 nařízení (ES) č. 883/2004, který může být v příloze nařízení (ES) č. 883/2004 uveden.V oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“ se také z přílohy odstraní podpora příjmu. Vznik nových dávek bez průzkumu majetkových poměrů (dávka při hledání zaměstnání, zaměstnanecký a podpůrný příspěvek a státní důchodový kredit) má za následek, že z podpory příjmu se stala dávka omezeného životního minima vyplácená osobám s žádným, nebo velmi nízkým příjmem. Vzhledem k tomu, že sociální pomoc je z působnosti nařízení (ES) č. 883/2004 vyloučena, podpora příjmu má být ze seznamu vyřazena.B. Změna přílohy XI nařízení (ES) č. 883/20041. Změna oddílu „NIZOZEMSKO“Údaje odst. 1 písm. h) rozšiřují nárok důchodce a jeho rodinných příslušníků, kteří jsou pojištěni podle právních předpisů jiného členského státu, na poskytování věcných dávek během pobytu v Nizozemsku a poskytuje důchodcům a jejich rodinným příslušníkům dodatečné výhody v oblasti dávek v nemoci.Ustanovení odst. 1 písm. g) může být zrušeno, neboť náhrada bez nároku byla v souvislosti se zavedením povinné spoluúčasti do nizozemského systému zdravotního pojištění nahrazena.Ostatní změny přílohy XI se týkají jazykových úprav k zajištění konzistence v odkazech na nizozemské právní předpisy.2010/0380 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY,kterým se mění nařízení (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení a nařízení (ES) č. 987/2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 883/2004(Text s významem pro EHP a Švýcarsko)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 48 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[1],v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1. Aby se zohlednily právní změny v některých členských státech a zajistila právní jistota zúčastněných stran, je třeba nařízení (ES) č. 883/2004 a nařízení (ES) č. 987/2009 upravit2. Příslušné návrhy správní komise pro koordinaci systémů sociálního zabezpečení týkající se koordinace systémů sociálního zabezpečení, jejichž cílem je zlepšit a modernizovat acquis Unie, byly předloženy. Dohodnuté návrhy byly do tohoto nařízení zařazeny.3. Změny v sociální realitě mohou koordinaci systémů sociálního zabezpečení ovlivnit. V reakci na tyto změny se navrhují změny v oblasti určování použitelných právních předpisů a dávek v nezaměstnanosti.4. Mělo by být vyjasněno, že v případě, že osoba pracuje ve dvou nebo více členských státech, se podmínka výkonu „podstatné části činnosti“ ve smyslu čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 883/2004 vztahuje také na osoby pracující pro různé podniky nebo zaměstnavatele.5. V souvislosti s růzností a vývojem podmínek, za kterých jsou profesní činnosti vykonávány, je nezbytné situaci vysoce mobilních pracovníků zohlednit. Nové struktury nabídky práce jsou patrné mj. v odvětví letecké dopravy. Propojovat použitelné právní předpisy vztahující se na členy leteckých posádek s členským státem, v němž se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, jenž je zaměstnává, je účelné pouze tehdy, když existuje dostatečně úzké spojení se sídlem nebo místem podnikání. Při používání nařízení (ES) č. 883/2004 v případě členů leteckých posádek se považuje za vhodné pojmu „mateřské letiště“ rozumět jako specifikaci pojmu „sídlo nebo místo podnikání“.6. Ustanovení čl. 65 odst. 5 nařízení (ES) č. 883/2004 by mělo být změněno, aby se zajistilo, že osoby samostatně výdělečně činné obdrží dávky v souladu s právními předpisy příslušného členského státu, a při návratu do členského státu bydliště se jim poskytly nejlepší vyhlídky na znovuzačlenění na trhu práce v tomto členském státě bydliště.7. Nařízení (ES) č. 883/2004 a (ES) č. 987/2009 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:8. V čl. 9 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto:„1. Členské státy písemně oznámí Evropské komisi prohlášení učiněná podle čl. 1 písm. l), právní předpisy a systémy uvedené v článku 3, uzavřené úmluvy uvedené v čl. 8 odst. 2 a minimální dávky uvedené v článku 58, jakož i jejich následné podstatné změny.“9. V článku 9 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Tato oznámení se předkládají Evropské komisi každý rok a jsou v potřebné míře zveřejňována.“10. V článku 12 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Osoba, která jako zaměstnanec provozuje v členském státě činnost jménem zaměstnavatele, jenž zde běžně vykonává své činnosti, a která je tímto zaměstnavatelem vyslána do jiného členského státu, aby zde konala práci jménem tohoto zaměstnavatel, podléhá i nadále právním předpisům prvního členského státu, nepřesahuje-li předpokládaná doba trvání takové práce dvacet čtyři měsíců a není-li daná osoba vyslána za účelem nahrazení jiné vyslané osoby.“11. V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:„1. Na osobu, která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech, se vztahují:a) právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, vykonává-li podstatnou část své činnosti v tomto státě, nebob) nevykonává-li podstatnou část své činnosti v členském státě, na jehož území má bydliště:i) právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele, je-li zaměstnána jedním podnikem nebo zaměstnavatelem, neboii) právní předpisy členského státu, na jehož území se nachází sídlo nebo místo podnikání podniku nebo zaměstnavatele a mimo členský stát bydliště, je-li zaměstnána dvěma nebo více podniky nebo zaměstnavateli a nejméně jeden z těchto podniků má sídlo nebo místo podnikání mimo členský stát, na jehož území má bydliště, neboiii) právní předpisy členského státu, na jehož území má bydliště, je-li zaměstnána dvěma a více podniky nebo zaměstnavateli, kteří mají sídlo nebo místo podnikaní v různých členských státech mimo členský stát bydliště.“12. V článku 36 se odstavec 2a nahrazuje tímto:„2a. Příslušná instituce nemůže pojištěné osobě, která utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z povolání a která má nárok na dávky ze strany této instituce, odmítnout udělit povolení uvedené v čl. 20 odst. 1, pokud této osobě nemůže být přiměřené léčení poskytnuto na území členského státu, ve kterém má bydliště, v lékařsky odůvodnitelné lhůtě s přihlédnutím k jejímu aktuálnímu zdravotnímu stavu a k pravděpodobnému průběhu nemoci.“13. V článku 65 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5.a) Nestanoví-li písmeno b) jinak, nezaměstnaná osoba uvedená v první a druhé větě odstavce 2 pobírá dávky v souladu s právními předpisy členského státu svého bydliště, jako by se na ni tyto právní předpisy vztahovaly během její poslední činnosti jako zaměstnance nebo osoby samostatně výdělečně činné. Tyto dávky poskytuje instituce místa bydliště.b) Jestliže právní předpisy členského státu bydliště nestanoví pojištění pro osoby samostatně výdělečně činné pro případ nezaměstnanosti, nezaměstnaná osoba uvedená v první a druhé větě odstavce 2, která byla pro případ nezaměstnanosti pojištěna v členském státě, v němž byla naposled činná jako osoba samostatně výdělečně činná, pobírá dávky podle právních předpisů tohoto členského státu.c) Pracovník, který není příhraničním pracovníkem a který pobíral dávky na účet příslušné instituce členského státu, jehož právní předpisy se na něj naposledy vztahovaly, však po návratu do členského státu bydliště nejdříve pobírá dávky podle článku 64, přičemž pobírání dávek podle písmena a) se mu pozastavuje po dobu, během které pobírá dávky podle právních předpisů, jež se na něj vztahovaly naposledy.“7. V článku 71 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Pravidla správní komise se vypracují vzájemnou dohodou jejích členů.Ve všech ostatních případech se správní komise usnáší kvalifikovanou většinou, jak je vymezena Smlouvami.Rozhodnutí o otázkách výkladu uvedených v čl. 72 písm. a) se v potřebné míře zveřejňují.“14. 8. Přílohy X a XI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.Článek 2Nařízení (ES) č. 987/2009 se mění takto:1. V článku 6 se odstavec 1 se mění takto:a) písmeno b) se nahrazuje tímto:„b) právní předpisy členského státu, na jehož území má dotyčná osoba bydliště, vykonává-li zaměstnání nebo samostatně výdělečnou činnost ve dvou nebo více členských státech a vykonává-li část své činnosti nebo činností v tomto členském státě nebo není-li výdělečně činná jako zaměstnanec nebo jako osoba samostatně výdělečně činná“;b) písmeno c) se nahrazuje tímto:„c) v ostatních případech právní předpisy členského státu, o jejichž uplatňování bylo požádáno nejdříve, pokud osoba vykonává činnost nebo činnosti ve dvou nebo více členských státech.“2. V článku 14 se odstavec 5 nahrazuje tímto:„5. Pro účely čl. 13 odst. 1 základního nařízení se osobou, „která jako zaměstnanec obvykle pracuje ve dvou nebo více členských státech“, rozumí osoba, která vykonává souběžně nebo střídavě pro stejný podnik nebo zaměstnavatele nebo pro různé podniky nebo zaměstnavatele jednu nebo více oddělených činností, s výjimkou okrajových činností, ve dvou nebo více členských státech.“3. V článku 14 se vkládá nový odstavec 5a, který zní:„5a. Pro účely hlavy II základního nařízení se „sídlem nebo místem podnikání“ rozumí sídlo nebo místo podnikání, kde jsou přijímána zásadní rozhodnutí a kde jsou vykonávány funkce jeho ústřední správy.V případě členů leteckých posádek poskytujících služby v oblasti osobní letecké přepravy nebo přepravy zboží se „sídlem nebo místem podnikání“ vymezeným v hlavě II základního nařízení rozumí „mateřské letiště“ podle definice v příloze III nařízení Rady (EHS) č. 3922/91[2] o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví.“4. V čl. 15 odst. 1 se druhá věta nahrazuje tímto:„Tato instituce vydá dotyčné osobě potvrzení uvedené v čl. 19 odst. 2 prováděcího nařízení a neprodleně zpřístupní instituci určené příslušným orgánem členského státu, ve kterém je činnost provozována, informace týkající se použitelných právních předpisů vztahujících se na dotyčnou osobu v souladu s čl. 11 odst. 3 písm. b) nebo článkem 12 základního nařízení.“5. V článku 54 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Pro účely čl. 62 odst. 3 základního nařízení sdělí příslušná instituce členského státu, jehož právní předpisy se na dotyčnou osobu vztahovaly během jejího posledního zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, instituci místa bydliště na její žádost neprodleně všechny údaje potřebné pro výpočet dávek v nezaměstnanosti, které je schopna získat v členském státě, v němž má sídlo, zejména výši pobíraného platu nebo příjmu ze samostatné výdělečné činnosti.“6. V článku 55 se doplňuje nový odstavec 7, který zní:„7. Odstavce 1 až 6 se použijí obdobně pro osoby uvedené v čl. 65 odst. 5 písm. b) základního nařízení, s výjimkou odst. 1 písm. c) tohoto článku.“7. V článku 56 se odstavec 2 nahrazuje tímto:„2. Vyžadují-li právní předpisy použitelné v dotyčných členských státech splnění některých povinností a/nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání ze strany nezaměstnané osoby, mají přednost povinnosti a/nebo činnosti související s hledáním zaměstnání požadované od nezaměstnané osoby v členském státě, který dávky poskytuje.Nesplnění všech povinností a/nebo činností souvisejících s hledáním zaměstnání v členském státě, který dávky neposkytuje, ze strany nezaměstnané osoby nemá vliv na dávky přiznané v druhém členském státě.“Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V [...] dne [...].Za Evropský parlament Za Radupředseda/předsedkyně předseda/předsedkyněPŘÍLOHAPříloha X a XI nařízení (ES) č. 883/2004 se mění takto:1. Příloha X se mění takto:a) v oddílu „NIZOZEMSKO“ se písmeno a) nahrazuje tímto:„a) Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997 (Wet Wajong)“;b) v oddílu „SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ“:i) se zrušuje písmeno c),ii) se doplňuje nové písmeno e), které zní:„e) Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu (Employment and Support Allowance Income-related – Welfare Reform Act 2007 a Welfare Reform Act (Northern Ireland) 2007).“2. Příloha XI se mění takto:Oddíl „NIZOZEMSKO" se mění takto:i) v odstavci „1. Zdravotní pojištění“ se zrušuje písmeno g),ii) doplňuje se nové písmeno h), které zní:„h) Pro účely čl. 18 odst. 1 tohoto nařízení mají osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodě ii) této přílohy, které dočasně pobývají v Nizozemsku, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) nárok na věcné dávky ze strany instituce místa pobytu v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku, jakož i na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).“,iii) v odstavci 2 se slova „(nizozemských právních předpisů o obecném starobním pojištění)“ nahrazují slovy „(obecného zákona o starobním důchodu)“,iv) v odst. 2 písm. b) se slova „podle výše uvedených právních předpisů“ nahrazují slovy „podle výše uvedených právních předpisů“,v) v odst. 2 písm. g) se slova „(nizozemského zákona o obecném pojištění pozůstalých)“ nahrazují slovy „(zákona o obecném pojištění pozůstalých)“,vi) v odstavci 3 se slova „(nizozemského zákona o obecném pojištění pozůstalých)“ nahrazují slovy „(zákona o obecném pojištění pozůstalých)“,vii) v odst. 3 písm. d) se slova „podle uvedených právních předpisů“ nahrazují slovy „podle výše uvedených právních předpisů“,viii) v odst. 4 písm. a) bodě i) první odrážce se slova „zákona o pracovní neschopnosti“ nahrazují slovy „ zákona o invalidním pojištění“,ix) v odst. 4 písm. a) bodě ii) se slova „(zákon o pracovní neschopnosti osob samostatně výdělečně činných)“ nahrazují slovy „(zákon o pojištění osob samostatně výdělečně činných pro případ pracovní neschopnosti)“.[1] Úř. věst. C , , s. .[2] Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 4.