text:
 17.11.2016
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 310/1
 A BIZOTTSÁG (EU) 2016/2005 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2016. november 16.)
 a Koreai Köztársaságból származó egyes könnyű hőpapírok behozatalára vonatkozó ideiglenes dömpingellenes vám kivetéséről
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel az Európai Unióban tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2016. június 8-i (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendeletre (a továbbiakban: alaprendelet) (1) és különösen annak 7. cikkére,
 a tagállamokkal folytatott konzultációt követően,
 mivel:
 1. AZ ELJÁRÁS
 1.1. Az eljárás megindítása
 (1)
 Az Európai Bizottság (a továbbiakban: Bizottság) 2016. február 18-án az 1225/2009/EK tanácsi rendelet (2) 5. cikke alapján dömpingellenes vizsgálatot indított a Koreai Köztársaságból (a továbbiakban: érintett ország) származó egyes könnyű hőpapírok Unióba irányuló behozatalára vonatkozóan. Az eljárás megindításáról a Bizottság értesítést (a továbbiakban: az eljárás megindításáról szóló értesítés) tett közzé az Európai Unió Hivatalos Lapjában
 (3).
 (2)
 A Bizottság azt követően indított vizsgálatot, hogy 2016. január 4-én a Hőpapírgyártók Európai Szövetsége (European Thermal Paper Association, ETPA) (a továbbiakban: panaszos) panaszt nyújtott be olyan gyártók nevében, amelyeknek termelése az egyes könnyű hőpapírok teljes uniós termelésének több mint 25 %-át teszi ki. A panasz bizonyítékot tartalmazott a dömpingre, illetve az abból eredő jelentős kárra vonatkozóan, és így elegendőnek bizonyult a vizsgálat megindításához.
 1.2. Érdekelt felek
 (3)
 A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben felkérte az érdekelt feleket, hogy a vizsgálatban való részvétel érdekében vegyék fel vele a kapcsolatot. A Bizottság emellett külön tájékoztatta az ismert uniós gyártókat, az ismert exportáló gyártókat, a koreai hatóságokat, az ismert importőröket, felhasználókat és kereskedőket a vizsgálat megindításáról, és felkérte őket az abban való részvételre.
 (4)
 Az érdekelt feleknek lehetőségük nyílt a vizsgálat megindításával kapcsolatos észrevételeik megtételére, valamint a Bizottsággal és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselővel (a továbbiakban: meghallgató tisztviselő) tartandó meghallgatás kérelmezésére.
 (5)
 Két meghallgatásra került sor a meghallgató tisztviselővel a Hansol-csoport kérésére, amelyhez a két kapcsolatban álló együttműködő exportáló gyártó tartozik. A 2016 márciusában tartott első meghallgatás során számos kapcsolatban álló átalakító számára mentességet kértek a kérdőív megválaszolása alól. A meghallgatást és az egyik kapcsolatban álló átalakítónál a mentesség iránti kérelmet megalapozó érvek alátámasztása érdekében tett ellenőrző látogatást követően a Bizottság megállapította, hogy az egyik kapcsolódó átalakítónak ki kell töltenie a kérdőívet, míg három másik kapcsolatban álló átalakítónak mentességet adott. A 2016 szeptemberében tartott második meghallgatáson a két együttműködő exportáló gyártó, számos független importőr és felhasználó, valamint a koreai kormány képviselői számos igényt fogalmaztak meg az érintett termék meghatározására, a panaszra, a kárra, az okozati összefüggésre és az uniós érdekre vonatkozóan.
 a) Mintavétel
 (6)
 A Bizottság az eljárás megindításáról szóló értesítésben közölte továbbá, hogy az alaprendelet 17. cikke alapján mintavételt végezhet az érdekelt felek körében.
 Mintavétel az uniós gyártók körében
 (7)
 Az eljárás megindításáról szóló értesítésben a Bizottság rögzítette, hogy ideiglenesen meghatározott egy uniós gyártókból álló mintát. A Bizottság a mintát a legnagyobb reprezentatív értékesítési volumen alapján választotta ki, biztosítva egyúttal a megfelelő földrajzi eloszlást is. A minta két különböző tagállamban található három uniós gyártóból állt. A mintába felvett uniós gyártók az eljárás megindítását megelőzően jelentkező vállalatok független vevők részére történő, unióbeli értékesítési volumeneinek, valamint a független vevők részére történő, unióbeli becsült teljes értékesítési volumennek a 75–95 %-át (4) képviselték. A Bizottság felkérte az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket az ideiglenes mintával kapcsolatban. Egyik fél sem nyújtott be észrevételeket az ideiglenes mintával kapcsolatban, így az ideiglenes mintát megerősítették. A minta az uniós gazdasági ágazat tekintetében reprezentatív.
 Mintavétel az importőrök körében
 (8)
 A Bizottság – annak érdekében, hogy eldönthesse, szükséges-e a mintavétel, és ha igen, kiválaszthassa a mintát – felkérte a független importőröket, hogy nyújtsák be az eljárás megindításáról szóló értesítésben kért információkat.
 (9)
 Egy, behozatali tevékenységet végző független átalakító nyújtotta be a kért információkat és egyezett bele abba, hogy felvegyék a mintába. A benyújtott válaszok alacsony számára való tekintettel a Bizottság úgy döntött, hogy nincs szükség mintavételre. Nem érkeztek észrevételek.
 b) A kérdőívre adott válaszok
 (10)
 A Bizottság a Hansol-csoporthoz tartozó két kapcsolatban álló exportáló gyártó, így a Hansol Paper Co., Ltd (a továbbiakban: Hansol Paper) és a Hansol Artone Paper Co., Ltd (a továbbiakban: Artone), valamint a velük kapcsolatban álló kereskedő, a Hansol Europe B.V. (a továbbiakban: Hansol Europe) és a velük kapcsolatban álló átalakító, a Schades Ltd (a továbbiakban: Schades) részére küldött kérdőívet. Ezenfelül a mintába felvett három uniós gyártó is kapott kérdőívet, valamint kb. 50 olyan fél, aki érdeklődését fejezte ki a vizsgálat iránt (26 felhasználó, 21 közvetítő, két szövetség, valamint egy független importőr).
 (11)
 A kérdőívet két exportáló gyártó és a velük kapcsolatban álló kereskedő és átalakító, a mintába felvett három uniós gyártó, kilenc független átalakító, két, különböző szinten működő kereskedő, egy, importáló tevékenységet végző független átalakító és egy szövetség töltötte ki. Ezenfelül tizenegy fél nyújtotta be válaszait szabad formátumú beadványban.
 c) Ellenőrző látogatások
 (12)
 A Bizottság a dömping, az abból következő kár és az uniós érdek ideiglenes megállapításához szükségesnek ítélt valamennyi információt bekérte és ellenőrizte. Az alaprendelet 16. cikkének megfelelően a következő vállalatok telephelyén végzett ellenőrző látogatásokat:
 —
 uniós gyártók:
 —
 Lecta Group/Torraspapel SA, Barcelona, Spanyolország,
 —
 Mitsubishi HiTec Paper Europe GmbH, Bielefeld, Németország,
 —
 Papierfabrik August Koehler SE, Oberkirch, Németország,
 —
 importőr/Felhasználó:
 —
 Papiery Powlekane „PASACO” sp. z o.o., Solec Kujawski, Lengyelország,
 —
 koreai köztársaságbeli exportáló gyártók:
 —
 Hansol Group (Hansol Paper és Artone), Szöul, Koreai Köztársaság,
 —
 a Hansol-csoport exportáló gyártóival kapcsolatban álló kereskedő:
 —
 Hansol Europe, Hoofddorp, Hollandia,
 —
 a Hansol-csoport exportáló gyártóival kapcsolatban álló átalakító:
 —
 Schades, Ripley, Egyesült Királyság.
 d) Az adatok bemutatása
 (13)
 Mivel korlátozott az adatokat benyújtó felek száma, a következőkben a számadatok egy részét tartományokban adjuk meg.
 1.3. Vizsgálati időszak és figyelembe vett időszak
 (14)
 A dömpingre és a kárra vonatkozó vizsgálat a 2015. január 1. és 2015. december 31. közötti időszakra (a továbbiakban: vizsgálati időszak) terjedt ki. A kár felmérése szempontjából lényeges tendenciák vizsgálata a 2012. január 1. és a vizsgálati időszak vége közötti időszakra (a továbbiakban: figyelembe vett időszak) terjedt ki.
 2. ÉRINTETT TERMÉK ÉS HASONLÓ TERMÉK
 2.1. Érintett termék
 (15)
 Az érintett termék legfeljebb 65 gr/m2 tömegű könnyű hőpapír; legalább 20 cm szélességű és (a papírral együtt) legalább 50 kg tömegű és legalább 40 cm átmérőjű tekercsben (a továbbiakban: óriástekercs) kiszerelve; egyik vagy mindkét oldalán alapréteggel bevonva vagy anélkül; egyik vagy mindkét oldalán hőérzékeny anyaggal (festék és előhívószer keveréke, amelyek hőhatásra reakcióba lépve filmréteget képeznek) bevonva; fedőréteggel vagy anélkül, amely termék a Koreai Köztársaságból származik, és jelenleg az ex 4809 90 00, ex 4811 90 00, ex 4816 90 00 és ex 4823 90 85 KN-kód alá tartozik (a továbbiakban: vizsgált termék).
 (16)
 A könnyű hőpapír többféle előhívószerrel előállítható: biszfenol A-val és a biszfenol S-tartalmú előhívószerekkel (fenoltartalmú könnyű hőpapír), illetve fenolt nem tartalmazó előhívószerekkel (fenolmentes könnyű hőpapír). A jelen vizsgálat mindkét típusú könnyű hőpapírra kiterjed.
 (17)
 A könnyű hőpapírt értékesítés helyi alkalmazásokban használják, így például a kiskereskedelemben nyugták kiadására.
 2.2. Hasonló termék
 (18)
 A vizsgálat kimutatta, hogy az alábbi termékek ugyanazokkal az alapvető fizikai és műszaki jellemzőkkel rendelkeznek, továbbá az alapvető felhasználási területeik is megegyeznek:
 —
 az érintett termék,
 —
 a Koreai Köztársaságban gyártott és a Koreai Köztársaság belföldi piacán értékesített termék, valamint
 —
 az uniós gazdasági ágazat által az Unióban gyártott és értékesített termék.
 (19)
 A Bizottság ebben a szakaszban úgy döntött, hogy az említett termékek ezért hasonló terméknek minősülnek az alaprendelet 1. cikkének (4) bekezdése értelmében.
 2.3. A termékkört érintő állítások
 (20)
 Az együttműködő exportáló gyártó kérte a fenolmentes könnyű hőpapír kizárását a termékkörből, mivel a fenolmentes könnyű hőpapírt nem gyártják a Koreai Köztársaságban, és onnan nem is exportálják, és az kémiai összetételét, fogyasztói megítélését, gyártási eljárásait, végfelhasználását és piaci árát tekintve eltér a fenoltartalmú könnyű hőpapírtól. Ugyanez a fél kérte továbbá a 44 gr/m2-nél kisebb tömegű könnyű hőpapír kizárását.
 (21)
 E tekintetben a vizsgálat rámutatott arra, hogy több különböző típusú könnyű hőpapír létezik – ideértve azokat, amelyek fenolt tartalmaznak, illetve nem tartalmaznak, valamint a 44 gr/m2-nél kisebb tömegűeket is –, és ezek mind egyetlen terméknek számítanak, mert mindegyik hasonló alapvető tulajdonságokkal rendelkezik, hasonlóak a gyártási eljárásaik, azonos a végfelhasználásuk, és helyettesíthetők egymással a felhasználók és a fogyasztók szempontjából. A vizsgálat rámutatott arra, hogy valamennyi terméktípus hőérzékeny bevonattal rendelkező alappapírból áll, valamint hogy lényegében az összes termék hasonló gyártási eljárások eredményeképp jön létre. Ezenfelül mindegyik típusú könnyű hőpapír hasonló tulajdonságokkal rendelkezik, és azokat hőnyomtatóval történő nyomtatáshoz használják. Ennélfogva a felhasználó és a fogyasztó szempontjából mindegyik hasonló végeredményt hoz.
 (22)
 Megjegyzendő továbbá, hogy a 44 gr/m2-nél kisebb tömegű könnyű hőpapír kizárása iránti kérelmet egyébként nem támasztották alá bizonyítékokkal.
 (23)
 Az exportáló gyártó ugyan azt állította, hogy különböző lehet a fenoltartalmú, illetve a fenolmentes könnyű hőpapír fogyasztói megítélése, de nem terjesztett elő alapos bizonyítékot, amely ezt az állítás igazolta volna, és a vizsgálat megerősítette, hogy a fogyasztók nagy többsége nincs tisztában a könnyű hőpapír konkrét összetételével, ezért nem tesznek különbséget a fenoltartalmú és a fenolmentes könnyű hőpapír között. Emellett pedig nincs jelentős eltérés a fenoltartalmú és a fenolmentes könnyű hőpapír piac árai között. Ennélfogva ideiglenesen azt a következtetést lehet levonni, hogy az összes típusú könnyű hőpapír versenyben áll egymással, jóllehet bizonyos árkülönbségekkel. A terméktípusok közötti árversenyt az 5.2.4. pont tárgyalja részletesebben.
 (24)
 A fentiekben kifejtett okok alapján a 44 gr/m2-nél kisebb tömegű és a fenolmentes könnyű hőpapír jelen szakaszban nem zárható ki a hasonló termék fogalmából. Így mindkét kérelem átmenetileg elutasításra került.
 3. DÖMPING
 3.1. Előzetes megjegyzés
 (25)
 A vizsgálati időszak során a Hansol-csoport teljes uniós értékesítési volumenének 15–25 %-át értékesítette az érintett termékből vagy közvetlenül független feleknek, vagy pedig közvetve viszonteladásra, kapcsolatban álló feleken keresztül; Uniós értékesítése jelentős részét (75–85 %) a kis tekercsekké való átalakítással foglalkozó, kapcsolatban álló feleknek történő értékesítések tették ki. A bizalmas információk védelme érdekében az értékek tartományban megadva szerepelnek. A reprezentatív dömpingszámítás érdekében mindkét értékesítési csatornát megfelelő súllyal vettük figyelembe a számítás során.
 3.2. Rendes érték
 (26)
 Az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban a Bizottság először megvizsgálta, hogy az együttműködő exportáló gyártók esetében a belföldi értékesítés teljes volumene reprezentatívnak tekinthető-e. A belföldi értékesítés akkor minősül reprezentatívnak, ha a hasonló termék független vevők részére hazai piacon történő belföldi értékesítésének összmennyisége az egyes exportáló gyártók esetében elérte az érintett termék Unióba irányuló exportértékesítési összmennyiségének legalább 5 %-át a vizsgálati időszak alatt. Ennek alapján megállapítást nyert, hogy a hasonló termék hazai piacon bonyolított összértékesítése az exportáló gyártók esetében reprezentatív volt.
 (27)
 A Bizottság ezt követően azonosította azokat a belföldön értékesített terméktípusokat, amelyek a reprezentatív belföldi értékesítésekkel rendelkező exportáló gyártók esetében azonosak vagy nagyon hasonlóak voltak az Unióba irányuló kivitel keretében értékesített terméktípusokkal.
 (28)
 A Bizottság ezután – az alaprendelet 2. cikkének (2) bekezdésével összhangban – megvizsgálta minden egyes, az Unióba irányuló kivitel keretében értékesített terméktípusokkal azonos vagy összehasonlítható terméktípus tekintetében, hogy az exportáló gyártók hazai piacon történt belföldi értékesítése reprezentatív volt-e. Egy adott terméktípus belföldi értékesítése abban az esetben reprezentatív, ha e terméktípus vizsgálati időszak alatti, független vevők részére történt belföldi értékesítésének teljes volumene eléri az Unióba irányuló kivitel keretében értékesített azonos vagy összehasonlítható terméktípus teljes volumenének legalább 5 %-át. A Bizottság megállapította, hogy három terméket értékesítettek az Unióba irányuló exportértékesítési összmennyiség 5 %-a alatti mennyiségben. Ezek a terméktípusok a belföldi piacra értékesítettekkel összehasonlítható terméktípusoknak minősültek, mivel az egyetlen különbség a papír tömege volt, valamint egy esetben a felhasznált fenol típusa. E terméktípusok esetében a rendes érték számtanilag képzett érték volt.
 (29)
 A Bizottság ezt követően valamennyi terméktípus esetében meghatározta a független vevőknek a belföldi piacon történt nyereséges értékesítések vizsgálati időszak alatti részarányát – az alaprendelet 2. cikkének (4) bekezdésével összhangban – annak megállapítása céljából, hogy a rendes érték kiszámítását a tényleges belföldi értékesítések alapján végezze-e el.
 (30)
 A rendes értéket – függetlenül attól, hogy az értékesítések nyereségesek voltak-e, vagy sem – az egyes terméktípusok tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:
 a)
 a terméktípusnak a kiszámított termelési költséggel megegyező, vagy azt meghaladó nettó áron értékesített volumene meghaladta e terméktípus teljes értékesítési volumenének 80 %-át; valamint
 b)
 e terméktípus súlyozott átlagos értékesítési ára megegyezik a termelési egységköltséggel, vagy meghaladja azt.
 (31)
 Ebben az esetben a rendes érték az adott terméktípus vizsgálati időszak alatt történt összes belföldi értékesítése során felszámított árainak súlyozott átlaga.
 (32)
 A rendes értéket az egyes terméktípusok kizárólag nyereséges belföldi, vizsgálati időszak alatti értékesítésének terméktípusonkénti tényleges belföldi ára alapján kell meghatározni, amennyiben:
 a)
 a terméktípus nyereséges értékesítésének volumene legfeljebb az adott típus teljes értékesítési volumenének 80 %-át tette ki; vagy
 b)
 e terméktípus súlyozott átlagára nem érte el a termelési egységköltséget.
 (33)
 A belföldi értékesítés elemzése kimutatta, hogy a belföldi értékesítés többnyire nyereséges volt, és az értékesítési ár súlyozott átlaga meghaladta az előállítási költséget. Ennek megfelelően a rendes értéket a vizsgálati időszak alatti belföldi értékesítésekkor alkalmazott árak súlyozott átlaga alapján számították ki.
 (34)
 A hasonló termék azon terméktípusai esetében, amelyek értékesítésére nem vagy nem megfelelő reprezentatív mennyiségben került sor a belföldi piacon, a Bizottság az alaprendelet 2. cikkének (3) és (6) bekezdése alapján állapította meg a rendes értéket.
 (35)
 A rendes érték kiszámítása úgy történt, hogy a következő tényezőket hozzáadták az együttműködő exportáló gyártók által gyártott hasonló termék vizsgálati időszakban jellemző előállítási költségeihez:
 a)
 a hasonló termék szokásos kereskedelmi forgalom keretében bonyolított belföldi értékesítése során a vizsgálati időszak alatt az együttműködő exportáló gyártóknál felmerült értékesítési, általános és adminisztratív költségek (a továbbiakban: SGA-költségek) súlyozott átlaga; valamint
 b)
 az együttműködő exportáló gyártóknak a hasonló termék belföldi, rendes kereskedelmi forgalomban, a vizsgálati időszak alatt történő értékesítésével elért nyereségének súlyozott átlaga.
 (36)
 A hazai piacon nem reprezentatív mennyiségben értékesített terméktípusok esetében az átlagos SGA-költségeket és az e típusok szokásos kereskedelmi forgalom keretében hazai piacon bonyolított ügyleteiből származó nyereséget adta hozzá. A hazai piacon egyáltalán nem értékesített terméktípusok esetében az SGA-költségek súlyozott átlagát és a szokásos kereskedelmi forgalom keretében hazai piacon bonyolított összes ügyletből származó nyereséget adta hozzá.
 3.3. Exportár
 (37)
 A (25) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a vizsgálati időszak során a Hansol-csoport uniós értékesítése a független feleknek eladott óriástekercsekből, valamint a kapcsolatban álló feleknek viszonteladás céljából eladott óriástekercsekből állt, de az Unióba történő értékesítés túlnyomó részét az érintett termék kapcsolatban álló vállalatok részére történő eladása tette ki, kis tekercsekké történő átalakítás céljából, amik aztán később viszonteladásra kerültek független vevők részére.
 (38)
 Az érintett termék közvetlenül független uniós vevőknek történő értékesítése esetén az exportár az alaprendelet 2. cikkének (8) bekezdésével összhangban az Unióba irányuló exportra értékesített termékért ténylegesen fizetett vagy fizetendő ár volt.
 (39)
 Az érintett termék importőrként/kereskedőként és/vagy átalakítóként eljáró, kapcsolatban álló vállalatokon keresztül az Unióba történő értékesítése esetén az exportár megállapítása az alaprendelet 2. cikkének (9) bekezdésével összhangban az importált termék független uniós vevők részére történt első viszonteladásakor alkalmazott ára alapján történt. A kapcsolatban álló fél által a független vevők felé alkalmazott értékesítési árat visszafelé korrigálták egy gyártelepi árhoz, a kapcsolatban álló fél SGA-költségei és egy ésszerű összegű haszon levonásával, valamint adott esetben egyéb levonások alkalmazásával. Amennyiben az értékesítésben kis tekercs szerepelt, a bejelentett és igazolt átalakítási költségek is levonásra kerültek.
 (40)
 Az alkalmazott haszonkulcs tekintetében, az uniós bíróságok állandó ítélkezési gyakorlatával összhangban, a Bizottság nem a kapcsolatban álló vállalatok haszonkulcsait alkalmazta, mert azokat nem tekintette megbízhatónak. Egy független importőr együttműködött, de mivel e vállalat nyeresége bizalmas adatnak számított, azt nem lehet nyilvánosságra hozni. Egyéb információk hiányában tehát egy másik, hasonló gazdasági ágazat által gyártott papírtermékre (bevont finompapír) vonatkozó korábbi eljárás során alkalmazott ésszerű haszonkulcs került alkalmazásra (5). Mivel mindkét termék és gazdasági ágazat nagyon hasonló (mindkettő tőkeigényes gazdasági ágazat, ezenfelül pedig egyes könnyű hőpapír gyártók bevont finompapírt is gyártanak), megfelelőnek tűnt ennek a módszernek az alkalmazása egy ésszerű haszonkulcs meghatározásához. Egyéb rendelkezésre álló információ hiányában az alkalmazott haszonkulcs 4,5 %.
 3.4. Összehasonlítás
 (41)
 A Bizottság a rendes értéket és az exportáló gyártók exportárát gyártelepi paritáson hasonlította össze.
 (42)
 Amennyiben a tisztességes összehasonlítás érdekében szükséges volt, a Bizottság a rendes értéket és/vagy az exportárat az alaprendelet 2. cikkének (10) bekezdésével összhangban kiigazította az árakat és az árak összehasonlíthatóságát befolyásoló különbségek tekintetében.
 (43)
 Mivel a kis tekercsek előállításához és értékesítéséhez felhasznált óriástekercsek eredete nem volt megállapítható, a kapcsolatban álló feleknek kis tekercsekké történő átalakítás céljából értékesített óriástekercsek exportára összehasonlításra került az összesített szinten megállapított rendes értékkel, vagyis minden terméktípus esetében egy átlagos belföldi értékesítési ár és termelési költség alapján, mind a Hansol, mind pedig az Artone esetében.
 (44)
 Az óriástekercsek független feleknek történő közvetlen értékesítése, valamint az óriástekercsek kapcsolatban álló feleken keresztül történő értékesítése esetén alkalmazott exportárakra vonatkozó dömpingkülönbözetet úgy határozták meg, hogy összehasonlították a Hansol Paper terméktípusonkénti exportárát a Hansol Paper terméktípusonkénti rendes értékével, valamint az Artone terméktípusonkénti exportárát az Artone terméktípusonkénti rendes értékével.
 3.5. Dömpingkülönbözet
 (45)
 Az így számított dömpingkülönbözet 10–15 % a későbbiekben független feleknek történő értékesítés érdekében kis tekercsekké átalakított óriástekercsek értékesítésére vonatkozóan, és 0,5–5 % a független feleknek és kapcsolatban álló feleknek történő óriástekercs értékesítés esetében.
 (46)
 A (25) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint a Hansol-csoport Unióba történő exportjának 15–25 %-át a vizsgálati időszak során történő óriástekercs értékesítés (közvetlen vagy közvetett) tette ki, míg az ezen felüli értékesítés kapcsolatban álló feleknek értékesített óriástekercseket foglalt magában, amelyeket aztán átalakítottak, és kis tekercsekként továbbértékesítettek. A fenti dömpingkülönbözetek ennek megfelelően kerültek súlyozásra. Erre úgy került sor, hogy a független feleknek történő közvetlen vagy közvetett értékesítésre vonatkozó óriástekercs értékesítési részt (15–25 %) alkalmazták az óriástekercsekre vonatkozóan kiszámított dömpingkülönbözetre (0,5–5 %), és a kapcsolatban álló feleknek kis tekercsekké történő átalakításra majd független feleknek történő viszonteladásra történő óriástekercs értékesítési részt (75–85 %) alkalmazták a kis tekercsekké átalakított óriástekercsekre vonatkozóan kiszámított dömpingkülönbözetre (10–15 %).
 (47)
 A Bizottság az alaprendelet 2. cikke (11) és (12) bekezdésével összhangban az együttműködő exportáló gyártók esetében a hasonló termék minden egyes típusára vonatkozó rendes érték súlyozott átlagát összehasonlította az érintett termék megfelelő típusára vonatkozó exportár súlyozott átlagával.
 (48)
 Ez alapján az átmeneti, súlyozott átlagú dömpingkülönbözetek a vámfizetés nélkül, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
 Vállalat
 Ideiglenes dömpingkülönbözet
 Hansol-csoport (Hansol Paper Co., Ltd és Hansol Artone Paper Co., Ltd) (%)
 12,1
 Minden más vállalat (%)
 12,1
 (49)
 A Koreai Köztársaságban működő összes többi exportáló gyártó esetében a Bizottság a dömpingkülönbözetet az alaprendelet 18. cikkével összhangban a rendelkezésre álló tények alapján határozta meg. Ennek érdekében a Bizottság meghatározta az exportáló gyártók együttműködésének szintjét. Az együttműködés szintje az együttműködő exportáló gyártók Unióba irányuló exportvolumene az érintett országból az Unióba irányuló – az Eurostat importra vonatkozó statisztikai adatai alapján megállapított – teljes exportvolumen arányában kifejezve.
 (50)
 Ebben az esetben az együttműködés szintje magas, mivel a vizsgálati időszak alatt az Unióba irányuló teljes kivitelt az együttműködő exportáló gyártók általi behozatal tette ki. Ez alapján a Bizottság úgy döntött, hogy a maradvány dömpingkülönbözetet az együttműködő vállalat szintjén határozza meg.
 4. KÁR
 4.1. Az uniós gazdasági ágazat és az uniós termelés meghatározása
 (51)
 A vizsgálati időszak alatt öt uniós gyártó gyártotta a hasonló terméket az Unióban. Ezek a vállalatok alkotják az alaprendelet 4. cikkének (1) bekezdése értelmében vett uniós gazdasági ágazatot.
 (52)
 A vizsgálati időszakban a teljes uniós termelés mintegy 372 645 tonna volt. Ezt a számot a Bizottság a panaszos kérdőívre adott válaszai alapján állapította meg, miután összevetette azokat a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívre adott egyedi válaszokkal. A (7) preambulumbekezdésben említettek szerint három uniós gyártót vettek fel a mintába, amelyek a hasonló termék teljes uniós termelésének 75–95 %-át képviselték.
 4.2. Uniós felhasználás
 (53)
 A Bizottság az uniós felhasználást az uniós gazdasági ágazat által az Unióban független vevők részére történő értékesítés alapján állapította meg (forrás: a panaszos kérdőívre adott válaszai és a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívre adott egyedi, ellenőrzött válaszok), valamint a panaszosnak az Amerikai Egyesült Államokból (USA) és a Kínai Népköztársaságból történő könnyű hőpapír behozatalra vonatkozó becslései, és az exportáló gyártó unióbeli értékesítése alapján (forrás: a dömpingre vonatkozó kérdőív).
 (54)
 Az uniós felhasználás a következőképpen alakult:
 1. táblázat
 Uniós felhasználás (tonnában)
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Teljes uniós felhasználás
 163 000 –168 000
 178 000 –183 000
 178 000 –183 000
 189 000 –194 000
 Mutató
 100
 109
 108
 115
 Forrás: a kárra és a dömpingre vonatkozó kérdőívek.
 (55)
 A figyelembe vett időszakban az uniós felhasználás 15 %-kal nőtt, főként 2012–2013 között, majd pedig 2014–2015 között.
 4.3. Az érintett országból érkező behozatal
 4.3.1. Az érintett országból érkező behozatal volumene és piaci részesedése
 (56)
 A Bizottság a behozatal volumenét az exportáló gyártó kérdőívre adott válaszai alapján határozta meg. A behozatal piaci részesedése az uniós felhasználás alapján került meghatározásra (lásd az az (53) preambulumbekezdést).
 (57)
 Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal a következőképpen alakult:
 2. táblázat
 A behozatal volumene (tonna) és piaci részesedése
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Az érintett országból származó behozatal volumene (tonna)
 1 000 –2 000
 12 000 –17 000
 19 000 –25 000
 23 000 –28 000
 Mutató
 100
 1 268
 1 949
 2 279
 Piaci részesedés (%)
 0,7
 8,0
 12,4
 13,6
 Mutató
 100
 1 169
 1 801
 1 975
 Forrás: a dömpingre és a kárra vonatkozó kérdőívek.
 (58)
 2015-ben a Koreai Köztársaságból érkező behozatal 22,8-szor több volt, mint 2012-ben. A behozatal piaci részesedése a 2012. évi 0,7 %-ról a vizsgálati időszakban 13,6 %-ra nőtt.
 4.3.2. Az érintett országból érkező behozatal árai és az áralákínálás
 (59)
 A Bizottság a behozatal árait az exportáló gyártó kérdőívre adott válaszai alapján határozta meg.
 (60)
 Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal átlagárai a következőképpen alakultak:
 3. táblázat
 Importár (EUR/tonna)
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 A koreai behozatal átlagára
 1 400 –1 500
 1 450 –1 550
 1 300 –1 400
 1 200 –1 300
 Mutató
 100
 103
 92
 85
 Forrás: a dömpingre vonatkozó kérdőív.
 (61)
 Az érintett országból származó, Unióba irányuló behozatal átlagárai összességében 15 %-kal csökkentek. Megjegyzendő, hogy a 2012. évi ár nagyon alacsony szintű behozatalon alapul. Időben egyértelműen egybeesik a piaci részesedések emelkedése és az árcsökkenés.
 (62)
 A vizsgálati időszak alatti áralákínálás meghatározásához a Bizottság az alábbi tényezőket hasonlította össze:
 a)
 a mintába felvett uniós gyártók által az Unió piacán független vevők számára történő értékesítés során alkalmazott, terméktípusonkénti eladási árak gyártelepi szintre igazított súlyozott átlaga; valamint
 b)
 az együttműködő gyártónak az uniós piacon, az első független vevő számára értékesített behozatalainak terméktípusonkénti, megfelelő súlyozott átlagára, amelyet költség, biztosítás, fuvardíj figyelembevételével (CIF-paritás alapján) állapítottak meg és megfelelőképpen kiigazítottak a behozatal utáni költségek tekintetében.
 (63)
 A (25) preambulumbekezdésben leírt módszertannal összhangban a Bizottság figyelembe vette az érintett termék értékesítési volumenét, akár közvetlenül, független feleknek, akár kis tekercsekké való átalakítással foglalkozó, kapcsolatban álló uniós feleknek történő értékesítésről volt szó.
 (64)
 Az árak összehasonlítására típusonként került sor. Szükség esetén az ügyletek kiigazításra kerültek. Az engedmények és a visszatérítések levonásra kerültek. Az összehasonlítás eredményét a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatt lebonyolított forgalmának százalékában fejezték ki. Ennek alapján az érintett országból származó behozatal alákínálási különbözeteinek súlyozott átlaga az uniós piac tekintetében 8,1 % volt. A behozatali volumenek kb. 84 %-a esetében áralákínálást állapítottak meg.
 4.4. Az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete
 4.4.1. Általános megjegyzések
 (65)
 A dömpingelt behozatal uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatásának vizsgálata az alaprendelet 3. cikke (5) bekezdésével összhangban magában foglalta valamennyi olyan gazdasági mutató értékelését, amely a figyelembe vett időszak alatt hatást gyakorolt az uniós gazdasági ágazat helyzetére.
 (66)
 A kár meghatározásához a Bizottság elkülönítette a makrogazdasági és mikrogazdasági kármutatókat. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a panaszos kérdőívre adott válaszaiban, valamint későbbi beadványaiban közölt adatok alapján értékelte. A mikrogazdasági mutatókat a Bizottság a mintába felvett uniós gyártók által a kérdőívre adott válaszokban közölt adatok alapján értékelte. Mindkét adatsorról megállapítást nyert, hogy azok reprezentatívak az uniós gazdasági ágazat gazdasági helyzete tekintetében.
 (67)
 A makrogazdasági mutatók a következők: termelés, termelési kapacitás, kapacitáskihasználás, értékesítési volumen, piaci részesedés, növekedés, foglalkoztatás, termelékenység, a dömpingkülönbözet nagysága, valamint a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból való felépülés.
 (68)
 A mikrogazdasági mutatók a következők: átlagos egységár, egységnyi költség, munkaerőköltség, készletek, jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség.
 4.4.2. Makrogazdasági mutatók
 4.4.2.1. Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
 (69)
 A teljes uniós termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 4. táblázat
 Termelés, termelési kapacitás és kapacitáskihasználás
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Termelési volumen (tonna)
 376 150
 344 525
 349 601
 372 645
 Mutató
 100
 92
 93
 99
 Termelési kapacitás (tonna)
 393 333
 404 080
 401 142
 402 997
 Mutató
 100
 103
 102
 102
 Kapacitáskihasználás (%)
 96
 85
 87
 92
 Mutató
 100
 89
 91
 97
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek, valamint a panaszos által közölt információk.
 (70)
 A vizsgált termék gyártása magas állandó költségekkel működő vállalkozás. A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat termelési volumene 1 %-kal esett vissza. Alacsonyabb gyártási szint figyelhető meg 2013-ban és 2014-ben, amikor a mintába felvett egyik uniós gyártó bizonyos nehézségekkel szembesült.
 (71)
 Összességében a gyártási kapacitás viszonylag stabil volt. A kirívóan alacsony 2012. évi számadat annak tudható be, hogy az egyik uniós gyártó kivételes körülmények miatt átmenetileg beszüntette ennek a terméknek a gyártását. Ez a gyártó 2013-ban rendesen működött. Megjegyzendő továbbá, hogy egy másik uniós gyártó, a legkisebb, a figyelembe vett időszak során fokozatosan beszüntette a termék gyártását.
 (72)
 A kapacitáskihasználás mértékének összességében vett csökkenése a termelési volumen csökkenésével áll összefüggésben. Lentebb, a (125) preambulumbekezdésben kifejtettek szerint, a 4. táblázatban bemutatott magas kapacitáskihasználási arány nem jelenti azt, hogy a gazdasági ágazat nem képes többet termelni.
 4.4.2.2. Értékesítési volumen és piaci részesedés
 (73)
 A figyelembe vett időszak alatt az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene és piaci részesedése a következőképpen alakult:
 5. táblázat
 Értékesítési volumen és piaci részesedés
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Értékesítési volumen az uniós piacon (tonna)
 159 000 –164 000
 160 000 –165 000
 153 000 –158 000
 160 000 –165 000
 Mutató
 100
 101
 97
 101
 Piaci részesedés (%)
 96,9
 90,3
 86,7
 85,1
 Mutató
 100
 94
 90
 88
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek, valamint a panaszos által közölt információk.
 (74)
 A figyelembe vett időszakban az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene az uniós piacon 1 %-kal nőtt.
 (75)
 A figyelembe vett időszak során az uniós gazdasági ágazat piaci részesedése 96,9 %-ról 85,1 %-ra csökkent, mivel nem tudta kihasználni a felhasználás növekedését. Az értékesítési szint fenntartása érdekében, valamint azért, hogy elkerülje piaci részesedésének további, még erőteljesebb zsugorodását, az uniós gazdasági ágazat arra kényszerült, hogy lejjebb vigye értékesítési árait az érintett behozatal által gyakorolt folyamatos árnyomás miatt.
 4.4.2.3. Növekedés
 (76)
 A figyelembe vett időszak alatt az uniós felhasználás 15 %-kal nőtt, míg az uniós gazdasági ágazat uniós piaci értékesítési volumene stagnált. Az uniós gazdasági ágazat így veszített piaci részesedéséből, ellentétben az érintett országból származó behozatallal, amely ország piaci részesedése nőtt a figyelembe vett időszak alatt, a felhasználás növekedését csaknem teljes egészében megszerezve magának.
 4.4.2.4. Foglalkoztatás és termelékenység
 (77)
 A foglalkoztatás és a termelékenység a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 6. táblázat
 Foglalkoztatás és termelékenység
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Alkalmazottak létszáma
 851
 784
 797
 842
 Mutató
 100
 92
 94
 99
 Termelékenység (egység/foglalkoztatott)
 442
 439
 439
 443
 Mutató
 100
 99
 99
 100
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek, valamint a panaszos által közölt információk.
 (78)
 Az uniós gazdasági ágazat foglalkoztatási szintje nem változott jelentős mértékben a figyelembe vett időszakban. A foglalkoztatási szint szorosan összefügg a termeléssel. Az uniós gazdasági ágazat a csökkenő nyereségesség ellenére megkísérelte megőrizni a munkahelyeket.
 (79)
 Az uniós gazdasági ágazat – egy alkalmazottra jutó éves termeléseként számított – munkaerő-termelékenysége nem változott sokat. A termelési folyamat már jelentős mértékben optimalizált volt.
 4.4.2.5. A dömpingkülönbözet nagysága és a korábbi dömpingelt behozatal hatásaiból való felépülés
 (80)
 A dömpingkülönbözet jelentős mértékben meghaladta a minimális szintet. Figyelembe véve az érintett országból érkező behozatal növekvő volumenét és csökkenő árait, a tényleges dömpingkülönbözet uniós gazdasági ágazatra gyakorolt hatása nem volt elhanyagolható.
 (81)
 Az érintett termékkel kapcsolatban ez az első dömpingellenes vizsgálat. Ezért nem álltak rendelkezésre friss adatok a lehetséges korábbi dömping hatásainak felméréséhez.
 4.4.3. Mikrogazdasági mutatók
 4.4.3.1. Árak és az árakat befolyásoló tényezők
 (82)
 A mintába felvett uniós gyártók uniós piacon, független vevők részére történt értékesítéseinek átlagos egységárai a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakultak:
 7. táblázat
 Értékesítési árak az Unióban
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Átlagos egységárak az uniós piacon (EUR/tonna)
 1 316
 1 297
 1 181
 1 176
 Mutató
 100
 98
 90
 89
 Előállítási egységköltség (EUR/tonna)
 1 177
 1 176
 1 155
 1 215
 Mutató
 100
 100
 98
 103
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek.
 (83)
 A figyelembe vett időszak alatt az értékesítési árak átlagban csökkentek (– 11 %), ellentétben a hozzájuk tartozó költségekkel (+ 3 %). A vizsgálat időszakban az értékesítési árak átlagosan alacsonyabbak voltak, mint a termelési egységköltség.
 (84)
 Az uniós gyártók, annak érdekében, hogy piaci részesedésük ne zsugorodjon tovább, követték a behozatali árak csökkenő tendenciáját, és jelentősen csökkentették értékesítési áraikat. A termelési költség növekedése részben azzal magyarázható, hogy a könnyű hőpapír gyártása magas állandó költségekkel működő vállalkozás, és ehhez hozzájárult még a termelés visszaesése (– 3 % az uniós gyártók között). Az uniós gyártók a nyersanyagköltségeknek a kedvezőtlen USD/EUR átváltási árfolyamból eredő emelkedését (a papíripari rostanyag kereskedelme USA-dollárban folyik) részben az egyéb költségek szigorú visszafogásával és racionalizálással ellensúlyozták.
 4.4.3.2. Munkaerőköltségek
 (85)
 A mintába felvett uniós gyártók átlagos munkaerőköltsége a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakult:
 8. táblázat
 Munkavállalónkénti átlagos munkaerőköltség
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Alkalmazottankénti átlagos munkaerőköltség (EUR)
 64 244
 63 424
 65 919
 67 047
 Mutató
 100
 99
 103
 104
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek.
 (86)
 Az alkalmazottankénti átlagbér a figyelembe vett időszak alatt összességében 4 %-kal nőtt. Ez összhangban áll az Unióban az infláció miatt bekövetkezett általános árnövekedéssel.
 4.4.3.3. Készletek
 (87)
 A mintába felvett uniós gyártók készleteinek szintje a figyelembe vett időszakban a következőképpen alakult:
 9. táblázat
 Készletek
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Zárókészlet (tonna)
 24 000 –29 000
 15 000 –20 000
 23 000 –28 000
 23 000 –28 000
 Mutató
 100
 65
 94
 93
 Zárókészletek a termelés százalékában kifejezve (%)
 7,9
 5,9
 8,3
 7,6
 Mutató
 100
 74
 105
 96
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek.
 (88)
 A figyelembe vett időszak alatt a zárókészletek szintje 7 %-kal csökkent. A hasonló terméket általában a felhasználók konkrét megrendelései alapján gyártják. E gazdasági ágazat vonatkozásában a készletek nem tekinthetők fontos kármutatónak, mivel azok általában követik a termelést, és nem haladják meg az egyhavi termelést. A termelés százalékában kifejezett zárókészletek hasonló százalékos értéket mutatnak a figyelembe vett időszak elején és végén.
 4.4.3.4. Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások, a beruházások megtérülése és tőkebevonási képesség
 (89)
 A mintába felvett uniós gyártók jövedelmezősége, pénzforgalma, beruházásai és beruházásaik megtérülése a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 10. táblázat
 Jövedelmezőség, pénzforgalom, beruházások és a beruházások megtérülése
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Az Unióban független vevőknek történő értékesítések jövedelmezősége (az értékesítési forgalom %-ában)
 13,0
 11,5
 5,3
 – 0,5
 Mutató
 100
 89
 41
 – 4
 Pénzforgalom (EUR)
 80 000 000 –100 000 000
 45 000 000 –65 000 000
 10 000 000 –30 000 000
 10 000 000 –30 000 000
 Mutató
 100
 64
 19
 21
 Beruházások (EUR)
 1 500 000 –6 500 000
 2 000 000 –7 000 000
 6 000 000 –11 000 000
 4 500 000 –9 000 000
 Mutató
 100
 116
 280
 203
 Beruházások megtérülése (%)
 203,93
 132,56
 58,28
 57,17
 Mutató
 100
 65
 29
 28
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek.
 (90)
 A Bizottság a mintába felvett uniós gyártók jövedelmezőségét oly módon állapította meg, hogy a hasonló termék független uniós vevőknek történő értékesítéséből származó adózás előtti nettó nyereséget az értékesítési forgalom százalékos arányában fejezte ki.
 (91)
 A figyelembe vett időszakban a jövedelmezőség romlott a 2012. évi helyzethez képest, mivel a vizsgálati időszakban veszteség keletkezett (– 0,5 %). Miközben ez a tendencia részben az egyes uniós gyártóknál végbemenő racionalizáláshoz köthető, az érintett országból a 2013–2015 közötti időszakban érkező behozatal növekedésével ár és volumen tekintetében jelentős nyomás nehezedett az uniós gazdasági ágazatra, amely így nem tudott hasznot húzni az uniós felhasználás növekedéséből.
 (92)
 A nettó pénzforgalom az uniós gyártók önfinanszírozó képességét jelzi. A nettó pénzforgalom erősen csökkenő tendenciát mutatott, ami leginkább a csökkenő nyereségességnek volt betudható.
 (93)
 A beruházások megtérülése a beruházások könyv szerinti nettó értékének százalékos arányában kifejezett nyereség. Ez a jövedelmezőséggel együtt hanyatlott (– 72 %). Egyetlen konkrét befektetés kivételével, amit az egyik uniós gyártó hajtott végre a 2014–2015 közötti időszakban, a mintába felvett gyártók a beruházási szintet a működésük folytatásához feltétlenül szükséges mértékre korlátozták.
 (94)
 Miként az az ilyen típusú gazdasági ágazat vonatkozásában a beruházások alacsony szintjéből is látható, a csökkenő jövedelmezőség a tőkebevonási képességet is befolyásolta.
 4.4.4. A kárra vonatkozó következtetés
 (95)
 A figyelembe vett időszak során az uniós gazdasági ágazat kára jelentős és nyilvánvaló az árral kapcsolatos kármutatókat – az értékesítési árerózióz (– 11 %), a csökkenő jövedelmezőséget (+ 13 %-ról – 0,5 %-ra), a pénzforgalom és a nettó eszközök megtérülését – tekintve. Az értékesítési árakban bekövetkezett visszaesés miatt a hatékonyság javítását és a költségek szigorú visszafogását célzó konkrét intézkedések nem tudták megakadályozni az uniós gyártók veszteségessé válását a vizsgálati időszakban. Továbbá a volumenhez kapcsolódó kármutatók tekintetében az uniós gazdasági ágazat nem tudta kihasználni az uniós felhasználás növekedését. Az uniós gyártók piaci részesedése ugyanis 12 százalékponttal csökkent a figyelembe vett időszakban.
 (96)
 Az ilyen típusú gazdasági ágazat sajátosságai miatt (tőkeigényes és gyakorlatilag megállás nélkül működik) a volumenhez kacsolódó mutatók – úgymint a termelési vagy az értékesítési volumen – abszolút értelemben meglehetősen stabil tendenciát mutattak. Ugyanakkor azonban ezt olyan környezetben kell vizsgálni, ahol növekszik a kereslet, így pedig relatív értelemben romlott a helyzet.
 (97)
 Az uniós gazdasági ágazatnak az összteljesítménye javítását célzó, figyelembe vett időszak alatti konkrét intézkedései (mint például a belső folyamatok további optimalizálása) ellenére is jelentősen romlott a helyzete, mégpedig a jövedelmezőség és a piacvesztés tekintetében. A tőkebevonás terén jelentkező nehézségek miatt bizonyos beruházásokat fel kellett függeszteni.
 (98)
 A fentiek alapján a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazatot jelentős kár érte az alaprendelet 3. cikkének (5) bekezdése értelmében.
 5. OKOZATI ÖSSZEFÜGGÉS
 (99)
 Az alaprendelet 3. cikke (6) bekezdésének megfelelően a Bizottság megvizsgálta, hogy az érintett országból származó dömpingelt behozatal jelentős kárt okozott-e az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság emellett az alaprendelet 3. cikke (7) bekezdésével összhangban azt is megvizsgálta, hogy más ismert tényezők ezzel egy időben okozhattak-e kárt az uniós gazdasági ágazatnak. A Bizottság gondoskodott arról, hogy az érintett országból származó dömpingelt behozatalon kívüli egyéb tényezők által esetlegesen előidézett károkat ne a dömpingelt behozatalnak tulajdonítsák. E tényezők a következők: egyéb behozatal, a fenolmentes könnyű hőpapír árainak hatásai, az USA-ban alkalmazott dömpingellenes vámok, az uniós gyártók exportteljesítménye, a köztük folyó fokozódó verseny, a költségekkel kapcsolatban felmerülő számos probléma, a globális internet és a digitalizálás fokozódása (pl. több elektronikus fizetés), a nagy kiskereskedelmi láncok által gyakorolt árnyomás, valamint az uniós gazdasági ágazaton belüli racionalizálás.
 5.1. A dömpingelt behozatal hatása
 (100)
 Az exportáló gyártók értékesítési árai a figyelembe vett időszak során átlagosan 15 %-kal estek vissza. Az érintett országokban működő gyártók azáltal, hogy a figyelembe vett időszak alatt folyamatosan csökkentették a dömpingszinten lévő értékesítési egységáraikat, 2012-től (0,7 %) a vizsgálati időszakig (13,6 %) jelentős mértékben növelni tudták piaci részesedésüket.
 (101)
 Az exportáló gyártó kapacitásbővítését követően a Koreai Köztársaságból érkező, az uniós árak alá kínáló behozatal folyamatos növekedése egyértelműen negatívan befolyásolta az uniós gazdasági ágazat teljesítményét. A dömpingelt behozatal arra kényszerítette az uniós gazdasági ágazatot, hogy a további piacvesztést elkerülendő csökkentse uniós értékesítési árait, ami veszteséget okozott a vizsgálati időszakban. Mindemellett az uniós gazdasági ágazat értékesítési volumene állandó maradt, így nem tudta kihasználni az uniós felhasználás növekedését, és ezért csaknem 12 %-kal csökkent a piaci részesedése.
 (102)
 Tekintettel az időbeli egybeesésre egyfelől a dömpingelt behozatalnak a folyamatosan csökkenő árak melletti állandó növekedése – amely esetben szintén áralákínálást állapítottak meg az uniós árakhoz képest –, másfelől az uniós gazdasági ágazat stagnáló értékesítési volumene, piacvesztése és az árerózió között, ami veszteséges helyzetet eredményezett a mintába felvett gyártók között, a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a dömpingelt behozatal tehető felelőssé az uniós gazdasági ágazat kárhelyzetéért.
 5.2. Az egyéb tényezők hatásai
 5.2.1. Harmadik országokból érkező behozatal
 (103)
 A figyelembe vett időszak alatt az egyéb harmadik országokból származó behozatal mennyisége a következőképpen alakult:
 11. táblázat
 Harmadik országokból származó behozatal
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Harmadik országok összesen, az érintett ország kivételével
 Volumen (tonna)
 3 500 –5 000
 2 000 –3 500
 1 500 –3 000
 2 000 –3 500
 Mutató
 100
 75
 44
 63
 Piaci részesedés (%)
 2,4
 1,7
 1,0
 1,3
 Átlagár (EUR)
 799
 631
 677
 1 147
 Mutató
 100
 79
 85
 143
 Forrás: a dömpingre vonatkozó kérdőív és az ETPA becslései.
 (104)
 Az érintett országból származó behozatal szinte teljes egészében az Unióba irányuló behozatal. Az egyéb (az USA-ból és a Kínai Népköztársaságból származó) behozatal 37 %-kal csökkent a figyelembe vett időszakban. Az ilyen behozatal piaci részesedése 1,3 % volt a vizsgálati időszakban, vagyis a minimális (de minimis) szint alatt maradt, és nem valószínű, hogy kárt okozott az uniós gyártók számára vagy befolyásolta az okozati összefüggést.
 5.2.2. Az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye
 (105)
 A mintába felvett uniós gyártók exportvolumene (független értékesítés) a következőképpen alakult a figyelembe vett időszakban:
 12. táblázat
 A mintába felvett uniós gyártók exportteljesítménye
 2012
 2013
 2014
 Vizsgálati időszak
 Exportmennyiség (tonna)
 70 000 –90 000
 90 000 –110 000
 100 000 –120 000
 95 000 –115 000
 Mutató
 100
 125
 135
 127
 Átlagár (EUR/tonna)
 1 234
 1 177
 1 127
 1 211
 Mutató
 100
 95
 91
 98
 Forrás: a kárra vonatkozó kérdőívek.
 (106)
 A független vevőkkel bonyolított export volumene 27 %-kal nőtt a figyelembe vett időszak alatt. Az árak csökkentek a figyelembe vett időszak során (– 2 %), de az uniós piaci árnál (– 11 %) kisebb mértékben. Tekintettel arra, hogy az exportpiacokon – a hanyatlás ellenére is – a jövedelmezőség jobb volt, mint az Unióban, az uniós gyártók megragadtak bizonyos exportálási lehetőségeket a kapacitáskihasználás maximalizálása és az állandó költségek csökkentése érdekében.
 (107)
 A fentiek alapján nem valószínű, hogy az uniós gazdasági ágazat exportteljesítménye kárt okozott az uniós gyártóknak és befolyásolta az okozati összefüggést.
 5.2.3. Az USA-ban alkalmazott dömpingellenes vámok
 (108)
 Az exportáló gyártó azt állította, hogy az uniós gazdasági ágazat kárt szenvedett, mert a mintába felvett egyik gyártó nem tudott könnyű hőpapírt értékesíteni az USA-ban a termékre kirótt magas dömpingellenes vámok miatt.
 (109)
 Ezek a körülmények az egyik uniós gyártóra gyakoroltak némi hatást a termelési volumen tekintetében (lásd fent a (70) preambulumbekezdést). Ugyanezek a körülmények azonban nem befolyásolták az adott uniós gyártóra vonatkozó adatok többségét, így az uniós értékesítések jövedelmezőségét és a pénzforgalmat sem.
 (110)
 A hatás mindenesetre korlátozott az uniós gazdasági ágazat egészét tekintve. Ennek számos oka van. Egyrészt a probléma csak egy uniós gyártót érint – megjegyzendő, hogy a mintába felvett másik két gyártó, akikre nem vonatkoznak az intézkedések, növelték értékesítésüket az USA-ban. Másrészt a szóban forgó gyártónak sikerült ezt ellensúlyoznia az egyéb piacokra irányuló export növelésével. Végezetül pedig az USA 2015 februárjában megszüntette a szóban forgó dömpingellenes vámokat. Az összhatás tehát a vizsgálati időszakban csaknem a nullával volt egyenlő.
 (111)
 A fentiek alapján az USA-ban alkalmazott dömpingellenes vámok hatása nem tekinthető elég jelentősnek a teljes uniós gazdasági ágazat vonatkozásában ahhoz, hogy befolyásolja az okozati összefüggést.
 5.2.4. A fenolmentes könnyű hőpapír áreróziója
 (112)
 Az exportáló gyártó azt állította, hogy az Unióban bekövetkezett áreróziót nem a koreai behozatal okozta, hanem inkább a fenolmentes könnyű hőpapír, az uniós gazdasági ágazat által gyártott és értékesített, de nem a Koreai Köztársaságból exportált termék árának a csökkenése. Ez az állítás az exportáló gyártóval kapcsolatban álló bizonyos vállalatok vételi árán alapul (két uniós gyártótól történő vásárlások).
 (113)
 E tekintetben mindenekelőtt azt kell megjegyezni, hogy a fent leírtak szerint (lásd a (20) és a további preambulumbekezdést) a fenolmentes könnyű hőpapír helyettesíthető a fenoltartalmú könnyű hőpapírral és azzal versenyben áll, így annak árait is befolyásolhatja a koreai behozatal és a teljes piac, ahol a fenoltartalmú könnyű hőpapír túlsúlya jellemző (az uniós felhasználás 84 %-a). Az uniós gazdasági ágazat adatai továbbá azt mutatják, hogy a figyelembe vett időszak során a fenolmentes könnyű hőpapír értékesítési egységárai kevésbé csökkentek, mint a fenoltartalmú könnyű hőpapír értékesítési egységárai. Így tehát az árerózió még nagyobb jelentőséggel bír, ha figyelmen kívül hagyjuk az uniós gazdasági ágazat fenolmentes könnyű hőpapír értékesítéseinek a hatását. Lényegesnek találták továbbá az alákínálásnak a hasonló terméktípusok összehasonlításán alapuló, vagyis a nem importált fenolmentes típusok kizárásával történő kiszámítását.
 5.2.5. Egyéb okok
 (114)
 Egyes felek szerint az uniós gyártók szenvedtek a köztük lévő fokozódó versenytől (a kapacitáskihasználásért), a magas költségektől (a nyersanyagárak világméretű emelkedése miatt, ami az USD/EUR átváltási árfolyamához, valamint az emelkedő munkaerő- és energia költségekhez köthető), a globális internettől és a digitalizálás fokozódásától (pl. több elektronikus fizetés), valamint a nagy kiskereskedelmi láncok (benzinkutak és szupermarketek) árleszorító hatásától. Azonban e tényezők egyikéről sem volt megállapítható, hogy befolyásolják a jelentős kár és a Koreai Köztársaságból érkező dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggést.
 (115)
 Nincs a versenyellenes gyakorlatra vonatkozó bizonyíték. Az iratok alapján semmi nem utal az uniós gyártók közötti tisztességtelen versenyre (a kapacitáskihasználásért).
 (116)
 A magas költségekre vonatkozó állítást illetően meg kell jegyezni, hogy az uniós gyártók szorosan visszafogták a költségeket a figyelembe vett időszakban, azok csak kis mértékben növekedtek (+ 3 %). Ez a növekedés magában foglalja a papíripari rostanyag árak változásait (amik a könnyű hőpapír összköltségének kb. egyharmadát teszik ki), az energiaköltségeket, valamint a munkaerőköltségeket; ez utóbbi a (85)–(86) preambulumbekezdésben részletesebben elemzésre kerül.
 (117)
 A vizsgálat során nem került megerősítésre, hogy a globális internet és a digitalizálás fokozódása (vagyis több elektronikus fizetés) az uniós gazdasági ágazatnak okozott kár forrása lehet. Ezzel szemben megállapításra került, hogy az Unió könnyű hőpapír felhasználása folyamatosan nő.
 (118)
 Az érdekelt felek nem nyújtottak be alapos bizonyítékot a nagy kiskereskedelmi láncok (benzinkutak és szupermarketek) árleszorító hatására vonatkozó állítás alátámasztására, és azt a vizsgálat sem tudta megerősíteni.
 (119)
 Megjegyzendő továbbá, hogy a vizsgálat rámutatott arra, hogy az uniós gyártók a közelmúltban szerkezetátalakítási és átszervezési folyamatokon mentek keresztül versenyképességük javítása érdekében. E folyamatok némelyike még mindig tart, és az előirányzott konkrét intézkedések közül néhányat – bizonyos beruházásokat – hátráltatott a dömpingelt behozatalnak az adott gyártók jövedelmezőségére gyakorolt hatása, ami ezáltal befolyásolta tőkebevonási képességüket is. Erről a tényezőről tehát nem volt megállapítható, hogy befolyásolja a jelentős kár és a Koreai Köztársaságból érkező dömpingelt behozatal közötti okozati összefüggést.
 5.3. Az okozati összefüggésre vonatkozó következtetés
 (120)
 A fentiek alapján a Bizottság az eljárás e szakaszában arra a következtetésre jutott, hogy az uniós gazdasági ágazat által elszenvedett jelentős kárt az érintett országból származó dömpingelt behozatal okozta, és a többi tényező – akár külön-külön, akár együttesen vizsgálva – nem befolyásolta ezt az okozati összefüggést.
 (121)
 A Bizottság megkülönböztette és szétválasztotta az uniós gazdasági ágazat helyzetét befolyásoló összes ismert tényező hatásait a dömpingelt behozatal káros hatásaitól. Az azonosított egyéb tényezők – így az uniós gyártók exportteljesítménye, az USA-ban alkalmazott dömpingellenes vámok, a magasabb költségek és a számos racionalizálási folyamat – tekintetében ideiglenesen megállapítást nyert, hogy azok még az esetleges együttes hatásukat tekintetbe véve sem befolyásolják az okozati összefüggést.
 6. AZ UNIÓS ÉRDEK
 (122)
 Az alaprendelet 21. cikkével összhangban a Bizottság megvizsgálta, hogy annak ellenére, hogy megállapításra került a kárt okozó dömping, jelen esetben az intézkedések elfogadása biztosan nem sértené-e az uniós érdeket. Az uniós érdek meghatározása az összes érintett érdek értékelésén alapult, beleértve az uniós gazdasági ágazat, a különböző szinteken tevékenykedő kereskedők és a felhasználók érdekeit is.
 6.1. Az uniós gazdasági ágazat érdeke
 (123)
 Az uniós gazdasági ágazat három tagállamban (Németországban, Spanyolországban és Finnországban) található öt gyártót foglal magában. Egyikük sem ellenezte a vizsgálat megindítását.
 (124)
 Az összes uniós gyártó aktívan részt vett a vizsgálatban, és azzal érvelt, hogy az intézkedések bevezetése hozzájárulna a munkahelyek megőrzéséhez, elősegítené a nagyobb beruházásokat és segítene megfordítani azt a csökkenő jövedelmezőségi tendenciát, ami azóta megfigyelhető, amióta a koreai exportőr megjelent az EU piacán.
 (125)
 Az uniós gazdasági ágazat a múltban már jelentős szerkezetalakításon ment keresztül, és folyamatosan figyelmet szentel arra, hogy javítsa hatékonyságát a termelési folyamatban. A fenti 4. táblázatban szereplő, termelési volumenre vonatkozó számadatok és az (53)–(55) preambulumbekezdésben leírt uniós felhasználás összevetése arra mutat rá, hogy az egyik fél állításával ellentétben az uniós gazdasági ágazat képes a kereslet kielégítésére az Unióban. A 4. táblázatban bemutatott magas kapacitáskihasználási arány nem jelenti azt, hogy az uniós gazdasági ágazat nem képes többet termelni. Egyfelől az uniós gyártók olyan többcélú berendezésekkel rendelkeznek, amelyek lehetővé teszik, hogy termelést átirányítsák egy másik termékre. Másfelől az a kisebb uniós gyártó, amelyik fokozatosan beszünteti a szóban forgó termék gyártását, tisztességes verseny esetén újragondolhatja ezt a döntését.
 (126)
 A várakozások szerint az intézkedések bevezetése ismét egyenlő versenyfeltételeket és tisztességes árszintet eredményez majd az uniós piacon, és javítani fogja az uniós gazdasági ágazat jövedelmezőségét, amíg az a tőkeigényes ágazat szempontjából normálisnak tekinthető szintet ér el. Ha nem lennének vámok, egyes uniós gyártóknak esetleg csökkenteniük kellene a könnyű hőpapír gyártási tevékenységüket, vagy akár fel kellene hagyniuk azzal, és munkahelyeket kellene megszüntetniük. Ez a verseny csökkenéséhez vezetne a piacon, és sok felhasználó számára még korlátozottabb beszállítói forrásokat eredményezne.
 (127)
 Amennyiben elmarad az intézkedések bevezetése, az uniós gazdasági ágazat minden bizonnyal még kedvezőtlenebb helyzetbe kerül. Valószínűleg további nyereségvesztés és piacvesztés fog bekövetkezni, mivel semmi sem indokolja azt a megállapítást, hogy az árerózió le fog állni intézkedések nélkül.
 (128)
 Ennek megfelelően a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy a dömpingellenes vámok kivetése az uniós gazdasági ágazat érdekét szolgálná.
 6.2. Egyéb érdekelt felek érdeke
 (129)
 A bizottsági szolgálatok 50 érdekelt félnek küldtek kérdőívet. Ezeknek azonban nem mindegyike töltötte ki a kérdőívet: 25 átalakító, különböző szinteken tevékenykedő kereskedők és egy szövetség (az Európai Papíripari Szövetség, CEPI) nyújtott be beadványokat, de ténylegesen csak 14 fél töltötte ki a kérdőívet. Ezek a válaszok azonban nem mindig voltak kimerítőek, némelyikük pedig csupán olyan állítás volt, amit nem támasztottak alá igazolható bizonyítékokkal.
 (130)
 A kérdőívet kitöltő átalakítók közül hárman annak adtak hangot, hogy támogatják az intézkedéseket, leginkább azért, mert az intézkedések visszaállítanák a tisztességes versenyfeltételeket az EU piacán. A könnyű hőpapír beszerzési volumen tekintetében ezek az átalakítók nagyobb jelentőségűek, mint azok, amelyek nem fejezték ki a véleményüket vagy ellenezték az intézkedéseket. A CEPI is támogatta az intézkedéseket, és azt állította, hogy az általános beszállítói iparágakat, a független átalakítókat és a végfelhasználókat hátrányosan érintené a koreai dömpingelt behozatal.
 (131)
 Az intézkedések bevezetését ellenző felek papírhiánytól és áremelkedésektől tartanak, valamint az alternatív beszállítói források hiányától, az uniós gyártók versenyellenes gyakorlatától, végezetül pedig egyes átalakítási tevékenységek és/vagy átalakítók megszűnésétől. A vizsgálat ugyanakkor rámutatott arra, hogy számos rendelkezésre álló beszállítói forrás van az Európai Unióban, nincs az uniós gyártók versenyellenes gyakorlatára utaló jel, és az intézkedések bevezetése nem járna jelentős áremelkedésekkel, a dömpingkülönbözet szintjét is szem előtt tartva.
 (132)
 Végezetül pedig az exportáló gyártó és a Koreai Köztársaság kormánya egyaránt azt állította, hogy az uniós érdek vizsgálata során figyelembe kell venni a Hansol-csoport által az Unióban 2013–2016 között eszközölt beruházásokat, valamint a kapcsolatban álló átalakítókhoz tartozó számos munkahelyet. Ugyanakkor azonban nem nyújtottak be konkrétan a könnyű hőpapír gyártásra vonatkozó bizonyítékokat.
 (133)
 Ezenfelül, mivel az intézkedés csak visszaállítaná az uniós piacon a tisztességes versenyt, úgy tekinthető, hogy a dömpingellenes intézkedések azt fogják eredményezni, hogy az érintett termék kárt nem okozó árakon kerül majd be az Unióba. Ez várhatóan előnyös lesz a független átalakítók számára.
 (134)
 Ennek megfelelően a Bizottság ebben a szakaszban arra a következtetésre jutott, hogy a dömpingellenes vámoknak az intézkedéseket ellenző felekre gyakorolt hatása nem haladja meg az intézkedéseknek az uniós gazdasági ágazatra gyakorolt pozitív hatását. Azon felek tekintetében, amelyek nem megalapozott beadványokat nyújtottak be, a vizsgálat során nem lehetett kimutatni, hogy az intézkedések bevezetésének jelentős hatása lenne, vagy egyáltalán lenne valamilyen hatása rájuk nézve.
 6.3. Az uniós érdekre vonatkozó következtetés
 (135)
 A fentiek alapján a Bizottság megállapította, hogy nem álltak fenn olyan kényszerítő okok, amelyek alapján a könnyű hőpapír Koreai Köztársaságból származó behozatalára vonatkozó intézkedések bevezetése a vizsgálat e szakaszában nem szolgálja az Unió érdekét.
 7. IDEIGLENES DÖMPINGELLENES INTÉZKEDÉSEK
 (136)
 A Bizottság dömpinggel, kárral, okozati összefüggéssel és az uniós érdekkel kapcsolatban levont következtetései alapján ideiglenes intézkedéseket kell bevezetni annak megakadályozása érdekében, hogy a dömpingelt behozatal további kárt okozzon az uniós gazdasági ágazatnak.
 7.1. A kár megszüntetéséhez szükséges mérték (kárkülönbözet)
 (137)
 Az intézkedések szintjének megállapításához a Bizottság először az uniós gazdasági ágazatot ért kár megszüntetéséhez szükséges vám összegét állapította meg.
 (138)
 A kár abban az esetben szűnne meg, ha az uniós gazdasági ágazat fedezni tudná termelési költségeit, és a hasonló termék uniós piacon történő értékesítése révén olyan adózás előtti nyereségre tudna szert tenni, amelyet egy ilyen típusú iparág az ágazatban szokásos versenyfeltételek mellett, vagyis dömpingelt behozatal nélkül ésszerűen elérhet.
 (139)
 Panaszában a panaszos arra kérte a Bizottságot, hogy ésszerű, kárt nem okozó haszonkulcsként az árbevétel „kb. 10 %-át” alkalmazza. A vizsgálat rámutatott arra, hogy mielőtt a Koreából származó behozatal fellendülése jelentős hatást gyakorolt volna, az uniós gazdasági ágazat tényleges jövedelmezősége 13 % volt 2012-ben, és 11,5 % 2013-ban. Mindezek alapján a Bizottság úgy ítéli meg, hogy az ágazat által a legutóbbi reprezentatív évben, vagyis 2013-ban elért haszonkulcs megfelelő alapot nyújt a nyereségcél megállapításához.
 (140)
 Mindezek alapján a Bizottság a fent említett 11,5 %-os haszonkulcsnak és a mintába felvett uniós gyártók vizsgálati időszak alatti termelési költségének összeadásával meghatározta a hasonló termék uniós gazdasági ágazatnak kárt nem okozó árát.
 (141)
 A Bizottság ezt követően az érintett országbeli együttműködő exportáló gyártó – az áralákínálás kiszámításához meghatározott – súlyozott átlagos importára, valamint a mintába felvett uniós gyártók által az uniós piacon a vizsgálati időszakban értékesített hasonló termék kárt nem okozó, súlyozott átlagos ára összehasonlításának alapján meghatározta a kár megszüntetéséhez szükséges szintet. Az ebből az összehasonlításból származó különbözetet a súlyozott átlagos CIF-importérték százalékában fejezték ki. A kárkülönbözet ideiglenesen 35,8 %-ban került meghatározásra.
 7.2. Ideiglenes intézkedések
 (142)
 A Koreai Köztársaságból származó könnyű hőpapír behozatalára átmeneti dömpingellenes intézkedéseket kell bevezetni az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésében foglalt alacsonyabb vám szabályának megfelelően. A Bizottság elvégezte a kárkülönbözetek és a dömpingkülönbözetek összehasonlítását. A vámok összegét a dömping- és a kárkülönbözet közül az alacsonyabb szintjén kell rögzíteni, vagyis a dömpingkülönbözet szintjén.
 (143)
 A fentiek alapján az ideiglenes dömpingellenes vámtételek a vámfizetés nélkül, uniós határparitáson számított CIF-ár százalékában kifejezve a következők:
 Ország
 Vállalat
 Dömpingkülönbözet
 Kárkülönbözet
 Ideiglenes dömpingellenes vám
 Koreai Köztársaság
 Hansol-csoport (a Hansol Paper Co., Ltd és a Hansol Artone Paper Co., Ltd) (%)
 12,1
 35,8
 12,1
 Minden más vállalat (%)
 12,1
 35,8
 12,1
 (144)
 Amint az az (50) preambulumbekezdésben is kifejtésre került, ebben az esetben az együttműködés szintje magas, mivel a vizsgálati időszak alatt az Unióba irányuló teljes kivitelt az együttműködő exportáló gyártók általi behozatal tette ki. Ennélfogva a maradék dömpingellenes vám az együttműködő vállalat szintjén alapul.
 (145)
 Ha a későbbiek folyamán valamely vállalat megváltoztatja a nevét, a vállalat kérheti ezen egyedi dömpingellenes vámtételek alkalmazását. A kérelmet a Bizottsághoz kell intézni (6). A kérelemnek tartalmaznia kell az összes olyan releváns információt, amely alapján bizonyítható, hogy a változtatás nem érinti a vállalatnak a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát. Amennyiben a vállalat nevének megváltoztatása nem érinti a rá vonatkozó kedvezményes vámtételre való jogosultságát, a névváltoztatással kapcsolatos tájékoztató értesítés kerül közzétételre az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
 (146)
 A dömpingellenes vámok megfelelő végrehajtása érdekében a „minden más vállalatra” megállapított dömpingellenes vám nemcsak az e vizsgálatban nem együttműködő exportáló gyártókra alkalmazandó, hanem azokra a gyártókra is, amelyek a vizsgálati időszak alatt nem exportáltak az Unióba.
 8. ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
 (147)
 A felelősségteljes ügyvitel érdekében a Bizottság fel fogja kérni az érdekelt feleket, hogy a megadott határidőn belül nyújtsák be írásbeli észrevételeiket, és/vagy kérjék a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásukat.
 (148)
 Az ideiglenes vámok kivetésével kapcsolatban tett ténymegállapítások ideiglenesek, és lehetséges, hogy ezeket a vizsgálat végleges szakaszában módosítják,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 (1) A Bizottság ideiglenes dömpingellenes vámot vet ki a következő termék behozatalára: a jelenleg az ex 4809 90 00, ex 4811 90 00, ex 4816 90 00 és ex 4823 90 85 KN-kód alá besorolt (TARIC-kód: 4809900010, 4811900010, 4816900010, 4823908520), a Koreai Köztársaságból származó egyes, legfeljebb 65 gr/m2 tömegű, legalább 20 cm szélességű és (a papírral együtt) legalább 50 kg tömegű és legalább 40 cm átmérőjű tekercsben (a továbbiakban: óriástekercs) kiszerelt könnyű hőpapírok, egyik vagy mindkét oldalán alapréteggel bevonva is; egyik vagy mindkét oldalán hőérzékeny anyaggal bevonva, fedőréteggel is.
 (2) Az (1) bekezdésben leírt termék vámkezelés előtti, uniós határparitáson számított nettó árára alkalmazandó ideiglenes dömpingellenes vám mértéke 12,1 %.
 (3) Az (1) bekezdésben említett termék Unión belüli szabad forgalomba bocsátásának feltétele az ideiglenes vám összegével megegyező vámbiztosíték nyújtása.
 (4) Eltérő rendelkezés hiányában a vámokra vonatkozó hatályos rendelkezések alkalmazandók.
 2. cikk
 (1) Az érdekelt felek e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított 25 naptári napon belül:
 a)
 kérhetik azoknak a lényeges tényeknek és szempontoknak a nyilvánosságra hozatalát, amelyek alapján ezt a rendeletet elfogadták;
 b)
 írásban benyújthatják észrevételeiket a Bizottságnak; valamint
 c)
 kérhetik a Bizottság és/vagy a kereskedelmi ügyekben eljáró meghallgató tisztviselő előtti meghallgatásukat.
 (2) Az (EU) 2016/1036 21. cikkének (4) bekezdésében említett felek az e rendelet hatálybalépésének időpontjától számított 25 naptári napon belül észrevételeket tehetnek az ideiglenes intézkedések alkalmazására vonatkozóan.
 3. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
 Az 1. cikket hat hónapig kell alkalmazni.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2016. november 16-án.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) HL L 176., 2016.6.30., 21. o.
 (2) A Tanács 1225/2009/EK rendeletét (HL L 343., 2009.12.22., 51. o.) hatályon kívül helyezte az (EU) 2016/1036 európai parlamenti és tanácsi rendelet (a továbbiakban: alaprendelet).
 (3) HL C 62., 2016.2.18., 7. o.
 (4) Ez az információ azért van egy tartományon belül megadva, mert fennáll annak a kockázata, hogy a mintába felvett vállalat visszafejti versenytársai adatait.
 (5) A Bizottság 451/2011/EU végrehajtási rendeletének (73) preambulumbekezdése (HL L 128., 2011.5.14., 1. o.).
 (6) European Commission, Directorate-General for Trade, Directorate H, Rue de la Loi 170, 1040 Brussels, Belgium.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 19.12.2009
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 312/7
 A Bíróság (második tanács) 2009. október 29-i ítélete — az Európai Közösségek Bizottsága kontra Írország
 (C-188/08. sz. ügy) (1)
 (Tagállami kötelezettségszegés - 75/442/EGK irányelv - Hulladékok - Szennyvízülepítő aknán keresztül vidéken kibocsátott háztartási szennyvíz - Más szabályozás hatálya alá nem tartozó hulladékok - Az átültetés elmaradása)
 2009/C 312/09
 Az eljárás nyelve: angol
 Felek
 Felperes: az Európai Közösségek Bizottsága (képviselők: S. Pardo Quintillán, D. Lawunmi és M. Wilderspin meghatalmazottak)
 Alperes: Írország (képviselő: D. O’Hagan meghatalmazott)
 Tárgy
 Tagállami kötelezettségszegés — A szennyvízülepítő aknán keresztül kibocsátott háztartási szennyvíz tekintetében az 1991. március 18-i 91/156/EGK tanácsi irányelvvel (HL L 78., 32. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 2. kötet, 3. o.) módosított, a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv (HL L 194., 39. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet, 1. kötet, 23. o.) 4., 7., 8., 9., 10., 11., 12., 13. és 14. cikkének megsértése — Más szabályozás hatálya alá nem tartozó hulladékok
 Rendelkező rész
 1.
 Írország — mivel Cavan megye kivételével a szennyvízülepítő aknákon vagy más egyedi kezelőrendszereken keresztül vidéken kibocsátott háztartási szennyvíz tekintetében nem fogadta el azokat a törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezéseket, amelyek szükségesek ahhoz, hogy megfeleljen az 1991. március 18-i 91/156/EGK tanácsi irányelvvel módosított, a hulladékokról szóló, 1975. július 15-i 75/442/EGK tanácsi irányelv 4. és 8. cikkének — nem teljesítette az ezen irányelvből eredő kötelezettségeit
 2.
 A Bíróság Írországot kötelezi az Európai Közösségek Bizottsága részéről felmerült költségek háromnegyed részének, valamint a saját költségeinek viselésére.
 3.
 A Bizottság maga viseli a saját költségeinek egynegyed részét.
 (1) HL C 197., 2008.8.2.


type: legislation

text:
 23.3.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 84/5
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 274/2013
 z 19. marca 2013
 o zatriedení určitého tovaru do kombinovanej nomenklatúry
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2658/87 z 23. júla 1987 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 1 písm. a),
 keďže:
 (1)
 S cieľom zabezpečiť jednotné uplatňovanie kombinovanej nomenklatúry, ktorá tvorí prílohu k nariadeniu (EHS) č. 2658/87, je potrebné prijať opatrenia týkajúce sa zatriedenia tovaru uvedeného v prílohe k tomuto nariadeniu.
 (2)
 V nariadení (EHS) č. 2658/87 sa ustanovili všeobecné pravidlá výkladu kombinovanej nomenklatúry. Tieto pravidlá sa takisto uplatňujú na akúkoľvek inú nomenklatúru, ktorá sa na kombinovanej nomenklatúre celkovo alebo čiastočne zakladá alebo ktorá k nej pridáva akékoľvek ďalšie rozdelenie a ktorá je ustanovená v osobitných ustanoveniach Únie s ohľadom na uplatňovanie colných a iných opatrení vzťahujúcich sa na obchod s tovarom.
 (3)
 Podľa uvedených všeobecných pravidiel by sa tovar opísaný v stĺpci 1 tabuľky uvedenej v prílohe mal zatriediť pod číselný znak KN uvedený v stĺpci 2 na základe dôvodov uvedených v stĺpci 3 danej tabuľky.
 (4)
 Je potrebné umožniť, aby sa držiteľ záväznej informácie o nomenklatúrnom zatriedení, ktorú vydali colné orgány členských štátov v súvislosti so zatriedením tovaru podľa kombinovanej nomenklatúry, ale ktorá nie je v súlade s týmto nariadením, mohol na túto informáciu aj naďalej odvolávať počas troch mesiacov podľa článku 12 ods. 6 nariadenia Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (2).
 (5)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre colný kódex,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Tovar opísaný v stĺpci 1 tabuľky uvedenej v prílohe sa zatriedi v rámci kombinovanej nomenklatúry podľa číselného znaku KN uvedeného v stĺpci 2 tejto tabuľky.
 Článok 2
 Na záväzné informácie o nomenklatúrnom zatriedení tovaru vydané colnými orgánmi členských štátov, ktoré nie sú v súlade s týmto nariadením, sa možno odvolávať naďalej po dobu troch mesiacov podľa článku 12 odseku 6 nariadenia (EHS) č. 2913/92.
 Článok 3
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 19. marca 2013
 Za Komisiu v mene predsedu
 Algirdas ŠEMETA
 člen Komisie
 (1) Ú. v. ES L 256, 7.9.1987, s. 1.
 (2) Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1.
 PRÍLOHA
 Opis tovaru
 Zatriedenie
 (číselný znak KN)
 Odôvodnenie
 (1)
 (2)
 (3)
 Modul s farebným displejom z tekutých kryštálov (LCD) s uhlopriečkou obrazovky 16,5 cm (6,5 palca) s postranným zariadením na upevnenie a hliníkovým chladičom na zadnej strane s rozmermi približne 16 × 10 × 2 cm.
 Modul obsahuje prijímač nízkonapäťovej diferenciálnej signalizácie (Low-voltage differential signalling, LVDS), podsvietenie svetelnou diódou (LED) so zabudovaným ovládaním jasu, budiaci obvod LED, dosky s tlačenými obvodmi s riadiacou elektronikou na adresovanie pixelov iba s mikroradičom a 10-pinové LVDS rozhranie.
 Displej má tieto charakteristické vlastnosti:
 —
 rozlíšenie 400 × 240 pixelov,
 —
 pomer strán 16:9,
 —
 rozstup bodov 0,1195(*3) × 0,3305 mm.
 Súčasťou modulu nie je žiadne zariadenie na spracovanie video signálu, napríklad videokonvertor, konvertor kmitočtu alebo tuner.
 Tento modul je určený na zabudovanie do palubnej dosky motorového vozidla na zobrazovanie video signálov.
 8529 90 92
 Zatriedenie je určené všeobecnými pravidlami 1 a 6 na interpretáciu kombinovanej nomenklatúry, poznámkou 2 písm. b) k triede XVI, poznámkou 2 písm. f) k triede XVII a znením číselných znakov KN 8529, 8529 90 a 8529 90 92.
 Keďže modul nemá žiadne komponenty na spracovanie video signálov, zatriedenie ako neúplné monitory do položky 8528 je vylúčené.
 Modul nemožno zatriediť do položky 8531, pretože vzhľadom na jeho charakteristické vlastnosti sa nepovažuje za elektrický vizuálny signalizačný prístroj položky 8531, ani za časť a súčasť takého prístroja (pozri aj vysvetlivky k HS k položke 8531).
 Modul obsahuje jednotku podsvietenia, budiaci obvod LED a dosky s tlačenými obvodmi s riadiacou elektronikou iba na adresovanie pixelov. Zatriedenie do položky 9013 je v dôsledku toho vylúčené [pozri aj vysvetlivky k HS k položke 9013 (1)].
 Keďže modul je určený na zobrazovanie video signálov, je časťou a súčasťou zatriediteľnou do položky 8529 (pozri aj vysvetlivky KN k podpoložke 8529 90 92). Má sa preto zatriediť pod číselný znak KN 8529 90 92 ako časti a súčasti vhodné výlučne alebo hlavne na použitie s prístrojmi položky 8528.


type: other

text:
Højesteret har afsagt dom i en sag om hvidvasklovens kontantforbud - Bachmann&Partners
 Højesteret har afsagt dom i en sag om hvidvasklovens kontantforbud
 Publiceret d. 26. april 2019.
 Højesteret har i det væsentligste frifundet en autoforhandler i at have overtrådt hvidvasklovens kontantforbud. Autoforhandleren havde kontant modtaget mere end 50.000 kr. som betaling for salg af flere køretøjer samme dag til samme køber, men blev ikke straffet herfor.
 Trods det forhold, at Højesteret i det væsentligste har frifundet autoforhandleren, så skal der fortsat udvises stor agtpågivenhed ved modtagelse af kontantbetalinger, da det ikke fremgår klart af dommen, hvorvidt man kan modtage mere end 50.000 kr. på én gang ved udlevering af køretøjer, som er blevet indkøbt på forskellige tidspunkter.
 Højesteret har taget stilling til, at man godt kan modtage mere end 50.000 kr. den samme dag fra samme køber, hvis køberen ikke har købt bilerne på samme tidspunkt, men på flere tidspunkter i løbet af dagen og hvert enkelt køretøj ikke er solgt for 50.000 kr. eller mere.
 Det kan være vanskeligt at løfte bevisbyrden for, at køber har købt og betalt bilerne på flere forskellige tidspunkter samme dag. Hvis man modtager mere end 50.000 kr. i kontanter fra samme køber samme dag, bør man være særlig agtpågivende i forhold til dokumentationen herfor.
 I henhold til hvidvaskreglerne må erhvervsdrivende ikke modtage kontantbetalinger på 50.000 kr. eller derover. Dette kontantforbud gælder, hvad enten betalingen sker på én gang eller som flere betalinger, der er eller ser ud til at være indbyrdes forbundet. Forbuddet mod indbyrdes forbundne betalinger er et værn mod omgåelse. Kontantforbuddet kan ikke omgås ved f.eks. at opdele betalingen for en vare, der har en pris på 50.000 kr. eller derover, i rater på mindre end 50.000 kr. Hvad der skal forstås ved indbyrdes forbundne betalinger, har ikke været helt klart. Finanstilsynet har ikke været villige til at give meget konkrete fortolkningsbidrag, hvilket har været begrundet i, at der for Højesteret verserede en sag om kontantforbuddets rækkevidde. Højesteret har den 24. april 2019 afsagt dom i sagen. Dommen fastlægger nærmere rækkevidden af, hvad der skal forstås ved indbyrdes forbundne betalinger. Dommen har stor praktisk betydning for brugtvognsforhandlere, der mod kontant betaling sælger flere biler til den samme køber og hvor værdien for de enkelte biler ikke overstiger 50.000 kr., men hvor den samlede sum overstiger 50.000 kr.
 Straffesagen drejede sig om en autoforhandler, der primært solgte biler til østeuropæiske bilforhandlere. Efter salget blev bilerne udført af Danmark, hvorved der blev ydet godtgørelse af registreringsafgift efter reglerne om eksportgodtgørelse. Betalingen for de solgte biler skete for det meste kontant. Autoforhandleren ville gerne handle med bankoverførelser, men det lod sig sjældent gøre, da kundegrundlaget for det meste var østeuropæiske bilforhandlere, der helst ville betale kontant. Der var typisk tale om mindre østeuropæiske bilforhandlere, der kom med en autotrailer, hvorefter de så aflagde besøg hos forskellige autoforhandlere for at købe biler. Disse østeuropæiske bilforhandlere kunne aflægge besøg flere gange på samme dag eller flere dage i træk hos den tiltalte autoforhandler. Nogle gange betalte de et depositum for en eller flere biler. Når de kom for at hente bilerne, blev der udstedt fakturaer samtidig med, at der skete kontantbetaling. Dette kunne finde sted samme dag, men det kunne også finde sted på den måde, at den pågældende østeuropæiske bilforhandler først kom næste dag. Nogle gange blev der også købt yderligere en bil, når tidligere købte biler blev afhentet. Beskrivelsen af de faktiske forhold er ikke helt klar, da det også kan udlægges på den måde, at der skete betaling for den enkelte bil, når den blev købt.
 Anklagemyndigheden havde rejst tiltale mod autoforhandleren for overtrædelse af hvidvasklovens kontantforbud i 189 tilfælde. I 19 af disse tilfælde var der blevet solgt biler, hvor de enkelte salg oversteg 50.000 kr. I de resterende 170 tilfælde blev der solgt biler, hvor de enkelte salg ikke oversteg 50.000 kr., men hvor de samlet set oversteg grænsen på 50.000 kr. Byretten dømte i overensstemmelse med anklagemyndighedens påstand autoforhandleren for samtlige 189 tilfælde. Landsretten frifandt autoforhandleren for de 170 tilfælde, men dømte autoforhandleren for de 19 tilfælde.
 Anklagemyndigheden ankede landsrettens dom til Højesteret for så vidt angår de 170 tilfælde. For Højesteret angik sagens hovedspørgsmål 161 tilfælde, hvor autoforhandleren havde foretaget kontantsalg af flere biler til samme kunde den samme dag, og hvor prisen for den enkelte bil var mindre end 50.000 kr., men hvor summen af de kontante beløb var større end hvidvasklovens beløbsgrænse på 50.000 kr. Der blev udstedt særskilt faktura vedrørende salget af hver enkelt bil i disse tilfælde. Spørgsmålet var, om disse betalinger skulle anses som indbyrdes forbundne, hvorved der også i disse tilfælde var sket en overtrædelse af hvidvasklovens kontantforbud.
 På baggrund af landsrettens bevisbedømmelse lagde Højesteret til grund, at autoforhandleren ikke i disse 161 tilfælde havde overtrådt hvidvasklovens kontantforbud.
 Med Højesterets dom er der nu mere klarhed over, hvad der skal forstås ved indbyrdes forbundne betalinger. Med Højesterets dom må det anses for fastslået, at autoforhandlere kan foretage flere kontantsalg af flere biler til samme kunde den samme dag, når prisen for den enkelte bil er mindre end 50.000 kr., men hvor summen af de kontante beløb er større end hvidvasklovens beløbsgrænse på 50.000 kr. og der udstedes særskilt faktura vedrørende salget af hver enkelt bil.
 Ud fra de faktiske omstændigheder i straffesagen fremgår det ikke klart, om Højesteret også har taget stilling til, hvorvidt den autoforhandler, der dag 1-4 hver dag til samme kunde sælger en bil til en pris på 40.000 kr., overtræder kontantforbuddet, når kunden dag 4 afhenter samtlige biler og betaler for disse med i alt 160.000 kr. i kontanter. Det er vores opfattelse, at der fortsat er en risiko for, at kontantforbuddet i denne situation overtrædes, idet Højesteret i sine præmisser udtalte, at kontantforbuddet overtrædes, når en erhvervsdrivende på én gang modtager kontant betaling på 50.000 kr. eller derover. Dette gælder ifølge Højesteret, uanset om kontantbetalingen dækker køb af en eller flere genstande, og uden hensyn til, om der måtte være indbyrdes forbindelse mellem de enkelte køb. Det er også uden betydning, om der sker særskilt fakturering af de enkelte køb.
 Indtil Finanstilsynet er kommet med en tilbagemelding på, hvorvidt deres fortolkning af hvidvaskreglerne er ændret på dette punkt i forhold til højesteretsdommen, vil vi anbefale, at autoforhandlere ikke modtager kontantbetalinger, der overstiger 50.000 kr., uanset at den enkelte handel og betaling beløbsmæssigt er mindre end 50.000 kr.
 Det kan heller ikke udelukkes, at betalinger til autoforhandlere vil blive anset som indbyrdes forbundne i de tilfælde, hvor der ikke modtages en samlet betaling på 50.000 kr. eller derover. Højesteret udtaler nemlig i sine præmisser, at betingelsen om indbyrdes forbindelse mellem kontantbetalinger, som ikke er sket på én gang, efter omstændighederne kan være opfyldt, hvis de dækker flere købsaftaler, som er sammenhængende f.eks. i kraft af et samhandelsmønster eller aftale om rabat. Det kan således ikke udelukkes, at en autoforhandler, der har et fast samhandelsmønster med en østeuropæiske bilforhandler, vil blive mødt med en påstand om, at kontantforbuddet er overtrådt, hvis der sælges biler på en sådan måde, at det fremstår som en omgåelse af kontantforbuddet, at de enkelte handler og betalinger sker særskilt.
 Bachmann/Partners Advokatpartnerselskab rådgiver om alle forhold vedrørende hvidvasklovens kontantforbud. For yderligere information kontakt Diana Mønniche på tlf. 20 71 78 62 / dme@bachmann-partners.dk eller Peter Hansen på tlf. 40 32 35 35 / pha@bachmann-partners.dk.