text:
 19.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 129/56
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 71/2015
 ze dne 20. března 2015,
 kterým se mění Protokol 4 (o pravidlech původu) k Dohodě o EHP [2016/754]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Článek 9 Dohody o EHP odkazuje na protokol 4, který určuje pravidla původu a stanoví kumulaci původu mezi Unií, Švýcarskem (včetně Lichtenštejnska), Islandem, Norskem, Tureckem, Faerskými ostrovy a účastníky barcelonského procesu (1).
 (2)
 Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (2) (dále jen „úmluva“) obsahuje ustanovení o původu zboží obchodovaného v souladu s příslušnými dohodami uzavřenými mezi smluvními stranami.
 (3)
 EU, Norsko a Lichtenštejnsko podepsaly úmluvu dne 15. června 2011 a Island ji podepsal dne 30. června 2011.
 (4)
 EU uložila své listiny o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012, Norsko tak učinilo dne 9. listopadu 2011, Island dne 12. března 2012 a Lichtenštejnsko dne 28. listopadu 2011. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 uvedené úmluvy vstoupila tato úmluva pro EU a Island v platnost dne 1. května 2012 a pro Norsko a Lichtenštejnsko dne 1. ledna 2012.
 (5)
 Úmluva zahrnuje účastníky procesu stabilizace a přidružení v celoevropsko-středomořské oblasti kumulace původu.
 (6)
 Pokud k úmluvě nepřistoupí souběžně všechny smluvní strany v rámci celoevropsko-středomořské oblasti kumulace, nemělo by to představovat méně příznivou situaci, než jaká byla na základě předchozího znění protokolu 4.
 (7)
 V článku 6 úmluvy se stanoví, že každá smluvní strana přijme vhodná opatření, aby zajistila účinné uplatňování uvedené úmluvy. Proto by měl být protokol 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původu nahrazen novým protokolem, který je v souladu s úmluvou.
 (8)
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 70/2015 ze dne 20. března 2015, kterým se mění Protokol 4 (o pravidlech původu) k Dohodě o EHP (3), stanoví pro Chorvatsko přechodná pravidla o uplatňování pravidel původu stanovených v protokolu 4. Tato pravidla by měla být uplatňována až do 1. ledna 2017,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 1. Protokol 4 k Dohodě o EHP se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku platí, že článek 41 protokolu 4 ve znění rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 70/2015 se nadále uplatňuje do 1. ledna 2017.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po jeho přijetí za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Použije se ode dne 1. května 2014.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 20. března 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Alžírsko, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Palestina, Sýrie a Tunisko.
 (2) Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.
 (3) Viz strana 54 v tomto čísle Úředního věstníku.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 PŘÍLOHA
 „
 PROTOKOL 4
 O PRAVIDLECH PŮVODU
 OBSAH
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Definice
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“
 Článek 2
 Obecné požadavky
 Článek 3
 Diagonální kumulace původu
 Článek 4
 Zcela získané produkty
 Článek 5
 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty
 Článek 6
 Nedostatečné opracování nebo zpracování
 Článek 7
 Určující jednotka
 Článek 8
 Příslušenství, náhradní díly a nástroje
 Článek 9
 Soupravy
 Článek 10
 Neutrální prvky
 HLAVA III
 TERITORIÁLNÍ POŽADAVKY
 Článek 11
 Zásada teritoriality
 Článek 12
 Přímá doprava
 Článek 13
 Výstavy
 HLAVA IV
 NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA
 Článek 14
 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla
 HLAVA V
 DOKLAD O PŮVODU
 Článek 15
 Obecné požadavky
 Článek 16
 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED
 Článek 17
 Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydaná dodatečně
 Článek 18
 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED
 Článek 19
 Vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED na základě dokladu o původu zboží vydaného nebo vyhotoveného dříve
 Článek 20
 Účetní rozlišování
 Článek 21
 Podmínky pro vyhotovení prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED
 Článek 22
 Schválený vývozce
 Článek 23
 Platnost dokladu o původu
 Článek 24
 Předkládání dokladu o původu
 Článek 25
 Dovoz po částech
 Článek 26
 Osvobození od povinnosti předložit doklad o původu
 Článek 27
 Prohlášení dodavatele
 Článek 28
 Podpůrné doklady
 Článek 29
 Uchovávání dokladu o původu, prohlášení dodavatele a podpůrných dokladů
 Článek 30
 Rozpory a formální chyby
 Článek 31
 Částky vyjádřené v eurech
 HLAVA VI
 METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 32
 Správní spolupráce
 Článek 33
 Ověřování dokladů o původu
 Článek 34
 Ověřování prohlášení dodavatele
 Článek 35
 Řešení sporů
 Článek 36
 Sankce
 Článek 37
 Svobodná pásma
 HLAVA VII
 CEUTA A MELILLA
 Článek 38
 Uplatňování protokolu
 Článek 39
 Zvláštní podmínky
 SEZNAM PŘÍLOH
 Příloha I:
 Úvodní poznámky k seznamu v příloze II
 Příloha II:
 Seznam opracování nebo zpracování, která musí být provedena na nepůvodních materiálech, aby vyrobený produkt mohl získat status původu
 Příloha IIIa:
 Vzory průvodního osvědčení EUR.1 a žádosti o průvodní osvědčení EUR.1
 Příloha IIIb:
 Vzory průvodního osvědčení EUR-MED a žádosti o průvodní osvědčení EUR-MED
 Příloha IVa:
 Znění prohlášení o původu
 Příloha IVb:
 Znění prohlášení o původu EUR-MED
 Příloha V:
 Vzor prohlášení dodavatele
 Příloha VI:
 Vzor dlouhodobého prohlášení dodavatele
 SPOLEČNÁ PROHLÁŠENÍ
 Společné prohlášení o přijímání dokladů o původu vystavených v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím z Evropské unie, Islandu nebo Norska
 Společné prohlášení o Andorrském knížectví
 Společné prohlášení o Republice San Marino
 Společné prohlášení o odstoupení smluvní strany od Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Definice
 Pro účely tohoto protokolu se rozumí:
 a)
 „výrobou“ každé opracování nebo zpracování, včetně sestavování nebo specifických operací;
 b)
 „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě produktu;
 c)
 „produktem“ vyráběný produkt, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
 d)
 „zbožím“ jak materiál, tak produkty;
 e)
 „celní hodnotou“ hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě);
 f)
 „cenou ze závodu“ cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci v EHP, v jehož podniku se provádí poslední opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;
 g)
 „hodnotou materiálů“ celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v okamžiku dovozu, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP;
 h)
 „hodnotou původních materiálů“ hodnota těchto materiálů stanovená obdobně podle písmene g);
 i)
 „přidanou hodnotou“ cena ze závodu snížená o celní hodnotu každého z obsažených materiálů, které pocházejí z ostatních zemí uvedených v článku 3, u kterých je možná kumulace, nebo není-li celní hodnota známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP;
 j)
 „kapitolami“ a „čísly“ kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží, dále v tomto protokolu nazývaný „harmonizovaný systém“ nebo „HS“;
 k)
 „zařazením“ zařazení produktu nebo materiálu do určitého čísla;
 l)
 „zásilkou“ produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou přepravovány na základě jednotného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na základě jediné faktury;
 m)
 „územím“ území včetně teritoriálních vod.
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“
 Článek 2
 Obecné požadavky
 1. Pro účely provádění Dohody se za produkty pocházející z EHP považují:
 a)
 produkty, které byly v EHP zcela získány ve smyslu článku 4;
 b)
 produkty, které byly získány v EHP a obsahují materiály, které tam nebyly zcela získány, jestliže byly tyto materiály v EHP dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 5.
 Pro tyto účely se území smluvních stran, na která se vztahuje Dohoda, považují za jediné území.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 je území Lichtenštejnského knížectví vyloučeno z území EHP pro účely určování původu produktů uvedených v tabulkách I a II protokolu 3 a tyto produkty jsou považovány za pocházející z EHP pouze tehdy, pokud byly buď zcela získány, nebo dostatečně opracovány nebo zpracovány na území ostatních smluvních stran.
 Článek 3
 Diagonální kumulace původu
 1. Aniž je dotčen článek 2, považují se produkty za pocházející z EHP, jestliže jsou tam získány a obsahují materiály pocházející ze Švýcarska (včetně Lichtenštejnska) (1), Islandu, Norska, Faerských ostrovů, Turecka, Evropské unie nebo z jiného účastníka procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií (2) za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené v EHP přesahuje úkony uvedené v článku 6. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány.
 2. Aniž je dotčen článek 2, považují se produkty za pocházející z EHP, jestliže jsou tam získány a obsahují materiály pocházející z jedné ze zemí, která je na základě barcelonského prohlášení, přijatého na evropsko-středomořské konferenci konané ve dnech 27. a 28. listopadu 1995, účastníkem evropsko-středomořského partnerství, kromě Turecka (3), za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené v EHP přesahuje úkony uvedené v článku 6. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány.
 3. Jestliže opracování nebo zpracování provedené v EHP nepřesahuje úkony uvedené v článku 6, považuje se získaný produkt za pocházející z EHP, pouze je-li hodnota zde přidaná vyšší než hodnota použitých materiálů pocházejících z jedné ze zemí uvedených v odstavcích 1 a 2. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za pocházející ze země, ve které byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých ve výrobě v EHP.
 4. Produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v odstavcích 1 a 2, které nebyly opracovány ani zpracovány v EHP, si při vývozu do jedné z těchto zemí ponechávají svůj původ.
 5. Kumulaci stanovenou v tomto článku lze uplatnit pouze za předpokladu, že:
 a)
 mezi zeměmi zapojenými do procesu získání statusu původu a zemí určení se uplatňuje preferenční obchodní dohoda v souladu s článkem XXIV Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT);
 b)
 materiály a produkty získaly status původu použitím pravidel původu, která se shodují s pravidly uvedenými v tomto protokolu;
 a
 c)
 oznámení o splnění nezbytných podmínek pro uplatňování kumulace byla zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (řada C) a v ostatních smluvních stranách v souladu s jejich vlastními postupy.
 Kumulace stanovená tímto článkem se uplatňuje ode dne uvedeného v oznámení zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie (řadě C).
 Evropská unie sdělí ostatním smluvním stranám prostřednictvím Evropské komise podrobné informace o dohodách, které jsou uplatňovány s ostatními zeměmi uvedenými v odstavcích 1 a 2, včetně dat jejich vstupu v platnost a jejich odpovídajících pravidel původu.
 Článek 4
 Zcela získané produkty
 1. Za produkty zcela získané v EHP se považují:
 a)
 nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo mořského dna;
 b)
 rostlinné produkty tam sklizené;
 c)
 živá zvířata tam narozená či vylíhlá a chovaná;
 d)
 produkty získané z živých zvířat tam chovaných;
 e)
 produkty tamního lovu nebo rybolovu;
 f)
 produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z moře plavidly smluvních stran mimo jejich teritoriální vody;
 g)
 produkty vyrobené na výrobních plavidlech smluvních stran výlučně z produktů uvedených v písmenu f);
 h)
 upotřebené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin, včetně použitých pneumatik vhodných pouze k protektorování, nebo k použití jako odpad;
 i)
 odpad a šrot pocházející z výrobních operací tam provedených;
 j)
 produkty vytěžené z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo jejich teritoriální vody, mají-li výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
 k)
 zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).
 2. Pojmy „plavidla smluvních stran“ a „výrobní plavidla smluvních stran“ uvedené v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla:
 a)
 která jsou registrována nebo přihlášena v členském státě Evropské unie nebo ve státě ESVO;
 b)
 která plují pod vlajkou členského státu Evropské unie nebo státu ESVO;
 c)
 která alespoň z 50 % vlastní státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo státu ESVO nebo společnost, jejíž ústředí se nachází v jednom z těchto států a jejíž ředitel nebo ředitelé, předseda správní nebo dozorčí rady a většina členů těchto orgánů jsou státními příslušníky členského státu Evropské unie nebo státu ESVO, a v případě veřejných obchodních společností či společností s ručením omezeným navíc alespoň polovinu základního kapitálu vlastní tyto státy nebo veřejné subjekty nebo státní příslušníci daných států;
 d)
 jejichž důstojnický sbor tvoří státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo státu ESVO
 a
 e)
 jejichž posádku tvoří alespoň ze 75 % státní příslušníci členského státu Evropské unie nebo státu ESVO.
 Článek 5
 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty
 1. Pro účely článku 2 se produkty, jež nejsou zcela získány, považují za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v příloze II.
 Výše uvedené podmínky popisují pro všechny produkty, na které se vztahuje Dohoda, opracování nebo zpracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě, a vztahují se pouze na tyto materiály. Z toho vyplývá, že je-li produkt, který získal status původu splněním podmínek uvedených v seznamu, použit při výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky použitelné pro produkt, v němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě.
 2. Odchylně od odstavce 1 lze však použít nepůvodní materiály, které by se podle podmínek uvedených v seznamu v příloze II při výrobě daného produktu použít neměly, pokud:
 a)
 jejich celková hodnota nepřesáhne 10 % ceny produktu ze závodu;
 b)
 použitím tohoto odstavce není překročen žádný procentní podíl uvedený v seznamu jako nejvyšší přípustná hodnota nepůvodních materiálů.
 Tento odstavec se nevztahuje na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.
 3. Odstavce 1 a 2 se použijí s výhradou článku 6.
 Článek 6
 Nedostatečné opracování nebo zpracování
 1. Aniž je dotčen odstavec 2, považují se za opracování nebo zpracování nedostatečná k tomu, aby produktu udělila status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 5, tyto úkony:
 a)
 úkony, jejichž účelem je uchování produktů v nezměněném stavu během přepravy a skladování;
 b)
 rozdělování nebo spojování nákladových kusů;
 c)
 mytí, praní, čištění; zbavování prachu, oxidu, oleje, nátěru nebo jiných povrchových vrstev;
 d)
 žehlení nebo mandlování textilií;
 e)
 prosté natírání a leštění;
 f)
 loupání, částečné nebo úplné bělení, leštění a hlazení obilovin a rýže;
 g)
 úkony spočívající v barvení cukru nebo tvarování cukru;
 h)
 loupání, vypeckovávání a louskání ovoce, ořechů a zeleniny;
 i)
 broušení, prosté mletí nebo prosté řezání;
 j)
 prosévání, prohazování, třídění, zařazování, srovnávání nebo sdružování (včetně vytváření souprav předmětů);
 k)
 prosté plnění do lahví, konzerv, baněk, pytlů, beden, krabic, upevňování na podložky nebo desky a veškeré ostatní prosté balící úkony;
 l)
 připojování nebo tisk značek, štítků, log a obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;
 m)
 prosté mísení produktů, též různých druhů;
 n)
 mísení cukru s jakýmkoli materiálem;
 o)
 prosté sestavování součástí předmětu na úplný předmět nebo rozebírání produktů na části;
 p)
 kombinace dvou nebo více úkonů uvedených v písmenech a) až o);
 q)
 porážení zvířat.
 2. Při určování, zda se opracování nebo zpracování daného produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechny úkony provedené na tomto produktu v EHP posuzují dohromady.
 Článek 7
 Určující jednotka
 1. Určující jednotkou pro použití tohoto protokolu je konkrétní produkt, který je považován za základní jednotku při jeho zařazení do nomenklatury harmonizovaného systému.
 Z toho vyplývá, že:
 a)
 je-li produkt sestávající ze skupiny nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek;
 b)
 sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, použije se tento protokol na každý produkt samostatně.
 2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 harmonizovaného systému zařazován s produktem i jeho obal, považuje se pro účely určení původu za jeden celek s produktem.
 Článek 8
 Příslušenství, náhradní díly a nástroje
 Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem se považují za jeden celek se zařízením, strojem, přístrojem nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.
 Článek 9
 Soupravy
 Soupravy (sady) ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy produktů, které se skládají z původních i nepůvodních součástí, se však považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních součástí netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.
 Článek 10
 Neutrální prvky
 Při určování, zda je produkt původní, není nutné zjišťovat původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě:
 a)
 energie a palivo;
 b)
 zařízení a vybavení;
 c)
 stroje a nástroje;
 d)
 zboží, které se nestává ani se nemá stát součástí konečného složení produktu.
 HLAVA III
 TERITORIÁLNÍ POŽADAVKY
 Článek 11
 Zásada teritoriality
 1. S výjimkou článku 3 a odstavce 3 tohoto článku musí být podmínky pro získání statusu původu stanovené v hlavě II plněny v EHP nepřetržitě.
 2. Je-li původní zboží vyvezené z EHP do jiné země vráceno, musí být s výjimkou případů uvedených v článku 3 považováno za nepůvodní, nelze-li celním orgánům věrohodně prokázat, že:
 a)
 vrácené zboží je totožné s vyvezeným
 a
 b)
 bylo podrobeno pouze úkonům nezbytným pro jeho uchování v nezměněném stavu po doby pobytu v dané zemi nebo při jeho vývozu.
 3. Získání statusu původu v souladu s podmínkami stanovenými v hlavě II není dotčeno opracováním nebo zpracováním materiálů vyvezených z EHP a následně zpět dovezených, které je provedeno mimo EHP, za předpokladu, že:
 a)
 uvedené materiály jsou zcela získány v EHP nebo byly před vyvezením opracovány nebo zpracovány nad rámec úkonů uvedených v článku 6
 a
 b)
 celním orgánům může být věrohodně prokázáno, že:
 i)
 zpět dovážené zboží bylo získáno opracováním nebo zpracováním vyvezených materiálů
 a
 ii)
 celková přidaná hodnota nabytá mimo EHP při uplatnění tohoto článku nepřesahuje 10 % ceny ze závodu výsledného produktu, jehož status původu je požadován.
 4. Pro účely odstavce 3 se podmínky pro získání statusu původu stanovené v hlavě II nevztahují na opracování nebo zpracování provedené mimo EHP. Je-li však k určení původu výsledného produktu použito pravidlo v seznamu v příloze II, které stanoví nejvyšší hodnotu všech použitých nepůvodních materiálů, nesmí součet celkové hodnoty nepůvodních materiálů použitých na území dotyčné strany a celkové přidané hodnoty nabyté mimo EHP při uplatnění tohoto článku přesáhnout stanovený procentní podíl.
 5. Pro účely odstavců 3 a 4 se „celkovou přidanou hodnotou“ rozumějí všechny náklady vzniklé mimo EHP, včetně hodnoty tam začleněných materiálů.
 6. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na produkty, které nesplňují podmínky uvedené v seznamu v příloze II nebo které mohou být považovány za dostatečně opracované nebo zpracované pouze při uplatnění všeobecné tolerance stanovené v čl. 5 odst. 2.
 7. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.
 8. Jakékoli opracování nebo zpracování, na něž se vztahuje tento článek a které bylo provedeno mimo EHP, se uskuteční v režimu pasivního zušlechťovacího styku nebo v obdobném režimu.
 Článek 12
 Přímá doprava
 1. Preferenční zacházení stanovené Dohodou se týká pouze produktů, které splňují podmínky tohoto protokolu a které jsou přepravovány přímo uvnitř EHP nebo přes území zemí uvedených v článku 3, se kterými je možná kumulace. Produkty tvořící jedinou zásilku však mohou být přepravovány přes jiná území s případnou překládkou nebo dočasným uskladněním na těchto územích, jestliže v zemi tranzitu nebo uskladnění zůstanou pod dohledem celních orgánů a nejsou tam podrobeny jiným úkonům než vykládce, překládce nebo úkonům, jejichž účelem je jejich uchování v nezměněném stavu.
 Původní produkty mohou být přepravovány potrubím přes jiné území než území EHP.
 2. Splnění podmínek stanovených v odstavci 1 se prokazuje tak, že se celním orgánům země dovozu předloží:
 a)
 jednotný přepravní doklad, na jehož základě se uskutečňuje přeprava ze země vývozu přes zemi tranzitu, nebo
 b)
 potvrzení vydané celními orgány země tranzitu, které obsahuje:
 i)
 přesný popis produktů,
 ii)
 data vykládky nebo překládky produktů a případně názvy použitých plavidel nebo jiných dopravních prostředků
 a
 iii)
 osvědčení podmínek, v nichž se produkty nacházely v zemi tranzitu, nebo
 c)
 nemohou-li být předloženy, jakékoli jiné relevantní doklady.
 Článek 13
 Výstavy
 1. Jsou-li původní produkty zaslány na výstavu do jiné země, než jsou země uvedené v článku 3, se kterými je možná kumulace, a po ukončení výstavy prodány za účelem dovozu do EHP, uplatní se na ně při dovozu Dohoda, pokud je celním orgánům věrohodně prokázáno, že:
 a)
 vývozce zaslal tyto produkty z některé ze smluvních stran do země konání výstavy a vystavoval je tam;
 b)
 vývozce tyto produkty prodal příjemci v jiné smluvní straně nebo je na něj jinak převedl;
 c)
 produkty byly odeslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stejném stavu, v jakém na ni byly odeslány,
 a
 d)
 produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.
 2. V souladu s hlavou V se vydá nebo vyhotoví doklad o původu zboží, který se obvyklým způsobem předloží celním orgánům země dovozu. Uvede se v něm název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o podmínkách, za kterých byly produkty vystavovány.
 3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné výstavy, veletrhy nebo obdobné veřejné přehlídky či expozice, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou akcí pořádaných soukromě v prodejnách nebo podnikových prostorách za účelem prodeje zahraničních produktů.
 HLAVA IV
 NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA
 Článek 14
 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla
 1. Nepůvodní materiály použité při výrobě produktů pocházejících z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, pro které je vydáván nebo vyhotovován doklad o původu v souladu s hlavou V, nepodléhají v žádné smluvní straně navracení cla nebo osvobození od cla jakéhokoli druhu.
 2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se vztahuje na jakékoli opatření týkající se vracení, prominutí nebo nezaplacení, částečného nebo úplného, cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem, uplatňovaných v některé ze smluvních stran na materiály použité k výrobě, pokud se toto vracení, prominutí nebo nezaplacení uplatňuje výslovně nebo fakticky tehdy, jestliže jsou produkty získané z těchto materiálů vyváženy, a nikoli, jsou-li určeny pro domácí použití.
 3. Vývozce produktů uvedených v dokladu o původu zboží musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů předložit veškeré související doklady prokazující, že pro nepůvodní materiály použité k jejich výrobě nebylo uplatněno navracení cla a že veškerá cla a poplatky s rovnocenným účinkem, které se vztahují na tyto materiály, byly skutečně zaplaceny.
 4. Odstavce 1 až 3 se rovněž vztahují na obaly ve smyslu čl. 7 odst. 2, na příslušenství, náhradní díly a nástroje ve smyslu článku 8 a na soupravy produktů ve smyslu článku 9, pokud tyto předměty nejsou původní.
 5. Odstavce 1 až 4 se vztahují pouze na materiály, na něž se vztahuje Dohoda. Kromě toho nevylučují použití režimu vývozních náhrad u zemědělských produktů, jsou-li uplatňovány při vývozu v souladu s Dohodou.
 HLAVA V
 DOKLAD O PŮVODU
 Článek 15
 Obecné požadavky
 1. Ustanovení Dohody se vztahují na původní produkty při dovozu do některé smluvní strany po předložení jednoho z těchto dokladů o původu:
 a)
 průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je uveden v příloze IIIa;
 b)
 průvodního osvědčení EUR-MED, jehož vzor je uveden v příloze IIIb;
 c)
 v případech uvedených v čl. 21 odst. 1 prohlášení (dále jen „prohlášení na faktuře“ nebo „prohlášení o původu EUR-MED“), učiněného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčné produkty dostatečně podrobně, aby je bylo možné ztotožnit. Znění prohlášení o původu jsou uvedena v přílohách IVa a IVb.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 se Dohoda vztahuje na původní produkty ve smyslu tohoto protokolu v případech stanovených v článku 26, aniž by bylo nutné předložit některý z dokladů o původu uvedených v odstavci 1.
 Článek 16
 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED
 1. Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydávají celní orgány země vývozu na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo, na odpovědnost vývozce, jeho zmocněným zástupcem.
 2. Pro tyto účely vyplní vývozce nebo jeho zmocněný zástupce průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED a formulář žádosti, jejichž vzory jsou uvedeny v přílohách IIIa a IIIb. Tyto formuláře musí být vyplněny v jednom z jazyků, ve kterých je sepsána Dohoda, a v souladu s vnitrostátním právem země vývozu. Jsou-li formuláře vyplňovány rukou, musí být vyplněny inkoustem a hůlkovým písmem. Popis produktů se uvede v kolonce vyhrazené pro tento účel tak, aby zde nebyly ponechány prázdné řádky. Není-li vyplněna celá kolonka, podtrhne se poslední řádek popisu vodorovnou čarou a prázdný prostor se proškrtne.
 3. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu, ve které je průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydáno, předložit veškeré náležité doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto protokolu.
 4. Aniž je dotčen odstavec 5, vydávají celní orgány smluvní strany průvodní osvědčení EUR.1 v těchto případech:
 —
 lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 1, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu,
 —
 lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v článku 3, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu, za předpokladu, že v zemi původu bylo vydáno osvědčení EUR-MED nebo prohlášení o původu EUR-MED.
 5. Celní orgány smluvní strany vydávají průvodní osvědčení EUR-MED, pokud lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, se kterými je možná kumulace, pokud splňují podmínky tohoto protokolu a
 —
 byla uplatněna kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, nebo
 —
 produkty mohou být použity v souvislosti s kumulací jako materiály pro výrobu produktů určených pro vývoz do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, nebo
 —
 produkty mohou být zpětně vyvezeny ze země určení do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2.
 6. Průvodní osvědčení EUR-MED musí v kolonce 7 obsahovat jedno z těchto prohlášení v anglickém jazyce:
 —
 pokud byl původ získán uplatněním kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3:
 „CUMULATION APPLIED WITH ...“ (název země/zemí),
 —
 pokud byl původ získán bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3:
 „NO CUMULATION APPLIED“.
 7. Celní orgány vydávající průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED přijmou veškerá nezbytná opatření k tomu, aby ověřily původ produktů a splnění ostatních podmínek tohoto protokolu. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou. Dále zajistí, aby formuláře uvedené v odstavci 2 byly řádně vyplněny. Zejména zkontrolují, zda bylo místo vyhrazené pro popis produktů vyplněno takovým způsobem, aby byla vyloučena možnost dodatečného podvodného vpisování údajů.
 8. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED se uvádí v kolonce 11 osvědčení.
 9. Celní orgány vydají průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED a poskytnou je vývozci, jakmile je vlastní vývoz proveden nebo zajištěn.
 Článek 17
 Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydaná dodatečně
 1. Odchylně od čl. 16 odst. 9 může být průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED ve výjimečných případech vydáno po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže:
 a)
 nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností
 nebo
 b)
 bylo celním orgánům věrohodně prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických důvodů.
 2. Odchylně od čl. 16 odst. 9 může být průvodní osvědčení EUR-MED vydáno po vývozu produktů, jichž se týká a pro které bylo při vývozu vydáno průvodní osvědčení EUR.1, jestliže je celním orgánům věrohodně prokázáno splnění podmínek uvedených v čl. 16 odst. 5.
 3. Pro účely odstavců 1 a 2 musí vývozce v žádosti uvést místo a datum vývozu produktů, kterých se průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED týká, a svou žádost odůvodnit.
 4. Celní orgány mohou vydat průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED dodatečně pouze po ověření, zda jsou informace uvedené v žádosti vývozce v souladu s údaji v odpovídající evidenci.
 5. Průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydávaná dodatečně musí obsahovat tuto poznámku v anglickém jazyce:
 „ISSUED RETROSPECTIVELY“.
 Průvodní osvědčení EUR-MED vydaná dodatečně podle odstavce 2 musí obsahovat tuto poznámku v anglickém jazyce:
 „ISSUED RETROSPECTIVELY (Original EUR.1 No ...(datum a místo vydání))“.
 6. Poznámka uvedená v odstavci 5 se uvádí v kolonce 7 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED.
 Článek 18
 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED
 1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED může vývozce požádat celní orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají tyto orgány v držení.
 2. Takto vystavený duplikát musí obsahovat toto slovo v anglickém jazyce:
 „DUPLICATE“.
 3. Poznámka uvedená v odstavci 2 se uvádí v kolonce 7 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED.
 4. Duplikát, na kterém se uvede datum vystavení prvopisu průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED, nabývá účinku uvedeným dnem.
 Článek 19
 Vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED na základě dokladu o původu zboží vydaného nebo vyhotoveného dříve
 Nacházejí-li se původní produkty pod dohledem celního úřadu ve smluvní straně, je možné nahradit původní doklad o původu jedním nebo více průvodními osvědčeními EUR.1 nebo EUR-MED pro účely zaslání všech nebo některých z těchto produktů na jiné místo v EHP. Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED vydává celní úřad, pod jehož dohledem se produkty nacházejí.
 Článek 20
 Účetní rozlišování
 1. V případech, kdy oddělené skladování zásob původních a nepůvodních materiálů, které jsou totožné a zaměnitelné, působí značné náklady nebo obtíže, mohou celní orgány na písemnou žádost dotčených subjektů povolit pro vedení těchto zásob metodu tzv. „účetního rozlišování“ (dále jen „metoda“).
 2. Metoda musí být schopna zajistit, aby v konkrétním referenčním období bylo množství získaných produktů, které by mohly být považovány za „původní“, stejné jako množství, které by bylo získáno, kdyby zásoby byly fyzicky odděleny.
 3. Celní orgány mohou pro udělení povolení uvedeného v odstavci 1 stanovit jakékoli podmínky, které považují za vhodné.
 4. Metoda se používá a vykazuje v souladu se všeobecnými účetními zásadami platnými v zemi, kde byl produkt vyroben.
 5. Subjekt, který tuto metodu používá, může podle konkrétního případu vyhotovit doklady o původu zboží nebo o ně žádat pro množství produktů, které mohou být považovány za původní. Na žádost celních orgánů držitel předloží prohlášení o způsobu, jakým byla uvedená množství spravována.
 6. Celní orgány sledují využívání povolení a mohou je kdykoli odejmout, pokud je držitel využívá nesprávně nebo neplní jakoukoli jinou podmínku stanovenou v tomto protokolu.
 Článek 21
 Podmínky pro vyhotovení prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED
 1. Prohlášení na faktuře nebo prohlášení na faktuře EUR-MED uvedené v čl. 15 odst. 1 písm. c) může vyhotovit:
 a)
 schválený vývozce ve smyslu článku 22
 nebo
 b)
 kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR.
 2. Aniž je dotčen odstavec 3, může být prohlášení o původu vyhotoveno v těchto případech:
 —
 lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 1, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu,
 —
 lze-li dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2, se kterými je možná kumulace, bez uplatnění kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v článku 3, a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu, za předpokladu, že v zemi původu bylo vydáno osvědčení EUR-MED nebo prohlášení o původu EUR-MED.
 3. Prohlášení o původu EUR-MED může být vyhotoveno, jestliže lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, se kterými je možná kumulace, a jestliže splňují podmínky stanovené v tomto protokolu, v těchto případech:
 —
 byla uplatněna kumulace s materiály pocházejícími z jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2 nebo
 —
 produkty mohou být použity v souvislosti s kumulací jako materiály pro výrobu produktů určených na vývoz do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2
 nebo
 —
 produkty mohou být znovu vyvezeny ze země určení do jedné ze zemí uvedených v čl. 3 odst. 2.
 4. Prohlášení o původu EUR-MED musí obsahovat jedno z těchto prohlášení v anglickém jazyce:
 —
 pokud byl původ získán uplatněním kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3:
 „CUMULATION APPLIED WITH ...“ (název země/zemí),
 —
 pokud byl původ získán bez použití kumulace s materiály pocházejícími z jedné nebo více zemí uvedených v článku 3:
 „NO CUMULATION APPLIED“.
 5. Vývozce, který vyhotovuje prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED, musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů země vývozu předložit veškeré vhodné doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek stanovených v tomto protokolu.
 6. Prohlášení no původu nebo prohlášení o původu EUR-MED, jejichž znění jsou uvedena v přílohách IVa a IVb, vyhotovuje vývozce v některém z jazykových znění uvedených v těchto přílohách a v souladu s vnitrostátním právem země vývozu psacím strojem, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.
 7. Prohlášení o původu a prohlášení o původu EUR-MED podepisuje vlastnoručně vývozce. Vývozce schválený ve smyslu článku 22 však není povinen tato prohlášení podepisovat, jestliže se celním orgánům země vývozu písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.
 8. Prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED může vývozce vyhotovit při vývozu produktů, jichž se týká, nebo po jejich vývozu, je-li předloženo v zemi dovozu do dvou let po dovozu produktů, jichž se týká.
 Článek 22
 Schválený vývozce
 1. Celní orgány země vývozu mohou povolit kterémukoli vývozci (dále jen „schválený vývozce“), který často odesílá produkty podle Dohody, aby vyhotovoval prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED bez ohledu na hodnotu dotyčných produktů. Vývozce, který o takové povolení žádá, musí celním orgánům věrohodně poskytnout veškeré záruky potřebné k ověření statusu původu produktů a splnění všech ostatních podmínek tohoto protokolu.
 2. Celní orgány mohou udělení statusu schváleného vývozce podmínit splněním jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.
 3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které musí být uváděno v prohlášení o původu nebo v prohlášení o původu EUR-MED.
 4. Celní orgány dohlížejí na to, jak schválený vývozce povolení využívá.
 5. Celní orgány mohou povolení kdykoli odejmout. Učiní tak v případě, že schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 1, nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 2 nebo udělené povolení jinak nesprávně využívá.
 Článek 23
 Platnost dokladu o původu
 1. Doklad o původu platí čtyři měsíce ode dne vydání v zemi vývozu a v této lhůtě musí být předložen celním orgánům země dovozu.
 2. Doklady o původu zboží, které jsou celním orgánům země dovozu předloženy po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1, mohou být přijaty pro účely uplatnění preferenčního zacházení, pokud lhůta stanovená pro jejich předložení nemohla být dodržena v důsledku mimořádných okolností.
 3. V ostatních případech opožděného předložení dokladů o původu je mohou celní orgány země dovozu přijmout, pokud jim byly dotyčné produkty předloženy před uplynutím uvedené lhůty.
 Článek 24
 Předkládání dokladu o původu
 Doklady o původu se předkládají celním orgánům země dovozu postupy platnými v dané zemi. Tyto orgány mohou požadovat překlad dokladu o původu a mohou také požadovat, aby bylo k dovoznímu prohlášení připojeno prohlášení dovozce v tom smyslu, že produkty splňují podmínky pro použití Dohody.
 Článek 25
 Dovoz po částech
 Jsou-li na žádost dovozce za podmínek stanovených celními orgány země dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému, spadající do tříd XVI a XVII nebo čísel 7308 a 9406 harmonizovaného systému, předkládá se celním orgánům jediný doklad o původu pro tyto produkty při dovozu první části.
 Článek 26
 Osvobození od povinnosti předložit doklad o původu
 1. Produkty, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo které se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty bez nutnosti předložit doklad o původu, pokud nejsou dováženy obchodně, pokud dovozce prohlásí, že splňují podmínky stanovené v tomto protokolu, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení nejsou žádné pochybnosti. V případě produktů zasílaných poštou může být toto prohlášení uvedeno na celním prohlášení CN22/CN23 nebo na listu papíru k němu přiloženém.
 2. Příležitostný dovoz tvořený výhradně produkty pro osobní potřebu příjemců nebo cestujících či jejich rodin se nepovažuje za obchodní dovoz, je-li z povahy a množství těchto produktů zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.
 3. Dále celková hodnota těchto produktů nesmí u drobných zásilek překročit 500 EUR a u produktů nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 1 200 EUR.
 Článek 27
 Prohlášení dodavatele
 1. V případech, kdy se v jedné ze smluvních stran vydá průvodní osvědčení EUR.1 nebo vyhotoví prohlášení o původu pro původní produkty, při jejichž výrobě bylo použito zboží z jiné smluvní strany, které bylo v EHP opracováno nebo zpracováno, aniž by získalo status preferenčního původu, se bere v úvahu prohlášení dodavatele učiněné pro toto zboží v souladu s tímto článkem.
 2. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavci 1 slouží jako důkaz opracování nebo zpracování, kterému bylo zboží podrobeno v EHP, pro účely stanovení, zda lze produkty, při jejichž výrobě bylo zboží použito, považovat za pocházející z EHP a zda splňují ostatní požadavky tohoto protokolu.
 3. Dodavatel vyhotoví samostatné prohlášení dodavatele, s výjimkou případů uvedených v odstavci 4, pro každou zásilku zboží, a to způsobem stanoveným v příloze V, na listu papíru, který se přikládá k faktuře, dodacímu listu nebo jinému obchodnímu dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění.
 4. Dodává-li dodavatel určitému odběrateli pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že opracování nebo zpracování provedené v EHP se po delší dobu nezmění, může poskytnout jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné zásilky tohoto zboží (dále jen „dlouhodobé prohlášení dodavatele“).
 Dlouhodobé prohlášení dodavatele platí zpravidla po dobu nejvýše jednoho roku ode dne vyhotovení. Celní orgány země, kde je prohlášení vyhotoveno, stanoví podmínky, za kterých může být používáno i po delší dobu.
 Dodavatel vyhotoví dlouhodobé prohlášení dodavatele způsobem stanoveným v příloze VI a dotyčné zboží popíše dostatečně podrobně tak, aby bylo možné jeho ztotožnění. Prohlášení poskytne odběrateli před dodáním první zásilky zboží, ke které se prohlášení vztahuje, nebo společně s první zásilkou.
 Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, vyrozumí o tom dodavatel neprodleně odběratele.
 5. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavcích 3 a 4 je napsáno na stroji nebo vytištěno v jednom z jazyků, ve kterých je sepsána Dohoda, v souladu s vnitrostátním právem země, kde je vyhotoveno, a opatří se vlastnoručním podpisem dodavatele. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být psáno inkoustem a hůlkovým písmem.
 6. Dodavatel vyhotovující prohlášení musí být připraven kdykoli předložit na žádost celních orgánů země, kde je vyhotoveno, veškeré související doklady prokazující, že údaje uvedené v tomto prohlášení jsou správné.
 Článek 28
 Podpůrné doklady
 Doklady uvedenými v čl. 16 odst. 3, čl. 21 odst. 5 a čl. 27 odst. 6 prokazující, že produkty, jichž se týká průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED, mohou být považovány za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3, že splňují ostatní požadavky stanovené v tomto protokolu a že údaje uvedené v prohlášení dodavatele jsou správné, mohou být mimo jiné:
 a)
 přímý důkaz o činnostech prováděných vývozcem nebo dodavatelem při získávání dotyčného zboží, který se nachází například v jeho účtech nebo vnitřním účetnictví;
 b)
 doklady prokazující status původu použitých materiálů, vydané nebo vyhotovené ve smluvní straně, v níž jsou používány v souladu s vnitrostátním právem;
 c)
 doklady prokazující opracování nebo zpracování materiálů v EHP, vydané nebo vyhotovené ve smluvní straně, v níž jsou používány v souladu s vnitrostátním právem;
 d)
 průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED prokazující status původu použitých materiálů, vydaná nebo vyhotovená ve smluvních stranách v souladu s tímto protokolem nebo v jedné ze zemí uvedených v článku 3, v souladu s pravidly původu, která jsou shodná s pravidly stanovenými v tomto protokolu;
 e)
 prohlášení dodavatele, která dokládají opracování nebo zpracování použitých materiálů v EHP a která byla vyhotovena ve smluvních stranách v souladu s tímto protokolem;
 f)
 vhodné důkazy týkající se opracování nebo zpracování provedeného mimo EHP za použití článku 11 prokazující, že požadavky uvedeného článku byly splněny.
 Článek 29
 Uchovávání dokladu o původu, prohlášení dodavatele a podpůrných dokladů
 1. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED uchovává doklady uvedené v čl. 16 odst. 3 po dobu nejméně tří let.
 2. Vývozce vyhotovující prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED uchovává kopii těchto prohlášení a doklady uvedené v čl. 21 odst. 5 po dobu nejméně tří let.
 3. Dodavatel vyhotovující prohlášení dodavatele uchovává kopie prohlášení a faktury, dodacího listu nebo jiného obchodního dokladu, ke kterému je prohlášení připojeno, a doklady uvedené v čl. 27 odst. 6 po dobu nejméně tří let.
 Dodavatel vyhotovující dlouhodobé prohlášení dodavatele uchovává kopie prohlášení a všech faktur, dodacích listů nebo jiných obchodních dokladů týkajících se zboží, na které se vztahuje prohlášení zaslané příslušnému zákazníkovi, jakož i doklady uvedené v čl. 27 odst. 6 po dobu nejméně tří let. Uvedená lhůta se počítá ode dne uplynutí platnosti dlouhodobého prohlášení dodavatele.
 4. Celní orgány země vývozu, které vydávají průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED, uchovávají formulář žádosti uvedený v čl. 16 odst. 2 po dobu nejméně tří let.
 5. Celní orgány země dovozu uchovávají průvodní osvědčení EUR.1 a EUR-MED, prohlášení o původu a prohlášení o původu EUR-MED, jež jim byla předložena, po dobu nejméně tří let.
 Článek 30
 Rozpory a formální chyby
 1. Zjištění drobných rozporů mezi údaji uvedenými v dokladu o původu a údaji v dokladech, které byly celnímu úřadu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, nezakládá neplatnost dokladu o původu, je-li řádně prokázáno, že se tento doklad skutečně vztahuje na předložené produkty.
 2. Zjevné formální chyby, například písařské chyby, v dokladu o původu nevedou k jeho odmítnutí, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnosti o správnosti údajů v něm obsažených.
 Článek 31
 Částky vyjádřené v eurech
 1. Pro uplatňování čl. 21 odst. 1 písm. b) a čl. 26 odst. 3 v případech, kdy jsou produkty fakturovány v jiné měně než v eurech, stanoví každá dotčená země každoročně částky v národních měnách členských států Evropské unie a zemí uvedených v článku 3 odpovídající částkám vyjádřeným v eurech.
 2. Na zásilku se vztahuje čl. 21 odst. 1 písm. b) nebo čl. 26 odst. 3 na základě měny, ve které je vystavena faktura, podle částky stanovené dotčenou zemí.
 3. Částky, které se mají použít v jakékoli dané národní měně, jsou přepočtem částek vyjádřených v eurech na tuto měnu podle kursu platného k prvnímu pracovnímu dni měsíce října každého roku. Tyto částky se sdělují Evropské komisi do 15. října a platí od 1. ledna následujícího roku. Evropská komise oznamuje tyto částky všem dotčeným zemím.
 4. Země může částku vyplývající z přepočtu částky vyjádřené v eurech na její národní měnu zaokrouhlit směrem nahoru nebo dolů. Zaokrouhlená částka se nesmí odlišovat od částky vyplývající z přepočtu o více než 5 %. Země může ponechat ekvivalent částky vyjádřené v eurech ve své národní měně nezměněn, jestliže v okamžiku každoroční úpravy stanovené v odstavci 3 přepočet této částky před zaokrouhlením převyšuje stávající ekvivalent v národní měně o méně než 15 %. Ekvivalent v národní měně může zůstat nezměněn, pokud by z přepočtu vyplýval pokles jeho hodnoty.
 5. Částky vyjádřené v eurech přezkoumává Smíšený výbor EHP na žádost smluvních stran. Při přezkumu posuzuje Smíšený výbor EHP potřebu zachování účinků příslušných limitů v reálných hodnotách. K tomuto účelu může rozhodnout o úpravě částek vyjádřených v eurech.
 HLAVA VI
 METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 32
 Správní spolupráce
 1. Celní orgány smluvních stran si prostřednictvím Evropské komise navzájem předají vzory otisků razítek, která jejich celní úřady používají pro vydávání průvodních osvědčení EUR.1 a EUR-MED, a adresy celních orgánů příslušných pro kontrolu těchto osvědčení, prohlášení o původu a prohlášení o původu EUR-MED nebo prohlášení dodavatele.
 2. Za účelem náležitého uplatňování tohoto protokolu si smluvní strany prostřednictvím příslušných celních orgánů poskytují vzájemnou pomoc při ověřování pravosti průvodních osvědčení EUR.1 a EUR-MED, prohlášení o původu a prohlášení o původu EUR-MED nebo prohlášení dodavatele a při kontrole správnosti údajů v nich obsažených.
 Článek 33
 Kontrola dokladů o původu
 1. Následná kontrola dokladů o původu zboží se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány země dovozu důvodné pochybnosti o jejich pravosti, o statusu původu dotyčných produktů nebo o splnění ostatních podmínek stanovených v tomto protokolu.
 2. Pro účely odstavce 1 vrátí celní orgány země dovozu průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED a fakturu, pokud byla předložena, prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED nebo kopii těchto dokladů celním orgánům země vývozu, a případně uvedou důvody své žádosti o kontrolu. Spolu se žádostí o kontrolu zašlou rovněž veškeré získané doklady a informace nasvědčující tomu, že údaje obsažené v dokladu o původu nejsou správné.
 3. Kontrolu provádějí celní orgány země vývozu. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou.
 4. Jestliže se celní orgány země dovozu rozhodnou pozastavit uplatňování preferenčního zacházení pro dotyčné produkty až do výsledku kontroly, nabídnou dovozci propuštění produktů, avšak stanoví ochranná opatření, která považují za potřebná.
 5. Celní orgány, které požádaly o kontrolu, jsou o jejích výsledcích informovány co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda jsou doklady pravé, zda lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z EHP nebo jedné ze zemí uvedených v článku 3 a zda tyto produkty splňují ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu.
 6. Jestliže v případě důvodných pochybností neobdrží žádající celní orgány žádnou odpověď do deseti měsíců ode dne podání žádosti o kontrolu nebo jestliže odpověď neobsahuje dostatečné údaje k rozhodnutí o pravosti daného dokladu nebo o skutečném původu produktů, nepřiznají nárok na preference, s výjimkou mimořádných okolností.
 Článek 34
 Kontrola prohlášení dodavatele
 1. Následná kontrola prohlášení dodavatele nebo dlouhodobých prohlášení dodavatele se provádí namátkou anebo vždy v případech, kdy mají celní orgány země, kde byla tato prohlášení vzata v úvahu pro vystavení průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo pro vyhotovení prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED, důvodné pochybnosti o pravosti dokladu nebo o správnosti údajů v něm obsažených.
 2. Pro účely odstavce 1 vrátí celní orgány země uvedené v odstavci 1 prohlášení dodavatele, fakturu nebo faktury, dodací list nebo listy nebo další obchodní doklady týkající se zboží, ke kterému se prohlášení vztahuje, celním orgánům země, kde bylo prohlášení vyhotoveno, a případně uvedou věcné nebo formální důvody žádosti o kontrolu.
 Spolu se žádostí o dodatečné ověření zašlou rovněž veškeré získané informace nebo doklady nasvědčující, že údaje uvedené v prohlášení dodavatele nejsou správné.
 3. Kontrolu provádějí celní orgány země, kde bylo vyhotoveno prohlášení dodavatele. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů dodavatele nebo jinou kontrolu, kterou považují za účelnou.
 4. Celní orgány, které požádaly o kontrolu, jsou o jejích výsledcích informovány co nejdříve. Z výsledků musí být zřejmé, zda jsou informace uvedené v prohlášení dodavatele správné, a musí celním orgánům umožnit určit, zda a do jaké míry může být prohlášení dodavatele vzato v úvahu pro vystavení průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo pro vyhotovení prohlášení o původu nebo prohlášení o původu EUR-MED.
 Článek 35
 Řešení sporů
 Pokud v souvislosti s kontrolními postupy uvedenými v článcích 33 a 34 vyvstanou spory, které nelze mezi celními orgány žádajícími o kontrolu a celními orgány příslušnými k jejímu provedení vyřešit, nebo pokud vznesou otázku týkající se výkladu tohoto protokolu, předloží se tyto spory nebo otázky Smíšenému výboru EHP.
 Ve všech případech se řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu řídí právními předpisy dané země.
 Článek 36
 Sankce
 Každému, kdo vyhotoví nebo nechá vyhotovit doklad obsahující nesprávné údaje s úmyslem získat pro produkty preferenční zacházení, se uloží sankce.
 Článek 37
 Svobodná pásma
 1. Smluvní strany přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby obchodované produkty provázené dokladem o původu, které během přepravy využijí svobodné pásmo na jejich území, nebyly nahrazeny jiným zbožím a nebyly podrobeny jiným úkonům, než je obvyklé pro jejich uchování v nezměněném stavu.
 2. Odchylně od odstavce 1 vydají dotčené orgány na žádost vývozce nové průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED, pokud jsou produkty pocházející z EHP dovezeny do svobodného pásma s dokladem o původu a jsou zde podrobeny určitému ošetření nebo zpracování, je-li provedené ošetření nebo zpracování v souladu s tímto protokolem.
 HLAVA VII
 CEUTA A MELILLA
 Článek 38
 Uplatňování protokolu
 1. Pojem „EHP“ použitý v tomto protokolu nezahrnuje Ceutu a Melillu. Pojem „produkty pocházející z EHP“ nezahrnuje produkty pocházející z Ceuty a Melilly.
 2. Pro účely protokolu 49, pokud jde o produkty pocházejících z Ceuty a Melilly, se tento protokol použije obdobně s výhradou zvláštních podmínek stanovených v článku 39.
 Článek 39
 Zvláštní podmínky
 1. Následující produkty se v případě, že byly dopraveny přímo v souladu s článkem 12, považují za:
 1)
 produkty pocházející z Ceuty a Melilly:
 a)
 produkty zcela získané v Ceutě a Melille;
 b)
 produkty získané v Ceutě a Melille, při jejichž výrobě jsou použity produkty jiné než uvedené v písmenu a), pod podmínkou, že tyto produkty:
 i)
 byly dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 5
 nebo
 ii)
 pocházejí z EHP, za předpokladu, že byly podrobeny opracování nebo zpracování, které přesahuje úkony uvedené v článku 6;
 2)
 produkty pocházející z EHP:
 a)
 produkty zcela získané v EHP;
 b)
 produkty získané v EHP, při jejichž výrobě jsou použity produkty jiné než uvedené v písm. a), pod podmínkou, že tyto produkty:
 i)
 byly dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 5
 nebo
 ii)
 pocházejí z Ceuty a Melilly nebo z EHP, za předpokladu, že byly podrobeny opracování nebo zpracování, které přesahuje úkony uvedené v článku 6.
 2. Ceuta a Melilla se považují za jediné území.
 3. Vývozce nebo jeho oprávněný zástupce uvede v kolonce 2 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo v prohlášeních o původu nebo prohlášeních o původu EUR-MED údaje „EHP“ a „Ceuta a Melilla“. Kromě toho se u produktů pocházejících z Ceuty a Melilly uvádí tento údaj i v kolonce 4 průvodního osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED nebo v prohlášeních o původu nebo v prohlášeních o původu EUR-MED.
 4. Použití tohoto protokolu v Ceutě a Melille zajistí španělské celní orgány.
 PŘÍLOHA I
 Úvodní poznámky k seznamu v příloze II
 Viz příloha I dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.
 Veškeré odkazy na „tento dodatek“ v poznámce 2 a oddílu 3.1 přílohy I dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu se považují za odkazy na „tento protokol“.
 PŘÍLOHA II
 Seznam opracování nebo zpracování, která musí být provedena na nepůvodních materiálech, aby vyrobený produkt mohl získat status původu
 Viz příloha II dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.
 PŘÍLOHA IIIA
 Vzory průvodního osvědčení EUR.1 a žádosti o průvodní osvědčení EUR.1
 Viz příloha IIIa dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.
 PŘÍLOHA IIIB
 Vzory průvodního osvědčení EUR-MED a žádosti o průvodní osvědčení EUR-MED
 Viz příloha IIIb dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.
 PŘÍLOHA IVA
 Znění prohlášení o původu
 Viz příloha IVa dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.
 PŘÍLOHA IVB
 Znění prohlášení o původu EUR-MED
 Viz příloha IVb dodatku I k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu.
 PŘÍLOHA V
 Prohlášení dodavatele
 Prohlášení dodavatele, jehož znění je uvedeno níže, musí být vyplněno souladu s poznámkami pod čarou. Poznámky pod čarou však není třeba uvádět.
 Text obrazu
 PROHLÁŠENÍ DODAVATELE
 pro zboží, které bylo opracováno nebo zpracováno v EHP, aniž získalo preferenční status původu
 Já, níže podepsaný dodavatel zboží popsaného v přiloženém dokumentu, prohlašuji, že:
 1. k výrobě tohoto zboží byly v EHP použity tyto materiály, které nepocházejí z EHP:
 Popis dodaného zboží (1)
 Popis použitých nepůvodních materiálů
 Číslo použitých nepůvodních materiálů (2)
 Hodnota použitých nepůvodních materiálů (2) (3)
 Celková hodnota
 2. všechny ostatní materiály použité v EHP k výrobě tohoto zboží pocházejí z EHP;
 3. toto zboží bylo opracováno nebo zpracováno mimo EHP v souladu s článkem 11 protokolu 4 k Dohodě a získalo tam tuto celkovou přidanou hodnotu:
 Popis dodaného zboží
 Celková přidaná hodnota získaná mimo EHP (4)
 (Místo a datum)
 (Adresa a podpis dodavatele; jméno osoby podepisující prohlášení musí být uvedeno též čitelně)
 Text obrazu
 (1) Týká-li se faktura, dodací list nebo jiný obchodní doklad, k němuž je prohlášení přiloženo, různého zboží nebo zboží, které obsahuje nepůvodní materiály v nestejném rozsahu, musí je dodavatel jednoznačně rozlišit.
 Příklad:
 Doklad se týká různých modelů elektromotorů čísla 8501 k použití při výrobě praček čísla 8450. Druh a hodnota nepůvodních materiálů použitých při výrobě těchto motorů se mezi jednotlivými modely liší. V prvním sloupci se tedy musí mezi modely rozlišovat a údaje v ostatních sloupcích se musí pro každý model uvádět odděleně, aby výrobce praček mohl podle použitého elektromotoru správně posoudit původ svých výrobků.
 (2) Údaje v těchto sloupcích se uvádějí, jen pokud jsou potřebné.
 Příklady:
 Pravidlo pro oděvy ex kapitoly 62 připouští použití nepůvodních nití. Použije-li výrobce takových oděvů ve Francii tkaninu dovezenou z Norska, která tam byla vyrobena z nepůvodní příze, postačí, když dodavatel z Norska popíše nepůvodní materiál ve svém prohlášení jako přízi, aniž by bylo nezbytné uvést číslo HS a hodnotu této příze.
 Výrobce drátu ze železa čísla 7217, který ho vyrobil z nepůvodních železných prutů, by měl ve druhém sloupci uvést „železné pruty“. Má-li být tento drát použit k výrobě nějakého stroje, při níž pravidlo původu použití nepůvodních materiálů omezuje na určitou procentní sazbu hodnoty, musí být ve třetím sloupci udána hodnota nepůvodních prutů.
 (3) „Hodnotou materiálů“ se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP. Přesná hodnota každého použitého nepůvodního materiálu se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci.
 (4) „Celkovou přidanou hodnotou“ se rozumí všechny náklady vynaložené mimo EHP, včetně hodnoty všech materiálů tam přidaných. Přesná výše celkové hodnoty přidané mimo EHP se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci.
 PŘÍLOHA VI
 Dlouhodobé prohlášení dodavatele
 Dlouhodobé prohlášení dodavatele, jehož znění je uvedeno níže, musí být vyhotoveno v souladu s poznámkami pod čarou. Poznámky pod čarou však není třeba uvádět.
 Text obrazu
 DLOUHODOBÉ PROHLÁŠENÍ DODAVATELE
 pro zboží, které bylo opracováno nebo zpracováno v EHP, aniž získalo preferenční status původu
 Já, níže podepsaný dodavatel zboží popsaného v tomto dokladu, které je pravidelně dodáváno (1), prohlašuji, že:
 1. k výrobě tohoto zboží byly v EHP použity tyto materiály, které nepocházejí z EHP:
 Popis dodaného zboží (2)
 Popis použitých nepůvodních materiálů
 Číslo použitých nepůvodních materiálů (3)
 Hodnota použitých nepůvodních materiálů (3) (4)
 Celková hodnota
 2. všechny ostatní materiály použité v EHP k výrobě tohoto zboží pocházejí z EHP;
 3. toto zboží bylo opracováno nebo zpracováno mimo EHP v souladu s článkem 11 protokolu 4 k Dohodě a získalo tam tuto celkovou přidanou hodnotu:
 Popis dodaného zboží
 Celková přidaná hodnota získaná mimo EHP (5)
 Toto prohlášení platí pro všechny následující zásilky tohoto zboží odeslané
 z
 do (6)
 Tímto se zavazuji (1) ihned sdělit, jakmile toto prohlášení pozbude platnosti.
 (Místo a datum)
 (Adresa a podpis dodavatele; jméno osoby podepisující prohlášení musí být uvedeno též čitelně)
 Text obrazu
 (1) Jméno a adresa odběratele.
 (2) Týká-li se faktura, dodací list nebo jiný obchodní doklad, k němuž je prohlášení přiloženo, různého zboží nebo zboží, které obsahuje nepůvodní materiály v nestejném rozsahu, musí je dodavatel jednoznačně rozlišit.
 Příklad:
 Příklad: Doklad se týká různých modelů elektromotorů čísla 8501 k použití při výrobě praček čísla 8450. Druh a hodnota nepůvodních materiálů použitých při výrobě těchto motorů se mezi jednotlivými modely liší. V prvním sloupci se tedy musí mezi modely rozlišovat a údaje v ostatních sloupcích se musí pro každý model uvádět odděleně, aby výrobce praček mohl podle použitého elektromotoru správně posoudit původ svých výrobků.
 (3) Údaje v těchto sloupcích se uvádějí, jen pokud jsou potřebné.
 Příklady:
 Pravidlo pro oděvy ex kapitoly 62 připouští použití nepůvodních nití. Použije-li výrobce takových oděvů ve Francii tkaninu dovezenou z Norska, která tam byla vyrobena z nepůvodní příze, postačí, když dodavatel z Evropské unie popíše nepůvodní materiál ve svém prohlášení jako přízi, aniž by bylo nezbytné uvést číslo HS a hodnotu této příze.
 Výrobce drátu ze železa čísla 7217, který ho vyrobil z nepůvodních železných prutů, by měl ve druhém sloupci uvést „železné pruty“. Má-li být tento drát použit k výrobě nějakého stroje, při níž pravidlo původu použití nepůvodních materiálů omezuje na určitou procentní sazbu hodnoty, musí být ve třetím sloupci udána hodnota nepůvodních prutů.
 (4) „Hodnotou materiálů“ se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP. Přesná hodnota každého použitého nepůvodního materiálu se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci.
 (5) „Celkovou přidanou hodnotou“ se rozumí všechny náklady vynaložené mimo EHP, včetně hodnoty všech materiálů tam přidaných. Přesná výše celkové hodnoty přidané mimo EHP se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci.
 (6) Zaneste data. Doba platnosti dlouhodobého prohlášení dodavatele by zpravidla neměla překročit dvanáct měsíců s výjimkou podmínek stanovených celními úřady země, ve které je dlouhodobé prohlášení vyhotoveno.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o přijímání dokladů o původu vydaných v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím z Evropské unie, Islandu nebo Norska
 1.
 Doklady o původu vydané v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím ze Evropské unie, Islandu nebo Norska se přijímají pro účely udělení preferenčního celního zacházení podle Dohody o EHP.
 2.
 Jsou-li tyto produkty zapracovány do produktu získaného v EHP, považují se za materiály pocházející z EHP. Není nutné, aby tyto materiály prošly dostatečným opracováním či zpracováním.
 3.
 Vztahuje-li se na tyto produkty Dohoda o EHP, považují se navíc při zpětném vývozu do jiné smluvní strany EHP za produkty pocházející z EHP.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o Andorrském knížectví
 1.
 Produkty pocházející z Andorrského knížectví zařazené do kapitol 25 až 97 harmonizovaného systému jsou Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem považovány za produkty pocházející z Evropské unie ve smyslu Dohody.
 2.
 Protokol 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu uvedených produktů.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o Republice San Marino
 1.
 Produkty pocházející z Republiky San Marino jsou Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem považovány za produkty pocházející z Evropské unie ve smyslu Dohody.
 2.
 Protokol 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu uvedených produktů.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o odstoupení smluvní strany od Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
 1.
 Pokud smluvní strana EHP depozitáři Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 uvedené úmluvy, zahájí odstupující smluvní strana s ostatními smluvními stranami EHP neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění této Dohody.
 2.
 Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu v platnost se mezi odstupující smluvní stranou a ostatními smluvními stranami EHP použijí obdobně pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu platná v okamžiku odstoupení. Nicméně od okamžiku odstoupení je třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi odstupující smluvní stranou a ostatními smluvními stranami EHP.
 “
 (1) Lichtenštejnské knížectví tvoří celní unii se Švýcarskem a je smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru.
 (2) Albánie, Bosna a Hercegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Černá Hora, Srbsko a Kosovo podle rezoluce RB OSN 1244/99.
 (3) Alžírsko, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Sýrie, Tunisko, Západní břeh a Pásmo Gazy.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0604(02)
 Besluit van het Gemengd Comité van de EER nr. 37/97 van 27 juni 1997 tot wijziging van Protocol nr. 31 (Samenwerking op specifieke gebieden buiten de vier vrijheden) bij de EER-Overeenkomst
 Publicatieblad Nr. L 160 van 04/06/1998 blz. 0038 - 0038
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER Nr. 37/97 van 27 juni 1997 tot wijziging van Protocol nr. 31 (Samenwerking op specifieke gebieden buiten de vier vrijheden) bij de EER-OvereenkomstHET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna "de Overeenkomst" genoemd, inzonderheid op de artikelen 86 en 98,Overwegende dat Protocol nr. 31 bij de Overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 83/96 van het Gemengd Comité van de EER (1);Overwegende dat het wenselijk is de samenwerking van de partijen bij de Overeenkomst uit te breiden tot het meerjarenprogramma ter bevordering van de taalverscheidenheid in de Gemeenschap in de informatiemaatschappij (Beschikking 96/664/EG van de Raad (2)),Overwegende dat Protocol nr. 31 bij de Overeenkomst derhalve dient te worden gewijzigd, teneinde bedoelde uitgebreide samenwerking met ingang van 1 januari 1997 mogelijk te maken,BESLUIT:Artikel 1 In artikel 2, lid 5, van Protocol nr. 31 bij de Overeenkomst wordt het volgende streepje toegevoegd:"- 396 D 0664: Beschikking 96/664/EG van de Raad van 21 november 1996 tot vaststelling van een meerjarenprogramma ter bevordering van de taalverscheidenheid in de Gemeenschap in de informatiemaatschappij (PB L 306 van 28. 11. 1996, blz. 40).".Artikel 2 Dit besluit treedt in werking op 1 juli 1997, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER hebben plaatsgevonden. Het is van toepassing met ingang van 1 januari 1997.Artikel 3 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Gemeenschappen.Gedaan te Brussel, 27 juni 1997.Voor het Gemengd Comité van de EERDe VoorzitterC. DAY(1) PB L 145 van 5. 6. 1997, blz. 52.(2) PB L 306 van 28. 11. 1996, blz. 40.


type: wikipedia

text:
Kohtumõistjate raamat Vanas Testamendis hõlmab nn kohtumõistjate aega, mis kestis ligikaudu 200 aastat alates Joosua surmast kuni esimeste Iisraeli kuningate esilekerkimiseni.
 Struktuur
 Õnnestumised ja kaotused Kaananimaa vallutamisel (Ko 1:1-2:5)
 Ebajumalateenimise, vallutamise ja vabastamise tsükkel (Ko 2:6-3:6)
 Kohtumõistjad (Ko 3:7-16:31)
 Usuline ja moraalne allakäik (Ko 17:1-21:25)
 Tuntumad lõigud
 Debora ja Baarak võidavad Siisera (Ko 4:1-5:31)
 Gideoni villad (Ko 6:36-40)
 Gideon võidab midjanlased (Ko 7:1-25)
 Jefta tütar (Ko 11:29-40)
 Simsoni mõistatus (Ko 14:8-20)
 Simson ja Deliila (Ko 16:4-22)
 Piibel
 Vana testament


type: caselaw

text:
 24.6.2014
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 194/20
 Presuda Općeg suda od 30. travnja 2014. – Euris Consult protiv Parlamenta
 (Predmet T-637/11) (1)
 ((„Javna nabava usluga - Postupak javne nabave - Pružanje usluge prevođenja na malteški jezik - Pravila o načinima slanja ponuda - Odbijanje ponuditeljeve ponude - Nepoštovanje pravila o podnošenju ponuda namijenjenih zaštiti povjerljivosti njihovog sadržaja prije otvaranja - Prigovor neprimjenjivosti - Proporcionalnost - Jednako postupanje - Pravo na obranu - Obveza obrazlaganja - Članak 41. Povelje Europske unije o temeljnim pravima - Članak 98. stavak 1. Uredbe (EZ, Euratom) br. 1605/2002 - Članak 143. Uredbe (EZ, Euratom) br. 2342/2002”))
 2014/C 194/25
 Jezik postupka: engleski
 Stranke
 Tužitelj: Euris Consult Ltd (Floriana, Malta) (zastupnik: F. Moyse, odvjetnik)
 Tuženik: Europski parlament (zastupnici: L. Darie i F. Poilvache, agenti)
 Intervenijent koji podupire tuženika: Europska komisija (zastupnici: R. Lyal i F. Dintilhac, agenti)
 Predmet
 Zahtjev za poništenje Odluke Parlamenta od 18. listopada 2011. kojom je odbijena ponuda koju je tužitelj podnio u okviru postupka unutar institucionalne javne nabave usluga MT/2011/EU o pružanju usluga prevođenja na malteški jezik.
 Izreka
 1.
 Tužba se odbija.
 2.
 Snošenje troškova nalaže se društvu Euris Consult Ltd.
 (1) SL C 32, 4.2.2012.


type: legislation

text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52005PC0161
 Pasiūlymas Tarybos sprendimas dėl laikino genetiškai modifikuotų kukurūzų (Zea mays L. linija T25) draudimo naudoti ir parduoti Austrijoje pagal Direktyvą 2001/18/EB /* KOM/2005/0161 galutinis */
 Briuselis, 26.4.2005KOM(2005) 161 galutinis.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl laikino genetiškai modifikuotų kukurūzų (Zea mays L. linija T25) draudimo naudoti ir parduoti Austrijoje pagal Direktyvą 2001/18/EB..(pateikta Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Dėl genetiškai modifikuotų kukurūzų (Z ea mays L. linija T25), 1998 m. balandžio 22 d. Komisijos sprendimu 98/293/EB vadovaujantis Tarybos direktyva 90/220/EEB buvo nuspręsta, kad produkto pateikimui į rinką duodamas sutikimas.2. 1998 m. rugpjūčio 3 d. Prancūzijos valdžios institucijos davė sutikimą to produkto pateikimui į rinką.3. Pagal Direktyvos 2001/18/EB, pakeitusios Direktyvą 90/220/EEB, 35 straipsnio 1 dalies nuostatas, procedūroms dėl pranešimų apie genetiškai modifikuotų organizmų pateikimą į rinką, kurie nebuvo baigti nagrinėti iki 2002 m. spalio 17 d., taikomos Direktyvos 2001/18/EB nuostatos.4. Pagal Direktyvos 90/220/EEB 16 straipsnio nuostatas, 2000 m. gegužės 8 d. Austrijos valdžios institucijos informavo Komisiją apie savo sprendimą laikinai uždrausti naudoti ir parduoti genetiškai modifikuotus kukurūzus ir pateikė tokio sprendimo priežastis.5. Augalų mokslinis komitetas mano, kad Austrijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, į kuriuos nebūtų atsižvelgta pirmą kartą vertinant dokumentus, ir kurie sudarytų pagrindą peržiūrėti komiteto pirminę nuomonę dėl to produkto.6. 2004 m. sausio 9 d. bei vasario 9 ir 17 d. Austrija pateikė Komisijai papildomos informacijos, palaikančios nacionalinių priemonių įvedimą dėl kukurūzų linijos T25.7. Europos maisto saugos tarnyba mano, kad Austrijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, kurie sudarytų pagrindą atmesti kukurūzų linijos T25 rizikos aplinkai įvertinimą ir pateisintų to produkto naudojimo bei pardavimo Austrijoje draudimą.8. Tokiomis aplinkybėmis Komisija Direktyvos 2001/18/EB 23 straipsniu įpareigojama priimti sprendimą pagal šios direktyvos, kuriai taikomi Sprendimo 1999/468/EB 5 ir 7 straipsniai atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas, 30 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką.9. Kadangi Augalų mokslinis komitetas ir Europos maisto saugos tarnyba mano, kad produktas nekelia pavojaus žmonių sveikatai ar aplinkai, Komisija parengė sprendimo projektą, kuriame prašoma Austrijos panaikinti jos įvestas priemones, taikomas kukurūzų linijai T25.10. Sprendimo projektas pagal Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 2 dalies nuostatas buvo pateiktas Direktyvos 2001/18/EB 30 straipsniu įsteigto komiteto nuomonei.11. Po konsultacijų, komitetas 2004 m. lapkričio 29 d. nepateikė savo nuomonės, todėl Komisija, vadovaudamasi Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 4 dalimi, nedelsdama pateikia Tarybai pasiūlymą dėl priemonių, kurių turi būti imtasi, ir apie tai praneša Europos Parlamentui.12. Sprendimo 1999/468/EB 5 straipsnio 6 dalyje numatyta, kad Taryba, atsižvelgdama į tokią poziciją, prireikus kvalifikuota balsų dauguma gali priimti sprendimą per Direktyvos 2001/18/EB 30 straipsnio 2 dalyje nustatytą trijų mėnesių terminą. Jei per tų trijų mėnesių terminą Taryba kvalifikuota balsų dauguma nusprendžia nepritarti pasiūlymui, Komisija jį svarsto iš naujo; jei pasibaigus tam laikotarpiui Taryba nepriėmė pasiūlyto įgyvendinimo akto ir neprieštaravo jam, pasiūlytą įgyvendinimo aktą priima Komisija.PasiūlymasTARYBOS SPRENDIMASdėl laikino genetiškai modifikuotų kukurūzų (Zea mays L. linija T25) draudimo naudoti ir parduoti Austrijoje pagal Direktyvą 2001/18/EB(Tekstas svarbus EEE)(Tik tekstas vokiečių kalba yra autentiškas)EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį,atsižvelgdama į 2001 m. kovo 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/18/EB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką ir panaikinančią Tarybos direktyvą 90/220/EEB[1], ypač į jos 23 straipsnio 2 dalį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,kadangi:(1) 1998 m. balandžio 22 d. Komisijos sprendimu 98/293/EB dėl genetiškai modifikuotų kukurūzų (Zea mays L. line T25) remiantis Tarybos direktyva 90/220/EEB[2], buvo nuspręsta, kad produkto pateikimui į rinką turi būti duotas sutikimas.(2) 1998 m. rugpjūčio 3 d. Prancūzijos kompetentingos institucijos davė sutikimą to produkto pateikimui į rinką.(3) Pagal Direktyvos 2001/18/EB, pakeitusios Direktyvą 90/220/EEB[3], 35 straipsnio 1 dalies nuostatas, procedūroms dėl pranešimų apie genetiškai modifikuotų organizmų pateikimą į rinką, kurie nebuvo baigti nagrinėti iki 2002 m. spalio 17 d., taikomos Direktyvos 2001/18/EB nuostatos.(4) 2000 m. gegužės 8 d. Austrija informavo Komisiją apie savo sprendimą laikinai uždrausti genetiškai modifikuotų kukurūzų naudojimą ir pardavimą ir pateikė tokio sprendimo priežastis remiantis Direktyvos 90/220/EEB 16 straipsnio 1 dalies nuostatomis.(5) Augalų mokslinis komitetas mano, kad Austrijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, į kuriuos nebūtų atsižvelgta pirmą kartą vertinant dokumentus, ir kurie sudarytų pagrindą peržiūrėti pirminę komiteto nuomonę dėl to produkto.(6) 2004 m. sausio 9 d. ir vasario 9 bei 17 d. Austrija pateikė Komisijai papildomos informacijos, palaikančios nacionalinių priemonių dėl kukurūzų linijos T25 įvedimą.(7) Europos maisto saugos tarnyba mano, kad Austrijos pateiktoje informacijoje nėra naujų mokslinių įrodymų, kurie suteiktų pagrindą atmesti kukurūzų linijos T25 rizikos aplinkai įvertinimą, ir kurie pateisintų to produkto naudojimo ir pardavimo Austrijoje draudimą.(8) Esant tokioms aplinkybėms, nėra pagrindo manyti, kad produktas keltų pavojų žmonių sveikatai ar aplinkai.(9) Austrija turėtų panaikinti įvestas priemones.(10) Direktyvos 2001/18/EB 30 straipsniu įsteigtas komitetas, pagal šios direktyvos 30 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką, po konsultacijų, 2004 m. lapkričio 29 d. nepateikė nuomonės dėl Komisijos sprendimo projekte nustatytų priemonių,PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:1 straipsnisAustrijos taikomos priemonės uždrausti genetiškai modifikuotų kukurūzų, kurių pateikimas į rinką buvo leistas Sprendimu 98/293/EB, naudojimą ir pardavimą, nėra pagrįstos remiantis Direktyvos 2001/18/EB 23 straipsnio nuostatomis.2 straipsnisAustrija imasi reikiamų priemonių, kad patenkintų šio sprendimo reikalavimus ne vėliau kaip per 20 dienų nuo jos informavimo.3 straipsnisŠis sprendimas skirtas Austrijos Respublikai.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas
 [1] OL L 106, 2001 4 17, p. 1.
 [2] OL L 131, 1998 5 5, p. 30.
 [3] OL L 117, 1990 5 8, p. 15.


text:
 26.4.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 107/37
 Tožba, vložena 20. februarja 2008 – KUKA Roboter proti UUNT (Farbmarke Orange)
 (Zadeva T-97/08)
 (2008/C 107/63)
 Jezik postopka: nemščina
 Stranki
 Tožeča stranka: KUKA Roboter GmbH (Augsburg, Nemčija) (zastopnik: A. Kohn, odvetnik)
 Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
 Predlogi tožeče stranke
 —
 razveljavi naj se odločba tožene stranke, četrtega odbora za pritožbe UUNT, z dne 14. decembra 2007 v zadevi R 1572/2007-4;
 —
 toženi stranki naj se naloži plačilo stroškov postopka.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Zadevna znamka Skupnosti: Barvna znamka Orange brez robov za proizvode iz razreda 7 (prijava št. 4 607 801).
 Odločba preizkuševalca: Zavrnitev prijave.
 Odločba odbora za pritožbe: Zavrnitev pritožbe.
 Navajani tožbeni razlogi:
 —
 Kršitev člena 28 ES, ker izpodbijana odločba pomeni ukrep z enakim učinkom, kot je količinska omejitev pri uvozu.
 —
 Kršitev člena 7(1)(b) Uredbe št. 40/94 (1), ker ima prijavljena znamka razlikovalni učinek.
 —
 Kršitev členov 73 in 74 Uredbe št. 40/94, ker izpodbijana odločba ni oziroma ni dovolj utemeljena, dejansko stanje pa ni bilo v zadostni meri ugotovljeno.
 —
 Zloraba pooblastil, ker naj bi tožena stranka pri utemeljitvi izpodbijane odločbe, glede na načelo razpoložljivosti, upoštevala nezadevne preudarke.
 (1) Uredba Sveta (ES) št. 40/94 z dne 20. decembra 1993 o znamki Skupnosti (UL L 11, 14.1.1994, str. 1).


text:
 22.5.2010
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 134/45
 Tožba, vložena 17. marca 2010 – Lidl Stiftung proti UUNT – Vinotasia (VITASIA)
 (Zadeva T-124/10)
 2010/C 134/74
 Jezik, v katerem je bila tožba vložena: nemščina
 Stranke
 Tožeča stranka: Lidl Stiftung & Co. KG (Neckarsulm, Nemčija) (zastopnika: M. Schaeffer in A. Marx, odvetnika)
 Tožena stranka: Urad za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli)
 Druga stranka pred odborom za pritožbe: Vinotasia GmbH (Koblenz, Nemčija)
 Predlogi tožeče stranke
 —
 Odločba četrtega odbora za pritožne z dne 14. januarja 2010 v pritožbenem postopku R 1054/2008-4 naj se razveljavi,
 —
 ugovor št. B 1 027 947, vložen 30. junija 2006 naj se zavrne v delu, v katerem mu je bilo z odločbo oddelka za ugovore z dne 30. maja 2008 ugodeno,
 —
 toženi stranki naj se naloži stroške postopka pred Sodiščem Evropske unije in stroške postopka pred četrtim odborom za pritožbe Urada za usklajevanje na notranjem trgu (znamke in modeli),
 —
 podredno, postopek naj se prekine do pravnomočne odločitve o zahtevi za preklic prejšnje nemške znamke št. 302.15.015 „VINOTASIA“, vloženi 17. marca 2010 pri Deutsche Patent- und Markenamt.
 Tožbeni razlogi in bistvene trditve
 Prijavitelj znamke Skupnosti: tožeča stranka
 Zadevna znamka Skupnosti: besedna znamka „VITASIA“ za proizvode in storitve iz razredov 29, 30, 31, 32 in 33 (prijava št. 4 691 101)
 Imetnik znamke ali znaka, navajanega v postopku z ugovorom: Vinotasia GmbH
 Znamka ali znak, navajan v postopku z ugovorom: nemška besedna znamka „VINOTASIA“ št. 302.15.015 za proizvode in storitve iz razredov 32, 33 in 35
 Odločba oddelka za ugovore: delna ugoditev ugovoru
 Odločba odbora za pritožbe: zavrnitev pritožbe
 Navajani tožbeni razlogi: kršitev člena 8(1)(b) Uredbe št. 207/2009 (1), saj ne obstaja verjetnost zmede glede nasprotujočih si znamk
 (1) Uredba Sveta (ES) št. 207/2009 z dne 26. februarja 2009 o blagovni znamki Skupnosti (UL L 78, str. 1).


text:
1.5.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/35
 Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Marknadsdomstolen (Sverige) den 8. marts 2010 — Konsumentombudsmannen (KO) mod Ving Sverige AB
 (Sag C-122/10)
 2010/C 113/55
 Processprog: svensk
 Den forelæggende ret
 Marknadsdomstolen
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Konsumentombudsmannen (KO)
 Sagsøgt: Ving Sverige AB
 Præjudicielle spørgsmål
 1)
 Skal betingelsen »hvorved forbrugeren sættes i stand til at foretage et køb« i artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 om virksomheders urimelige handelspraksis over for forbrugerne på det indre marked (1) fortolkes således, at en købsopfordring foreligger, så snart oplysningerne om det annoncerede produkt og dets pris er tilstrækkelig til, at forbrugeren kan træffe en afgørelse om køb, eller stilles der krav om, at den kommercielle kommunikation også giver en faktisk mulighed for at købe produktet (eksempelvis en bestillingskupon) eller at den forekommer i forbindelse med en sådan mulighed (eksempelvis en reklame uden for en butik)?
 2)
 Hvis ovenstående spørgsmål besvares med, at der stilles krav om en faktisk mulighed for at købe produktet, skal en sådan da allerede antages at foreligge, hvis den kommercielle kommunikation henviser til et telefonnummer eller en internetside, hvor produktet kan bestilles?
 3)
 Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende pris er opfyldt, hvis den kommercielle kommunikation indeholder en frapris — dvs. den laveste pris, som det annoncerede produkt eller den annoncerede produktkategori kan købes for — mens det annoncererede produkt eller den annoncerede produktkategori findes i andre udformninger eller med et andet indhold til priser, som ikke angives?
 4)
 Skal artikel 2, litra i), i direktiv 2005/29 fortolkes således, at betingelsen vedrørende produktets karakteristika er opfyldt, så snart der foreligger en præsentation af produktet i ord eller billeder (»verbal or visual reference to the product«), hvilket vil sige på en måde, så produktet identificeres, men ikke derudover beskrives?
 5)
 Hvis det foregående spørgsmål besvares bekræftende, gælder dette da også, hvis det annoncerede produkt udbydes i flere udformninger, men den kommercielle kommunikation kun henviser til det under en fælles betegnelse?
 6)
 Skal artikel 7, stk. 4, litra a), fortolkes således, at det i sitautioner om opfordring til køb er tilstrækkeligt, at alene visse af de vigtigste karakteristika angives, og at den erhvervsdrivende i øvrigt henviser til sin internetside under forudsætning af, at der her findes væsentlige oplysninger om produktets vigtigste karakteristika, pris og øvrige forhold i overensstemmelse med betingelsen i artikel 7, stk. 4?
 7)
 Skal artikel 7, stk. 4, litra c), fortolkes således, at det er tilstrækkeligt at angive en frapris, for at betingelsen vedrørende pris skal anses for opfyldt?
 (1) EUT L 149, s. 22.


text:
 15.1.2011
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 13/28
 Recours introduit le 15 octobre 2010 — SNCF/OHMI — Infotrafic (infotrafic)
 (Affaire T-491/10)
 ()
 2011/C 13/54
 Langue de dépôt du recours: le français
 Parties
 Partie requérante: Société nationale des chemins de fer français (SNCF) (Paris, France) (représentant: H. Reynaud, avocat)
 Partie défenderesse: Office de l’harmonisation dans le marché intérieur (marques, dessins et modèles)
 Autre partie devant la chambre de recours: Infotrafic SA (Ermont, France)
 Conclusions de la partie requérante
 —
 réformer la décision de la chambre de recours de l’OHMI du 6 août 2010 dans l’affaire R 1268/2009-2 en ces points 16 à 23;
 —
 condamner l’OHMI aux dépens.
 Moyens et principaux arguments
 Marque communautaire enregistrée ayant fait l’objet d’une demande en nullité: Marque figurative «infotrafic» pour des produits et services classés dans les classes 9, 16, 38, 39 et 42 — marque communautaire no1 926 815
 Titulaire de la marque communautaire: Infotrafic SA
 Partie demandant la nullité de la marque communautaire: La requérante
 Décision de la division d’annulation: Rejet de la demande en nullité
 Décision de la chambre de recours: Rejet du recours
 Moyens invoqués: Violation des articles 52 et 7, paragraphe 1, sous b), du règlement no 207/2009, dans la mesure où l’examen d’une marque communautaire complexe dont l’un des éléments serait dépourvu de caractère distinctif ou possèderait un caractère distinctif douteux, devrait porter sur chaque élément séparément; violation de l’obligation de motivation.