type: wikipedia

text:
Τα Μάορι (Te Reo Māori) είναι η Πολυνησιακή γλώσσα που ομιλείται στη Νέα Ζηλανδία, όπου έχει επίσημο καθεστώς. Είναι στενά συγγενικά με τα Ραροτόνγκα (γνωστά και ως Μάορι των Νήσων Κουκ), τα Ταϊτιανά (ή Μα' οχί), λιγότερο στενά με τα Χαβαϊανά και Μαρκεσάν, και περισσότερο απομακρυσμένα με τα Σαμοανά, Νιουεανά και Τονγκανά.
 Ιστορία
 Τα Μάορι έφτασαν στη Νέα Ζηλανδία από Πολυνήσιους, πιθανότερα, από την περιοχή των Νήσων Κουκ ή την Ταϊτή, που μάλλον έφτασαν με θαλάσσια κανό.
 Τα τελευταία 200 χρόνια η Μάορι γλώσσα είχε μια πολυτάραχη ιστορία - φτάνοντας από τη θέση της κυρίαρχης γλώσσας της Νέας Ζηλανδίας μέχρι τη δεκαετία του 1860 όταν έγινε μειονοτική γλώσσα στη σκιά των Αγγλικών που έφεραν οι Βρετανοί άποικοι, ιεραπόστολοι, χρυσοθήρες και έμποροι. Στα τέλη του 19ου αιώνα το Αγγλικό σχολικό σύστημα είχε εισαχθεί για όλους τους Νεοζηλανδούς, και από τη δεκαετία του 1880 η χρήση των Μάορι στα σχολεία απαγορεύτηκε. Ένας αυξανόμενος αριθμός Μάορι πληθυσμού έμαθε αγγλικά γιατί ήταν υποχρεωτικά στο σχολείο και λόγω του κύρους και των ευκαιριών που συνδέονταν με τη γλώσσα. Μέχρι τον Β' Παγκόσμιο Πόλεμο, ωστόσο, οι περισσότεροι Μάορι ακόμα μιλούσαν τα Μάορι ως ιθαγενή γλώσσα. Η λατρεία γινόταν στα Μάορι, ήταν η γλώσσα του σπιτιού, οι πολιτικές συζητήσεις διεξάγονταν στα Μάορι, και κάποια λογοτεχνία και πολλές εφημερίδες εκδίδονταν στα Μάορι.
 Μέχρι τη δεκαετία του 1930 μερικοί Μάορι βουλευτές μειονεκτούσαν γιατί οι διαδικασίες του Κοινοβουλίου γίνονταν, μέχρι τότε, στα Αγγλικά. Από την περίοδο αυτή ο αριθμός των ομιλητών των Μάορι άρχισε να παρακμάζει ταχύτατα μέχρι, ως τη δεκαετία του 1980, λιγότερο από 20% των Μάορι μιλούσαν τη γλώσσα αρκετά καλά ώστε να θεωρηθούν ιθαγενείς ομιλητές. Ακόμη για πολλούς από αυτούς τους ανθρώπους, τα Μάορι δεν ήταν πια η γλώσσα του σπιτιού.
 Από τη δεκαετία του 1980 Μάορι ηγέτες άρχισαν να αναγνωρίζουν τους κινδύνους για απώλεια της γλώσσας τους και ξεκίνησαν προγράμματα ανάκαμψης της Μάορι γλώσσας όπως το κίνημα Κοχάνγκα Ρέο, που εμβύθιζε τα παιδιά στα Μάορι από την νηπιακή ως την σχολική ηλικία. Αυτό ακολουθήθηκε από την ίδρυση του Κούρα Καουράπα, ενός δημοτικού σχολείου στα Μάορι.
 Γεωγραφική κατανομή
 Τα Μάορι ομιλούνται σχεδόν αποκλειστικά στη Νέα Ζηλανδία, από περισσότερους από 100.000 ανθρώπους, σχεδόν οι περισσότεροι εκ των οποίων Μάορι καταγωγής. Οι εκτιμήσεις για τον αριθμό των ομιλητών ποικίλουν: η απογραφή του 1996 ανέφερε 160.000, ενώ άλλες εκτιμήσεις έχουν αναφέρει μόνο 50.000. Το επίπεδο επάρκειας στη γλώσσα από αυτούς που ισχυρίζονται πως είναι ομιλητές Μάορι είναι άγνωστο. Ο αριθμός αυτών που μιλούν μόνο Μάορι είναι πιθανό να είναι πολύ μικρός, μετρημένος σε δεκάδες, αλλά ο αριθμός αυτών που μίλησαν Μάορι προτού μάθουν Αγγλικά θα είναι υψηλότερος, γιατί τα Μάορι παραμένουν ως κοινοτική γλώσσα σε απομονωμένους καταυλισμούς στις περιοχές Νόρθλαντ, Ουρεγουέρα και Ανατολικό Ακρωτήρι. Η Μάορι γλώσσα έπαυσε να είναι μια ζωντανή κοινοτική γλώσσα στα μεταπολεμικά χρόνια όταν σημειώθηκε περίοδος ταχείας αστικοποίησης του πληθυσμού Μάορι.
 Παραπομπές
 Biggs, Bruce (1994). Does Maori have a closest relative? In Sutton (Ed.)(1994), pp. 96–-105.
 Biggs, Bruce (1998). Let's Learn Maori. Auckland: Auckland University Press.
 Clark, Ross (1994). Moriori and Maori: The Linguistic Evidence. In Sutton (Ed.)(1994), pp. 123–-135.
 Harlow, Ray (1994). Maori Dialectology and the Settlement of New Zealand. In Sutton (Ed.)(1994), pp. 106–-122.
 Sutton, Douglas G. (Ed.) (1994), The Origins of the First New Zealanders. Auckland: Auckland University Press.
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 korero.maori.nz Εκπαιδευτικές πηγές γλώσσας Μάορι
 NZ Reo, NZ Pride
 Ethnologue report for Maori
 Γλωσσική επιτροπή Μάορι (for definitive standards).
 Μεταφραστής Αγγλικών και Μάορι Λέξεων από το Knowledge Engineering Laboratory του Πανεπιστημίου του Οτάγκο.
 Διαδικτυακή έκδοση του Ngata Māori–English English–Māori Dictionary from Learning Media; gives several options and shows use in phrases.
 Webster's Māori–English Dictionary
 Free Māori spellchecker
 Συλλογή ιστορικών Μάορι εφημερίδων
 Μάορι Φωνολογία
 maorilanguage.net Εκμάθηση των βασικών της Μάορι Γλώσσας με βίντεο-μαθήματα
 Microsoft New Zealand Māori Keyboard
 Αυστρονησιακές γλώσσες
 Μάορι
 Γλώσσες της Νέας Ζηλανδίας


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 30.9.2006
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 237/23
 10. augustil 2006 esitatud hagi — G versus Komisjon
 (Kohtuasi F-96/06)
 (2006/C 237/41)
 Kohtumenetluse keel: prantsuse
 Pooled
 Hageja: G (Port-Vendres, Prantsusmaa) (esindajad: advokaadid B. Cambier ja L. Cambier)
 Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon
 Hageja(te) nõuded
 —
 Tuvastada, et kostja vastutab vigade eest, millega ta hagejat kahjustas;
 —
 mõista kostjalt välja hageja ja tema perekonna kasuks esialgne summa 1 581 801 eurot, mis vastab pooltele kahjudele, mis tulenevad komisjoni, tema esindajate, ja teiste allasutuste tehtud vigadest, ning teise poole suurus tuleb välja selgitada eksperdi abiga;
 —
 mõista kostjalt välja 8 % suurune intress eespoolnimetatud summa eest alates 23. novembrist 1999, Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) sisejuurdluse esimese aruande lõpetamise kuupäevast, milles ilmnesid esimesed märgid erapoolikustest hageja suhtes või teise võimalusena alates 29. juunist 2005, kuupäevast, kui hageja esitas personalieeskirjade artikli 90 lõike 1 alusel kahjude hüvitamise nõude;
 —
 määrata ekspert;
 —
 mõista kohtukulud välja kostjalt.
 Väited ja peamised argumendid
 Oma hagi toetuseks esitab hageja kaheksa väidet.
 Esiteks heidab ta komisjonile ette, et see asetas ta “Berthelot” juhtumi keskmesse ja pidas teda selle juhtumis peamiseks kihutajaks, kuigi need süüdistused on valed ja ei ole olemas vähimatki tõendit selliste hageja vastu esitatud süüdistuste toetuseks. Sellega on komisjon jätnud täitmata oma hoolitsuskohustuse ja hea halduse kohustuse ning petnud hageja õiguspärast ootust.
 Teises väites kaebab hageja selle peale, et komisjon kahjustas oluliselt tema kaitseõigust kogu oma tegevusetuse ja hooletusega “Berthelot” juhtumi haldusjuurdluse käigus, mida ei viidud läbi erapooletult.
 Kolmanda väitena toob hageja esile konfidentsiaalsuskohustuse rikkumise, kuna komisjon lubas 2000. aasta jooksul ajakirjanikel siseneda OLAF-i ruumidesse ja tutvuda konfidentsiaalsete dokumentidega, millest mõnda kajastati televisioonis.
 Neljandas väites kritiseerib hageja komisjoni otsust loobuda kohtulikust immuniteedist.
 Viiendas väites väidab hageja, et komisjon ei viinud teda üle teadusuuringute peadirektoraadi vanemnõuniku ametikohale mitte teenistuslikes huvides või institutsiooni tööalase liikuvuse poliitika huvides vaid varjatud distsiplinaarkaristusena.
 Kuuendas väites, mis puudutab tema haigestumise tunnustamist kutsehaigusena (personalieeskirjade artikkel 73), vaidlustab hageja komisjoni otsused, millega välistati algusest peale tööõnnetuse võimalus ja tema toimik anti üle komisjoni juurdlus- ja distsiplinaarametile haldusjuurdluse läbiviimiseks tema haigestumise põhjuse väljaselgitamiseks.
 Seitsmenda väitega kaebab hageja personalieeskirjade artiklite 73 ja 78 alusel läbiviidud menetluse sõltumatuse peale ja vaidlustab komisjoni töövõimetuskomitee otsuse peatada lõpliku otsuse tegemine kuni personalieeskirjade artikli 73 kohases menetluses ei ole võetud vastu otsust.
 Kaheksandas väites viitab hageja asjaolule, et tema vastu on algatatud ja siiani kestab distsiplinaarmenetlus, kuigi selle menetluse aluseks olev süüdistusmaterjal tunnistati Belgia kohtu poolt tema vastu algatatud kriminaalmenetluses põhjendamatuks.
 Hageja järeldab, et komisjoni poolt tehtud eelpool loetletud vead põhjustasid tal närvilise depressiooni, mis sundis teda enneaegselt lõpetama oma ametnikukarjääri. See olukord on tekitanud talle ja tema perekonnale varalist ja mittevaralist kahju.


type: contracts

text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22000A1116(01)
 Úradný vestník L 289 , 16/11/2000 S. 0031 - 0037
 Dohovor o ochrane rýnaVLÁDYSPOLKOVEJ REPUBLIKY NEMECKO,SPOLKOVEJ REPUBLIKY NEMECKO,FRANCÚZSKEJ REPUBLIKY,LUXEMBURSKÉHO VEĽKOVOJVODSTVA,HOLANDSKÉHO KRÁĽOVSTVA,ŠVAJČIARSKEJ KONFEDERÁCIE,a EURÓPSKEHO SPOLOČENSTVAŽELAJÚC SI pracovať na trvalo udržateľnom rozvoji ekosystému Rýna na základe komplexného prístupu, s ohľadom na prírodné bohatstvo rieky, jej brehov a aluviálnych oblastí,ŽELAJÚC SI zintenzívniť spoluprácu pri zachovávaní a zlepšovaní ekosystému Rýna,ODVOLÁVAJÚC SA na Dohovor zo 17. marca 1992 o ochrane a využívaní hraničných vodných tokov a medzinárodných jazier a Dohovor z 22. septembra 1992 o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku,BERÚC DO ÚVAHY prácu, vykonanú na základe Dohody z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečistením a doplňujúcej dohody z 3. decembra 1976,POVAŽUJÚC za potrebné vyvíjať úsilia, zamerané na ďalšiu podporu zlepšenia kvality vody, dosiahnutého na základe Dohovoru z 3. decembra 1976 o ochrane Rýna pred chemickým znečisťovaním a na základe Rýnskeho akčného programu z 30. septembra 1987,SÚC SI VEDOMÉ, že obnova Rýna je potrebná aj pre zachovanie a zlepšenie ekosystému Severného mora,SÚC SI VEDOMÉ významu Rýna ako európskej vodnej cesty a jeho viacúčelového využitia,SA DOHODLI TAKTO:Článok 1DefinícieNa účely tohto dohovoru:a) "Rýn" je Rýn od ústia jazera Untersee a v Holandsku od ramien Bovenrijn, Bijlands Kanaal, Pannerdensch Kanaal, Ijssel, Nederrijn, Lek, Waal, Boven-Merwede, Beneden-Merwede, Noord, Oude Maas, Nieuwe Maas a Scheur, a Nieuwe Waterweg až po základnú čiaru, uvedenú v článku 5 v súvislosti s článkom 11 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve, Ketelmeer a Ijsselmeer;b) "Komisia" je Medzinárodná Komisia pre ochranu Rýna (ICPR).Článok 2RozsahTento dohovor sa uplatňuje na:a) Rýn;b) podzemné vody, vzájomne sa ovplyvňujúce s Rýnom;c) vodné a suchozemské ekosystémy, ktoré sa navzájom ovplyvňujú alebo by sa mohli znovu navzájom ovplyvňovať s Rýnom;d) povodie Rýna, pokiaľ jeho znečistenie škodlivými látkami negatívne ovplyvňuje Rýn;e) povodie Rýna, pokiaľ má význam pre protipovodňovú ochranu pozdĺž Rýna.Článok 3CieleZmluvné strany budú prostredníctvom tohto dohovoru sledovať tieto ciele:1. trvalo udržateľný rozvoj rýnskeho ekosystému, najmä prostredníctvom:a) zachovania a zlepšenia kvality vôd Rýna, vrátane kvality plavenín, sedimentov a podzemnej vody, najmä:- ochranou pred znečisťovaním, znižovaním alebo odstraňovaním, ak je možné, znečistenia spôsobeného škodlivými látkami a živinami z bodových zdrojov (napr. priemyslu a obcí) a difúznych zdrojov (napr. poľnohospodárstva a dopravy) – vrátane škodlivých látok a živín z podzemnej vody – a znečistenia z lodnej dopravy;- zabezpečením a zlepšovaním bezpečnosti zariadení a zabraňovaním mimoriadnym udalostiam a haváriám;b) ochrany populácií organizmov a druhovej rozmanitosti a znižovania kontaminácie škodlivými látkami v organizmoch;c) zachovania, zlepšovania a obnovy prirodzenej funkcie vôd; zabezpečenia, aby využívanie toku bralo do úvahy prirodzené prúdenie tuhých látok a podporovalo interakcie medzi riekou, podzemnou vodou a aluviálnymi oblasťami; zachovania, ochrany a reaktivácie aluviálnych oblastí ako prirodzených záplavových území;d) zachovania, zlepšovania a obnovy najprirodzenejších možných prostredí pre voľne sa vyskytujúcu faunu a flóru vo vode, na dne a brehoch rieky, a v priľahlých oblastiach, a zlepšovania životných podmienok rýb a obnovy ich voľnej migrácie;e) zabezpečenia environmentálne rozumného a racionálneho využívania vodných zdrojov;f) zohľadnenia ekologických požiadaviek pri uplatňovaní technických opatrení pre budovanie vodnej cesty, napr. pre protipovodňovú ochranu, lodnú dopravu alebo využívanie vodnej energie na výrobu elektriny;2. výroba pitnej vody z vôd Rýna;3. zlepšenie kvality sedimentov, aby vyťažený materiál mohol byť uložený alebo rozložený bez toho, aby negatívne ovplyvnil životné prostredie;4. všeobecná protipovodňová ochrana s ohľadom na ekologické požiadavky;5. pomôcť obnoviť Severné more v spojení s ostatnými opatreniami, prijímanými na jeho ochranu.Článok 4PrincípyZmluvné strany sa budú pri plnení týchto cieľov riadiť nasledujúcimi princípmi:a) princípom prevencie;b) princípom kontrolných činností;c) princípom nápravy, prednostne pri zdroji;d) princípom, akým znečisťovateľ platí;e) princípom nezvyšovania škody;f) princípom náhrady škody v prípade rozsiahlejších technických opatrení;g) princípom trvalo udržateľného rozvoja;h) uplatňovaním a rozvojom stavu techniky a najlepšou environmentálnou praxou;i) princípom neprenášania environmentálneho znečistenia z jedného prostredia do druhého.Článok 5Záväzky zmluvných stránAby sa dosiahli ciele uvedené v článku 3, a na základe princípov, uvedených v článku 4, zmluvné strany sa zaväzujú, že:1. zintenzívnia svoju spoluprácu a budú sa navzájom informovať, najmä o opatreniach, zameraných na ochranu Rýna, prijatých na ich území;2. vykonajú na svojom území medzinárodné meracie programy a štúdie ekosystému Rýna, dohodnuté s komisiou, a budú informovať komisiu o ich výsledkoch;3. vykonajú analýzy s cieľom identifikovať príčiny a strany, zodpovedné za znečistenie;4. budú iniciovať samostatné činnosti, ktoré považujú za potrebné na svojom území, a v každom prípade zabezpečia, aby:a) vypúšťanie odpadovej vody, ktorá môže ovplyvniť kvalitu vody, podliehalo predchádzajúcemu povoleniu alebo všeobecným predpisom, určujúcim emisné limity;b) emisie nebezpečných látok boli postupne znížené s cieľom dosiahnuť úplné odstránenie;c) dodržiavanie povolení a všeobecných predpisov bolo monitorované, podobne ako emisie;d) povolenia a všeobecné predpisy boli pravidelne skúmané a upravované, ak to umožnia podstatné zlepšenia stavu techniky, alebo ak to vyžaduje stav prijímacieho média;e) riziko znečistenia pri mimoriadnych udalostiach alebo haváriách bolo znížené, pokiaľ to bude možné, prostredníctvom predpisov, a v prípade havárie boli prijaté potrebné opatrenia;f) technické opatrenia, ktoré môžu mať vážny dopad na ekosystém, podliehali predchádzajúcemu schváleniu, spolu s nevyhnutnými podmienkami alebo všeobecným predpisom;5. budú iniciovať potrebné opatrenia na svojom území s cieľom vykonať rozhodnutia, prijaté komisiou, v súlade s článkom 11;6. v prípade mimoriadnych udalostí alebo havárií, ktoré by mohli ohroziť kvalitu vody Rýna, alebo v prípade hroziacej povodne budú bezodkladne informovať Komisiu a zmluvné strany, ktoré môžu byť postihnuté, v súlade s plánmi varovania a vyrozumenia, koordinovanými komisiou.Článok 6Komisia1. Pri uplatňovaní tohto dohovoru zmluvné strany budú pokračovať v spolupráci s komisiou.2. Komisia bude mať právnu subjektivitu. Na území zmluvných štátov bude mať najmä právne postavenie, ktoré právnickým osobám priznáva vnútroštátne právo. Bude zastupovaná svojím predsedom.3. Otázky pracovného práva a sociálne záležitosti sa budú riadiť zákonmi krajiny, v ktorej má Komisia sídlo.Článok 7Usporiadanie komisie1. Komisia bude zložená z delegácií zmluvných strán. Každá zmluvná strana vymenuje svojich delegátov, z ktorých jeden bude vedúcim delegácie.2. Delegácie môžu využívať služby odborníkov.3. Predsedníctvo komisie bude striedavo vykonávať každá delegácia počas troch rokov v poradí, v akom sú zmluvné strany uvedené v úvode. Delegácia predsedajúca komisii vymenuje predsedu. Predseda nebude vystupovať ako hovorca svojej delegácie.Ak sa zmluvná strana vzdá svojho práva predsedať komisii, predsedníctva sa ujme nasledujúca zmluvná strana.4. Komisia vypracuje svoj rokovací poriadok a svoje finančné pravidlá.5. Komisia bude rozhodovať o záležitostiach medzinárodného usporiadania, pracovnej štruktúre, ktorú považuje za potrebnú, a o ročnom prevádzkovom rozpočte.Článok 8Úlohy komisie1. Aby Komisia dosiahla ciele, uvedené v článku 3, bude plniť nasledujúce úlohy:a) pripravovať medzinárodné programy meraní a štúdie ekosystému Rýna a použije ich výsledky v spolupráci s vedeckými inštitúciami, ak to bude potrebné;b) predkladať návrhy na jednotlivé opatrenia a programy opatrení, v prípade potreby vrátane ekonomických nástrojov a s ohľadom na predpokladané náklady;c) koordinovať plány varovania a vyrozumenia zmluvných strán pre Rýn;d) hodnotiť účinnosť prijatých opatrení, najmä na základe správ zmluvných strán a výsledkov programov meraní a štúdií ekosystému Rýna;e) vykonávať všetky ostatné úlohy, ktorými ju poveria zmluvné strany.2. Za týmto účelom Komisia bude prijímať rozhodnutia v súlade s článkami 10 a 11.3. Komisia predloží ročnú správu o činnosti zmluvným stranám.4. Komisia bude informovať verejnosť o stave Rýna a o výsledkoch svojej práce. Môže vypracovať a uverejniť správy.Článok 9Plenárne zasadnutie komisie1. Na žiadosť predsedu sa uskutoční jedno plenárne zasadnutie komisie za rok.2. Mimoriadne plenárne zasadnutie môže zvolať predseda z vlastnej iniciatívy alebo na žiadosť aspoň dvoch delegácií.3. Predseda navrhne program zasadnutia. Každá delegácia bude mať právo požiadať o zaradenie bodov, o ktorých chce rokovať, do programu zasadnutia.Článok 10Rozhodovanie v komisii1. Rozhodnutia komisie budú prijímané jednomyseľne.2. Každá delegácia bude mať jeden hlas.3. Ak opatrenia, ktoré majú vykonať zmluvné strany v súlade s článkom 8 ods. 1 písm. b), spadajú do právomoci Európskeho spoločenstva, Európske spoločenstvo bude hlasovať s počtom hlasov, zodpovedajúcim počtu svojich členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami tohto dohovoru, bez ohľadu na odsek 2 Európske spoločenstvo nebude hlasovať v prípadoch, ak hlasujú jeho členské štáty a naopak.4. Zdržanie sa len jednej delegácie nebude tvoriť prekážku jednomyseľnosti. Toto ustanovenie sa nebude uplatňovať na delegáciu Európskeho spoločenstva. Neprítomnosť delegácie bude považované za zdržanie sa hlasovania.5. Rokovací poriadok môže ustanoviť písomný spôsob práce.Článok 11Vykonanie rozhodnutí komisie1. Komisia oznámi zmluvným stranám vo forme odporúčaní svoje rozhodnutia o opatreniach, uvedených v článku 8 ods. 1 písm. b), ktoré budú vykonané v súlade s národným právom zmluvných strán.2. Komisia môže ustanoviť, že tieto rozhodnutia:a) budú vykonané zmluvnými stranami na základe určitého harmonogramu;b) budú vykonané koordinovane.3. Zmluvné strany budú pravidelne informovať komisiu o:a) legislatívnych, regulačných a iných opatreniach, ktoré prijali s cieľom vykonania ustanovení tohto dohovoru a na základe rozhodnutí komisie;b) výsledkoch opatrení, vykonaných v súlade s pododsekom a);c) problémoch, vznikajúcich pri vykonávaní opatrení, uvedených v pododseku a).4. Ak zmluvná strana nemôže vykonať rozhodnutia komisie, vcelku alebo sčasti, oznámi to komisii v lehote, stanovenej komisiou, v každom jednotlivom prípade, a uvedie svoje dôvody. Každá delegácia môže požiadať o poradu, pričom odpoveď na túto žiadosť musí byť poskytnutá do dvoch mesiacov.Na základe správ od zmluvných strán alebo porady Komisia môže rozhodnúť o prijatí opatrení, ktorých cieľom bude pomôcť pri vykonaní príslušných rozhodnutí.5. Komisia bude viesť zoznam svojich rozhodnutí, adresovaných zmluvným stranám. Zmluvné strany každý rok doplnia do zoznamu aktuálne údaje o pokroku, dosiahnutom pri vykonávaní rozhodnutí komisie, najneskôr dva mesiace pred plenárnym zasadnutím komisie.Článok 12Sekretariát komisie1. Komisia bude mať stály sekretariát, ktorý bude plniť úlohy, ktorými ho poverila Komisia, pod vedením výkonného tajomníka.2. Zmluvné strany rozhodnú o hlavnom sídle sekretariátu.3. Komisia vymenuje výkonného tajomníka.Článok 13Rozdelenie nákladov1. Každá zmluvná strana ponesie náklady na svoje zastúpenie v komisii a svoju pracovnú štruktúru, a každý zmluvný štát ponesie náklady na štúdie a opatrenia, ktoré vykoná na svojom území.2. Rozdelenie nákladov, súvisiacich s ročným prevádzkovým rozpočtom, medzi zmluvné strany bude ustanovené v rokovacom poriadku a finančných pravidlách komisie.Článok 14Spolupráca s ostatnými štátmi, inými organizáciami a zahraničnými odborníkmi1. Komisia bude spolupracovať s inými medzivládnymi organizáciami a môže im adresovať odporúčania.2. Komisia môže uznať za pozorovateľov:a) štáty, ktoré majú záujem o prácu komisie;b) medzivládne organizácie, ktorých práca súvisí s dohovorom;c) mimovládne organizácie, ak ich oblasť záujmu alebo činnosti sú relevantné.3. Komisia si môže vymieňať informácie s mimovládnymi organizáciami, ak ich oblasti záujmu alebo činnosti sú relevantné. Komisia sa bude najmä radiť s týmito organizáciami pred rokovaním o rozhodnutiach, ktoré by mohli mať na ne významný dopad, a bude ich informovať okamžite po prijatí týchto rozhodnutí.4. Pozorovatelia môžu predložiť komisii všetky informácie alebo správy, týkajúce sa cieľov dohovoru. Môžu byť vyzvané, aby sa zúčastnili na zasadnutiach komisie bez hlasovacieho práva.5. Komisia môže rozhodnúť, že sa bude radiť so špecialistami, zastupujúcimi uznávané mimovládne organizácie alebo s inými odborníkmi, a pozývať ich na svoje zasadnutia.6. Podmienky pre spoluprácu a podmienky pre výber a účasť budú ustanovené v rokovacom poriadku a vo finančných pravidlách.Článok 15Pracovné jazykyPracovnými jazykmi komisie budú nemčina, francúzština a holandčina. Podrobné postupy budú ustanovené v rokovacom poriadku a vo finančných pravidlách.Článok 16Riešenie sporov1. Ak medzi zmluvnými stranami vznikne spor, týkajúci sa výkladu alebo uplatňovania tohto dohovoru, príslušné strany sa ho pokúsia vyriešiť rokovaním alebo ľubovoľnou formou riešenia sporu, ktorá je pre ne prijateľná.2. Ak spor nemôže byť vyriešený týmto spôsobom a ak účastníci sporu nerozhodnú inak, na žiadosť jednej z nich bude predložený na arbitráž v súlade s ustanoveniami prílohy tohto dohovoru, ktorá bude tvoriť jeho neoddeliteľnú súčasť.Článok 17Nadobudnutie účinnostiKaždá zmluvná strana oznámi vláde Švajčiarskej konfederácie, keď vykoná postupy, potrebné na uvedenie do účinnosti tohto dohovoru. Vláda Švajčiarskej konfederácie potvrdí prijatie oznámení a súčasne bude informovať ostatné zmluvné strany. Dohovor nadobudne účinnosť na prvý deň druhého mesiaca po prijatí posledného oznámenia.Článok 18Odstúpenie1. Tri roky po nadobudnutí platnosti tohto dohovoru ktorákoľvek zmluvná strana môže od neho kedykoľvek odstúpiť na základe písomného vyhlásenia adresovaného vláde Švajčiarskej konfederácie.2. Odstúpenie od dohovoru nadobudne účinnosť až na konci nasledujúceho roka.Článok 19Zrušenie a nepretržité uplatňovanie existujúceho zákona1. S nadobudnutím platnosti tohto dohovoru a bez ohľadu na odseky 2 a 3 tohto článku sa zrušujú:a) dohoda z 29. apríla 1963, týkajúca sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečistením,b) doplňujúca dohoda z 3. decembra 1976 k dohode z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečistením;c) dohovor z 3. decembra 1976 o ochrane Rýna pred chemickým znečistením.2. Rozhodnutia, odporúčania, hraničné hodnoty a všetky ostatné dohody, schválené na základe dohody z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečistením, doplňujúcej dohody z 3. decembra 1976 k dohode z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečistením, a dohovoru z 3. decembra 1976 o ochrane Rýna pred chemickým znečistením zostanú v platnosti bez zmeny ich právnej povahy, ak ich Komisia výslovne nezruší.3. Rozdelenie nákladov, súvisiacich s ročným prevádzkovým rozpočtom, určené v článku 12 dohody z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečistením, zmenenej a doplnenej doplňujúcou dohodou z 3. decembra 1976, zostane v platnosti, kým Komisia neurčí rozdelenie vo svojom rokovacom poriadku a vo svojich finančných pravidlách.Článok 20Originál a uloženieTento dohovor, vyhotovený v holandskom, francúzskom a nemeckom jazyku, pričom každý z týchto troch textov je rovnako autentický, je uložený u vlády Švajčiarskej konfederácie, ktorá pošle overenú kópiu každej zo zmluvných strán.V Berne 12. apríla 1999Spolkovej republiky Nemecko:Holandského kráľovstva:Francúzskej republiky:Švajčiarskej konfederácie:Luxemburského veľkovojvodstva:Za Európske spoločenstvo:--------------------------------------------------PRÍLOHAARBITRÁŽ1. Ak účastníci sporu nerozhodnú inak, arbitrážne konanie bude vykonané v súlade s ustanoveniami tejto prílohy.2. Arbitrážny súd bude zložený z troch členov. Navrhovateľ a odporca vymenujú po jednom rozhodcovi; obaja rozhodcovia takto vymenovaní určia po vzájomnej dohode tretieho, ktorý bude predsedať súdu.Ak predseda arbitrážneho súdu nebude vymenovaný do dvoch mesiacov od vymenovania druhého rozhodcu, Predseda Medzinárodného súdneho dvora vymenuje rozhodcu v priebehu ďalších dvoch mesiacov na žiadosť prvej strany.3. Ak jeden z účastníkov sporu nevymenuje člena súdu do dvoch mesiacov od prijatia žiadosti, ustanovenej v článku 16 Dohovoru, druhý účastník môže predložiť vec Predsedovi Medzinárodného súdneho dvora, ktorý vymenuje predsedu arbitrážneho súdu v priebehu ďalších dvoch mesiacov. Po vymenovaní predseda požiada účastníka ktorý ešte nevymenoval rozhodcu, aby tak urobil do dvoch mesiacov. Po uplynutí tejto lehoty predseda predloží vec Predsedovi Medzinárodného súdneho dvora, ktorý vykoná toto vymenovanie v priebehu ďalších dvoch mesiacov.4. Ak v jednom z prípadov, uvedených vyššie, Predseda Medzinárodného súdneho dvora nemôže konať alebo je občanom jedného z účastníkov sporu, Podpredseda Súdneho dvora alebo služobne najstarší člen Súdneho dvora, ktorému nič nebráni v konaní a ktorý nie je občanom jedného z účastníkov sporu, vymenuje predsedu arbitrážneho súdu alebo rozhodcu.5. Tieto ustanovenia sa budú uplatňovať obdobne na obsadenie miest, ktoré sa uvoľnili.6. Arbitrážny súd rozhodne na základe noriem medzinárodného práva a najmä na základe ustanovení tohto dohovoru.7. Pokiaľ ide o procedurálne aj podstatné záležitosti, arbitrážny súd rozhodne väčšinou hlasov svojich členov; neprítomnosť alebo zdržanie sa jedného z členov súdu, vymenovaných účastníkmi, nezabráni súdu v dosiahnutí rozhodnutia. V prípade rovnosti hlasov predseda bude mať rozhodujúci hlas. Rozhodnutia súdu budú záväzné pre účastníkov. Každý účastník ponesie náklady na rozhodcu, ktorého vymenoval, a bude sa rovným dielom podieľať na ostatných nákladoch. Pre ostatné záležitosti arbitrážny súd určí svoj vlastný rokovací poriadok.8. V prípade sporu medzi dvoma zmluvnými stranami, z ktorých len jedna je členským štátom Európskeho spoločenstva, ktoré je samo zmluvnou stranou, druhá strana predloží svoju žiadosť súčasne tomuto členskému štátu a spoločenstvu, ktorí spoločne oznámia tejto strane do dvoch mesiacov po prijatí žiadosti, či členský štát, spoločenstvo alebo členský štát a spoločenstvo spolu sú účastníkmi sporu. Ak toto oznámenie nebude poskytnuté v určenom čase, členský štát aj spoločenstvo budú považované za jedného a toho istého účastníka sporu na účely uplatňovania tejto prílohy. To isté bude platiť, ak členský štát a spoločenstvo sú spoločne účastníkom sporu.--------------------------------------------------Protokol o PodpísaníPri podpise Dohovoru o ochrane Rýna vedúci delegácie v ICPR sa dohodli na nasledujúcich bodoch.1. Nasledujúce zostane nedotknuté dohovorom:a) Dohovor z 3. decembra 1976 o ochrane Rýna pred znečisťovaním chloridmi;b) Výmena listov z 29. apríla/13. mája 1983 o Dohovore, uvedenom vyššie, ktorá nadobudla platnosť 5. júla 1985;c) Deklarácia z 11. decembra 1986 vedúcich delegácie vlád, zúčastnených na Dohode z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečisťovaním;d) Doplňujúci protokol z 25. septembra 1991 o Dohovore z 3. decembra 1976 o ochrane Rýna pred znečisťovaním chloridmi;e) Deklarácia z 25. septembra 1991 vedúcich delegácie vlád, zúčastnených na Dohode z 29. apríla 1963, týkajúcej sa Medzinárodnej komisie pre ochranu Rýna pred znečisťovaním.2. "stav techniky" a "najlepšie existujúce techniky" sú synonymné výrazy, a podobne ako výraz "najlepšia environmentálna prax" musia byť chápané tak, ako sú definované v Dohovore zo 17. marca 1992 o ochrane a využívaní cezhraničných vodných tokov a medzinárodných jazier (prílohy I a II) a Dohovore z 22. septembra 1992 o ochrane morského prostredia severovýchodného Atlantiku (príloha I).3. Komisia bude mať ďalej svoje sídlo v Koblenzi.4. V prípadoch riešenia sporov medzi členskými štátmi Európskeho spoločenstva, ktoré sa netýkajú žiadneho iného štátu, sa bude uplatňovať článok 219 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva.V Berne 12. apríla 1999Spolkovej republiky Nemecko:Holandského kráľovstva:Francúzskej republiky:Švajčiarskej konfederácie:Luxemburského veľkovojvodstva:Za Európske spoločenstvo:--------------------------------------------------


text:
Nr . C 318/22 NL Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen 26 . 10 . 96
 de twaalfde overweging van de considerans van de richtlijn nemen over de klachten, na kennisneming van de opmer
 genoemde subsidiariteits- en evenredigheidsbeginsel. Verder kingen van de betrokkenen .
 stelt verzoekster schending van het beginsel patere legem
 quam ipse fecisti, daar de Commissie zelf in haar mededeling Volgens verzoekster blijkt uit deze toelichting geenszins op
 van 14 december 1993 betreffende de tenuitvoerlegging van welke overwegingen feitelijk en rechtens het besluit van de
 het Protocol betreffende de sociale politiek, verzoekster als Commissie is gebaseerd. Concreet volgt dit uit het feit dat de
 representatieve organisatie heeft erkend . Commissie niet onderzoekt in hoeverre de inlichtingen die
 zij heeft besloten mee te delen, als „ zakengeheimen " zijn te
 beschouwen .
 Beroep, op 6 september 1996 ingesteld door vennootschap
 Automobiles Peugeot SA tegen Commissie van de Europese
 Gemeenschappen Beroep, op 9 september 1996 ingesteld door Valio Ltd tegen
 Commissie van de Europese Gemeenschappen
 ( Zaak T-136/96 )
 ( Zaak T-137/96 )
 ( 96/C 318/39
 ( 96/C 318/40 )
 (Procestaai: Frans)
 (Procestaai: Engels)
 Bij het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeen
 schappen is op 6 september 1996 beroep ingesteld tegen Bij het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeen
 Commissie van de Europese Gemeenschappen door ven schappen is op 9 september 1996 beroep ingesteld tegen
 Commissie van de Europese Gemeenschappen door Valio
 nootschap Automobiles Peugeot SA, te Parijs, vertegen
 Ltd, vertegenwoordigd door F. Herbert en D. M. Tomase
 woordigd door X. de Roux, advocaat te Parijs, domicilie
 gekozen hebbende te Luxemburg ten kantore van J. Loesch, vic, advocaten te Brussel, van het kantoor Loeff Claeys
 Verbeke, Tervurenlaan 268A, B-1150 Brussel, domicilie
 advocaat aldaar, Rue Goethe 11 .
 gekozen hebbende te Luxemburg bij C. Zeyen, advocaat
 Verzoekster concludeert dat het het Gerecht behage : aldaar, Rue Ermesinde 67, L 1050 Luxemburg.
 — nietig te verklaren het besluit van de Commissie van Verzoekster concludeert dat het het Gerecht behage :
 19 juli 1996 betreffende klachten nrs . 35.988 , 35.989, — de beschikking vervat in een brief van de Commissie aan
 35.990 en 35.991 ;
 de permanente vertegenwoordiger van Finland bij de
 — de Commissie te verwijzen in de kosten . Europese Unie ( BI.4 D(96 ) SP/cd/501 ) nietig te verkla
 ren , voor zover zij betrekking heeft op de merknamen
 Middelen en voornaamste argumenten „ Voilevi " en „ Voimariini ";
 Verzoekster, een vennootschap die in Europa voertuigen — subsidiair, indien het Gerecht van oordeel is dat de
 van het merk Peugeot verkoopt, komt op tegen het besluit beschikking niet in strijd is met Verordening ( EG )
 van de Commissie in het kader van het onderzoek van vier nr. 2991/94, overeenkomstig verzoeksters middel inzake
 klachten betreffende de verenigbaarheid met de communau onwettigheid te verklaren, dat Verordening ( EG )
 taire mededingingsregels van het standaardcontract betref nr. 2991 /94 niet van toepassing is op verzoekster, voor
 fende de exclusieve verkoop van voertuigen van bedoeld zover zij het verdere gebruik van haar merknamen
 merk, waarbij de Commissie heeft besloten de klagende „ Voimariini " en „Voilevi " voorde betrokken smeerbare
 vennootschappen bepaalde inlichtingen mede te delen die zij vetprodukten verbiedt;
 bij verzoekster zelf heeft verkregen. — de Commissie in de kosten te verwijzen .
 Dit besluit is genomen in weerwil van de aanwijzingen van
 verzoekster die erop heeft gewezen dat de meeste van deze Middelen en voornaamste argumenten
 inlichtingen onder het zakengeheim vielen, nu daaruit bleek Valio is een Finse onderneming in de levensmiddelensector
 welke de voorwaarden zijn voor aansluiting bij het Peugeot die als boterhamsmeersel gebruikte vetmelanges vervaardigt
 dealernet, en hoe dit net functioneert. en in de handel brengt. Deze produkten worden op de Finse
 De verzoekende vennootschap beklaagt zich over de mis markt gebracht onder de merknamen „Voimariini " en
 kenning van de beginselen ontwikkeld in het arrest van „ Voilevi ", die Valio in 1980 en 1979 heeft gedeponeerd en
 24 juni 1986 ( zaak 53/85 , AZKO ). Zij wijster in dit verband die zij sindsdien heeft gebruikt. „Voi " is het Finse woord
 voor boter. De merknamen „Voimariini " en „Voilevi "
 op, dat de Commissie weliswaar bij uitsluiting beslist over
 het vertrouwelijk karakter van de haar in het kader van een hebben geen bepaalde betekenis .
 onderzoek meegedeelde documenten, doch dat deze beoor Krachtens Verordening ( EG ) nr. 2991 /94 ( hierna : „ de
 delingsbevoegdheid gepaard gaat met een strikte motive verordening ") tot vaststelling van normen voor smeerbare
 ringsplicht. Volgens verzoekster moet evenwel worden vetprodukten moet „Voimariini " worden geëtiketteerd met
 vastgesteld, dat het bestreden besluit niet naar behoren is de verkoopbenaming „ Melange " en „ Voilevi " met de
 gemotiveerd . De verwerende instelling beperkt zich name verkoopbenaming „ Halfvolle melange ".
 lijk bij wege van toelichting, tot de verklaring dat het
 noodzakelijk was de betrokken inlichtingen mede te delen, Bij brief van 21 juni 1996 aan de Finse vertegenwoordiging
 teneinde met kennis van zaken een beslissing te kunnen bij de EG stelde de Commissie, dat het exclusieve gebruik
 ---pagebreak--- 26 . 10 . 96 NL Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen Nr . C 318/23
 van de verkoopbenaming „ boter " volgens artikel 2, lid 2, worden bereikt zonder dat een algeheel verbod op
 van de verordening, van toepassing is op merknamen die het het gebruik van bepaalde merknamen noodzakelijk
 woord „ boter " bevatten . De Commissie deelde de perma is .
 nente vertegenwoordiging van Finland derhalve mee, dat de
 merknamen „Voimariini " en „ Voilevi " niet langer mochten Tot staving van het verzoek wordt aangevoerd, dat de
 worden gebruikt, ondanks het feit dat zij lang voor de gesteld misleidende lettergreep „Voi " in de merknamen
 inwerkingtreding van de verordening op 1 januari 1996 buiten de Lid-Staat waar de bedoelde produkten tot
 waren gedeponeerd . dusver uitsluitend zijn verkocht ( Finland ) geen enkele
 verwijzing naar of verband met boter inhoudt.
 — Nietigverklaring van de beschikking van de Commis
 sie Voorts worden de merknamen in Finland al zo lang
 gebruikt, met alle noodzakelijke en relevante verduide
 lijkingen over de juiste aard van het produkt, dat er geen
 Volgens verzoekster moet de beschikking om de vol gevaar voor verwarring bestaat.
 gende redenen worden nietig verklaard:
 — schending van wezenlijke vormvoorschriften, door
 dat de beschikking eenzijdig is gegeven zonder dat
 Valio de kans kreeg te worden gehoord om haar
 standpunt ter kennis van de Commissie te bren Beroep, op 6 september 1996 ingesteld door G. Ballone
 gen ; Burini tegen Hof van Justitie van de Europese Gemeen
 schappen
 — de beschikking gaat uit van een verkeerde uitlegging
 van de verordening, aangezien die geen betrekking ( Zaak T-138/96 )
 heeft op merknamen, die moeten worden onder ( 96/C 318/41 )
 scheiden van verkoopbenamingen;
 (Procestaai: Italiaans)
 — voor de merknamen van Valio moet de uitzondering
 van artikel 2, lid 2, van de verordening gelden, die Bij het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeen
 betrekking heeft op produkten waarvan de exacte schappen is op 6 september 1996 beroep ingesteld tegen het
 aard vanwege traditioneel gebruik duidelijk is Hof van Justitie van de Europese Gemeenschappen door G.
 bepaald; Ballone Burini, vertegenwoordigd door G. Piersimoni,
 — de beschikking is kennelijk onevenredig. advocaat te Ancona ( Italië ), domicilie gekozen hebbende te
 Luxemburg bij M. Pantanetti, Rue de Dudelange 17,
 Kayl.
 — Onwettigheid
 Verzoeker concludeert dat het het Gerecht behage :
 Subsidiair, indien het Gerecht van eerste aanleg van
 oordeel is dat de beschikking verenigbaar is met Veror — nietig te verklaren het jurybesluit van 18 juli 1996
 dening ( EG ) nr. 2991 /94, wenst Valio op volgende houdende afwijzing van zijn verzoek om toelating tot
 gronden het in artikel 184 van het EG-Verdrag voor algemeen vergelijkend onderzoek CJ/A/11 bij het Hof
 ziene middel van onwettigheid aan te voeren : van Justitie van de Europese Gemeenschappen;
 — de verordening diende te worden gebaseerd op — verweerder te verwijzen in de kosten.
 artikel 100 A of artikel 235 van het Verdrag, en niet
 ( of althans niet uitsluitend ) op artikel 43 .
 Middelen en voornaamste argumenten
 — de verordening schendt het rechtszekerheidsbeginsel,
 doordat zij de duidelijke definitie van „ verkoopbe Verzoeker komt op tegen het besluit van de jury waarbij hij
 naming " in Richtlijn 79/112/EEG betreffende de niet is toegelaten tot algemeen vergelijkend onderzoek
 etikettering van levensmiddelen in onduidelijke mate CJ/A/1 1 ( administrateurs met Italiaanse juridische vorming)
 uitbreidt . op de volgende gronden : „ de kandidaat voldoet niet aan het
 vereiste van talenkennis als bedoeld in punt 3B.2 van de
 — de verordening, die een a-priori-verbod op het aankondiging van vergelijkend onderzoek, waarin het heet:
 gebruik van bepaalde merknamen bevat, discrimi om redenen van dienstbelang is een goede kennis van de
 neert de houders van merknamen voor smeerbare Franse taal vereist ". Verzoeker heeft in zijn sollicitatie alleen
 vetprodukten tegenover de houders van merknamen melding gemaakt van een „ redelijke " kennis van de Franse
 voor andere levensmiddelen die vallen onder Richt taal . Volgens de jury had bij de indiening van zijn sollicitatie,
 lijn 79/112/EEG, die geen a-priori-verbod bevat, dit wil zeggen vóór 28 september 1995 , het bewijs moeten
 maar verlangt dat rekening wordt gehouden met alle worden geleverd dat hij aan bovenbedoeld vereiste vol
 omstandigheden waaronder een bepaald produkt deed .
 wordt verkocht .
 Verzoeker vordert de nietigverklaring van voormeld besluit
 — de verordening schendt het evenredigheidsbeginsel, wegens bevoegdheidsoverschrijding, strijd met de logica en
 aangezien uit de bepalingen van Richtlijn 79/112/ het gezond verstand, ontoereikende motivering, onjuiste
 EEG betreffende misleidende vermeldingen blijkt, uitlegging van de vereisten en verdraaiing van de feiten . Het
 dat hetzelfde doel van consumentenbescherming kan beroep is gebaseerd op de volgende gronden :