text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52005PC0608
 Provádění lisabonského programu Společenství - Návrh nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) kterým se vydává celní kodex Společenství (Modernizovaný celní kodex) {SEK(2005) 1543} /* KOM/2005/0608 konecném znení - COD 2005/0246 */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 30.11.2005KOM(2005) 608 v konecném znení2005/0246 (COD)Provádění lisabonského programu Společenství NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES)kterým se vydává celní kodex Společenství(Modernizovaný celní kodex)(předložený Komisí){SEK(2005) 1543}DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |110 | Odůvodnění a cíle návrhu Stávající celní kodex Společenství, nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, je zastaralý. Neudržel krok ani s pronikavými změnami prostředí, v němž se uskutečňuje mezinárodní obchod, zvláště s rychle a nezvratně se zvyšujícím využíváním informačních technologií a výměny elektronických dat, ani se změnou oblasti činnosti celních orgánů. To oslabuje efektivitu celního odbavení a kontrol k odhalení rizik na vnitřním trhu. Je třeba rovněž zohlednit agendu Společenství pro usnadnění obchodování v souvislosti s rozvojovou agendou z Dauhá, jakož i požadavky vyplývající z potřeby reagovat na bezpečnostní hrozby posílením kontrol na vnějších hranicích Společenství. Modernizace celního kodexu, racionalizace celních režimů a postupů a úprava pravidel ve smyslu společných norem pro systémy informačních technologií umožní realizovat iniciativu elektronické veřejné správy v oblasti cel; vytvořením méně komplikovaných a přehlednějších předpisů a novým seskupením některých nařízení splnit v této oblasti závazky v rámci iniciativy „zlepšení právní úpravy“; posílit konkurenceschopnost společností podnikajících ve Společenství a se Společenstvím, což přinese hospodářských růst; zavedením společných norem (včetně norem pro analýzu rizik) a jejich spravováním prostřednictvím společného rámce informačních technologií zvýšit bezpečnost na vnější hranici a zlepšit její zabezpečení; snížit riziko podvodu; přispět k větší soudržnosti mezi politikami, např. politikou nepřímého zdanění, zemědělskou a obchodní politikou a politikami pro oblasti zdravotnictví, životního prostředí a ochrany spotřebitele; a zajistit účinný rozhodovací proces při přijímání prováděcích opatření, pokynů a vysvětlivek a dát Komisi možnost požadovat po vnitrostátních správních orgánech, aby určité rozhodnutí stáhly. Změn takového rozsahu nelze dosáhnout pokračujícím pozměňováním stávajícího celního kodexu, ale pouze jeho celkovým přepracováním, tj. tím, že jej nahradí modernizovaný celní kodex Společenství. |120 | Obecné souvislosti Stávající návrh je nutné vnímat v souvislosti s obnovenou lisabonskou strategií, jejímž cílem je, aby byla Evropa atraktivnějším místem pro investice i k práci, aby základem hospodářského růstu Evropy byly znalosti a inovace a aby politiky umožňovaly podnikům v EU vytvářet pracovní místa ve vyšším počtu i kvalitě. Tím, že podniky budou moci prostřednictvím elektronického celnictví plně požívat výhod moderních technologií a z nich plynoucího usnadnění obchodu, budou splněny cíle iniciativy elektronické veřejné správy, což bylo rovněž účelem vytvoření stávajícího návrhu. Návrhy Komise na vytvoření jednoduchého elektronického prostředí v celnictví a obchodě byly vítány a podpořeny v usnesení Rady z prosince 2003, kterým byly schváleny návrhy Komise na modernizaci celních předpisů a režimů a na zřízení rámce právních předpisů na podporu reformovaných celních režimů v souvislosti s počítačovými technologiemi. Od svého přijetí v roce 1992 stávající kodex neprošel všeobecnou revizí, pouze omezenými změnami týkajícími se konkrétních problémů. Základem režimů jsou dosud transakce uskutečňované pomocí dokladů v listinné podobě, a třebaže elektronická podoba celního odbavení prostřednictvím vnitrostátních elektronických systémů je nyní pravidlem spíše než výjimkou, užívání těchto systémů podle práva Společenství není povinné. Aplikace informačních technologií na úrovni Společenství k účelům celního odbavení v podstatě neexistují, nový počítačově zpracovávaný tranzitní systém NITS však úspěšně prokázal proveditelnost takovýchto systémů a otevřel tak možnosti pro obdobné aplikace v dalších celních režimech. Úloha celních orgánů se navíc posouvá od výběru cel, který za posledních 20 let výrazně poklesl, směrem k používání nesazebních opatření, zejména těch, jež se vztahují k bezpečnosti a zabezpečení, k boji proti padělanému zboží, praní špinavých peněz a drogám, směrem k používání ochranných hygienických a zdravotních opatření a opatření na ochranu spotřebitele a životního prostředí a rovněž směrem k výběru DPH a spotřebních daní nebo k osvobození od těchto daní při vývozu. Celní kodex je nutné upravit tak, aby nejen vyhovoval elektronickému prostředí pro oblast cel a obchodu, ale rovněž jej spravoval. Jak hospodářské subjekty, tak správní orgány jsou navíc pro využití této příležitosti k celkovému přepracování celních předpisů tak, aby se zjednodušily a zpřehlednily. Pronikavé změny jsou v neposlední řadě nutné proto, aby se clo v rozšířeném Společenství a elektronickém obchodním prostředí vybíralo na místě k tomu nejpříhodnějším, a tím je místo, kde je hospodářský subjekt usazen (centralizované celní řízení). Zároveň je nezbytné zabezpečit dodržování společných norem, včetně norem pro analýzu rizik a celní sankce. V případě celních sankcí toho lze dosáhnout pouze prostřednictvím společného rámce Společenství, jehož návrh Komise předloží v nejbližší době. Rovněž je třeba zajistit větší soudržnost s dalšími politikami Společenství, jako politikou nepřímého zdanění, zemědělskou a obchodní politikou a politikami pro oblasti zdravotnictví, životního prostředí a ochrany spotřebitele. K tomu je nutné přepracovat rozdělení úkolů mezi vnitrozemskými a hraničními celními úřady. Nebudou-li změny v kodexu provedeny, bude to znamenat, že společnosti podnikající v Evropě nebudou moci plně využít výhody moderních podmínek, za nichž mohou plnit své povinnosti v mezinárodním obchodě, což v prostředí stále tvrdší konkurence ovlivní jejich výsledky. Zastaralé režimy, řízení a další celní pravidla, které byly vytvořeny pro prostředí, jemuž dominovaly doklady v listinné podobě, rovněž zvyšují riziko podvodů, oslabují bezpečnost na vnější hranici a její zabezpečení a upozaďují úlohu celních orgánů jakožto základního činitele v rámci ochrany hranic a dohledu nad nimi ve vztahu k mezinárodnímu pohybu zboží. |130 | Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství, a nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství. Návrh a jeho prováděcí předpis nahradí zmíněná nařízení a rovněž související nařízení a jejich prováděcí předpisy, jež jsou včleněna do nového kodexu: nařízení Rady (EHS) č. 918/83 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla, nařízení Rady (EHS) č. 3925/91 ze dne 19. prosince 1991 o vyloučení kontroly a formalit u příručních a zapsaných zavazadel osob uskutečňujících lety a námořní cesty uvnitř Společenství, nařízení Rady (ES) č. 82/2001 ze dne 5. prosince 2000 o definici pojmu „původní produkty“ a metodách správní spolupráce při obchodování mezi celním územím Společenství a Ceutou a Melillou, nařízení Rady (ES) č. 1207/2001 ze dne 11. června 2001 o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi. |140 | Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Je v souladu s obnovenou lisabonskou strategií a iniciativou elektronické veřejné správy. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADU |Konzultace zúčastněných stran |211 | Metody konzultace, hlavní cílová odvětví a obecný profil respondentů Jednotlivé verze z různých stadií přípravy předlohy modernizovaného celního kodexu byly od května 2004 projednávány s celními správami členských států, ve Výboru pro celní kodex, s evropskými oborovými organizacemi a na schůzích kontaktní skupiny pro obchod. V létě roku 2004 na internetu proběhly otevřené konzultace. Četné připomínky různých hospodářských subjektů, členských států a třetích zemí byly poté vzaty v potaz při tvorbě předlohy revidované verze, která byla v dubnu roku 2005 předložena zmíněným zainteresovaným stranám na velkém semináři v Budapešti. Evropským oborovým organizacím a celním správám byl navíc zaslán dotazník, aby byla zajištěna zpětná vazba týkající se pravděpodobných nákladů a přínosu spojených s prováděním modernizovaného celního kodexu. |212 | Shrnutí odpovědí a způsob, jakým byly vzaty v úvahu Odezva na návrh Komise zaznamenaná v rámci těchto konzultací a na budapešťské konferenci byla z velké části kladná; některé konkrétní připomínky nicméně byly při konečné tvorbě návrhu zohledněny. Byly obdrženy vyplněné dotazníky týkající se dopadů a jejich výsledky byly shrnuty v posouzení dopadů, jež je součástí této předlohy návrhu. |213 | Od 1. července do 15. září roku 2004 probíhaly otevřené konzultace na internetu. Komise obdržela 56 odpovědí. Výsledky, včetně odpovědí Komise týkajících se způsobu, jakým byly připomínky zohledněny, jsou k dispozici na adrese http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/resources/documents/CustomsCodes_tables.pdf |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |229 | Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |230 | Posouzení dopadů Právní předpis bez dalších změn: Takové řešení znamená, že by se nadále uplatňoval stávající celní kodex, který byl sice nedávno změněn, ale byl koncipován v osmdesátých letech a vstoupil v platnost v letech devadesátých. Jako běžný postup budou nadále definovány transakce založené na listinných dokladech. Celní režimy a řízení budou nadále zbytečně komplikované a předpisy nebudou odrážet hospodářskou situaci, v důsledku čehož bude uplatňování těchto zastaralých pravidel v moderním prostředí jak pro celní správy, tak pro hospodářské subjekty stále obtížnější. Nedávno zveřejněná novela celního kodexu zabývající se otázkami bezpečnosti by pravděpodobně vedla k nárůstu nákladů na jeho dodržování o přibližně 1 200 mil. EUR, který by se mohl částečně snížit zásluhou některých vnitrostátních iniciativ v oblasti informačních technologií, a rovněž k nárůstu investic o 50 až 60 mil. EUR za rok, které by Komise a členské státy vynaložily do vybudování nutné informačně technologické infrastruktury. Členské státy by se i bez reorganizace celního kodexu mohly v rámci stávajícího právního rámce rozhodnout, že budou zavádět elektronické systémy a vytvářet interoperabilní celní systémy, a to jak v rámci téhož členského státu, tak ve vztahu k jiným členským státům. To by však neumožnilo přechod k plně elektronickému prostředí, jelikož hospodářské subjekty by nadále měly možnost předkládat celní prohlášení v listinné podobě namísto podoby elektronické. Je také pravděpodobné, že by se interoperabilita omezila pouze na celní správy, jelikož by celní kodex právně nestanovoval povinnost zavedení jednotného portálu (single window). Dostupnost pro hospodářské subjekty by zůstala pouze na úrovni současné situace, kdy pro ně existují pouze vnitrostátní, neharmonizovaná kontaktní místa. Bylo by sice možné povzbuzovat poskytovatele služeb a celní správy k vytvoření jednoho přístupového bodu, kde by hospodářské subjekty mohly podávat celní prohlášení odpovědným celním orgánům prostřednictvím jejich stávajících kontaktních míst, čímž by nedošlo k navyšování nákladných investic, jenže pro členské státy by z právních předpisů nevyplývala povinnost do takových systémů investovat. Hospodářské subjekty by tak měly omezenější možnost využívat taková zjednodušení, jako je centralizované celní řízení a jednotný portál (single window), a rozhodnutí, jež mají působnost po celém Společenství. Pouze další harmonizace pravidel a postupů na úrovni ES nám umožní plně zúročit přínos nového elektronického celnictví v souvislosti s novou situací v podnikání a obchodě. Bez této harmonizace by se brzdilo také vytváření celoevropských strategií a režimů včetně jednotného softwaru. Nadnárodní společnosti by nadále musely často používat služby zástupců v daných členských státech nebo zakládat pobočky ve všech členských státech, kde působí, i když jsou schopné používat elektronické celní režimy. To by sice snížilo výše zmíněné náklady na dodržování předpisů týkajících se bezpečnosti o 15 %, ale pravděpodobně by vznikly dodatečné náklady okolo 40 až 50 mil. EUR za rok. Modernizovaný celní kodex: Toto řešení znamená, že je zaveden příslušný právní rámec, a dosáhnout elektronického celnictví bude výrazně jednodušší. V rámci tohoto řešení je elektronické celnictví především „celnictvím výkonným“, jež prošlo rozsáhlou reorganizací a jež představuje komplexní systém určený pro obchodní prostředí. Z hlediska informačních technologií s sebou tato strategie nese malé riziko, jelikož zahájení jakýchkoliv významných akcí a investic, ať už na úrovni Společenství nebo na úrovni vnitrostátní, je založeno na pevném právním základě. Řešení umožňuje zjednodušit právní předpisy, mít rovné podmínky pro hospodářské subjekty, odstranit omezení pro celní zástupce a vyvinout celní informační portál, interoperabilní a dostupné automatizované celní systémy, jedny přístupové body, jednotný portál (single window) a kontrolu zboží za použití jednoho správního místa (one stop shop) všemi orgány, jichž se týká pohyb zboží přes hranice Společenství. V rámci tohoto řešení by se nejen významně snížilo riziko podvodů, ale též by se usnadnilo obchodování. Lze dosáhnout všech cílů, pokud jde o modernizaci a racionalizaci a plně elektronické prostředí v celnictví a obchodě. Společnosti by mohly využívat mnohem kvalitnější povolovací program, který představuje další usnadnění a zjednodušení. Za určitých podmínek budou moci využívat centralizované celní řízení, v jehož rámci budou moci jednat pouze s jedním celním úřadem v EU. Informace by byly snáze dostupné prostřednictvím společných celních portálů a všechny úkony příslušející různým odpovědným správám by mohly být provedeny prostřednictvím jednotného portálu (single window). Náklady na takto „výkonné celnictví“ by samozřejmě byly vyšší než u předcházejícího řešení, další roční investice by dostoupily výše 40 až 50 mil. EUR až do roku 2013 pro Komisi i členské státy dohromady. V době své plné funkčnosti, která nastane nejdříve v roce 2009, by však přínos mohl dosáhnout až 2 500 mil. EUR za rok. Toto řešení si na sebe vydělá v roce 2010. |231 | Posouzení dopadů, které provedla Komise, je uvedeno v pracovním programu, jehož zprávu lze nalézt na stránce: http://europa.eu.int/comm/taxation_customs/common/consultations/customs/index_en.htm. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |305 | Shrnutí navrhovaných opatření Nahradit stávající celní kodex Společenství a související nařízení vyjmenovaná v bodě 1 modernizovaným celním kodexem, který racionalizuje celní režimy a stanoví základ pro dostupné, interoperabilní systémy celního odbavení na úrovni EU. |310 | Právní základ Články 26, 95, 133 a 135 Smlouvy o ES. |329 | Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z tohoto důvodu/těchto důvodů: |331 | Modernizovaný celní kodex obsažený v návrhu byl vytvořen v co nejjednodušší podobě s cílem zajistit v součinnosti s prováděcími předpisy, pokyny a vysvětlivkami jeho jednotné používání po celém Společenství. Směrnice by takového cíle nedosáhla. |332 | Zjednodušení režimů je klíčové pro úspěšný přechod k elektronickému celnímu prostředí. Díky němu se rovněž sníží zátěž celní správ a hospodářských subjektů, které jsou v důsledku posledních změn ve stávajícím kodexu z bezpečnostních důvodů nuceny investovat do elektronických systémů. |Volba nástrojů |341 | Navrhované nástroje: nařízení. |342 | Jiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu/těchto důvodů: V záležitostech zahraničního obchodu má Společenství výlučnou pravomoc, jednotné uplatňování celních právních předpisů tedy může zajistit pouze nařízení. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |401 | Členské státy a hospodářské subjekty budou muset investovat do dostupných, interoperabilních systémů celního odbavení. |DALšÍ INFORMACE |510 | Zjednodušení |511 | Návrh stanoví zjednodušení správních postupů pro veřejné orgány (EU nebo vnitrostátní) a zjednodušení správních postupů pro soukromé subjekty. |512 | Vedle jednodušší stavby s méně články a jednoduššími pravidly a vedle důsledněji používané terminologie nový kodex charakterizuje vstřícný přístup k zákazníkovi a používání srozumitelných definic činností jako dovoz, vývoz, pohyb, uskladnění, zušlechtění a použití zboží. Volí pojetí zaměřené na celní řízení a podobné režimy sdružuje pod společná pravidla s méně výjimkami; některé režimy mají být zrušeny, některé sloučeny nebo sladěny a stávajících třináct různých celně schválených určení nebo použití tak bude omezeno na pouhé tři základní režimy, režim dovozu, vývozu a zvláštní režim. Každý z nich má vzájemně provázaná pravidla týkající se především povolení, jistot a celních dluhů. Více než dvě třetiny z 258 článků stávajícího kodexu tak byly pozměněny, či začleněny nebo přesunuty do prováděcího předpisu. Díky tomuto modernizovanému kodexu, jenž bude spojen s jednodušším prováděcím předpisem a rovněž s pokyny a vysvětlivkami v konsolidovaném znění, bude lépe zajištěn přesnější a soudržnější výklad a používání celních pravidel ze strany členských států, což bude nesmírně přínosné pro hospodářské subjekty. |513 | Sloučení nebo sladění souvisejících režimů znamená, že bude potřeba méně odborníků, nebude potřeba tolik odborníků školit, k provádění celní pravidel bude potřeba méně plánovací činnosti a lidské zdroje bude možné výhodněji umístit do rizikových oblastí, a tudíž zvýšit bezpečnost a snížit riziko nesrovnalostí. Toto pojetí bude přínosem pro celní správy, které v současné době snižují stavy nebo tak již učinily. |514 | Jednodušší uspořádání a maximum společných prvků v různých opatřeních zajistí snazší dostupnost předpisů a méně plánovací činnosti nutné k dodržování celních předpisů. Přesnější a soudržnější výklad a používání celních předpisů bude pro hospodářské subjekty znamenat velký přínos. |517 | Návrh je obsažen v pracovním a legislativním programu Komise pod značkou 2004/TAXUD-015. |520 | Zrušení platných právních předpisů Přijetí tohoto návrhu povede ke zrušení platných právních předpisů. |570 | Podrobné vysvětlení návrhu HLAVA I: OBECNÁ USTANOVENÍ Nový text zahrnuje přehled úkolů, který popisuje úlohu a cíle celních správ a stanovuje, že k celním právním předpisům patří i celní sazebník, což předcházející kodex opomenul a je nutné to opravit. Je zaveden princip elektronických celních prohlášení a elektronické výměny dat mezi celními správami, přičemž se plně dodržují ustanovení o ochraně údajů spolu s právním základem pro dobrovolnou výměnu doplňujících informací mezi hospodářskými subjekty a celními orgány. Změnila se pravidla o zástupcích a předcházející omezení byla zrušena, jelikož nebyla ani slučitelná s elektronickým prostředím, ani s principy jednotného trhu. Tato revize je v souladu s obecným přístupem, v jehož rámci jsou z kodexu vypuštěna všechna zmocnění pro přijetí zvláštních vnitrostátních právních předpisů, s výjimkou případů, kdy se vztahují k organizaci celních kontrol. Byl rozšířen rámec pro program schválených hospodářských subjektů, který byl do kodexu zahrnut nařízením Rady (EHS) č. 648/2005. Ustanovení kodexu jsou v souladu s Listinou základních práv, která požaduje, aby měla každá osoba právo na slyšení předtím, než je přijato rozhodnutí v její neprospěch, a to včetně rozhodnutí o výběru cla po propuštění zboží a rozhodnutí o odmítnutí vrácení či prominutí cla. Bylo upřesněno, že jednu žádost může podat několik osob a jedno rozhodnutí se může na několik osob vztahovat, že rozhodnutí jsou platná po celém Společenství, není-li stanoveno jinak, a že pravidla týkající se rozhodnutí jsou platná, i pokud se celní orgány zabývají opravným prostředkem. Návrh předpokládá, že členské státy stanoví účinné, přiměřené a odrazující sankce. Za účelem posílení soudržnosti na celém vnitřním trhu bude později Radě a Evropskému parlamentu navržen společný rámec pro sankce za porušení celních předpisů Společenství. Nařízení Rady (EHS) č. 3925/91 ze dne 19. prosince 1991 je možné zrušit, jelikož byly do této kapitoly zahrnuty výjimky z kontrol nebo formalit. Všechny situace, kdy celní správy smějí požadovat úhradu nákladů nebo účtovat poplatky, jsou sdruženy v jednom článku místo v několika. Poplatky za povolení odkladu platby byly zrušeny. Ustanovení o měnovém přepočtu byla sloučena a sladěna s nařízením (EHS, Euratom) č. 1182/71; podrobnější prováděcí pravidla mají nyní být stanovena v prováděcím předpise k celnímu kodexu. HLAVA II: FAKTORY, NA JEJICHŽ ZÁKLADĚ SE STANOVUJE DOVOZNÍ NEBO VÝVOZNÍ CLO A JINÁ OPATŘENÍ PŘI OBCHODU SE ZBOŽÍM Nová ustanovení jsou sladěna s článkem 3 Marrákešské dohody o pravidlech původu z roku 1994. Po završení mezinárodní harmonizace tak bude možné zahrnout nová pravidla původu do prováděcího předpisu k celnímu kodexu. Navíc je vyjasněno, že nepreferenční pravidla původu se vztahují i na používání opatření Společenství, která nemají spojitost se cly či obchodem. Všechna autonomní pravidla o původu použitelná v preferenčních režimech, včetně Ceuty a Melilly, avšak mimo ta, která jsou použitelná na zámořské země a území uvedené v příloze II Smlouvy o ES, mají být rovněž přijata postupem projednávání ve výboru. Články obecně pojednávající o problematice určování hodnoty jsou seskupeny na jednom místě, aby poskytovaly obecný právní základ k přijetí prováděcích pravidel, zejména když EU přijme závazky a povinnosti ve vztahu Dohodě WTO o celní hodnotě včetně rozhodnutí Výboru WTO pro celní hodnotu. HLAVA III: CELNÍ DLUH A JISTOTY Modernizace a zjednodušení pravidel o celním dluhu si vyžadují větší změny, jelikož to, zda celní dluh vznikl, či nikoliv, závisí na objektivních okolnostech a nikoliv na tom, o jak vážnou nedbalost ze strany zúčastněné osoby se jednalo. To je v souladu s Kjótskou úmluvou stanovující, že clo bude vráceno, pokud se zjistí, že následkem chybného odhadu došlo k přeplatku (Obecná příloha, kapitola 4, norma 18). Správní sankce jsou přiměřenější odezvou na porušení celních předpisů v případech, kdy celní orgány mají možnost zjistit, zda byl celní režim ukončen nebo vyřízen v souladu s celními předpisy. V souvislosti s návrhem nového rozdělení pravomocí mezi hraniční a vnitrozemské celní úřady se navrhuje, aby celní dluh obvykle vznikal tam, kde je držitel režimu nebo povolení usazen, s výjimkou případů, kdy držitel není usazen na celním území Společenství nebo kdy došlo k porušení předpisů. V těchto případech se uplatní zůstatková pravidla tak jako v současnosti. Kapitola 4 obecné přílohy Kjótské úmluvy přenechává určení faktorů, podmínek a okamžiku pro určení výše cla a daní vnitrostátním právním předpisům nebo právním předpisům Společenství, a tudíž není důvod zachovávat komplikovaná pravidla pro určování celního dluhu v souvislosti s režimy podmíněného osvobození od cla, svobodnými pásmy nebo svobodnými sklady. Ustanovení hlavy III vztahující se k „celnímu dluhu a jistotám“ vyváženě zohledňuje jak zájmy obchodu, zejména díky obecné možnosti snížit částku jistoty v případě možných dluhů a díky zvětšení rozsahu případů, kdy může celní dluh zaniknout, tak ochranu finančních zájmů Společenství a členských států, která se zlepšuje díky většímu rozsahu používání jistoty, poskytované k zajištění částky celního dluhu. Vnitřní trh bude lépe fungovat díky harmonizaci opatření, jako jsou lhůty na oznámení částky celního dluhu v případě, že činy, které vedly ke vzniku dluhu, jsou trestné, a pravidla o vyžadování úroku z prodlení. HLAVA IV: PŘÍCHOD ZBOŽÍ NA CELNÍ ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍ Tato hlava zahrnuje změny celního kodexu týkající se bezpečnosti, které zavedlo nařízení (ES) č. 648/2005, a tyto změny dále začleňuje a sceluje, přičemž bere ohled na všeobecné zavedení elektronických celních prohlášení, elektronické výměny dat mezi celními správami, zejména systému kontroly při dovozu (ICS), a na vytvoření společných portálů a jednotného portálu (single window). Vynětí svobodných pásem z celního dohledu, jež představovalo bezpečnostní riziko, se ruší; svobodná pásma se stávají celním režimem a podléhají celním kontrolám při vstupu a kontrolám dokladů. Pravidla o předložení zboží byla přepracována, aby bylo jasné, jaké jsou povinnosti a kdo je odpovědný za oznámení příchodu zboží celním orgánům a jeho zpřístupnění pro účely kontroly. Lhůty, během nichž musí být zboží přiděleno k celnímu režimu, jsou vypuštěny, jelikož dočasné uskladnění samo o sobě bude představovat zvláštní režim. HLAVA V: OBECNÁ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE CELNÍHO STATUSU A CELNÍHO REŽIMU Významné změny se týkají elektronického celního prohlášení, jež se stává obvyklou formou celního prohlášení, a sladění dřívějších variant zjednodušení celního režimu, včetně místního celního řízení. Základní zásady předpokladu a ztráty statusu zboží Společenství byly z prováděcího předpisu k celnímu kodexu přesunuty do kodexu samého. Podrobná pravidla budou nadále uvedena v prováděcím předpise k celnímu kodexu. Kromě některých výjimek, např. karnetu TIR a ATA, kde se celní prohlášení vyžaduje, se stanou pravidlem elektronická prohlášení. Ačkoliv bylo objasněno, že svobodná pásma napříště budou celním režimem, stávající zproštění povinnosti podávat celní prohlášení se zachová. Pokud je to povoleno, podání elektronického prohlášení smí být nahrazeno přístupem do deklarantova elektronického systému. V elektronické podobě smějí být podány rovněž podklady; dokumenty nemusejí „doprovázet“ prohlášení za předpokladu, že jsou „celním orgánům zpřístupněny“. V souladu se zásadami Kjótské úmluvy nový kodex umožňuje, aby se celní prohlášení podávalo, registrovalo a kontrolovalo před příchodem zboží a aby bylo místo podání prohlášení odděleno od místa, kde se zboží fyzicky nachází. Je zde rovněž ustanovení o propuštění zboží na místě odlišném od toho, kde bylo přijato celní prohlášení, což spolu se sloučením zjednodušeného celního režimu a místního celního řízení umožňuje provádění „centralizovaného celního řízení“. V rámci tohoto systému může schválený hospodářský subjekt podat své souhrnné prohlášení a/nebo celní prohlášení v elektronické podobě ze svých prostor bez ohledu na to, ve kterém členském státě zboží vstupuje do Společenství nebo jej opouští, a tak je možné, aby společnosti vyřizovaly veškerou svou obchodní agendu v EU s jedním celním úřadem. HLAVA VI: PROPUŠTĚNÍ DO VOLNÉHO OBĚHU A OSVOBOZENÍ OD DOVOZNÍHO CLA Propuštění do volného oběhu je jedním z nejdůležitějších celních režimů, a proto se považuje za vhodné mu věnovat zvláštní, byť stručnou kapitolu. Dále se tato hlava zabývá zbožím propuštěným do volného oběhu za zvláštních okolností s výjimkou zboží, kterému byl přidělen režim konečného použití, jemuž se věnuje hlava VII (Zvláštní režimy), a obsahuje právní základ pro ustanovení, která obsahovalo někdejší nařízení Rady (EHS) č. 918/83 o systému Společenství pro osvobození od cla a která mají být uvedena v prováděcím předpise k celnímu kodexu. Takový přístup je transparentnější než některá ustanovení uvádět v samostatném nařízení Rady/Evropského parlamentu. HLAVA VII: ZVLÁŠTNÍ REŽIMY Někdejší režimy podmíněného osvobození od cla byly seskupeny v jeden celek a sladěny s dalšími podobnými celně schválenými určeními nebo použitími do čtyř zvláštních režimů: tranzitu (vnější tranzit, vnitřní tranzit); uskladnění (dočasné uskladnění, uskladnění v celním skladu, svobodná pásma); zvláštního použití (dočasné použití, konečné použití); a zušlechtění (aktivní a pasivní zušlechťovací styk). Toto sladění umožnilo sloučit režim aktivního zušlechťovacího styku s přepracováním pod celním dohledem a upustit od aktivního zušlechťovacího styku v systému navracení, neboť záměr zpětně vyvézt se již nepovažuje za nezbytný. Společnými pravidly se budou řídit všechny zvláštní režimy, týkající se jistoty, žádosti a povolení, či použití rovnocenného zboží, přičemž zvláštní pravidla zůstanou zachována pro individuální režim pouze v případech řádně opodstatněných ekonomickými důvody. Zapracována byla rovněž vysvětlení ohledně osvobození od DPH při dovozu a osvobození od spotřební daně, jež vyplývají z čl. 7 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 šesté směrnice o DPH a čl. 5 odst. 2 směrnice 92/12/EHS. Zvláštní pravidla pro zemědělské produkty jsou uvedena v zemědělských právních předpisech, nikoliv v prováděcím předpise k celnímu kodexu, a odkaz na tyto zvláštní pravidla již není nezbytný, jelikož jsou přímo použitelná. HLAVA VIII: ODESLÁNÍ ZBOŽÍ Z CELNÍHO ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍ S ohledem na všeobecné zavedení elektronických celních prohlášení, elektronické výměny dat mezi celními správami, zejména systému kontrol při vývozu (ECS), a s ohledem na budoucí vytvoření společných portálů/jednotného portálu (single window) byla provedena další změna v požadavcích na celní prohlášení před odesláním zboží, které zavedlo nařízení č. 648/2005. Pro zpětný vývoz zboží, které není zbožím Společenství a které má opustit celní území Společenství, je vytvořeno zvláštní ustanovení, přestože pro toto zboží budou platit stejná pravidla jako pro vývoz zboží Společenství až na tu skutečnost, že namísto celního prohlášení bude požadováno oznámení o zpětném vývozu. Souhrnná prohlášení se budou požadovat pouze tehdy, když se nepožaduje ani celní prohlášení, ani oznámení o zpětném vývozu, např. v případech překládek nebo zpětných vývozů ze svobodných pásem nebo z dočasného uskladnění v přístavech/na letištích atd. Tato hlava rovněž obsahuje ustanovení o vývozu a osvobození od vývozního cla na základě zvláštních okolností, která tak, jako je tomu u dovozních cel, mají být určena v souladu s postupem projednávání ve výboru spíše než samostatným nařízením. Pod hlavu VIII nyní spadají ustanovení týkající se pasivního zušlechťovacího styku. Nový článek se zabývá některými případy dočasného vývozu (zejména v rámci systému karnetů ATA), kterým se věnuje prováděcí předpis k celnímu kodexu, avšak bez formálního zakotvení ve stávajícím kodexu. HLAVA IX: ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ Postup projednávání ve výboru (poradní výbor) je rozšířen na přijímání vysvětlivek a pokynů, a vnitrostátní pokyny pro výklad celních předpisů Společenství tudíž nebudou zapotřebí. Proto, aby byla efektivita práce Výboru pro celní kodex v případech, kdy mají být schváleny prováděcí předpisy, na optimální úrovni, je tento regulativní výbor přeměněn na řídící výbor a období nezbytné k tomu, aby Rada schválila prováděcí předpis k celnímu kodexu, je zkráceno ze tří měsíců na jeden měsíc. Výše zmíněná zrušená nařízení se včleňují do celního kodexu. Datum použitelnosti nového celního kodexu musí brát v úvahu nutnost změn prováděcího předpisu. To si vyžádá přibližně jeden rok od doby, kdy bude možné bezpečně předvídat, jaká bude konečná podoba nového celního kodexu. Teprve tehdy bude možné den začátku použitelnosti určit s konečnou platností. |1. OBSAHBODY ODŮVODNĚNÍHLAVA I: OBECNÁ USTANOVENÍ 23Kapitola 1: OBLAST PŮSOBNOSTI CELNÍCH PŘEDPISŮ, ÚLOHA CELNÍCH ORGÁNŮ A DEFINICE 23Kapitola 2: PRÁVA A POVINNOSTI OSOB V SOUVISLOSTI S CELNÍMI PŘEDPISY 28Oddíl 1: Poskytování informací 28Oddíl 2: Zastoupení v celním řízení 30Oddíl 3: Schválený hospodářský subjekt 31Oddíl 4: Rozhodnutí o používání celních předpisů 33Oddíl 5: Celní sankce 36Oddíl 6: Opravné prostředky 37Oddíl 7: Kontrola zboží 38Oddíl 8: Uchovávání dokladů a jiných informací; poplatky a náklady 40Kapitola 3: MĚNOVÝ PŘEPOČET, LHŮTY A ZJEDNODUŠENÍ 41HLAVA II: FAKTORY, NA JEJICHŽ ZÁKLADĚ SE STANOVUJE DOVOZNÍ NEBO VÝVOZNÍ CLO A JINÁ OPATŘENÍ PŘI OBCHODU SE ZBOŽÍM 43Kapitola 1: SPOLEČNÝ CELNÍ SAZEBNÍK A SAZEBNÍ ZAŘAZENÍ ZBOŽÍ 43Kapitola 2 : PŮVOD ZBOŽÍ 44Oddíl 1: Nepreferenční původ 44Oddíl 2: Preferenční původ 45Kapitola 3: HODNOTA ZBOŽÍ PRO CELNÍ ÚČELY 46HLAVA III: CELNÍ DLUH A JISTOTY 50Kapitola 1: VZNIK CELNÍHO DLUHU 50Oddíl 1: Obecná ustanovení 50Oddíl 2: Celní dluh při dovozu 50Oddíl 3: Celní dluh při vývozu 53Oddíl 4: Společná ustanovení pro celní dluh při dovozu i vývozu 54Kapitola 2: JISTOTA ZA MOŽNÝ ČI EXISTUJÍCÍ CELNÍ DLUH 56Kapitola 3 : VYBRÁNÍ A PLATBA CLA A VRÁCENÍ A PROMINUTÍ CLA 60Oddíl 1: Určení výše cla, její oznámení dlužníkovi a její zaúčtování 60Oddíl 2: Lhůty a postupy pro placení cla 63Oddíl 3: Vrácení a prominutí cla 66Kapitola 4 : ZÁNIK CELNÍHO DLUHU 70HLAVA IV: PŘÍCHOD ZBOŽÍ NA CELNÍ ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍ 72Kapitola 1: ZBOŽÍ VSTUPUJÍCÍ NA CELNÍ ÚZEMÍ 72Kapitola 2 : PŘÍCHOD ZBOŽÍ 74Oddíl 1: Vstup zboží na celní území Společenství 74Oddíl 2: Předložení zboží a jeho vykládka a kontrola 76Oddíl 3: Formality po předložení zboží k celnímu řízení 77Oddíl 4: Zboží pohybující se v režimu tranzitu 78HLAVA V: OBECNÁ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE CELNÍHO STATUSU A CELNÍHO REŽIMU 79Kapitola 1 : STATUS ZBOŽÍ 79Kapitola 2: CELNÍ PROHLÁŠENÍ 80Oddíl 1: Obecná ustanovení 80Oddíl 2: Standardní prohlášení 81Oddíl 3: Ověřování 83Oddíl 4: Propuštění 85Kapitola 3: ZJEDNODUŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE CELNÍCH PROHLÁŠENÍ 86Oddíl 1: Zjednodušená celní prohlášení 86Oddíl 2: Jiná zjednodušení 87Kapitola 4 : NAKLÁDÁNÍ SE ZBOŽÍM 88HLAVA VI: PROPUŠTĚNÍ DO VOLNÉHO OBĚHU A OSVOBOZENÍ OD DOVOZNÍHO CLA 90Kapitola 1: PROPUŠTĚNÍ DO VOLNÉHO OBĚHU 90Kapitola 2: OSVOBOZENÍ OD DOVOZNÍHO CLA 90Oddíl 1: Vrácené zboží 90Oddíl 2: Mořský rybolov a produkty získané z moře 92Oddíl 3: Zvláštní okolnosti 92HLAVA VII: ZVLÁŠTNÍ REŽIMY 93Kapitola 1: OBECNÁ USTANOVENÍ 93Kapitola 2: TRANZIT 97Oddíl 1: Vnější a vnitřní tranzit 97Oddíl 2: Tranzit Společenství 99Kapitola 3: USKLADNĚNÍ 100Oddíl 1: Společná ustanovení 100Oddíl 2: Dočasné uskladnění 101Oddíl 3: Uskladnění v celním skladu 102Oddíl 4: Svobodná pásma 103Kapitola 4: ZVLÁŠTNÍ POUŽITÍ 106Oddíl 1: Dočasné použití 106Oddíl 2: Konečné použití 107Kapitola 5: ZUŠLECHTĚNÍ 109Oddíl 1: Obecná ustanovení 109Oddíl 2: Aktivní zušlechťovací styk 109Oddíl 3: Pasivní zušlechťovací styk 109HLAVA VIII: ODESLÁNÍ ZBOŽÍ Z CELNÍHO ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍ 112Kapitola 1: ZBOŽÍ OPOUŠTĚJÍCÍ CELNÍ ÚZEMÍ 112Kapitola 2: VÝVOZ 114Kapitola 3: OSVOBOZENÍ OD CLA 116HLAVA IX: VÝBOR PRO CELNÍ KODEX A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 117Kapitola 1: VÝBOR PRO CELNÍ KODEX 117Kapitola 2: ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ 118PŘÍLOHA: 120Srovnávací tabulka 1: Nové nařízení > nařízení (EHS) č. 2913/92 120Srovnávací tabulka 2: Bývalé nařízení (EHS) č. 2913/92 > nové nařízení 125Srovnávací tabulka 3: Zrušené nařízení > nové nařízení 1262005/0246 (COD)Provádění lisabonského programu SpolečenstvíNávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. [...],kterým se vydává celní kodex Společenství(Modernizovaný celní kodex)EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na články 26, 95, 133 a 135 této smlouvy,s ohledem na protokol č. 2 k aktu o přistoupení Španělska a Portugalska o Kanárských ostrovech a o Ceutě a Melille, a zejména na čl. 9 odst. 1 tohoto protokolu,s ohledem na návrh Komise[1],s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[2],v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy[3],vzhledem k těmto důvodům:(1) Společenství je založeno na celní unii. Je žádoucí jak v zájmu hospodářských subjektů, tak celních orgánů ve Společenství shromáždit současné celní předpisy do jediného celního kodexu Společenství (dále jen „kodex“). Vycházeje z myšlenky vnitřního trhu, měl by tento kodex obsahovat obecná pravidla a postupy, které zajistí uplatnění sazebních a ostatních opatření společných politik zaváděných na úrovni Společenství v rámci obchodu se zbožím mezi Společenstvím a zeměmi či územími mimo celní území Společenství s ohledem požadavky těchto společných politik. Neměly by tím být dotčeny zvláštní předpisy přijaté v jiných oblastech, které mohou existovat nebo být zavedeny mimo jiné v souvislosti s právní úpravou týkající se zemědělství, životního prostředí, společné obchodní politiky, statistiky nebo vlastních zdrojů. Celní předpisy by měly být lépe sladěny s ustanoveními, která se týkají výběru, osvobození nebo navracení daně z přidané hodnoty (DPH) a spotřebních daní, aniž by se měnila oblast působnosti platných daňových předpisů.(2) V souladu se sdělením Komise o ochraně finančních zájmů Společenství a akčním plánem na období 2004 – 2005[4] je vhodné upravit právní rámec pro ochranu finančních zájmů Společenství.(3) Základem nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství[5], bylo sjednocení celních režimů používaných v jednotlivých členských státech v osmdesátých letech 20. století. Dané nařízení bylo od svého zavedení opakovaně a podstatně změněno, aby řešilo specifické problémy, jakými je ochrana dobré víry nebo zohlednění bezpečnostních požadavků. Další změny kodexu jsou nutné v důsledku významných právních změn, které nastaly v posledních letech jak na úrovni Společenství, tak na úrovni mezinárodní, jako např. uplynutí doby platnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli a vstup aktu o přistoupení v platnost dne 1. května 2004, jakož i změna Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů (dále jen „Kjótská úmluva“), k níž bylo přistoupení Společenství schváleno rozhodnutím Rady 2003/231/ES[6]. Je proto vhodné zmodernizovat celní postupy a zohlednit skutečnost, že elektronicky zpracovávaná prohlášení jsou pravidlem a listinná prohlášení výjimkou. Ze všech těchto důvodů již není další změna stávajícího kodexu dostačující a je třeba jej zcela přepracovat.(4) Zjednodušení zákonného obchodu a boj proti podvodům vyžadují jednoduché, rychlé a standardní celní postupy a procesy. Je proto třeba v souladu se sdělením Komise o jednoduchém a bezpapírovém prostředí pro cla a obchod[7] zjednodušit celní předpisy, aby mohly být využívány moderní nástroje a technologie, dále podporovat jednotné používání celních předpisů a přispívat tak k zajišťování základu pro účinné a jednoduché celní řízení. S cílem zvýšit konkurenceschopnost podniků by měly být celní režimy sjednoceny nebo sladěny a jejich počet omezen na režimy, jež jsou hospodářsky odůvodněné.(5) Dokončení vnitřního trhu, snížení počtu překážek mezinárodního obchodu a investic a zesílená potřeba zajistit bezpečnost a zabezpečení vnějších hranic Společenství proměnily úlohu celních orgánů, neboť se tyto orgány staly ústřední částí procesu globalizace a byl jim svěřen úkol být při sledování a správě mezinárodního obchodu katalyzátorem konkurenceschopnosti zemí a společností. Celní předpisy by proto měly odrážet novou hospodářskou situaci a novou úlohu celních orgánů.(6) Používání informačních a komunikačních technologií (dále jen „IT“) je klíčovým prvkem, který zajišťuje zjednodušení obchodu a současně i účinnost celních kontrol a tudíž i snížení nákladů podniků a rizik pro společnost. Je proto nezbytné stanovit právní zásadu, podle níž budou veškeré celní a obchodní operace prováděny elektronicky a systémy IT pro celní operace poskytnou hospodářským subjektům v každém členském státě stejné možnosti.(7) V zájmu usnadnění obchodu a zároveň i zajištění odpovídající úrovně kontroly zboží vstupujícího na celní území Společenství nebo jej opouštějícího je třeba, aby byly informace, které hospodářské subjekty poskytnou, s přihlédnutím k odpovídajícím předpisům o ochraně údajů sdíleny mezi celními orgány a ostatními subjekty podílejícími se na této kontrole, jakými jsou například policie, pohraniční stráž, veterinární orgány či orgány pro ochranu životního prostředí, aby hospodářský subjekt podával informace jen jednou (jednotný portál, single window) a aby uvedené orgány kontrolovaly zboží současně a na stejném místě (jedno správní místo, one-stop-shop).(8) V zájmu zjednodušení podnikání by měly mít hospodářské subjekty právo nechat se v jednání s celními orgány zastupovat.(9) Důvěryhodné hospodářské subjekty, které dodržují pravidla, by měly mít jako „schválené hospodářské subjekty“ možnost co nejvíce využívat zjednodušení a s ohledem na aspekty bezpečnosti a zabezpečení by se na ně měla vztahovat snížená úroveň celních kontrol.(10) Na všechna rozhodnutí, jež jsou správními akty týkajícími se celních předpisů vydanými celními orgány a jež mají právní účinky vůči jedné nebo více osobám, včetně závazných informací vydaných těmito orgány, by se měla vztahovat stejná pravidla. Všechna taková rozhodnutí by měla platit v celém Společenství a v případě, že nejsou v souladu s celními předpisy nebo jejich výkladem, by měla být zrušena, změněna, pokud není stanoveno jinak, nebo odvolána.(11) V souladu s Listinou základních práv je nezbytné poskytnout každé osobě vedle práva na podání opravných prostředků vůči jakémukoli rozhodnutí celních orgánů i právo na slyšení předtím, než je přijato rozhodnutí v její neprospěch. Takové ustanovení v kodexu by se mělo rovněž vztahovat na případy vybírání cla po propuštění zboží a na rozhodnutí o vrácení či prominutí cla.(12) Pro zefektivnění celních postupů v elektronickém prostředí je nezbytné, aby celní orgány různých členských států sdílely odpovědnost. Je třeba zajistit odpovídající úroveň účinných, odrazujících a přiměřených sankcí v rámci celého vnitřního trhu, které by zabránily jakémukoli závažnému porušování celních předpisů a omezily tak riziko podvodů a ohrožení bezpečnosti a zabezpečení a sledovaly přitom finanční zájmy Společenství. Tohoto cíle lze dosáhnout pouze prostřednictvím společného rámce Společenství, který určí pravomoc k ukládání sankcí a tyto sankce vymezí v naprostém souladu s Listinou základních práv.(13) Za účelem dosažení rovnováhy mezi povinností celních orgánů zajistit řádné používání celních předpisů na jedné straně a právem hospodářských subjektů na spravedlivé zacházení na straně druhé musí být celním orgánům přiznány rozsáhlé kontrolní pravomoci a hospodářským subjektům právo na podání opravných prostředků.(14) S cílem snížit rizika pro Společenství, jeho občany a jeho obchodní partnery by mělo být harmonizované používání celních kontrol ze strany členských států založeno na společném rámci pro řízení rizik a elektronickém systému pro jeho provádění. Zavedení rámce pro řízení rizik, který bude společný pro všechny členské státy, by nemělo bránit členským státům v provádění namátkových kontrol zboží.(15) Je nutné stanovit faktory, na jejichž základě se uplatňují dovozní nebo vývozní cla a další opatření stanovená v rámci obchodu se zbožím. Vyžadují-li to potřeby obchodu, je rovněž třeba stanovit jasné předpisy pro vydávání dokumentů prokazujících původ ve Společenství.(16) Pokud jde o pravidla o preferenčním původu, je třeba za účelem urychlení rozhodovacího procesu ve Společenství svěřit Komisi pravomoc, která jí umožní přijmout tato pravidla v případě zboží, na něž se vztahují preferenční opatření pro obchod mezi celním územím Společenství a Ceutou a Melillou.(17) S cílem zabránit obtížím při stanovení právního základu pro vznik celního dluhu je žádoucí spojit všechny případy vzniku celního dluhu při dovozu, jiné než případy, které následují po podání celního prohlášení s návrhem na propuštění do volného oběhu nebo na dočasné použití s částečným osvobozením od cla. Totéž by mělo platit i pro vznik celního dluhu při vývozu.(18) Jelikož nová úloha celních orgánů předpokládá sdílení odpovědností a spolupráci mezi vnitrozemskými a hraničními celními úřady, měl by celní dluh ve většině případů vznikat v místě, kde je dlužník usazen, poněvadž příslušný celní úřad může nejlépe dohlédnout na činnosti zúčastněné osoby.(19) Navíc je třeba v souladu s Kjótskou úmluvou omezit počet případů, kdy se vyžaduje správní spolupráce mezi členskými státy k určení místa vzniku celního dluhu a k vybrání cla.(20) Pravidla pro zvláštní režimy by měla umožnit použití jedné jistoty pro všechny kategorie zvláštních režimů a zajistit, aby uvedená jistota byla souborná a zahrnovala větší počet transakcí.(21) Za účelem zajištění lepší ochrany finančních zájmů Společenství a členských států by měla jistota krýt i zboží, které v zásilce nebo celním prohlášení, pro než je poskytnuta, není uvedeno nebo je nesprávně uvedeno. Ze stejného důvodu by se závazek ručitele měl rovněž vztahovat na částky cla, které mají být zaplaceny po kontrole po propuštění zboží.(22) K zabezpečení finančních zájmů Společenství a členských států a k omezení podvodných operací je třeba přijmout odstupňovaná opatření pro použití souborné jistoty. Pokud hrozí zvýšené nebezpečí podvodu, měla by existovat možnost dočasně zakázat používání souborné jistoty s přihlédnutím ke zvláštní situaci hospodářských subjektů.(23) V případech, kdy celní dluh vznikne nedodržením celních předpisů, je třeba vzít v úvahu dobrou víru zúčastněné osoby a snížit na nejmenší míru dopad nedbalosti ze strany dlužníka.(24) Je nutné stanovit zásadu, podle které se zjišťuje status zboží Společenství, okolnosti, které se vážou ke ztrátě tohoto statusu, a určit případy, v nichž tento status zůstane nezměněn, pokud zboží dočasně opustí celní území Společenství.(25) Pokud hospodářský subjekt předem poskytnul nezbytné informace pro kontroly přípustnosti zboží z hlediska rizik, je třeba zajistit, aby se rychlé propuštění zboží stalo pravidlem. Kontroly daňové a obchodní politiky by měl provádět především celní úřad, pod nějž prostory hospodářského subjektu spadají.(26) Pravidla týkající se celních prohlášení by měla být modernizována a zjednodušena, zejména prostřednictvím požadavku, aby se celní prohlášení obecně vyhotovovala elektronicky, a stanovením jediného typu zjednodušeného celního prohlášení.(27) Jelikož Kjótská úmluva prosazuje, aby se celní prohlášení podávalo, registrovalo a kontrolovalo před příchodem zboží a aby mohlo být místo podání prohlášení odděleno od místa, kde se zboží fyzicky nachází, je třeba stanovit, že centralizované celní řízení bude probíhat v místě, kde je hospodářský subjekt usazen. Centralizované celní řízení by mělo umožnit použití zjednodušených celních prohlášení, odklad dne předložení úplného prohlášení a požadovaných dokladů, pravidelné prohlášení a odklad platby.(28) S cílem přispět k zajištění nestranných podmínek pro hospodářskou soutěž v rámci Společenství je třeba na úrovni Společenství stanovit pravidla, která by vymezila okolnosti, za nichž celní orgány mohou zboží zničit nebo s ním jinak nakládat, jež byly dříve upraveny vnitrostátními právními předpisy.(29) Je třeba stanovit společná a jednoduchá pravidla pro zvláštní režimy (tranzit, skladování, zvláštní použití a zušlechtění), která se doplní malým souborem pravidel pro každou kategorii zvláštního režimu, aby se výběr správného režimu pro hospodářský subjekt zjednodušil, zabránilo se chybám a snížil se počet případů dodatečně vybíraného a vraceného cla po propuštění zboží.(30) Je třeba usnadnit poskytování povolení pro více zvláštních režimů prostřednictvím jedné jistoty a jednoho kontrolního úřadu a použít v těchto případech jednoduchá pravidla vzniku celního dluhu. Základní zásadou by mělo být, že se zboží, kterému byl přidělen zvláštní režim, nebo produkty získané z tohoto zboží, oceňují v okamžiku, vzniku celního dluhu. V hospodářský odůvodněných případech by však mělo být rovněž možné ocenit zboží v době, kdy mu byl přidělen zvláštní režim. Stejné zásady by se měly vztahovat na obvyklé formy manipulace.(31) S ohledem na vyšší počet opatření týkajících se bezpečnosti, která byla vložena do kodexu nařízením (ES) č. 648/2005, by se umístění zboží do svobodných pásem mělo stát celním režimem a na zboží by se měly při vstupu vztahovat celní kontroly a kontroly dokladů.Pro zboží, kterému byl přidělen režim zvláštního použití, je třeba vytvořit základní právní rámec týkající se osvobození od spotřební daně stanoveného směrnicí Rady 92/12/EHS ze dne 25. února 1992 o obecné úpravě, držení, pohybu a sledování výrobků podléhajících spotřební dani[8], od DPH při dovozu stanoveného v čl. 7 odst. 3 a čl. 10 odst. 3 směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně[9] a od obchodněpolitických opatření.(33) Jelikož již není nadále nutné oznamovat záměr zpětného vývozu, měl by být režim aktivního zušlechťovacího styku v podmíněném systému sjednocen s přepracováním pod celním dohledem a režim aktivního zušlechťovacího styku v systému navracení by měl být zrušen. Režim aktivního zušlechťovacího styku by měl rovněž zahrnovat zničení zboží s výjimkou případů, kdy zničení provádějí celní orgány nebo kdy se provádí pod celním dohledem.(34) Opatření týkající se bezpečnosti ve vztahu ke zboží Společenství opouštějícímu celní území Společenství by se měla rovněž použít na zpětný vývoz zboží, které není zbožím Společenství. Stejná základní pravidla by se měla použít na všechny druhy zboží, přičemž jsou možné případně určité výjimky, jako například u zboží, které je pouze přepravováno přes celní území Společenství.(35) Pro zajištění účinného rozhodovacího procesu a jednotnosti je třeba zjednodušit mechanismy příjímání prováděcích opatření, vysvětlivek a pokynů a rozhodnutí Komise požadujících zrušení rozhodnutí, jež přijaly celní orgány, jakož i mechanismy přípravy společného postoje ve výborech, pracovních skupinách a týmech vytvořených na základě nebo v rámci mezinárodních dohod týkajících se celních předpisů.Pro přijímání prováděcích opatření je nejvhodnější řídící postup a pro přijímání pokynů a vysvětlivek konzultační postup.(36) Opatření nezbytná k provedení tohoto nařízení by měla být přijata podle rozhodnutí Rady 1999/468/ES ze dne 28. ledna 1999 o postupech pro výkon prováděcích pravomocí svěřených Komisi[10].(37) Je třeba stanovit zmocnění pro přijetí prováděcích opatření, zejména pokud Společenství přijímá závazky a povinnosti vyplývající z mezinárodních dohod, které vyžadují, aby byla ustanovení kodexu upravena.(38) Za účelem zjednodušení a racionalizace celních předpisů byla v zájmu průhlednosti do tohoto kodexu zapracována řada ustanovení, která jsou v současnosti obsažena v samostatných aktech Společenství.Je proto třeba zrušit společně s nařízením (EHS) č. 2913/1992 tato nařízení:- Nařízení Rady (EHS) č. 918/1983 ze dne 28. března 1983 o systému Společenství pro osvobození od cla[11],- Nařízení Rady (EHS) č. 3925/1991 ze dne 19. prosince 1991 o vyloučení kontroly a formalit u příručních a zapsaných zavazadel osob uskutečňujících lety a námořní cesty uvnitř Společenství[12],- Nařízení Rady (ES) č. 82/2001 ze dne 5. prosince 2000 o vymezení pojmu „původní produkty“ a metodách správní spolupráce při obchodování mezi celním územím Společenství a Ceutou a Melillou[13],- Nařízení Rady (ES) č. 1207/2001 ze dne 11. června 2001 o postupech usnadňujících vydávání průvodních osvědčení EUR.1, vystavování prohlášení na fakturách a tiskopisů EUR.2 a vydávání některých oprávnění schváleného vývozce podle předpisů upravujících preferenční obchod mezi Evropským společenstvím a některými zeměmi[14].(39) Stanovení pravidel a postupů pro zboží vstupující na celní území Společenství nebo toto území opouštějící je nezbytné v souladu se zásadou proporcionality a vhodné pro účinné fungování celní unie jako pilíře vnitřního trhu. Toto nařízení nepřekročí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení sledovaných cílů v souladu s čl. 5 třetím pododstavcem Smlouvy,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:HLAVA IOBECNÁ USTANOVENÍKAPITOLA 1OBLAST PŮSOBNOSTI CELNÍCH PŘEDPISŮ, ÚLOHA CELNÍCH ORGÁNŮ A DEFINICEČlánek 1Předmět a oblast působnostiTímto nařízením se vydává celní kodex Společenství (dále jen „kodex“), který stanoví obecná pravidla a postupy pro zboží vstupující na celní území Společenství nebo toto území opouštějící.Aniž jsou dotčeny právní předpisy přijaté v jiných oblastech týkajících se takového obchodu, používá se kodex jednotně na celém celním území Společenství.Článek 2Úloha celních orgánůCelní orgány jsou příslušné spravovat mezinárodní obchod na vnějších hranicích Společenství a přispívat tak k uvolnění obchodu, k provádění vnějších aspektů vnitřního trhu a společných politik Společenství, jež mají dopad na obchod, jakož i k celkové bezpečnosti v dodavatelském řetězci. Tyto úkoly zahrnují:a) chránit finanční zájmy Společenství a jeho členských států;b) chránit Společenství před nekalým a nezákonným obchodem a zároveň podporovat zákonné obchodní činnosti;c) zajistit bezpečnost občanů a životního prostředí a jejich zabezpečení, v případě potřeby v úzké spolupráci s jinými orgány;d) usnadnit mezinárodní obchod.Článek 3Celní území1. Celní území Společenství zahrnuje následující území, včetně jejich teritoriálních vod, vnitřních vod a vzdušného prostoru:- území Belgického království;- území České republiky;- území Dánského království, s výjimkou Faerských ostrovů a Grónska;- území Spolkové republiky Německo, s výjimkou ostrova Helgoland a území Büsingen (smlouva ze dne 23. listopadu 1964 mezi Spolkovou republikou Německo a Švýcarskou konfederací);- území Estonské republiky;- území Řecké republiky;- území Španělského království, s výjimkou Ceuty a Melilly;- území Francouzské republiky, s výjimkou Nové Kaledonie, Mayotte, Saint-Pierre a Miquelonu, ostrovů Wallis a Futuna a Francouzské Polynésie;- území Irska,- území Italské republiky, s výjimkou obcí Livigno a Campione d’Italia a vnitrozemských vod jezera Lugano mezi břehem a politickou hranicí oblasti od Ponte Tresa k Porto Ceresio;- území Kyperské republiky v souladu s ustanoveními aktu o přistoupení;- území Lotyšské republiky;- území Litevské republiky;- území Lucemburského velkovévodství;- území Maďarské republiky;- území Republiky Malta;- území Nizozemského království v Evropě;- území Rakouské republiky;- území Polské republiky;- území Portugalské republiky;- území Republiky Slovinsko;- území Slovenské republiky;- území Finské republiky;- území Švédského království;- území Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, britských Normanských ostrovů a ostrova Man.2. Následující území, včetně jejich teritoriálních vod, vnitřních vod a vzdušného prostoru, nacházející se mimo území členských států, jsou s ohledem na úmluvy a smlouvy, které se na ně vztahují, považována za součást celního území Společenství:a) FRANCIEÚzemí Monaka, jak je vymezuje celní úmluva podepsaná v Paříži dne 18. května 1963 (Journal officiel de la République française ze dne 27. září 1963, s. 8679);b) KYPRÚzemí výsostných oblastí Spojeného království Akrotiri a Dhekelii, jak je vymezuje Smlouva o založení Kyperské republiky, podepsaná v Nikósii dne 16. srpna 1960 (United Kingdom Treaty Series No 4 (1961) Cmnd. .3. Některá ustanovení celních předpisů lze použít mimo celní území Společenství v rámci zvláštních předpisů nebo v rámci mezinárodních smluv.Článek 4DefinicePro účely kodexu se rozumí:(1) „celními orgány“ celní správy členských států, jež jsou odpovědné za uplatňování celních předpisů, a jakékoli jiné orgány, které jsou podle vnitrostátních právních předpisů oprávněny uplatňovat určité právní předpisy;(2) „celními předpisy“ soubor právních předpisů, který tvoří:a) kodex a předpisy přijaté k jeho provádění na úrovni Společenství, případně na vnitrostátní úrovni;b) společný celní sazebník;c) mezinárodní dohody obsahující celní ustanovení, pokud jsou tato ustanovení použitelná ve Společenství;(3) „osobou“ fyzické osoby, právnické osoby a jakákoli sdružení osob uznaná podle právních předpisů Společenství nebo podle vnitrostátních právních předpisů jako způsobilá k právním úkonům, ačkoli nemají právní subjektivitu;(4) „hospodářským subjektem“ osoba, která se profesionálně zabývá dovozem zboží na celní území Společenství nebo jeho vývozem z tohoto území;(5) „rizikem“ pravděpodobnost, že v souvislosti se vstupem, výstupem, tranzitem, přepravou nebo konečným použitím zboží pohybujícího se mezi celním územím Společenství a zeměmi či územími mimo toto území a v souvislosti s přítomností zboží, které není zbožím Společenství, nastane určitá událost, která by mohla mít tyto následky:a) bránila by řádnému používání vnitrostátních opatření nebo opatření Společenství;b) ohrozila by finanční zájmy Společenství a jeho členských států;c) představovala by hrozbu pro bezpečnost a zabezpečení Společenství a jeho občanů, zdraví lidí, zvířat nebo rostlin, životního prostředí nebo spotřebitelů;(6) „celními kontrolami“ zvláštní úkony prováděné celními orgány podle článků 27 až 30;(7) „souhrnným prohlášením“ prohlášení, které se činí před vstupem zboží na celní území Společenství nebo před jeho výstupem z tohoto území;(8) „celním prohlášením“ úkon, jímž osoba projevuje předepsanou formou a způsobem vůli, aby byl zboží přidělen určitý režim, případně s uvedením konkrétních opatření, jež mají být použita;(9) „celním režimem“ některý z dále uvedených režimů, které mohou být zboží v souladu s tímto kodexem přiděleny:a) propuštění do volného oběhu;b) zvláštní režimy;c) vývoz;(10) „dovozním clem“ clo stanovené ve společném celním sazebníku, jež je splatné při dovozu zboží;(11) „vývozním clem“ clo stanovené ve společném celním sazebníku, jež je splatné při vývozu zboží;(12) „zbožím, které není zbožím Společenství“, jiné zboží než uvedené v bodě 20 nebo zboží, které ztratilo status zboží Společenství;(13) „řízením rizik“ systematické zjišťování rizik a provádění všech opatření nezbytných pro jejich omezení;(14) „propuštěním zboží“ úkon, kterým celní orgány povolují nakládat se zbožím za podmínek celního režimu, který je zboží přidělen;(15) „celním dohledem“ obecná činnost celních orgánů, jíž se zajišťuje dodržování celních předpisů a případně i dalších právních předpisů vztahujících se na zboží podléhající tomuto opatření;(16) „navrácením“ vrácení nebo prominutí dovozního cla za zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu, v případě, že je toto zboží vyvezeno z celního území Společenství v nezměněném stavu nebo ve formě zušlechtěných výrobků;(17) „zušlechtěnými výrobky“ zboží, jemuž byl přidělen režim zušlechtění a které se podrobilo zušlechťovacím operacím;(18) „osobou usazenou na celním území Společenství“:a) v případě fyzické osoby osoba, která má obvyklé bydliště na celním území Společenství;b) v případě právnické osoby nebo sdružení osob osoba, která má sídlo, řídící ústředí nebo stálou provozovnu na celním území Společenství;)(19) „celním statusem“ postavení zboží vyjadřující, že se jedná o zboží Společenství, nebo o zboží, které není zbožím Společenství;(20) „zbožím Společenství“ zboží, které spadá do některé z těchto kategorií:a) zboží zcela získané na celním území Společenství, k němuž nebylo přidáno zboží dovezené ze zemí či území mimo celní území Společenství;b) zboží dovezené ze zemí či území mimo celní území Společenství a propuštěné do volného oběhu;c) zboží získané nebo vyrobené na celním území Společenství buď zcela ze zboží uvedeného v písmenu b), nebo ze zboží uvedeného v písmenech a) a b);(21) „předložením zboží k celnímu řízení“ oznámení, prostřednictvím kterého se celním orgánům dává na vědomí, že zboží bylo přepraveno na celní úřad nebo jiné místo určené nebo schválené celními orgány a že je k dispozici pro celní kontroly;(22) „držitelem zboží“ osoba, která je vlastníkem zboží nebo která má podobné právo nakládat se zbožím nebo má nad ním fyzickou kontrolu;(23) „držitelem režimu“ osoba, která celní prohlášení činí nebo jejímž jménem se celní prohlášení činí, nebo osoba, na niž byla převedena práva a povinnosti uvedené osoby vyplývající z celního režimu;(24) „obchodněpolitickými opatřeními“ nesazební opatření stanovená v rámci společné obchodní politiky, jež mají formu právních předpisů Společenství upravujících dovoz a vývoz zboží;(25) „zušlechťovacími operacemi“:a) opracování zboží, včetně jeho montáže, sestavení nebo přizpůsobení jinému zboží;b) zpracování zbožíc) zničení zboží;d) oprava zboží, včetně jeho obnovy a seřízení;e) použití zboží, které není v zušlechtěných výrobcích obsaženo, avšak umožňuje nebo usnadňuje výrobu těchto výrobků, a to i když je při použití zcela nebo zčásti spotřebováno (dále jen „příslušenství pro výrobu“);(26) „výtěžností“ množství nebo procentní podíl zušlechtěných výrobků získaných zušlechtěním určitého množství zboží, kterému byl přidělen režim zušlechtění.KAPITOLA 2PRÁVA A POVINNOSTI OSOB V SOUVISLOSTI S CELNÍMI PŘEDPISYOddíl 1Poskytování informacíČlánek 5Výměna údajů, ochrana údajů1. Veškeré požadované výměny údajů, doprovodných dokladů, rozhodnutí a oznámení mezi celními orgány navzájem a mezi hospodářskými subjekty a celními orgány se uskutečňují za použití technologie elektronického zpracování dat.Opatření stanovující výjimky z prvního pododstavce tohoto odstavce může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Není-li stanoveno jinak, Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření stanovující:a) pravidla, která vymezují zprávy, jež si mezi mají vyměňovat celní úřady a jež jsou nezbytné pro používání celních předpisů, a kterými se taková výměna řídí;b) společný soubor údajů a formu datových zpráv, jež mají být podle celních předpisů předmětem výměny.Údaje uvedené v prvním pododstavci písm. b) obsahují podrobnosti nezbytné pro analýzu rizik a řádné uplatnění celních kontrol, případně s využitím mezinárodních norem a obchodních zvyklostí.Systémy pro elektronickou výměnu údajů mezi celními úřady v souladu s odstavcem 1 budou zavedeny nejpozději do 30. června 2009.Článek 6Ochrana údajů1. Na veškeré informace, které jsou důvěrné povahy nebo jsou poskytovány jako důvěrné a které celní orgány získaly při plnění svých povinností, se vztahuje povinnost mlčenlivosti. K jiným účelům než jsou celní kontroly podle čl. 28 odst. 2 je příslušné orgány nesmí zveřejňovat bez výslovného zmocnění osobou nebo orgánem, které je poskytly.Zveřejnění těchto informací bez zmocnění je však možné v případě, kdy jsou tak celní orgány povinny nebo oprávněny učinit na základě platných předpisů, zejména v souvislosti s ochranou údajů nebo soudním řízením.2. Sdělení důvěrných údajů celním správám a jiným subjektům ze zemí a území mimo celní území Společenství je povoleno pouze v rámci mezinárodní dohody, která zajišťuje rovnocennou úroveň ochrany údajů.Zveřejňování nebo sdělování informací musí být plně v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.Článek 7Výměna doplňujících informací mezi celními orgány a hospodářskými subjekty1. Celní orgány a hospodářské subjekty si za účelem vzájemné spolupráce při zjišťování rizik a předcházení rizikům mohou vyměňovat jakékoli další informace, které celní předpisy přímo nevyžadují. Výměna se může uskutečnit na základě písemné dohody a může zahrnovat přístup celních orgánů do elektronických systémů hospodářských subjektů.2. Pokud se obě strany nedohodnou jinak, je jakákoli informace, kterou během spolupráce popsané v odstavci 1 poskytne jedna strana druhé, důvěrná.Článek 8Poskytování informací celními orgány1. Každá osoba může od celních orgánů požadovat informaci o používání celních předpisů. Nevztahuje-li se žádost na skutečně zamýšlený dovoz nebo vývoz, může být zamítnuta.2. Celní správy udržují pravidelný dialog s hospodářskými subjekty a dalšími orgány, které se podílejí na mezinárodním obchodu se zbožím. Podporují transparentnost tím, že dávají hospodářským subjektům zdarma k dispozici předpisy, správní rozhodnutí a formuláře žádostí vztahující se k mezinárodnímu obchodu se zbožím, a pokud je to možné, prostřednictvím internetu.Článek 9Poskytování informací celním orgánům1. Každá osoba, která se přímo nebo nepřímo podílí na vyřizování celních formalit, musí poskytnout celním orgánům na jejich žádost a ve stanovené lhůtě všechny potřebné doklady a informace bez ohledu na použitý nosič údajů a veškerou potřebnou pomoc.2. Aniž je dotčeno případné uplatnění správních nebo trestních sankcí, stává se zúčastněná osoba podáním souhrnného dovozního prohlášení nebo celního prohlášení, včetně zjednodušeného celního prohlášení, či oznámení nebo podáním žádosti o povolení nebo o jakékoli jiné rozhodnutí odpovědnou za:a) správnost údajů uvedených v celním prohlášení, oznámení nebo žádosti, nebo v jakémkoli jiném příslušném formuláři;b) pravost předložených nebo zpřístupněných dokladů;c) případně dodržení všech povinností v souvislosti s přidělením daného celního režimu nebo s prováděním schválených operací.První pododstavec se rovněž vztahuje na poskytování jakýchkoli informací požadovaných celními orgány.Jestliže prohlášení, oznámení či žádost podává nebo požadované informace poskytuje zástupce zúčastněné osoby, je povinnostmi uvedenými v prvním pododstavci vázán i zástupce.Článek 10Společná databázeČlenské státy spolupracují s Komisí s cílem vyvinout, udržovat a využívat elektronický systém pro společnou registraci a vedení záznamů:a) o všech osobách, které se přímo nebo nepřímo podílejí na vyřizování celních formalit;b) o jakémkoli povolení týkajícím se celního režimu nebo statusu schváleného hospodářského subjektu.Údaje by měly být k dispozici celním správám členských států při plnění jejich povinností a v souladu s pravidly uvedenými ve třetím odstavci i hospodářským subjektům.Opatření stanovující standardní formu a obsah údajů, o nichž se mají vést záznamy, a pravidla pro přístup k těmto údajům přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 2Zastoupení v celním řízeníČlánek 11Zástupce v celním řízení1. Každá osoba se může nechat v jednání s celními orgány zastoupit pro provádění úkonů a formalit stanovených celními předpisy (dále jen „zástupce v celním řízení“).Toto zastoupení v celním řízení může být přímé, kdy zástupce jedná jménem a na účet jiné osoby, nebo nepřímé, kdy zástupce jedná vlastním jménem na účet jiné osoby.2. Zástupce v celním řízení musí být usazen na celním území Společenství.Opatření stanovující podmínky, za kterých lze upustit od požadavku uvedeného v prvním pododstavci tohoto odstavce, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 12Zmocnění1. Při jednání s celními orgány musí zástupce v celním řízení prohlásit, že jedná na účet zastoupené osoby, a blíže vymezit, zda se jedná o zastoupení přímé či nepřímé.Osoba, která neprohlásí, že jedná jménem nebo na účet jiné osoby, nebo prohlásí, že jedná jménem nebo na účet jiné osoby, aniž je k tomu zmocněna, se považuje za osobu jednající vlastním jménem a na vlastní účet.2. Celní orgány mohou požadovat od každé osoby, která prohlašuje, že jedná jménem nebo na účet jiné osoby, aby prokázala své zmocnění jednat jako zástupce v celním řízení, s výjimkou případu, kdy osoba patří do kategorie osob oprávněných jednat na účet jiné osoby.Opatření stanovující kategorie osob, které jsou uvedeny v prvním pododstavci tohoto odstavce, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 13Zastoupení ve zvláštních případech1. Jedná-li osoba jako zástupce v celním řízení v rámci pravidelné a výdělečné činnosti, může získat status „schváleného hospodářského subjektu“ v souladu s článkem 14.2. Zástupce v celním řízení může jednat jako daňový zástupce v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se daně z přidané hodnoty (dále jen „DPH“) a spotřební daně.Oddíl 3Schválený hospodářský subjektČlánek 14Žádost a povolení1. Osoba, která je usazena na celním území Společenství a která splňuje podmínky stanovené v článcích 15 a 16, může požádat o status schváleného hospodářského subjektu.Tento status, který podléhá pravidelnému přezkumu, udělí celní orgány po případné konzultaci s jinými příslušnými orgány.2. Schválený hospodářský subjekt smí využívat úlevy při celních kontrolách týkajících se bezpečnosti a zabezpečení nebo zjednodušené postupy stanovené v souladu s tímto kodexem a jeho prováděcími předpisy.3. S výhradou článků 15 a 16 a aniž jsou dotčeny celní kontroly, uznávají status schváleného hospodářského subjektu celní orgány ve všech členských státech. Za podmínek stanovených v čl. 16 písm. g) však může žadatel požádat, aby byl status uvedený v odstavci 1 tohoto článku omezen na jeden či více konkrétních členských států.4. Na základě uznání statusu schváleného hospodářského subjektu a za předpokladu splnění požadavků pro konkrétní typ zjednodušení stanovený v celních předpisech Společenství povolí celní orgány danému hospodářskému subjektu využívat výhod plynoucích z tohoto zjednodušení.5. Status schváleného hospodářského subjektu může být pozastaven nebo odejmut v souladu s podmínkami stanovenými v čl. 16 písm. h).6. Schválený hospodářský subjekt je povinen uvědomit celní orgány o všech skutečnostech, které nastaly po udělení tohoto statusu a které by mohly mít vliv na jeho zachování nebo obsah.Článek 15Udělení statusuMinimálními kritérii pro udělení statusu schváleného hospodářského subjektu jsou:2. náležitě doložené dodržování celních požadavků;3. uspokojivý systém správy obchodních a případně přepravních záznamů, který umožňuje náležité celní kontroly;4. v případě potřeby prokázaná platební schopnost;5. v případě potřeby praktické normy pro způsobilost nebo odbornou kvalifikaci, které přímo souvisí s vykonávanou činností;6. případně odpovídající normy v oblasti bezpečnosti a zabezpečení.Článek 16Prováděcí opatřeníKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými se stanoví:a) udělování statusu schváleného hospodářského subjektu;b) četnost přezkumu statusu schváleného hospodářského subjektu;c) udělování povolení k využívání zjednodušení;d) stanovení celního orgánu příslušného k udělení takového statusu nebo povolení;e) typ a rozsah úlev, které mohou být ve vztahu k celním kontrolám týkajícím se bezpečnosti a zabezpečení přiznány s přihlédnutím k pravidlům přijatým podle čl. 27 odst. 3;f) konzultace s jinými celními orgány a poskytování informací těmto orgánům;g) podmínky, za nichž lze žádost o povolení předloženou žadatelem omezit na jeden či více členských států;h) podmínky, za nichž lze status schváleného hospodářského subjektu pozastavit či odejmout;i) podmínky, za nichž lze upustit od požadavku na usazení ve Společenství v případě zvláštních kategorií schválených hospodářských subjektů, zejména s přihlédnutím k mezinárodním dohodám.Oddíl 4Rozhodnutí o používání celních předpisůČlánek 17Obecná ustanovení1. Jestliže osoba požaduje, aby celní orgány přijaly rozhodnutí, musí jim poskytnout veškeré informace, které celní orgány potřebují k přijetí tohoto rozhodnutí.Je rovněž možné, aby o rozhodnutí požádalo více osob a aby se přijaté rozhodnutí vztahovalo na několik osob.2. Nestanoví-li celní předpisy jinak, musí být rozhodnutí podle odstavce 1 přijato a oznámeno žadateli nejpozději do dvou měsíců ode dne přijetí žádosti celními orgány.Nejsou-li celní orgány schopny lhůtu dodržet, musejí o tom vyrozumět žadatele ještě před uplynutím stanovené lhůty s uvedením důvodů a s uvedením další lhůty, kterou považují za nezbytnou k rozhodnutí o žádosti.3. Není-li rozhodnutím nebo celními předpisy stanoveno jinak, nabývá rozhodnutí účinku dnem, kdy žadatel obdrží rozhodnutí nebo kdy se má za to, že jej obdržel. S výjimkou případů uvedených v čl. 25 odst. 2 jsou přijatá rozhodnutí vykonatelná celními orgány od stejného data.4. Než celní orgány přijmou rozhodnutí, která jsou v neprospěch osoby nebo osob, jimž jsou určena, musejí jim sdělit své námitky s uvedením důvodů, na kterých jsou tyto námitky založeny. Zúčastněná osoba má možnost vyjádřit své stanovisko ve lhůtě, která počíná běžet dnem odeslání námitek.Opatření stanovující lhůtu uvedenou v prvním pododstavci tohoto odstavce přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Po uplynutí této lhůty se zúčastněné osobě oznámí vhodnou formou rozhodnutí, které musí obsahovat odůvodnění.Požadavek na sdělení námitek před přijetím rozhodnutí v neprospěch osoby, jíž je určeno, se použije i v případě rozhodnutí přijatých celními orgány bez předchozí žádosti zúčastněné osoby, a zejména v případě oznámení celního dluhu v souladu s čl. 72 odst. 3.Rozhodnutí musí obsahovat poučení o právu na podání opravného prostředku podle článku 24.5. Aniž jsou dotčeny předpisy v jiných oblastech, které stanoví případy, kdy a za jakých podmínek nemají rozhodnutí účinky nebo své účinky pozbývají, mohou celní orgány, které rozhodnutí vydaly, toto rozhodnutí, pokud neodpovídá celním předpisům, pokynům nebo vysvětlivkám pro jejich výklad, zrušit, změnit nebo odvolat.Článek 18Platnost rozhodnutí na úrovni SpolečenstvíNení-li vyžádáno nebo stanoveno jinak, rozhodnutí celních orgánů jsou platná na celém celním území Společenství.Článek 19Zrušení rozhodnutí přijatého ve prospěch osoby1. Celní orgány zruší rozhodnutí ve prospěch osoby, které je určeno, pokud jsou splněny všechny následující podmínky:a) rozhodnutí bylo vydáno na základě nesprávných nebo neúplných informací;b) žadatel věděl nebo si mohl být vědom toho, že informace byly nesprávné nebo neúplné;c) rozhodnutí by bylo jiné, pokud by informace byly správné a úplné.2. Zrušení rozhodnutí se oznámí osobě, které bylo určeno.3. Není-li stanoveno jinak, nabývá zrušení účinku dnem, kdy nabylo účinku původní rozhodnutí.4. Prováděcí opatření k odstavcům 1, 2 a 3 tohoto článku, zejména pokud jde o rozhodnutí určená více osobám, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 20Odvolání rozhodnutí přijatého ve prospěch osoby a jeho změna1. Rozhodnutí ve prospěch osoby je odvoláno nebo změněno v případech jiných než uvedených v článku 19, pokud jedna nebo více podmínek pro jeho vydání nebyly nebo již nejsou splněny.2. Není-li v celních předpisech stanoveno jinak, lze rozhodnutí přijaté prospěch více osob a určené těmto osobám odvolat pouze vůči osobě, jež nesplňuje povinnost, která je jí tímto rozhodnutím uložena.3. Odvolání nebo změna rozhodnutí se sdělí osobě, které bylo určeno.4. Odvolání rozhodnutí nebo jeho změna nabývá účinku dnem, kdy osoba, jíž je rozhodnutí určeno, obdrží oznámení o odvolání rozhodnutí nebo jeho změně nebo kdy se má zato, že ho obdržela.Ve výjimečných případech, pokud to vyžadují oprávněné zájmy osoby, které bylo rozhodnutí určeno, však mohou celní orgány odložit nabytí účinku odvolání nebo změny rozhodnutí.5. Prováděcí opatření k odstavcům 1 až 4 tohoto článku, zejména pokud jde o rozhodnutí určená více osobám, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 21Zvláštní rozhodnutí1. Celní orgány vydávají na základě žádosti rozhodnutí o závazné informaci o sazebním zařazení zboží (dále jen „rozhodnutí o ZISZ“) nebo rozhodnutí o závazné informaci o původu zboží (dále jen „rozhodnutí o ZIPZ“).Nevztahuje-li se žádost na skutečně zamýšlený celní režim, může být zamítnuta.2. Rozhodnutí o ZISZ nebo rozhodnutí o ZIPZ jsou závazná pouze pro účely sazebního zařazení zboží nebo určení původu zboží.Jsou závazná pro celní orgány ve vztahu k osobě, které bylo rozhodnutí určeno, pouze pro zboží, u nějž byly splněny celní formality po dni vydání tohoto rozhodnutí.Jsou závazná pro osobu, které jsou určena, ve vztahu k celním orgánům, s účinkem ode dne, kdy obdržela nebo se má za to, že obdržela oznámení o rozhodnutí.3. Rozhodnutí o ZISZ nebo rozhodnutí o ZIPZ platí po dobu tří let ode dne stanoveného v rozhodnutí.4. Pro uplatnění rozhodnutí o ZISZ nebo rozhodnutí o ZIPZ v rámci konkrétního celního režimu musí osoba, které je rozhodnutí určeno, prokázat:a) v případě rozhodnutí o ZISZ, že zboží uvedené v celním prohlášení ve všech ohledech odpovídá zboží, jež je popsáno v rozhodnutí;b) v případě rozhodnutí o ZIPZ, že dotyčné zboží a okolnosti určující pro získání statusu původu zboží ve všech ohledech odpovídají zboží a okolnostem, jež jsou popsány v rozhodnutí.5. Odchylně od čl. 17 odst. 5 a článku 19 se rozhodnutí o ZISZ nebo rozhodnutí o ZIPZ zruší, byla-li vydána na základě nesprávných nebo neúplných informací poskytnutých žadateli.6. Rozhodnutí o ZISZ nebo rozhodnutí o ZIPZ mohou být odvolána v souladu s čl. 17 odst. 5 a článkem 20.Nesmějí být pozměněna.7. Aniž je dotčen článek 20, Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými se stanoví:a) den, kdy rozhodnutí o ZISZ nebo rozhodnutí o ZIPZ pozbývá platnosti, a podmínky tohoto pozbytí platnosti;b) podmínky, za kterých může být rozhodnutí uvedené v písmenu a) nadále užíváno pro účely závazných smluv, které jsou založeny na tomto rozhodnutí a uzavřeny před uplynutím jeho platnosti, a dobu, po kterou může být takto užíváno.8. Opatření stanovující podmínky, za nichž mají být vydávána jiná zvláštní rozhodnutí, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 5Celní sankceČlánek 22Celní sankce1. Každý členský stát stanoví správní a trestní sankce za porušení celních předpisů Společenství. Tyto sankce musejí být účinné, přiměřené a odrazující.2. Správní sankce se uplatňují v jedné nebo obou těchto formách:a) finanční zatížení uložené celními orgány, též uplatňované namísto trestní sankce;b) zrušení, pozastavení nebo změna jakéhokoli povolení, jehož je zúčastněná osoba držitelem.Jestliže jsou správní sankce kombinovány se sankcemi trestními vyplývajícími ze stejných skutečností, je sčítání takových sankcí předmětem zásady proporcionality.Oddíl 6Opravné prostředkyČlánek 23Trestní právoČlánky 24, 25 a 26 se nevztahují na opravné prostředky, které směřují ke zrušení, odvolání nebo změně rozhodnutí soudu.Článek 24Právo podat opravný prostředek1. Každá osoba má právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí celních orgánů, jež se jí přímo a osobně dotýká.Právo podat opravný prostředek má rovněž každá osoba, která požádala celní orgány o rozhodnutí a ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 2 neobdržela rozhodnutí o své žádosti.2. Opravný prostředek lze podat přinejmenším ve dvou stupních:a) v prvním stupni u celního či jiného orgánu, jímž může být soud nebo rovnocenný zvláštní orgán určený k tomuto účelu členskými státy;b) ve druhém stupni u vyššího nezávislého orgánu, jímž může být v souladu s platnými předpisy členských států soud nebo rovnocenný zvláštní orgán.3. Opravný prostředek musí být podán v elektronické nebo písemné podobě v členském státě, kde bylo rozhodnutí učiněno nebo o ně bylo požádáno.Článek 25Přerušení výkonu1. Podání opravného prostředku nemá odkladný účinek na výkon napadeného rozhodnutí.2. Odchylně od odstavce 1 celní orgány přeruší výkon napadeného rozhodnutí, a to zcela nebo částečně, hrozí-li osobě, která podala opravný prostředek, nenahraditelná škoda.Celní orgány mohou přerušit výkon napadeného rozhodnutí, a to zcela nebo částečně, mají-li odůvodněné pochybnosti, zda je napadené rozhodnutí v souladu s celními předpisy.3. Je-li důsledkem napadeného rozhodnutí vyměření dovozního nebo vývozního cla, je přerušení výkonu tohoto rozhodnutí podmíněno poskytnutím jistoty, pokud by taková jistota nezpůsobila dlužníkovi vážné hospodářské nebo sociální obtíže.Prováděcí opatření k prvnímu pododstavci tohoto odstavce může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 26Rozhodnutí o opravném prostředkuV případě rozhodnutí celních orgánů o opravných prostředcích se použije článek 17.Členské státy zajistí, aby řízení o opravném prostředku umožnilo rychlou opravu rozhodnutí celních orgánů.Oddíl 7Kontrola zbožíČlánek 27Celní kontroly1. Celní orgány mohou provádět veškeré kontroly, které považují za nezbytné pro zajištění řádného používání celních předpisů a jiných právních předpisů upravujících vstup, výstup, tranzit, přepravu a konečné použití zboží pohybujícího se mezi celním územím Společenství a jinými územími a přítomnost zboží, které není zbožím Společenství.Tyto kontroly (dále jen „celní kontroly“) mohou zahrnovat kontrolu zboží, ověřování údajů v celním prohlášení a existence a pravosti elektronických nebo listinných dokladů, kontrolu účetních dokladů podniků a jiných záznamů, kontrolu dopravních prostředků, kontrolu zavazadel a jiného zboží přepravovaného osobami nebo na osobách.Stanoví-li tak mezinárodní dohody, mohou být celní kontroly prováděny i mimo celní území Společenství.2. Jiné než namátkové celní kontroly vycházejí z analýzy rizik za použití technologie elektronického zpracování dat a jejich účelem je zjištění a vyhodnocení rizik a vypracování nezbytných opatření, pomocí nichž lze rizikům čelit, na základě kritérií vytvořených na vnitrostátní úrovni, na úrovni Společenství a případně na mezinárodní úrovni.Členské státy spolupracují s Komisí s cílem vyvinout, udržovat a využívat elektronický systém pro řízení rizik nejpozději do 30. června 2009.3. Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými se stanoví:a) pravidla pro společný rámec pro řízení rizik;b) pravidla pro stanovení společných kritérií a prioritních oblastí kontroly;c) pravidla pro výměnu informací o rizicích a analýzách rizik mezi celními správami.Článek 28Spolupráce mezi orgány1. Jsou-li u téhož zboží jinými příslušnými orgány, než jsou celní orgány, prováděny jiné kontroly než celní, musejí být takové kontroly prováděny v úzké spolupráci s celními orgány, pokud možno ve stejný čas a na stejném místě (jedno správní místo, one-stop-shop).2. Je-li to nezbytné pro účely minimalizace rizik, mohou si v rámci kontrol stanovených v tomto oddíle celní a jiné příslušné orgány vyměňovat údaje, které získaly v souvislosti se vstupem, výstupem, tranzitem, přepravou a konečným použitím zboží pohybujícího se mezi celním územím Společenství a jinými územími a v souvislosti s přítomností zboží, které není zbožím Společenství, mezi sebou, s celními orgány jiných členských států a s Komisí.Článek 29Ověření po propuštění zbožíPo propuštění zboží mohou celní orgány kontrolovat obchodní doklady a jiné údaje vztahující se k operacím s daným zbožím nebo k následným obchodním operacím s týmž zbožím s cílem ujistit se o správnosti údajů obsažených v souhrnném prohlášení nebo celním prohlášení.Kontrolu lze provést u deklaranta, jeho zástupce nebo jiné osoby, která se přímo nebo nepřímo obchodně podílí na uvedených operacích, nebo jiné osoby, která má v držení zmíněné doklady a údaje pro obchodní účely. Tyto orgány mohou rovněž kontrolovat zboží, pokud ještě může být předloženo.Článek 30Výjimky1. Celní kontroly ani formality se neprovádějí u:a) příručních a zapsaných zavazadel osob uskutečňujících lety uvnitř Společenství;b) zavazadel osob uskutečňujících námořní cesty uvnitř Společenství.2. Odstavec 1 se použije, aniž jsou dotčeny:a) kontroly bezpečnosti a zabezpečení prováděné u zavazadel orgány členských států, přístavními nebo letištními orgány nebo dopravci,b) kontroly spojené se zákazy nebo omezeními členských států za předpokladu, že jsou tyto zákazy a omezení slučitelné se Smlouvou.Oddíl 8Uchovávání dokladů a jiných informací; poplatky a nákladyČlánek 31Uchovávání dokladů a jiných informací1. Zúčastněná osoba musí uchovávat doklady a informace uvedené v čl. 9 odst. 1 pro účely celních kontrol po dobu uvedenou v platných předpisech a nejméně po dobu tří kalendářních let bez ohledu na použitý nosič údajů.V případě zboží propuštěného do volného oběhu za podmínek jiných než uvedených v třetím pododstavci nebo zboží navrženého v celním prohlášení k vývozu počíná lhůta běžet od konce roku, kdy bylo přijato prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu nebo k vývozu.V případě zboží propuštěného do volného oběhu bez cla nebo se sníženou sazbou dovozního cla na základě jeho konečného použití, počíná lhůta běžet od konce roku, kdy zboží přestává být předmětem celního dohledu.V případě zboží, kterému byl přidělen jiný celní režim, počíná lhůta běžet od konce roku, kdy je daný celní režim ukončen.2. Aniž je dotčen čl. 73 odst. 4, zjistí-li celní orgány při celní kontrole ve vztahu k celnímu dluhu, že je nutno opravit příslušný zápis v účetních dokladech, a pokud o tom byla zúčastněná osoba informována, musí být doklady uchovávány tři roky po skončení lhůty uvedené v odstavci 1 tohoto článku.V případě, že byl podán opravný prostředek, musí být doklady uchovávány do ukončení řízení.Článek 32Poplatky a náklady1. Za provádění celních kontrol nebo jakýchkoli jiných úkonů podle celních předpisů v běžných úředních hodinách příslušných celních úřadů si celní orgány neúčtují žádné poplatky.Za poskytování zvláštních služeb si však celní orgány poplatky mohou účtovat a mohou požadovat úhradu vzniklých nákladů.2. Komise přijme postupem podle čl. 196 odst. 2 prováděcí opatření k odst. 1 druhému pododstavci, a zejména stanoví:a) případně požadovanou přítomnost zaměstnanců celních správ mimo úřední hodiny nebo jejich požadovanou přítomnost v jiných prostorách, než jsou prostory celní správy;b) rozbory nebo odborná posouzení zboží a poštovní poplatky za vrácení zboží žadateli, zejména v souvislosti s rozhodnutími přijatými podle článku 21 nebo s poskytováním informací podle čl. 8 odst. 1;c) kontroly zboží nebo odběry vzorků za účelem ověření nebo zničení zboží, při kterých vznikají jiné náklady než náklady spojené s prací zaměstnanců celních správ;d) výjimečná kontrolní opatření, jsou-li nutná s ohledem na povahu zboží nebo na možné riziko.KAPITOLA 3MĚNOVÝ PŘEPOČET, LHŮTY A ZJEDNODUŠENÍČlánek 33Měnový přepočet1. Je-li z jednoho z dále uvedených důvodů nezbytné provést měnový přepočet, použije se směnný kurz, který příslušné orgány zveřejní nebo zpřístupní na internetu:a) faktory, na jejichž základě je určována celní hodnota zboží, jsou vyjádřeny v jiné měně, než je měna členského státu, ve které se celní hodnota určuje;b) hodnota eura v národních měnách je požadována pro účely sazebního zařazení zboží, určení hodnotových prahů a výše dovozního nebo vývozního cla.Směnný kurz musí co nejvěrněji odrážet aktuální hodnotu převáděné měny v měně členského státu.2. Je-li měnový přepočet nezbytný z jiných důvodů, než které jsou uvedeny v odstavci 1, hodnota eura v národních měnách, jež má být použita v rámci celních předpisů, se stanoví jednou ročně.3. Prováděcí opatření k odstavcům 1 a 2 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 34Lhůty1. Jestliže je v celních předpisech stanovena lhůta, datum nebo termín, nelze tuto lhůtu prodloužit či stanovit pozdější datum nebo termín, pokud tak není výslovně stanoveno v příslušných právních předpisech.2. S výjimkou případů, kdy se používají jiné zvláštní předpisy, se na lhůty stanovené v celních předpisech použijí pravidla pro lhůty, data a termíny stanovená v nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 1182/71[15].Článek 35ZjednodušeníProváděcí opatření stanovující případy a podmínky, za nichž lze použití tohoto kodexu zjednodušit, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.HLAVA IIFAKTORY, NA JEJICHŽ ZÁKLADĚ SE STANOVUJE DOVOZNÍ NEBO VÝVOZNÍ CLO A JINÁ OPATŘENÍ PŘI OBCHODU SE ZBOŽÍMKAPITOLA 1SPOLEČNÝ CELNÍ SAZEBNÍK A SAZEBNÍ ZAŘAZENÍ ZBOŽÍČlánek 36Společný celní sazebník1. Dovozní a vývozní cla jsou založena na společném celním sazebníku.Ostatní opatření stanovená ve zvláštních předpisech Společenství upravujících obchod se zbožím se případně uplatní na základě sazebního zařazení tohoto zboží.2. Společný celní sazebník obsahuje:a) kombinovanou nomenklaturu zboží, která je stanovena v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87[16];b) jakoukoliv jinou nomenklaturu, která je plně nebo částečně založena na kombinované nomenklatuře nebo k ní případně přidává další členění a která je stanovena zvláštními předpisy Společenství, jež upravují uplatňování sazebních opatření při obchodu se zbožím;c) smluvní nebo běžná všeobecná dovozní cla pro zboží, které je zahrnuto do kombinované nomenklatury;d) preferenční sazební opatření obsažená v dohodách, které Společenství uzavřelo s některými zeměmi či územími mimo celní území Společenství nebo se skupinami takových zemí či území;e) preferenční sazební opatření přijatá jednostranně Společenstvím vůči některým zemím či územím mimo celní území Společenství nebo skupinám takových zemí či území;f) autonomní opatření, na jejichž základě lze dovozní clo u některého zboží snížit nebo od tohoto cla zboží osvobodit;g) zvýhodněné sazební zacházení stanovené pro některé zboží z důvodu jeho povahy nebo na základě jeho konečného použití v rámci opatření uvedených v písmenech c) až f) nebo h);h) další sazební opatření vyplývající ze zemědělských nebo obchodních nebo jiných právních předpisů Společenství.3. Splňuje-li dotyčné zboží podmínky stanovené v odst. 2 písm. d) až g), použijí se na žádost deklaranta opatření uvedená v těchto ustanoveních namísto opatření uvedených v odst. 2 písm. c). Jsou-li splněny lhůty a podmínky stanovené v příslušném opatření nebo v kodexu, může být taková žádost podána dodatečně.4. Je-li použití opatření uvedených v odst. 2 písm. d) až g) nebo osvobození od opatření uvedených v písmenu h) omezeno pouze na určitý objem dovozu nebo vývozu, přestanou být opatření nebo osvobození v případě celních kvót uplatňovány od okamžiku, kdy je dosaženo stanoveného objemu dovozu nebo vývozu.V případě celních stropů přestanou být opatření nebo osvobození od nich uplatňována na základě právního předpisu Společenství.Článek 37Sazební zařazení zbožíPro účely společného celního sazebníku spočívá „sazební zařazení“ zboží v určení jedné podpoložky nebo dalšího členění kombinované nomenklatury, do nichž má být toto zboží zařazeno.Pro účely nesazebních opatření spočívá „sazební zařazení“ zboží v určení jedné podpoložky nebo dalšího členění kombinované nomenklatury nebo jiné nomenklatury, která je plně nebo částečně založena na kombinované nomenklatuře nebo k ní přidává další členění a která je stanovena právními předpisy Společenství, do nichž má být uvedené zboží zařazeno.Podpoložka nebo další členění určené podle prvního nebo druhého odstavce se použijí pro účely uplatňování opatření souvisejících s touto podpoložkou.KAPITOLA 2PŮVOD ZBOŽÍOddíl 1Nepreferenční původČlánek 38Oblast působnostiČlánky 39, 40 a 41 stanovují pravidla pro určení nepreferenčního původu zboží pro účely použití:a) společného celního sazebníku, s výjimkou opatření uvedených v čl. 36 odst. 2 písm. d) a e);b) jiných než sazebních opatření stanovených zvláštními předpisy Společenství upravujícími obchod se zbožím;c) jiných opatření Společenství týkajících se původu zboží.Článek 39Získání statusu původu1. Zboží zcela získané v jediné zemi nebo na jediném území se považuje za zboží pocházející z této země nebo území.2. Zboží, na jehož výrobě se podílela více než jedna země nebo území, se považuje za zboží pocházející ze země nebo území, kde došlo k jeho poslednímu podstatnému zpracování.Článek 40Prokazování původu1. Je-li původ na základě celních předpisů uveden v celním prohlášení, mohou celní orgány vyžadovat, aby deklarant původ zboží prokázal.2. Je-li důkaz o původu zboží poskytnut podle celních předpisů nebo jiných zvláštních předpisů Společenství, mohou celní orgány v případě odůvodněných pochybností požadovat dodatečné doklady prokazující, že je původ stanoven v souladu s příslušnými právními předpisy Společenství.3. Vyžadují-li to potřeby obchodu, může být dokument prokazující původ vydán ve Společenství.Článek 41Prováděcí opatřeníProváděcí opatření k článkům 39 a 40 přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 2Preferenční původČlánek 42Preferenční původ zboží1. Splňuje-li zboží pravidla o preferenčním původu uvedená v odstavcích 2, 3 nebo 4 tohoto článku, vztahují se na něj opatření uvedená v čl. 36 odst. 2 písm. d) nebo e) nebo nesazební preferenční opatření.2. V případě zboží, na které se vtahují preferenční opatření obsažená v dohodách, které Společenství uzavřelo s některými zeměmi či územími mimo celní území Společenství nebo se skupinami takových zemí či území, jsou pravidla o preferenčním původu stanovena v těchto dohodách.3 V případě zboží, na které se vtahují preferenční opatření přijatá jednostranně Společenstvím vůči některým zemím či územím mimo celní území Společenství nebo skupinám takových zemí či území vyjma těch, které jsou uvedeny v odstavci 5, přijme opatření, kterými se stanovují pravidla o preferenčním původu, Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.4. V případě zboží, na které se vztahují preferenční opatření uplatňovaná v rámci obchodu mezi celním územím Společenství a Ceutou a Melillou a obsažená v protokolu č. 2 k aktu o přistoupení Španělska a Portugalska, přijme opatření, kterými se stanovují pravidla o preferenčním původu, Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.5. V případě zboží, na které se vtahují preferenční opatření obsažená v preferenčních dohodách ve prospěch zámořských zemí a území přidružených ke Společenství, se pravidla o preferenčním původu přijmou v souladu s článkem 187 Smlouvy.6. Opatření nezbytná k provedení pravidel uvedených v odstavcích 2 až 5 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 3HODNOTA ZBOŽÍ PRO CELNÍ ÚČELYČlánek 43Oblast působnostiCelní hodnota zboží pro účely použití společného celního sazebníku a nesazebních opatření stanovených ve zvláštních předpisech Společenství upravujících obchod se zbožím se určuje v souladu s články 44 až 47.Článek 44Hodnota transakce1. Celní hodnotou dováženého zboží je cena, která byla nebo má být skutečně zaplacena za zboží prodané pro vývoz na celní území Společenství, případně upravená podle opatření přijatých na základě odstavce 4 (dále jen „hodnota transakce“).Cenou, která byla nebo má být za zboží skutečně zaplacena, se rozumí celková platba, která byla nebo má být uskutečněna mezi prodávajícím a kupujícím nebo ve prospěch prodávajícího za dovážené zboží a zahrnuje veškeré platby, které kupující uskutečnil nebo má uskutečnit jako podmínku prodeje dováženého zboží prodávajícímu nebo třetí osobě k uspokojení závazku prodávajícího. Platba nemusí být učiněna v hotovosti. Může být uskutečněna akreditivem nebo obchodovatelnými cennými papíry a může být provedena přímo nebo nepřímo.2. Hodnota transakce se použije, jsou-li splněny tyto podmínky:a) nejsou stanovena žádná omezení, pokud jde o nakládání se zbožím nebo jeho použití kupujícím, s výjimkou omezení, kterái) jsou uložena nebo vyžadována právním předpisem nebo orgány veřejné moci ve Společenství,ii) omezují zeměpisnou oblast, v níž může být zboží dále prodáváno;iii) neovlivňují podstatně hodnotu zboží;b) prodej nebo cena nejsou závislé na podmínkách nebo plněních, jejichž hodnotu nelze ve vztahu ke zboží, které je hodnoceno, určit;c) žádná část výtěžku jakéhokoliv dalšího prodeje, nakládání se zbožím nebo použití zboží kupujícím nepřipadne přímo ani nepřímo prodávajícímu, kromě případů, kdy lze provést přiměřenou úpravu podle opatření přijatých na základě odstavce 4;d) kupující a prodávající nejsou ve spojení nebo, jsou-li kupující a prodávající ve spojení, je hodnota transakce pro celní účely přijatelná podle odstavce 3.3. Pro účely odst. 2 písm. d) není skutečnost, že kupující a prodávající jsou ve spojení, sama o sobě dostatečným důvodem pro to, aby hodnota transakce byla považována za nepřijatelnou. Pokud to je nutné, prověří se okolnosti prodeje a hodnota transakce se přijme, jestliže spojení neovlivnilo cenu.Jestliže na základě informací poskytnutých deklarantem nebo získaných z jiných zdrojů mají celní orgány důvody považovat cenu za ovlivněnou spojením, oznámí své důvody deklarantovi a poskytnou mu přiměřenou možnost k vyjádření.4. Opatření stanovující prvky, jež musí být pro účely určení celní hodnoty přičteny k ceně, která byla nebo má být skutečně zaplacena, nebo které od ní mají být odečteny, přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 45Jiné metody určování celní hodnoty zboží1. Nemůže-li být celní hodnota určena podle článku 44, pokračuje se postupně podle odst. 2 písm. a) až d) tohoto článku a celní hodnota se určí podle prvního z těchto písmen, podle nějž ji lze určit.Na žádost deklaranta lze pořadí, v jakém se používají písmena c) a d), obrátit.2. Celní hodnotou podle odstavce 1 je:a) hodnota transakce u stejného zboží prodávaného pro vývoz na celní území Společenství a vyváženého ve stejnou dobu nebo přibližně ve stejnou dobu jako zboží, které je hodnoceno;b) hodnota transakce u podobného zboží prodávaného pro vývoz na celní území Společenství a vyváženého ve stejnou dobu nebo přibližně ve stejnou dobu jako zboží, které je hodnoceno;c) hodnota založená na jednotkové ceně, za kterou se dovážené zboží nebo stejné nebo podobné dovážené zboží prodává na celním území Společenství v největším úhrnném množství osobám, kterou nejsou ve spojení s prodávajícími;d) vypočtená hodnota rovnající se součtu:i) ceny nebo hodnoty materiálu a výrobních operací nebo jiného zpracování použitých při výrobě dováženého zboží;ii) částky představující zisk a všeobecné výdaje ve výši, kterou výrobci v zemi vývozu obvykle zahrnují do prodejů zboží téže povahy nebo téhož druhu jako hodnocené zboží při vývozu na celní území Společenství;iii) ceny nebo hodnoty přepravy dováženého zboží na místo jeho vstupu na celní území Společenství, nakládky a manipulace v souvislosti s touto přepravou a pojištění zboží.3. Opatření stanovující další podmínky a prováděcí opatření k odstavci 2 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 46Nouzová metodaNemůže-li být celní hodnota dováženého zboží určena podle článků 44 nebo 45, určí se na základě údajů dostupných na celním území Společenství s použitím vhodných prostředků slučitelných se zásadami a obecnými ustanoveními:a) dohody o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu;b) článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu;c) této kapitoly.Celní hodnotu podle odstavce 1 však nelze stanovit na základě:a) prodejní ceny zboží vyráběného na celním území Společenství uplatňované na tomto území;b) postupu, podle kterého se pro celní účely přijímá vyšší ze dvou hodnot;c) ceny zboží na domácím trhu v zemi vývozu;d) jiných výrobních nákladů, než kterými jsou vypočtené hodnoty, jež byly určeny pro stejné nebo podobné zboží v souladu s čl. 45 odst. 2 písm. d);e) cen zboží pro vývoz do země, která není součástí celního území Společenství;f) minimálních celních hodnot;g) libovolných nebo fiktivních hodnot.Článek 47Prováděcí opatřeníOpatření stanovující pravidla pro určování celní hodnoty ve zvláštních případech a u zboží, u kterého celní dluh vzniká po použití zvláštního režimu, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.HLAVA IIICELNÍ DLUH A JISTOTYKAPITOLA 1VZNIK CELNÍHO DLUHUOddíl 1Obecná ustanoveníČlánek 48Celní dluhDovozní nebo vývozní clo pro určité zboží je splatné podle společného celního sazebníku a splatná částka tvoří celní dluh .Oddíl 2Celní dluh při dovozuČlánek 49Propuštění do volného oběhu, dočasné použití1. Celní dluh při dovozu vzniká v okamžiku, kdy je zboží, které není zbožím Společenství, přidělen jeden z těchto režimů:a) propuštění do volného oběhu;b) dočasné použití s částečným osvobozením od dovozního cla.2. Celní dluh vzniká okamžikem přijetí celního prohlášení.3. Dlužníkem je deklarant. V případě nepřímého zastoupení je dlužníkem také osoba, jejíž jménem se celní prohlášení činí.Je-li celní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do některého z režimů uvedených v odstavci 1 učiněno na podkladě údajů, v jejichž důsledku nebyly dovozní clo nebo jeho část vybrány, může být osoba, která poskytla údaje nezbytné pro sestavení celního prohlášení a která si byla nebo měla být vědoma, že údaje nejsou pravdivé, rovněž považována za dlužníka.Článek 50Zvláštní ustanovení týkající se nepůvodního zboží1. Platí-li zákaz vracet dovozní clo nebo přiznávat osvobození od dovozního cla pro nepůvodní zboží, které bylo použito při výrobě výrobků, pro něž je vydán nebo vystaven důkaz o původu v rámci preferenčního režimu mezi Společenstvím a některým zeměmi či územím mimo celní území Společenství nebo skupinami těchto zemí či území, vzniká u těchto výrobků celní dluh při dovozu v okamžiku:a) přijetí oznámení o zpětném vývozu v souvislosti s dotyčnými výrobky, které byly získány v režimu aktivního zušlechťovacího styku;b) přijetí celního prohlášení za zboží, kterému byl přidělen režim aktivního zušlechťovacího styku, v případě předčasného vývozu dotyčných zušlechtěných výrobků.2. Vznikne-li celní dluh podle odst. 1 písm. a), určí se výše dovozního cla za stejných podmínek jako v případě celního dluhu, který by vznikl, kdyby ve stejný den bylo přijato celní prohlášení s návrhem na propuštění nepůvodního zboží použitého při výrobě dotyčných výrobků do volného oběhu za účelem ukončení režimu aktivního zušlechťovacího styku.3. Použije se čl. 49 odst. 2 a 3. V případě zboží, které není zbožím Společenství, uvedeného v článku 189 je však dlužníkem osoba, která podává oznámení o zpětném vývozu, a v případě nepřímého zastoupení je jím osoba, jejímž jménem se oznámení podává.Článek 51Celní dluh vzniklý nesplněním určitých povinností nebo podmínek1. V jiných případech, než které jsou uvedeny v článcích 49 a 50, celní dluh při dovozu vzniká nesplněním:a) některé z povinností stanovených v celních předpisech pro vstup zboží, které není zbožím Společenství, na celní území Společenství nebo pro pohyb, zušlechtění, uskladnění, použití zboží nebo nakládání s ním na tomto území;b) podmínky, na jejímž základě může být zboží, které není zbožím Společenství, přidělen celní režim nebo přiznáno osvobození od cla či snížená sazba dovozního cla na základě konečného použití zboží.2. Celní dluh vzniká:a) okamžikem, kdy není splněna nebo kdy přestane být plněna povinnost, jejímž nesplněním celní dluh vzniká;b) okamžikem, kdy je zboží přidělen celní režim nebo kdy je do něj v celním prohlášení navrženo, zjistí-li se dodatečně, že podmínka, na základě které může být zboží přidělen daný režim nebo přiznáno osvobození od cla či snížená sazba dovozního cla na základě konečného použití zboží, nebyla ve skutečnosti splněna.3. V případech uvedených v odst. 1 písm. a) je dlužníkem:a) každá osoba, která měla splnit dané povinnosti;b) každá osoba, která si byla vědoma nebo si měla být vědoma, že není splněna povinnost podle celních předpisů, a která jednala na účet osoby, jež byla povinna splnit tuto povinnost, nebo která se zúčastnila úkonu, jenž vedl k nesplnění této povinnosti;c) každá osoba, která získala nebo držela dotyčné zboží a v okamžiku získání nebo přijetí zboží si byla nebo měla být vědoma, že není splněna povinnost podle celních předpisů.V případech uvedených v odst. 1 písm. b) je dlužníkem osoba, jež měla splnit podmínky, na základě kterých může být zboží přidělen celní režim nebo může být do tohoto režimu navrženo nebo na základě kterých mu může být přiznáno osvobození od cla či snížená sazba cla na základě konečného použití zboží.Je-li celní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do některého z režimů uvedených v odstavci 1 učiněno nebo jsou-li celním orgánům poskytnuty jakékoli informace požadované podle celních předpisů upravujících podmínky, na základě kterých může být zboží přidělen celní režim, a v důsledku toho nebyly dovozní clo nebo jeho část vybrány, je dlužníkem rovněž i osoba, která poskytla údaje nezbytné pro sestavení celního prohlášení a která věděla nebo měla vědět, že tyto údaje nejsou pravdivé.Článek 52Odpočet již zaplacených cel1. Vznikne-li podle čl. 51 odst. 1 celní dluh u zboží propuštěného do volného oběhu se sníženou sazbou dovozního cla na základě jeho konečného použití, odečte se částka zaplacená při propuštění zboží do volného oběhu od částky celního dluhu.Ustanovení prvního pododstavce se použije přiměřeně, jestliže celní dluh vznikl u odpadu a zbytků po zničení předmětného zboží.2. Vznikne-li podle čl. 51 odst. 1 celní dluh u zboží, kterému byl přidělen režim dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla, odečte se částka zaplacená v rámci částečného osvobození od částky celního dluhu.Oddíl 3Celní dluh při vývozuČlánek 53Vývozní prohlášení1. Celní dluh při vývozu vzniká v okamžiku, kdy je zboží podléhajícímu vývoznímu clu přidělen režim vývozu.2. Celní dluh vzniká okamžikem přijetí celního prohlášení.3. Dlužníkem je deklarant. V případě nepřímého zastoupení je dlužníkem také osoba, jejímž jménem se celní prohlášení činí.Je-li celní prohlášení učiněno na podkladě údajů, v jejichž důsledku nebyly vývozní clo nebo jeho část vybrány, může být osoba, která poskytla údaje pro sestavení celního prohlášení a která si byla nebo měla být vědoma, že údaje nejsou pravdivé, rovněž považována za dlužníka.Článek 54Celní dluh vzniklý nesplněním určitých povinností nebo podmínek1. V jiných případech, než které jsou uvedeny v článku 53, vzniká celní dluh při vývozu u zboží podléhajícího vývoznímu clu nesplněním:a) některé z povinností stanovených v celních předpisech pro výstup zboží, jeho pohyb nebo nakládání s ním;b) podmínek, za nichž bylo povoleno, aby zboží opustilo celní území Společenství s úplným nebo částečným osvobozením od vývozního cla.2. Celní dluh vzniká:a) okamžikem, kdy zboží skutečně opouští celní území Společenství bez celního prohlášení;b) okamžikem, kdy je zboží dodáno na jiné místo určení, než na které se vztahuje povolení, na jehož základě může zboží opustit celní území Společenství s úplným nebo částečným osvobozením od vývozního cla;c) nemohou-li celní orgány okamžik uvedený v písmenu b) určit, uplynutím lhůty stanovené pro předložení dokladu o tom, že byly splněny podmínky opravňující k přiznání tohoto osvobození.3. Opustí-li zboží podléhající vývoznímu clu celní území Společenství bez celního prohlášení, je dlužníkem:a) každá osoba, která měla splnit danou povinnost;b) každá osoba, která se zúčastnila úkonu, jenž vedl k nesplnění povinnosti a která si byla vědoma nebo si měla být vědoma, že celní prohlášení nebylo podáno, ačkoli mělo být.4. Pokud celní dluh vzniká v důsledku nesplnění podmínek, za nichž bylo zboží povoleno opustit celní území Společenství s úplným nebo částečným osvobozením od vývozního cla, je dlužníkem:a) deklarant;b) v případě nepřímého zastoupení osoba, jejímž jménem se celní prohlášení činí.Oddíl 4Společná ustanovení pro celní dluh při dovozu i vývozuČlánek 55Zákazy a omezeníCelní dluh při dovozu nebo vývozu vzniká i v případě, že se na zboží vztahují jakékoli zákazy nebo omezení dovozu nebo vývozu.Celní dluh však nevznikne, vstoupily-li na celní území Společenství protiprávně padělané peníze či omamné a psychotropní látky, které nevstupují do hospodářského oběhu pod přísným dohledem příslušných orgánů za účelem použití pro lékařské a vědecké účely.Pro účely sankcí za porušení celních předpisů se však má za to, že celní dluh vznikl, je-li podle právních předpisů členského státu clo nebo existence celního dluhu základem pro stanovení sankcí.Článek 56Více dlužníkůOdpovídá-li za zaplacení jednoho celního dluhu více osob, odpovídá každá tato osoba za celý dluh.Poruší-li jedna či více těchto osob úmyslně celní předpisy, bude celní dluh vymáhán přednostně na těchto osobách.Článek 57Obecná pravidla pro výpočet výše cla1. Výše dovozního nebo vývozního cla se určuje na základě pravidel pro výpočet cla, která se na dané zboží vztahovala v okamžiku, kdy celní dluh u tohoto zboží vznikl.2. Není-li možné přesně určit okamžik, kdy celní dluh vznikl, má se za to, že vznikl v době, kdy celní orgány zjistí, že se zboží nachází v situaci, za níž vzniká celní dluh.Pokud však údaje dostupné celní orgánům umožňují určit, že celní dluh vznikl před tímto zjištěním, má se za to, že celní dluh vznikl v nejvzdálenějším časovém okamžiku, který může být určen jako situace, za níž vzniká celní dluh.3. Jestliže celní předpisy stanoví u zboží použití zvýhodněného sazebního zacházení, osvobození nebo úplného nebo částečného osvobození od dovozního nebo vývozního cla podle čl. 36 odst. 2 písm. d) až g), článků 136 až 141, 178 a 181 až 184, použije se toto zvýhodněné sazební zacházení nebo osvobození rovněž v případech, kdy vznikl celní dluh podle článků 51 nebo 54, pokud zúčastněná osoba nejednala podvodně.Článek 58Zvláštní pravidla pro výpočet výše cla1. Pokud u zboží, jemuž byl přidělen celní režim, vznikly na celním území Společenství náklady spojené s uskladněním nebo obvyklými formami manipulace, tyto náklady nebo navýšení hodnoty se při výpočtu výše dovozního cla nezohlední, jestliže deklarant tyto náklady dostatečným způsobem prokáže.Celní hodnota, povaha a původ zboží, které není zbožím Společenství a které bylo použito při operacích, se však při výpočtu výše dovozního cla zohledňují.2. Dojde-li u zboží, jemuž byl přidělen režim, na celním území Společenství v důsledku obvyklých forem manipulace ke změně sazebního zařazení, použije se na žádost deklaranta původní sazební zařazení.3. Vznikne-li u zušlechtěných výrobků v důsledku režimu aktivního zušlechťovacího styku celní dluh, určí se jeho výše na žádost deklaranta na základě sazebního zařazení, celní hodnoty, povahy a původu zboží, kterému byl přidělen režim aktivního zušlechťovacího styku, v okamžiku přijetí celního prohlášení za toto zboží.Článek 59Prováděcí opatřeníKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 může přijmout opatření, kterými se stanoví:a) pravidla pro výpočet výše dovozního nebo vývozního cla pro zboží;b) další zvláštní pravidla týkající se zvláštních režimů;c) odchylky od článků 57 a 58.Článek 60Místo vzniku celního dluhu1. Celní dluh vzniká na místě, kde je podáno celní prohlášení uvedené v článcích 49 a 53 nebo, kde se podle čl. 128 odst. 3 má za to, že bylo podáno.Ve všech ostatních případech celní dluh vzniká na místě, kde nastaly skutečnosti vedoucí ke vzniku celního dluhu.Nemůže-li být toto místo určeno, vzniká celní dluh na místě, kde se podle zjištění celních orgánů zboží nacházelo v situaci, za níž vzniká celní dluh.2. Pokud zboží vstoupilo do dosud nevyřízeného celního režimu a pokud ve stanovené lhůtě nemůže být místo určeno podle odst. 1 druhého nebo třetího pododstavce, vzniká celní dluh na místě, kde byl zboží přidělen daný režim nebo kde v tomto režimu vstoupilo na celní území Společenství.Opatření stanovující lhůtu uvedenou v prvním pododstavci tohoto odstavce přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.3. Pokud údaje dostupné celní orgánům umožňují zjistit, že celní dluh asi vznikl na více místech, má se za to, že celní dluh vznikl na místě, kde vznikl poprvé.4. Pokud celní orgán zjistí, že celní dluh podle čl. 51 odst. 1 písm. a) vznikl v jiném členském státě a výše tohoto dluhu je nižší než 100 000 EUR, považuje se tento celní dluh za vzniklý v členském státě, kde k tomuto zjištění došlo.KAPITOLA 2JISTOTA ZA MOŽNÝ ČI EXISTUJÍCÍ CELNÍ DLUHČlánek 61Obecná ustanovení1. Není-li stanoveno jinak, vztahuje se tato kapitola na jistoty pro celní dluhy, které vznikly, i pro dluhy, které mohou vzniknout.2. Celní orgány mohou vyžadovat, aby dlužník poskytl jistotu k zajištění úhrady celního dluhu nebo jiných poplatků, zejména DPH a spotřební daně v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně.3. Pokud celní orgány požadují poskytnutí jistoty, musí ji poskytnout dlužník nebo osoba, která za dluh může převzít odpovědnost.4. Celní orgány mohou pro určité zboží nebo celní prohlášení požadovat pouze jednu jistotu.Jistota poskytnutá pro konkrétní celní prohlášení se použije ke krytí celního dluhu u veškerého zboží, na které se toto prohlášení vztahuje nebo které bylo na jeho základě propuštěno, bez ohledu na to, zda je prohlášení bez chyb či nikoli.5. Celní orgány mohou povolit, aby jistotu poskytla jiná osoba než ta, od níž se jistota požaduje.6. Na žádost osoby uvedené v odst. 3 nebo 5 tohoto článku mohou celní orgány v souladu s čl. 67 odst. 1 a 2 povolit poskytnutí souborné jistoty ke krytí dvou nebo více operací, prohlášení nebo režimů.7. Jistota se nepožaduje od států, regionálních a místních vládních orgánů nebo jiných veřejnoprávních subjektů u činností, v nichž vystupují jako orgány veřejné moci.Ostatní případy, kdy jistota není vyžadována nebo kdy je vyžadována snížená jistota, stanoví Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.8. Celní orgány nemusí požadovat poskytnutí jistoty, jestliže částka, která má být zajištěna, nepřesahuje statistický práh pro prohlášení stanovený v souladu s článkem 12 nařízení Rady (ES) č. 1172/95[17].9. Jistota, kterou celní orgány přijaly nebo povolily, je platná na celém území Společenství pro účely, pro které byla poskytnuta.Opatření stanovující výjimky z prvního pododstavce tohoto odstavce přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 62Povinná jistota1. Je-li poskytnutí jistoty povinné, vyměří celní orgány s výhradou pravidel přijatých podle odstavce 3 tuto jistotu ve výši, která se rovná přesné výši daného celního dluhu, lze-li tuto výši v době, kdy je jistota požadována, bezpečně určit.Není-li možné stanovit přesnou výši celního dluhu, vyměří se jistota ve výši nejvyššího možného celního dluhu, který dle odhadu celních orgánů vznikl nebo může vzniknout.2. Aniž je dotčen článek 67, je-li pro celní dluh, jehož výše se mění v čase, poskytnuta souborná jistota, vyměří se jistota ve výši, která zajistí, že bude výše celního dluhu vždy pokryta.3. Prováděcí opatření k odstavci 1 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 63Nepovinná jistotaPovažují-li celní orgány úhradu celního dluhu v předepsané lhůtě za nejistou, mohou jistotu požadovat i v případech, kdy její poskytnutí není povinné. Její výši tyto orgány stanoví tak, aby nepřesahovala částku uvedenou v článku 62.Opatření stanovující, kdy je jistota dobrovolná, přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 64Poskytnutí jistoty1. Jistota může být poskytnuta jedním z těchto způsobů:a) složením hotovosti nebo jakýmkoli jiným platebním prostředkem, který celní orgány uznávají jako rovnocenný složení hotovosti, v eurech nebo v měně členského státu, ve kterém se jistota požaduje;b) závazkem ručitele;c) jiným způsobem, který skýtá rovnocennou záruku, že celní dluh bude zaplacen.Způsoby poskytování jistoty uvedené v prvním pododstavci písm. c) stanoví Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Složení hotovosti nebo rovnocenný způsob poskytnutí jistoty se provádí podle předpisů členského státu, ve kterém je jistota požadována.Článek 65Volba jistotyOsoba, která je povinna poskytnout jistotu, si může zvolit, kterým ze způsobů uvedených v čl. 64 odst. 1 jistotu poskytne.Pokud však navržený způsob poskytnutí jistoty není slučitelný s řádným prováděním daného celního režimu, mohou jej celní orgány odmítnout.Celní orgány mohou požadovat, aby byl zvolený způsob poskytnutí jistoty zachován po určitou dobu.Článek 66Ručitel1. Ručitelem uvedeným v čl. 64 odst. 1 písm. b) musí být třetí osoba usazená na celním území Společenství. Není-li ručitelem banka nebo jiná úředně uznaná finanční instituce akreditovaná ve Společenství, musí ručitele schválit celní orgány, které jistotu požadují.2. Ručitel se písemně zaváže, že zaplatí zajištěnou částku celního dluhu.V mezích zajištěné částky se závazek rovněž vztahuje na částky dovozního nebo vývozního cla, které jsou splatné po ověření po propuštění zboží.3. Celní orgány mohou schválení navrhovaného ručitele odmítnout, pokud dle jejich názoru není schopen zaručit, že celní dluh bude určitě ve stanovené lhůtě zaplacen.Článek 67Souborná jistota1. Povolení uvedené v čl. 61 odst. 6 se udělí pouze osobám, jež splňují tyto podmínky:a) jsou usazeny ve Společenství;b) nedopustily se závažného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů;c) jsou pravidelnými uživateli příslušných režimů nebo o nich celní orgány vědí, že jsou schopny splnit svůj závazek spojený s těmito režimy.2. Má-li být souborná jistota poskytnuta pro celní dluhy, které mohou vzniknout, může schválený hospodářský subjekt poskytnout soubornou jistotu se sníženou zaručenou částkou nebo může být zproštěn povinnosti jistotu poskytnout v souladu s čl. 61 odst. 7, jsou-li splněna alespoň tato kritéria:a) řádné využívání dotyčných celních režimů během určitého období;b) spolupráce s celními orgány;c) pokud jde o zproštění povinnosti poskytnout jistotu, dobrou finanční situaci postačující k tomu, aby tyto osoby mohly splnit své závazky.3. Opatření týkající se udělování povolení podle odstavců 1 a 2 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 68Další ustanovení týkající se používání jistot1. V případech, kdy může celní dluh vzniknout v rámci zvláštních režimů, se použijí odstavce 2, 3 a 4.2. Zproštění povinnosti poskytnout jistotu v souladu s čl. 67 odst. 2 se nevztahuje na zboží považované za zboží se zvýšeným rizikem.Prováděcí opatření k prvnímu pododstavci tohoto odstavce přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.3. Výjimečně může Komise za zvláštních okolností postupem podle čl. 196 odst. 2 přijmout opatření dočasně zakazující poskytování souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou uvedené v čl. 67 odst. 2.4. U zboží, u kterého byly v rámci poskytování souborné jistoty zjištěny rozsáhlé podvody, může Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijmout opatření dočasně zakazující poskytování souborné jistoty.Článek 69Doplňující nebo náhradní jistotaZjistí-li celní orgány, že poskytnutá jistota nezaručuje nebo nadále nezaručuje jistě nebo dostatečně, že celní dluh bude uhrazen ve stanovené lhůtě, budou vyžadovat, aby jakákoli osoba uvedená v čl. 61 odst. 3 podle svého uvážení poskytla doplňující jistotu nebo nahradila původní jistotu novou.Článek 70Uvolnění jistoty1. Celní orgány jistotu uvolní, jakmile celní dluh zanikne nebo již nemůže vzniknout.2. Zanikl-li celní dluh částečně nebo může-li vzniknout již jen pro část zajištěné částky, uvolní se na žádost zúčastněné osoby odpovídající část jistoty, pokud částka, o kterou se jedná, takový krok opodstatňuje.3. Prováděcí opatření k odstavcům 1 a 2 tohoto článku může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 3VYBRÁNÍ A PLATBA CLA A VRÁCENÍ A PROMINUTÍ CLAOddíl 1Určení výše cla, její oznámení dlužníkovi a její zaúčtováníČlánek 71Určení výše claVýši splatného cla určí celní orgány, které odpovídají za území, na kterém celní dluh vznikl nebo kde se má za to, že vznikl podle článku 60, jakmile k tomu mají potřebné údaje.Článek 72Oznámení celního dluhu1. Rozhodnutí, kterým se určuje výše splatného cla, se dlužníkovi oznamuje formou, kterou stanoví vnitrostátní právní předpisy na území, na kterém dluh vznikl.Oznámení uvedené v prvním pododstavci se neučiní v těchto situacích:a) pokud bylo do doby konečného určení výše cla uloženo prozatímní obchodněpolitické opatření ve formě cla;b) pokud je částka splatného cla vyšší než částka určená na základě rozhodnutí, které bylo učiněno v souladu s článkem 21;c) pokud bylo původní rozhodnutí neoznámit výši cla nebo oznámit ji ve výši, která je nižší než splatné clo, učiněno na základě obecných předpisů, jež byly později zrušeny rozhodnutím soudu;d) v případech, kdy jsou celní orgány zproštěny povinnosti výši cla oznámit.Prováděcí opatření k druhému pododstavci písm. d) přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Je-li částka splatného cla rovna částce zapsané v celním prohlášení, rozhodnutí uvedené v odstavci 1 nemusí být dlužníkovi oznámeno.V takových případech je propuštění zboží celními orgány rovnocenné oznámení výše splatného cla dlužníkovi.3. Pokud se odstavec 2 tohoto článku nepoužije, rozhodnutí, kterým se určuje výše cla, se dlužníkovi oznámí do čtrnácti dnů ode dne, kdy celní orgány mohou takové rozhodnutí v souladu s čl. 17 odst. 4 učinit.Článek 73Lhůta pro oznámení celního dluhu1. Rozhodnutí, kterým se určuje výše cla, nelze dlužníkovi oznámit po uplynutí lhůty tří let od vzniku celního dluhu.2. Vznikne-li celní dluh v důsledku činu, který byl v době, kdy byl spáchán, trestný, může být tříletá lhůta uvedená v odstavci 1 prodloužena na deset let.3. Je-li podán opravný prostředek podle článku 24, pozastavují se lhůty uvedené v odstavci 1 a 2 tohoto článku ode dne podání opravného prostředku po dobu trvání řízení o opravném prostředku.4. Je-li povinnost zaplatit clo obnovena podle čl. 84 odst. 3, považuje se lhůta uvedená v odstavcích 1 a 2 tohoto článku za pozastavenou ode dne podání žádosti o vrácení či prominutí cla v souladu s článkem 90 do doby, než bude učiněno rozhodnutí o vrácení nebo prominutí cla.Článek 74Zaúčtování1. Celní orgány uvedené v článku 71 zanesou výši splatného cla do svých účetních dokladů.První pododstavec se nepoužije v případech uvedených v čl. 72 odst. 1 druhém pododstavci.Celní orgány nemusí zaúčtovat částky cla, které již podle článku 73 nebylo dlužníkovi možné oznámit.2. Členské státy stanoví podrobná pravidla pro účtování částek cel. Tyto postupy se mohou lišit podle toho, do jaké míry si celní orgány s ohledem na okolnosti, za nichž vznikl celní dluh, jsou či nejsou jisté, že tyto částky budou zaplaceny.Článek 75Lhůty pro zaúčtování1. Vznikne-li celní dluh přijetím celního prohlášení s návrhem na propuštění zboží do jiného celního režimu než dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla nebo v důsledku jakéhokoli jiného úkonu, který má stejné právní účinky, zaúčtují celní orgány částku splatného cla do čtrnácti dnů po propuštění zboží.Nicméně byla-li její platba zajištěna, může být celková výše cla vztahující se k veškerému zboží propuštěnému jedné osobě během lhůty stanovené celními orgány, která nesmí přesáhnout 31 dnů, zaúčtována celkově na konci této lhůty. K zaúčtování musí dojít do pěti dnů ode dne uplynutí dotyčné lhůty.2. Je-li stanoveno, že zboží lze propustit, pokud jsou splněny určité podmínky, které upravují určování výše splatného cla nebo její vybrání, provede se zaúčtování do čtrnácti dnů ode dne, kdy je výše splatného cla určena nebo kdy je stanovena povinnost zaplatit toto clo.Nicméně týká-li se celní dluh prozatímního obchodněpolitického opatření ve formě cla, zaúčtuje se částka splatného cla do dvou měsíců ode dne vyhlášení nařízení, kterým se stanoví konečné obchodněpolitické opatření, v Úředním věstníku Evropské unie .3. Vznikne-li celní dluh za jiných podmínek, než které jsou uvedeny v odstavci 1, je nutno částku splatného cla zaúčtovat do čtrnácti dnů ode dne, kdy celní orgány mohou vypočítat výši příslušného cla a určit dlužníka.4. Odstavec 3 se použije přiměřeně v případě částky cla, která má být vybrána nebo dovybrána, nebyla-li částka splatného cla zaúčtována v souladu s odstavci 1, 2 a 3 nebo pokud byla určena a zaúčtována ve výši, která je nižší než splatná částka.5. Lhůty pro zaúčtování uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 se nepoužijí za nepředvídatelných okolností nebo v případech vyšší moci.Článek 76Prováděcí opatřeníOpatření stanovující pravidla týkající se zaúčtování může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 2Lhůty a postupy pro placení claČlánek 77Obecné lhůty pro placení, dohled nad platbou1. Částky cla oznámené v souladu s článkem 72 musí dlužník zaplatit ve lhůtě, kterou stanoví celní orgány.Aniž je dotčen čl. 25 odst. 2, nesmí tato lhůta přesáhnout deset dní ode dne, kdy je dlužníkovi oznámena výše splatného cla. V případě souhrnného zaúčtování za podmínek stanovených v čl. 75 odst. 1 druhém pododstavci musí být tato lhůta stanovena tak, aby neumožnila dlužníkovi získat delší lhůtu splatnosti, než by získal v případě, kdy by mu byl udělen odklad platby cla v souladu s článkem 79.Celní orgány prodlouží tuto lhůtu z úřední povinnosti, jestliže zjistí, že zúčastněná osoba obdržela oznámení příliš pozdě na to, aby mohla provést platbu ve stanovené lhůtě.Na žádost dlužníka mohou celní orgány lhůtu prodloužit i tehdy, byla-li výše splatného cla určena během ověřování po propuštění zboží v souladu s článkem 29. Aniž je dotčen čl. 82 odst. 1, nesmí toto prodloužení lhůty přesáhnout dobu nutnou k tomu, aby mohl dlužník učinit příslušné kroky ke splnění své povinnosti.2. Je-li dlužník oprávněn použít některý z platebních prostředků uvedených v článcích 79 až 82, musí clo zaplatit nejpozději do uplynutí lhůty nebo lhůt stanovených pro tyto prostředky.3. Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření stanovující podmínky pro pozastavení lhůt splatnosti dluhu v těchto situacích:a) je-li podána žádost o prominutí cla podle článku 90;b) má-li být zboží zabaveno, zničeno nebo přenecháno ve prospěch státu;c) pokud celní dluh vznikl podle článku 51 a je více dlužníků.Článek 78Platba1. Platba musí být provedena v hotovosti nebo jakýmikoli jinými obdobnými platebními prostředky, včetně započtení, se kterými celní orgány souhlasí.2. Platbu může místo dlužníka provést třetí osoba.Článek 79Odklad platbyAniž je dotčen článek 85, povolí celní orgány na žádost zúčastněné osoby pod podmínkou, že poskytne jistotu, odklad platby splatné částky některým z těchto způsobů:a) odděleně pro jednotlivé částky cla zaúčtované v souladu s čl. 75 odst. 1 prvním pododstavcem nebo čl. 75 odst. 4;b) souhrnně pro všechny částky cla zaúčtované v souladu s čl. 75 odst. 1 prvním pododstavcem ve lhůtě určené celními orgány, která nesmí přesáhnout 31 dnů;c) souhrnně pro všechny částky cla tvořící jediný zápis v souladu s čl. 75 odst. 1 druhým pododstavcem.Článek 80Lhůty pro odklad platby1. Lhůta pro odklad platby podle článku 79 činí 30 dní. Počítá se, jak je uvedeno v odstavcích 2, 3 a 4 tohoto článku.2. Pokud je platba odložena podle čl. 79 písm. a), počítá se lhůta ode dne následujícího po dni, kdy byla výše splatného cla oznámena dlužníkovi.3. Pokud je platba odložena podle čl. 79 písm. b), počítá se lhůta ode dne následujícího po dni, kdy uplyne souhrnná lhůta. Lhůta se zkrátí o počet dní odpovídající polovině počtu dní souhrnné lhůty.4. Pokud je platba odložena podle čl. 79 písm. c), počítá se lhůta ode dne následujícího po dni, kdy uplyne lhůta stanovená pro propuštění dotyčného zboží. Lhůta se zkrátí o počet dní odpovídající polovině počtu dní dotyčné lhůty.5. Je-li počet dní ve lhůtách podle odstavce 3 a 4 lichý, rovná se počet dní, o něž se lhůta 30 dnů zkrátí podle uvedených odstavců, polovině nejbližšího nižšího sudého čísla.6. Jsou-li lhůty podle odstavce 3 a 4 kalendářními týdny, mohou členské státy stanovit, že částka cla, u níž byla platba odložena, má být zaplacena v pátek čtvrtého týdne následujícího po tomto kalendářním týdnu.Jsou-li tyto lhůty kalendářními měsíci, mohou členské státy stanovit, že částka cla, u níž byla platba odložena, má být zaplacena do šestnáctého dne měsíce následujícího po tomto kalendářním měsíci.Článek 81Prováděcí opatřeníOpatření stanovující pravidla pro odklad platby u zjednodušeného celního prohlášení v souladu s články 125 nebo 127 přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 82Jiné platební prostředky1. S výhradou poskytnutí jistoty mohou celní orgány dlužníkovi kromě odkladu platby povolit i použití jiných platebních prostředků.Tato jistota se však nemusí vyžadovat, pokud se prokáže, že by tento požadavek mohl vzhledem k situaci dlužníka vyvolat vážné hospodářské nebo sociální obtíže.Je-li podle prvního pododstavce umožněno použití jiných platebních prostředků, vypočítá se z částky cla úvěrový úrok. Míra tohoto úroku se rovná částce, která by byla za tímto účelem požadována na euroměnovém trhu nebo případně na trhu národní měny, v níž je částka splatná.Celní orgány mohou upustit od vyžadování úroku, pokud by to vzhledem k situaci dlužníka mohlo vyvolat vážné hospodářské nebo sociální obtíže.2. Prováděcí opatření k odstavci 1 může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 83Vymáhání platby, prodlení1. Nebyla-li částka splatného cla zaplacena ve stanovené lhůtě, zajistí celní orgány zaplacení této částky všemi způsoby, jež jim poskytují právní předpisy členského státu.Opatření týkající se zajišťovaní plateb v rámci zvláštního režimu prostřednictvím ručitelů může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. K částce cla se ode dne uplynutí stanovené lhůty do data zaplacení přičítá úrok z prodlení. Míra úroku z prodlení nesmí být o více než jeden procentní bod vyšší než míra úvěrového úroku na dotyčném euroměnovém trhu nebo na trhu národní měny. Nemůže však být nižší než míra úvěrového úroku.3. Pokud byla výše celního dluhu oznámena podle čl. 72 odst. 3, připočte se k částce cla úrok z prodlení za dobu ode dne vzniku celního dluhu do data jeho oznámení.Míra úroku z prodlení se stanoví v souladu s odstavcem 2.4. Celní orgány mohou upustit od vyžadování úroku z prodlení, pokud by to vzhledem k situaci dlužníka mohlo vyvolat vážné hospodářské nebo sociální obtíže.Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 může stanovit, v případě jakých lhůt a částek mohou celní orgány od vyžadování úroku z prodlení upustit.Oddíl 3Vrácení a prominutí claČlánek 84Obecná ustanovení1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:a) „vrácením“ vrácení již zaplaceného dovozního nebo vývozního cla;b) „prominutím“ zproštění povinnosti platit částku dovozního nebo vývozního cla, která ještě nebyla zaplacena.Pro účely tohoto oddílu se dovozním nebo vývozním clem rozumí tato cla včetně úroku z prodlení.2. Pokud celní orgány clo vrátí, nejsou povinny platit úrok.Úrok však musí být zaplacen, jestliže rozhodnutí o vrácení cla podle článku 85 nebylo vykonáno do tří měsíců ode dne jeho přijetí.V takových případech se úrok platí od data uplynutí tříměsíční lhůty do doby, než je clo vráceno. Míra úroku se rovná míře úroku na dotyčném euroměnovém trhu nebo na trhu národní měny.3. Jestliže celní orgán clo vrátí nebo promine neoprávněně a není-li původní celní dluh promlčen podle článku 73, povinnost platit clo se obnoví.V takových případech musí být jakýkoli úrok zaplacený podle odst. 2 druhého pododstavce vrácen.Článek 85Vrácení a prominutí1. S výhradou podmínek stanovených v tomto oddíle a je-li částka, jež má být vracena nebo prominuta, vyšší než určitá částka, dovozní nebo vývozní clo se vrací nebo promíjí z těchto důvodů:a) přeplatky na cle;b) vadné zboží;c) chyba ze strany celních orgánů;d) v zájmu spravedlnosti.Clo se rovněž vrátí v případě, kdy bylo clo zaplaceno a platnost odpovídajícího celního prohlášení je v souladu s článkem 117 zrušena.2. Pokud samy celní orgány ve lhůtách uvedených v čl. 90 odst. 1 zjistí, že dovozní nebo vývozní clo má být vráceno nebo prominuto podle článků 86, 88 nebo 89, vrátí jej nebo prominou s výhradou pravidel týkajících se rozhodovacích pravomocí z vlastního podnětu.3. Clo se nevrátí ani nepromine, jestliže je situace, která vedla k rozhodnutí o výši cla, výsledkem podvodného jednání dlužníka.Článek 86Vrácení a prominutí přeplatků na cleDovozní nebo vývozní clo se vrátí nebo promine, pokud částka stanovená v původním celním rozhodnutí přesahuje splatnou částku nebo pokud byla částka dlužníkovi oznámena v rozporu s čl. 72 odst. 1 písm. c) nebo d).Článek 87Vadné zboží1. Dovozní clo se vrátí nebo promine, jestliže se rozhodnutí, kterým se určuje výše tohoto cla, vztahuje na zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu a odmítnuto dovozcem vzhledem k tomu, že bylo v okamžiku propuštění vadné nebo neodpovídalo podmínkám smlouvy, na jejímž základě bylo dovezeno.Za vadné zboží se považuje také zboží, které bylo poškozeno před propuštěním.2. Dovozní clo se vrátí nebo promine pod podmínkou, že zboží nebylo používáno, s výjimkou počátečního použití nutného k zjištění vady nebo skutečnosti, že neodpovídá smluvním podmínkám.3. Celní orgány zajistí, aby dlužník zboží zpětně vyvezl z celního území Společenství nebo na jeho žádost zboží přidělí režim aktivního zušlechťovacího styku (včetně zničení zboží), vnějšího tranzitu nebo uskladnění v celním skladu nebo je umístí do svobodného pásma.Článek 88Vrácení nebo prominutí cla v důsledku chyby ze strany celních orgánůO vrácení nebo prominutí dovozního nebo vývozního cla se rozhodne, jestliže původní rozhodnutí, kterým se určuje výše cla, neodpovídá splatné částce v důsledku chyby ze strany celních orgánů a pokud jsou splněny tyto podmínky:a) dlužník tuto chybu nemohl rozumným způsobem zjistit;b) dlužník jednal v dobré víře.Je-li v rámci systému správní spolupráce s orgány země či území mimo celní území Společenství u zboží zjištěn preferenční status, představuje potvrzení, které vydaly tyto orgány a které bylo shledáno jako nesprávné, chybu, kterou nebylo ve smyslu odst. 1 písm. a) možné rozumným způsobem zjistit.Vydání nesprávného potvrzení však není chybou, je-li potvrzení založeno na nesprávném popisu skutečností podaném vývozcem, s výjimkou případů, kdy si orgány vydávající potvrzení byly vědomy nebo si měly být vědomy toho, že zboží nesplňuje podmínky pro preferenční zacházení.Má se za to, že dlužník jednal v dobré víře, pokud je schopen prokázat, že v období dotyčných obchodních operací jednal s náležitou péčí, aby zajistil splnění všech podmínek pro preferenční zacházení.Dlužník se však nemůže odvolat na dobrou víru, pokud Evropská komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o tom, že existují odůvodněné pochybnosti, zda daná země nebo území správně uplatňuje preferenční režim.Článek 89Vrácení nebo prominutí cla v zájmu spravedlnostiV jiných situacích, než které jsou popsány v čl. 85 odst. 1 druhém pododstavci a v článcích 86, 87 a 88, se dovozní a vývozní clo vrátí nebo promine v zájmu spravedlnosti, jestliže celní dluh vznikl za zvláštních okolností, jež nelze přičítat podvodnému jednání nebo hrubé nedbalosti dlužníka.Článek 90Postup při vracení nebo promíjení cla1 Dlužník, který se domnívá, že má být dovozní nebo vývozní clo vráceno nebo prominuto podle článku 85, podá příslušnému celnímu úřadu žádost v těchto lhůtách:a) v případě přeplatků na cle, chyby ze strany celních orgánů nebo jednání v zájmu spravedlnosti ve lhůtě tří let ode dne, kdy byla výše cla oznámena;b) v případě vadného zboží do jednoho roku ode dne, kdy byla výše cla oznámena;c) v případě, že je zrušena platnost celního prohlášení, ve lhůtě stanovené v pravidlech týkajících se zrušení platnosti.Lhůty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) se prodlouží, jestliže žadatel prokáže, že mu ve včasném podání žádosti zabránily nepředvídatelné okolnosti nebo vyšší moc.2. Odstavec 1 se přiměřeně použije v případech, kdy celní orgány clo vrací nebo promíjejí z vlastního podnětu podle čl. 85 odst. 2.3 Pokud byl proti oznámení celního dluhu podán opravný prostředek podle článku 24, příslušná lhůta uvedená v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku se pozastaví ode dne podání tohoto opravného prostředku po dobu trvání řízení o opravném prostředku.4. Po obdržení žádosti podle odstavce 1 celní orgány rozhodnou, zda bude clo vráceno nebo prominuto.Clo může být vráceno nebo prominuto celé nebo zčásti.Článek 91Prováděcí opatřeníProváděcí opatření k tomuto oddílu přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2. V těchto opatřeních musejí být vymezeny případy, ve kterých Komise postupem podle čl. 196 odst. 3 rozhoduje, zda je prominutí nebo vrácení částky cla odůvodněné.KAPITOLA 4ZÁNIK CELNÍHO DLUHUČlánek 92Zánik1. Aniž jsou dotčeny platné předpisy týkající se promlčení celního dluhu a nevybrání takového dluhu v případě soudně prohlášené platební neschopnosti dlužníka, celní dluh při dovozu nebo vývozu zaniká:a) zaplacením cla;b) s výhradou odstavce 4 prominutím cla;c) pokud je u zboží navrženého v celním prohlášení na propuštění do režimu s povinností zaplatit clo zrušena platnost celního prohlášení;d) pokud je zboží podléhající dovoznímu nebo vývoznímu clu zajištěno nebo zabaveno;e) pokud je zboží podléhající dovoznímu nebo vývoznímu clu pod celním dohledem zničeno nebo přenecháno ve prospěch státu;f) pokud zboží zmizí nebo nejsou splněny povinnosti vyplývající z celních předpisů v důsledku úplného zničení nebo nenahraditelné ztráty zmíněného zboží v důsledku jeho povahy, nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci nebo na příkaz celních orgánů;g) pokud dluh vznikl podle článků 51 nebo 54 a jsou-li splněny tyto podmínky:i) nedostatky, které vedly ke vzniku celního dluhu, neměly zásadní vliv na správné provádění režimu, do kterého bylo zboží navrženo v celním prohlášení, a nebyly pokusem o podvodné jednání;ii) veškeré formality nezbytné k nápravě situace zboží jsou následně splněny;h) pokud bylo zboží propuštěné do volného oběhu bez cla nebo se sníženou sazbou dovozního cla na základě jeho konečného použití vyvezeno se souhlasem celních orgánů;i) jestliže dluž vzniká podle článku 50 a pokud jsou zrušeny formality za účelem přiznání preferenčního sazebního zacházení uvedené v daném článku nebo je předložen dostatečný důkaz, že preferenční sazební zacházení nebylo přiznáno;j) pokud dluh s výhradou odstavce 5 tohoto článku vznikl podle článku 51 a celním orgánům je náležitě prokázáno, že zboží nebylo použito nebo spotřebováno a bylo vyvezeno z celního území Společenství.Pro účely prvního pododstavce písm. f) se zboží považuje za nenahraditelně ztracené, jestliže již nemůže být nikým používáno.2. V případě zajištění nebo zabavení v souladu s odst. 1 písm. d) se však pro účely trestů za porušení celních předpisů má za to, že celní dluh nezanikl, je-li podle právních předpisů členského státu clo nebo existence celního dluhu základem pro stanovení trestů.3. Pokud celní dluh zanikne u zboží propuštěného do volného oběhu bez cla nebo se sníženou sazbou dovozního cla na základě jeho konečného použití, považují se odpad a zbytky vzniklé v důsledku zničení zboží za zboží, které není zbožím Společenství.4. Odpovídá-li za zaplacení celního dluhu více osob a je přiznáno prominutí cla, povinnost zaplatit clo zaniká pouze v případě osoby nebo osob, kterým je clo prominuto.5. V případě uvedeném v odst. 1 písm. j) povinnost zaplatit clo nezaniká u osoby nebo osob, které se pokusily o podvodné jednání.6. Pokud celní dluh vznikl podle článku 51, povinnost zaplatit clo zaniká v případě osoby, která se nepokusila o podvodné jednání a přispěla k boji proti podvodům, a to zejména v případě zásilky sledované za účelem zjištění totožnosti pachatelů trestné činnosti.7. Prováděcí opatření k odstavcům 1 až 6 tohoto článku může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 6.HLAVA IVPŘÍCHOD ZBOŽÍ NA CELNÍ ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍKAPITOLA 1ZBOŽÍ VSTUPUJÍCÍ NA CELNÍ ÚZEMÍČlánek 93Povinnost podat souhrnné dovozní prohlášení1. Pro zboží vstupující na celní území Společenství, s výjimkou zboží přepravovaného dopravními prostředky, které pouze proplouvají teritoriálními vodami nebo prolétají vzdušným prostorem celního území Společenství bez zastávky na tomto území, musí být podáno souhrnné dovozní prohlášeníKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření stanovující společný soubor údajů a formu souhrnného dovozního prohlášení obsahující údaje nezbytné pro analýzu rizik a řádné uplatnění celních kontrol, zejména pro účely zabezpečení a bezpečnosti a případně s využitím mezinárodních norem a obchodních zvyklostí.2. Není-li stanoveno jinak, souhrnné dovozní prohlášení se příslušnému celnímu úřadu podává nebo zpřístupňuje předtím, než zboží vstoupí na celní území Společenství.3. Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými se stanoví:a) podmínky, za kterých lze upustit od požadavku podat souhrnné dovozní prohlášení nebo tento požadavek upravit,b) lhůta, ve které má být před vstupem zboží na celní území Společenství, podáno nebo zpřístupněno souhrnné dovozní prohlášení;c) pravidla týkající se výjimek z lhůty uvedené v písmenu b) nebo odchylek od této lhůty;d) příslušný celní úřad, kterému se podává nebo zpřístupňuje souhrnné dovozní prohlášení a kde se mají provádět analýzy rizik a kontroly z hlediska rizik při vstupu.Při přijímání těchto opatření se zohledňují:a) zvláštní okolnosti;b) použití těchto opatření v případě určitých druhů přepravy zboží, dopravních prostředků nebo hospodářských subjektů;c) mezinárodní dohody, které stanoví zvláštní ujednání.Článek 94Podání a odpovědná osoba1. Souhrnné dovozní prohlášení se podává za použití technologie elektronického zpracování dat. Lze využít obchodní, přístavní nebo přepravní informace, pokud obsahují údaje, které jsou pro souhrnné dovozní prohlášení nezbytné.Za výjimečných okolností mohou celní orgány přijmout souhrnná dovozní prohlášení v listinné podobě, avšak za předpokladu, že použijí stejnou úroveň řízení rizik, jaká se používá u souhrnných dovozních prohlášení podaných za použití technologie elektronického zpracování dat, a že lze splnit požadavky na výměnu takových dat mezi celními úřady.2. Souhrnné dovozní prohlášení podává osoba, která dopravuje zboží na celní území Společenství nebo která přebírá odpovědnost za přepravu zboží na celním území Společenství.3. Aniž jsou dotčeny povinnosti uvedené v odstavci 2, může souhrnné dovozní prohlášení namísto této osoby podat:a) dovozce nebo příjemce nebo jiná osoba, jejímž jménem nebo na jejíž účet osoba uvedená v odstavci 2 jedná;b) jakákoli osoba, která je schopna dotyčné zboží předložit nebo zajistit jeho předložení příslušnému celnímu orgánu.4. V případě potřeby celní orgány vyrozumí osobu, která podala souhrnné dovozní prohlášení, o zásilkách, jež mohou představovat zvláštní rizika zabezpečení a bezpečnosti.Článek 95Oprava souhrnného prohlášeníOsobě, která podává souhrnné dovozní prohlášení, může být na její žádost povoleno, aby opravila jeden nebo více údajů uvedených v již přijatém celním prohlášení.Oprava se však nepovolí, jestliže je o její provedení požádáno poté, co:a) celní orgány uvědomily osobu, která souhrnné prohlášení podala, o svém záměru provést kontrolu zboží;b) celní orgány zjistily, že dotyčné údaje jsou nesprávné;c) celní orgány povolily odebrání zboží.Opatření stanovující výjimky z odst. 2 písm. c) tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 96Celní prohlášení nahrazující souhrnné prohlášeníPříslušný celní úřad může upustit od požadavku podat souhrnné dovozní prohlášení v případě zboží, pro něž bylo celní prohlášení podáno ještě před uplynutím lhůty uvedené v čl. 93 odst. 3 písm. b). V takovém případě musí celní prohlášení obsahovat alespoň údaje nezbytné pro souhrnné dovozní prohlášení. Do doby, než je celní prohlášení přijato v souladu s článkem 114, má status souhrnného dovozního prohlášení.KAPITOLA 2PŘÍCHOD ZBOŽÍOddíl 1Vstup zboží na celní území SpolečenstvíČlánek 97Celní dohled1. Zboží dopravené na celní území Společenství podléhá od okamžiku vstupu na toto území celnímu dohledu a může podléhat celním kontrolám. Vztahují se na něj zákazy a omezení odůvodněné veřejnou mravností, veřejným pořádkem nebo veřejnou bezpečností, ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin, ochranou životního prostředí, ochranou národních kulturních statků, jež mají uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, prováděním opatření na zachování a řízení rybolovu nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví, včetně kontrol prekurzorů omamných látek, padělaného zboží a hotovosti vstupující do Společenství.Zboží zůstává pod celním dohledem po dobu nutnou ke zjištění jeho celního statusu.Aniž je dotčen článek 176, přestává zboží Společenství podléhat celnímu dohledu v okamžiku, kdy je zjištěn jeho status.Zboží, které není zbožím Společenství, zůstává pod celním dohledem do okamžiku změny jeho celního statusu nebo jeho vývozu či zničení.2. Každá osoba, která je na zboží pod celním dohledem nějak zainteresována, může na základě povolení celních orgánů kdykoli zboží zkontrolovat nebo z něj odebrat vzorky s cílem určit jeho sazební zařazení, celní hodnotu nebo celní status.3. Zboží musí pod celním dohledem zůstat až do okamžiku, kdy jej celní orgány propustí.Článek 98Přeprava na příslušné místo1. Osoba, která zboží dopravuje na celní území Společenství, je povinna je přepravit neprodleně, případně po trase určené celními orgány a způsobem, který tyto orgány stanoví, k celnímu úřadu určenému celními orgány či na jakékoli jiné místo určené nebo schválené těmito orgány nebo do svobodného pásma.Zboží musí být do daného svobodného pásma dopraveno přímo vodní nebo vzdušnou cestou nebo po zemi, aniž by bylo přepraveno přes jinou část celního území Společenství.Zboží se neprodleně po příchodu předloží k celnímu řízení v souladu s článkem 101.2. Každá osoba, která přebírá odpovědnost za přepravu zboží po jeho vstupu na celní území Společenství, je odpovědná za dodržení povinnosti stanovené v odstavci 1.3. Se zbožím, které na základě dohody uzavřené s příslušnou zemí nebo územím mimo celní území Společenství může podléhat celním kontrolám ze strany celních orgánů členského státu, i když se dosud nachází mimo celní území Společenství, se zachází stejným způsobem jako se zbožím, které již na celní území Společenství vstoupilo.4. Odstavec 1 nevylučuje použití zvláštních předpisů v případě dopisů, pohlednic a tiskovin nebo v případě zboží přepravovaného cestujícími za předpokladu, že tím není ohrožen celní dohled ani možnosti celní kontroly.5. Odstavec 1 se však nevztahuje na zboží přepravované dopravními prostředky, které pouze proplouvají teritoriálními vodami nebo prolétají vzdušným prostorem celního území Společenství bez zastávky na tomto území.Článek 99Letecká a námořní doprava uvnitř Společenství1. Ustanovení čl. 98 odst. 1 až 4 a článků 93 až 96 a článků 100 až 103 se nevztahují na zboží, které dočasně opustilo celní území Společenství a pohybuje se mezi dvěma body na tomto území vodní nebo vzdušnou cestou, pokud je přepravováno po přímé trase pravidelnou leteckou nebo námořní linkou bez zastávky mimo celní území Společenství.2. Opatření stanovující zvláštní ustanovení týkající se pravidelných leteckých nebo námořních linek může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 100Přeprava za zvláštních okolností1. Nemůže-li být povinnost uvedená v čl. 98 odst. 1 splněna z důvodu nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci, musí osoba, která má tuto povinnost splnit, nebo jiná osoba jednající jejím jménem bez zbytečného odkladu vyrozumět o této skutečnosti celní orgány. Nedošlo-li v důsledku nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci k úplnému zničení zboží, musí být celní orgány vyrozuměny rovněž o místě, na kterém se zboží přesně nachází.2. Jestliže byly loď nebo letadlo uvedené v čl. 98 odst. 5 nuceny v důsledku nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci dočasně přistát na celním území Společenství a povinnost uvedená v čl. 98 odst. 1 nemůže být splněna, je osoba, která tuto loď nebo letadlo na celní území Společenství dopravila, nebo jiná osoba jednající jejím jménem povinna bez zbytečného odkladu o této skutečnosti vyrozumět celní orgány.3. Celní orgány určí opatření, která budou podniknuta k zajištění celního dohledu nad zbožím uvedeným v odstavci 1 nebo nad zbožím na palubě plavidla nebo letadla za okolností stanovených v odstavci 2, a případně k zajištění jeho následné přepravy k celnímu úřadu nebo na jiné místo určené nebo schválené celními orgány.Oddíl 2Předložení zboží a jeho vykládka a kontrolaČlánek 101Předložení zboží k celnímu řízení1. Zboží přicházející na celní území Společenství předloží celním orgánům jedna z těchto osob:a) osoba, která zboží na celní území Společenství dopravila;b) osoba, jejímž jménem nebo na jejíž účet osoba, která zboží na toto území dopravila, jedná;c) osoba, která přebírá odpovědnost za přepravu zboží poté, co je zboží dopraveno na celní území Společenství.2. Aniž jsou dotčeny povinnosti osoby uvedené v odstavci 1, může zboží k celnímu řízení místo ní předložit některá z těchto osob:a) jakákoli osoba, která zboží ihned umístí do celního režimu;b) držitel povolení k provozování uskladňovacích zařízení nebo jakákoli osoba, která vykonává činnost ve svobodném pásmu.3. Osoba předkládající zboží se odvolá na souhrnné dovozní prohlášení nebo na celní prohlášení již podané ve vztahu k tomuto zboží.4. Odstavec 1 nevylučuje použití zvláštních předpisů týkajících se:a) zboží přepravovaného cestujícími;b) zboží, kterému byl přidělen celní režim, avšak bez povinnosti předložit jej k celnímu řízení;c) dopisů, pohlednic a tiskovin.Článek 102Vykládka a kontrola zboží1. Zboží lze vykládat a překládat z dopravních prostředků, kterými je přepravováno, pouze se souhlasem celních orgánů a na místech, která k tomu tyto orgány určí nebo schválí.Souhlas se však nevyžaduje v případech bezprostředně hrozícího nebezpečí, které vyžaduje okamžité vyložení veškerého zboží nebo jeho části. V takovém případě o tom musí být celní orgány neprodleně vyrozuměny.2. Za účelem kontroly zboží, odběru vzorků nebo kontroly dopravních prostředků, kterými je zboží přepravováno, jsou celní orgány oprávněny kdykoli požadovat, aby bylo zboží vyloženo a vybaleno.3. Zboží předložené k celnímu řízení nesmí být bez souhlasu celních orgánů přemístěno z místa, kde bylo k celnímu řízení předloženo.Oddíl 3Formality po předložení zboží k celnímu řízeníČlánek 103Povinnost přidělit zboží, které není zbožím Společenství, celní režimAniž jsou dotčeny články 131 a 133, musí být zboží, které není zbožím Společenství a které je předloženo k celnímu řízení, přidělen celní režim.Není-li stanoveno jinak, má deklarant bez ohledu na povahu nebo množství zboží nebo jeho zemi původu, odeslání nebo určení možnost vybrat si celní režim, který si přeje, aby byl zboží přidělen.Článek 104Zboží považované za dočasně uskladněné1. Není-li zboží neprodleně přidělen zvláštní režim, pro který bylo přijato celní prohlášení, nebo bylo-li umístěno do svobodného pásma, považuje se zboží, které není zbožím Společenství, za zboží, jemuž byl přidělen režimu dočasného uskladnění v souladu s článkem 160.2. Aniž je dotčena povinnost uvedená v čl. 93 odst. 2 a výjimky nebo úlevy stanovené opatřeními přijatými podle čl. 93 odst. 3, zjistí-li se, že bylo k celnímu řízení předloženo zboží, které není zbožím Společenství, pro něž nebylo podáno souhrnné dovozní prohlášení, musí držitel zboží toto prohlášení okamžitě podat.Oddíl 4Zboží pohybující se v režimu tranzituČlánek 105Výjimky pro zboží přicházející na celní území Společenství v tranzituČlánek 98, s výjimkou odst. 1 prvního pododstavce, a články 101 až 104 se nevztahují na zboží, kterému byl v okamžiku, kdy vstoupilo na celní území Společenství, již přidělen režim tranzitu.Článek 106Ustanovení týkající se zboží, které není zbožím Společenství, po ukončení režimu tranzituJakmile je dále uvedené zboží předloženo k celnímu řízení u celního úřadu určení na celním území Společenství v souladu s předpisy upravujícími tranzit, vztahují se na něj články 102, 103 a 104:a) zboží, které není zbožím Společenství, dopravené na celní území Společenství v režimu tranzitu;b) zboží, které není zbožím Společenství a které se po tomto území v režimu tranzitu pohybovalo.HLAVA VOBECNÁ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE CELNÍHO STATUSU A CELNÍHO REŽIMUKAPITOLA 1STATUS ZBOŽÍČlánek 107Předpoklad statusu Společenství1. Veškeré zboží na celním území Společenství se považuje za zboží Společenství, není-li prokázáno, že status zboží Společenství nemá.2. Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými se stanoví:a) případy, kdy předpoklad uvedený v čl. 1 odst. 1 neplatí;b) způsoby, kterými lze status zboží Společenství prokázat.Článek 108Ztráta statusu SpolečenstvíZboží Společenství přestává být zbožím Společenství v těchto případech:a) pokud se nepoužijí pravidla týkající vnitřního tranzitu nebo článek 109, je-li vyvezeno z celního území Společenství;b) pokud to celní předpisy dovolují, byl-li zboží přidělen režim vnějšího tranzitu, uskladnění nebo aktivního zušlechťovacího styku;c) byl-li mu přidělen režim konečného použití a následně bylo zboží přenecháno ve prospěch státu;d) je-li po propuštění zboží v souladu s opatřeními přijatými podle čl. 117 odst. 2 druhého pododstavce zrušena platnost celního prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu.Článek 109Zboží dočasně opouštějící celní územíOpatření stanovující podmínky, za nichž se může zboží Společenství pohybovat mezi dvěma místy na celním území Společenství, aniž by podléhalo celnímu režimu, a dočasně též mimo toto území, aniž by došlo ke změně jeho celního statusu, přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 2CELNÍ PROHLÁŠENÍOddíl 1Obecná ustanoveníČlánek 110Uvedení zboží v celním prohlášení, dohled nad zbožím Společenství1. Veškeré zboží, kterému má být přidělen celní režim, s výjimkou režimu svobodného pásma, musí být uvedeno v celním prohlášení, které je příslušné pro daný celní režim.2. Zboží Společenství navržené v celním prohlášení na propuštění do celního režimu je pod celním dohledem od okamžiku přijetí celního prohlášení uvedeného v odstavci 1 až do okamžiku, kdy opustí celní území Společenství nebo je přenecháno ve prospěch státu nebo kdy je platnost celního prohlášení zrušena podle článku 117.Článek 111Příslušné celní úřady1. Nestanoví-li právní předpisy Společenství jinak, určí příslušnost různých celních úřadů na svém území členské státy a zajistí, aby byly na těchto úřadech stanoveny přiměřené úřední dny a hodiny.Při tomto určování členské státy zohlední povahu dopravy a povahu zboží a celní režim, který má být zboží přidělen, aby nebylo bráněno mezinárodním dopravním tokům ani tyto toky nebyly zkresleny.2. Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření ke zřízení těchto příslušných celních úřadů:a) celní úřad, kde se celní prohlášení podává nebo zpřístupňuje;b) celní úřad, kde se mají provádět analýzy rizik nebo kontroly z hlediska rizik při dovozu či vývozu.Článek 112Druhy celního prohlášení1. Celní prohlášení se podává za použití technologie elektronického zpracování dat.Tímto způsobem mohou být rovněž podány nebo zpřístupněny podklady, které jsou nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení.2. Pokud je tak stanoveno, může být odchylně od odstavce 1 celní prohlášení podáno písemně nebo ústním prohlášením nebo jiným úkonem, kterým může být zboží celní režim přidělen.3. Prováděcí opatření k odstavcům 1 a 2 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 2Standardní prohlášeníČlánek 113Obsah prohlášení, podklady1. Celní prohlášení musejí obsahovat veškeré náležitosti nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení. Prohlášení učiněná za použití technologie elektronického zpracování dat musejí obsahovat elektronický podpis nebo jiný způsob ověření pravosti. Písemná prohlášení musejí být podepsána.Opatření, kterými se stanovují specifikace, jež musí celní prohlášení splnit, přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Doklady v elektronické nebo písemné podobě, které jsou nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení, musí mít celní orgány k dispozici v okamžiku, kdy je celní prohlášení podáno.Na požádání však mohou celní orgány povolit, aby byly tyto doklady předloženy až po propuštění zboží.Prováděcí opatření k prvnímu a druhému pododstavci tohoto odstavce přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 114Přijetí celního prohlášení1. Celní prohlášení, jež splňují podmínky stanovené v článku 113, jsou celními orgány přijata okamžitě za předpokladu, že zboží, na které se vztahují, je k dispozici pro kontrolu ze strany celních orgánů.2. Je-li celní prohlášení v souladu s opatřeními přijatými podle čl. 111 odst. 2 podáno u jiného úřadu, než u kterého bylo předloženo zboží, lze prohlášení přijmout až poté, co úřad, kterému bylo zboží předloženo, potvrdí, že je zboží k dispozici pro kontrolu.3. Není-li stanoveno jinak, použijí se pro celní režim, do kterého je zboží v celním prohlášení navrženo, a pro veškeré další dovozní a vývozní formality, předpisy platné ke dni, kdy celní orgány přijaly celní prohlášení.Článek 115Deklarant1. Celní prohlášení může učinit každá osoba, která může předložit nebo zpřístupnit veškeré doklady, které jsou požadovány pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení. Tato osoba musí být rovněž schopna příslušnému celnímu úřadu předmětné zboží předložit nebo zajistit jeho předložení.Vyplývají-li však z přijetí celního prohlášení pro určitou osobu zvláštní povinnosti, může být celní prohlášení učiněno pouze touto osobou nebo jejím jménem.2. Deklarant musí být usazen na celním území Společenství.Opatření stanovující podmínky, za kterých lze upustit od požadavku uvedeného v prvním pododstavci tohoto odstavce, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 116Oprava celního prohlášeníDeklarantovi může být na jeho žádost povoleno, aby opravil jeden nebo více údajů uvedených v již přijatém celním prohlášení. Opravou však nesmí být rozšířena působnost celního prohlášení na jiné zboží než na zboží, které v něm bylo původně uvedeno.Oprava se však nepovolí, jestliže je o její provedení požádáno až poté, co došlo k jedné z těchto událostí:a) celní orgány uvědomily deklaranta o svém záměru provést kontrolu zboží;b) celní orgány zjistily, že dotyčné údaje jsou nesprávné;c) celní orgány již zboží propustily.Opatření stanovující výjimky z odst. 2 písm. c) tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 117Zrušení platnosti celního prohlášení1. Na žádost deklaranta zruší celní orgány platnost již přijatého celního prohlášení v těchto případech:a) jsou-li přesvědčeny, že zboží má být neprodleně přidělen jiný celní režim;b) jsou-li přesvědčeny, že v důsledku zvláštních okolností již není přidělení celního režimu, do kterého bylo zboží navrženo v celním prohlášení, odůvodněné.Pokud však celní orgány uvědomily deklaranta o svém záměru provést kontrolu zboží, přijme se žádost o zrušení platnosti celního prohlášení až poté, co bude tato kontrola provedena.2. Po propuštění zboží již platnost celního prohlášení nelze zrušit.Opatření stanovující výjimky z prvního pododstavce tohoto odstavce může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.3. Zrušením platnosti celního prohlášení není dotčeno použití správních nebo trestních sankcí.Oddíl 3OvěřováníČlánek 118Ověřování celního prohlášení1. Za účelem ověření správnosti údajů uvedených v celním prohlášení mohou celní orgány:a) kontrolovat celní prohlášení a veškeré doklady v písemné nebo elektronické podobě, které jsou nezbytné pro použití předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení;b) požadovat, aby jim deklarant předložil jiné doklady, než které jsou uvedeny v písmenu a);c) kontrolovat zboží;d) odebírat vzorky za účelem analýzy nebo hloubkové kontroly.2. Zjištění, která celní orgány učiní, mají tutéž důkazní váhu na celém celním území Společenství.Článek 119Kontrola zboží a odběr vzorků1. Deklarant sám nebo na svou odpovědnost zajistí přepravu zboží na místa, kde má být kontrolováno a kde mají být odebrány vzorky, jakož i veškerou manipulaci, která je nezbytná pro kontrolu zboží či odebrání vzorků. Vynaložené náklady nese deklarant.2. Deklarant má právo být přítomen při kontrole zboží a odebírání vzorků. Mají-li k tomu celní orgány rozumné důvody, mohou požadovat, aby byl deklarant nebo jeho zástupce přítomen při kontrole zboží nebo odebírání vzorků a poskytl jim potřebnou součinnost k usnadnění kontroly zboží nebo odebrání vzorků.3. Jsou-li vzorky odebrány v souladu s platnými předpisy, nevzniká celním orgánům povinnost tyto vzorky nahradit, avšak nesou náklady na jejich analýzu nebo kontrolu.Článek 120Částečná kontrola zboží a částečný odběr vzorků1. Je-li kontrolována pouze část zboží, na které se vztahuje celní prohlášení, nebo jsou-li odebrány vzorky pouze z části zboží, platí výsledky této částečné kontroly, analýzy nebo kontroly vzorků pro veškeré zboží, na které se vztahuje totéž celní prohlášení.Domnívá-li se však deklarant, že výsledek částečné kontroly, analýzy nebo kontroly vzorků neplatí pro ostatní zboží, na které se vztahuje celní prohlášení, může požadovat provedení dodatečné kontroly nebo odběru vzorků. Žádosti se vyhoví, pokud zboží ještě nebylo propuštěno, nebo v případě, že již propuštěno bylo, prokáže-li deklarant, že zboží nebylo nijak upraveno.2. Obsahuje-li celní prohlášení dvě nebo více položek, pokládají se pro účely odstavce 1 údaje ke každé položce za samostatné celní prohlášení.Článek 121Výsledky ověření1. Výsledek ověření celního prohlášení je podkladem pro použití celních předpisů upravujících celní režim, který je zboží přidělen.2. Není-li celní prohlášení ověřováno, použije se odstavec 1 na základě údajů uvedených v celním prohlášení.Článek 122Opatření ke ztotožnění zboží1. Je-li k zajištění dodržování podmínek celního režimu, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení, nutné jeho ztotožnění, učiní za tímto účelem celní orgány či případně schválené hospodářské subjekty nezbytná opatření.Tato opatření ke ztotožnění zboží mají tutéž důkazní váhu na celém celním území Společenství.2. Znaky totožnosti na zboží nebo dopravních prostředcích mohou být odstraněny nebo zničeny pouze celními orgány nebo schválenými hospodářskými subjekty, které k tomu mají oprávnění od celních orgánů, není-li v důsledku nepředvídatelných okolností nebo vyšší moci jejich odstranění nebo zničení nezbytné k zajištění ochrany zboží nebo dopravních prostředků.Oddíl 4PropuštěníČlánek 123Propuštění zboží1. Aniž je dotčen článek 124, jsou-li splněny podmínky stanovené pro dotyčný režim a na zboží se nevztahují žádné zákazy a omezení, propustí celní orgány zboží ihned poté, co byly údaje uvedené v celním prohlášení ověřeny nebo přijaty bez ověření.První pododstavec se použije v případech, kdy ověření uvedené v článku 118 nelze ukončit v přiměřené lhůtě a zboží již k jeho dokončení není třeba.2. Veškeré zboží, na které se vztahuje totéž celní prohlášení, se propouští současně.Obsahuje-li celní prohlášení dvě nebo více položek, pokládají se pro účely prvního pododstavce údaje ke každé položce za samostatné celní prohlášení.3. Pokud je zboží v souladu s opatřeními přijatými podle čl. 111 odst. 2 předloženo jinému celnímu úřadu, než který přijal celní prohlášení, vymění si dané celní úřady informace nezbytné pro propuštění zboží, aniž by byly dotčeny kontroly bezpečnosti a zabezpečení .Článek 124Propuštění podmíněné zaplacením celního dluhu nebo poskytnutím jistoty1. Vznikne-li přijetím celního prohlášení celní dluh, je propuštění zboží podmíněno zaplacením dluhu nebo poskytnutím jistoty, kterou se tento dluh zajistí.První pododstavec se však, aniž je dotčen odstavec 2, nevztahuje na dočasné použití s částečným osvobozením od dovozního cla.2. Požadují-li celní orgány na základě celních předpisů upravujících celní režim, do kterého je zboží navrženo v celním prohlášení, poskytnutí jistoty, smí být zboží do tohoto celního režimu propuštěno až poté, co bude tato jistota poskytnuta.KAPITOLA 3ZJEDNODUŠENÍ TÝKAJÍCÍ SE CELNÍCH PROHLÁŠENÍOddíl 1Zjednodušená celní prohlášeníČlánek 125Zjednodušená celní prohlášeníCelní orgány povolí schválenému hospodářskému subjektu, aby mu bylo zboží propuštěno na základě zjednodušeného celního prohlášení.Zjednodušené celní prohlášení lze uskutečnit zápisem do deklarantových záznamů, mají-li celní orgány k těmto datům přístup v deklarantově elektronickém systému a pokud lze splnit požadavek na výměnu takových dat mezi celními úřady.Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření týkající se:a) podmínek, za nichž je udělováno povolení uvedené v odst. 1 tohoto článku;b) specifikací, kterým musí odpovídat zjednodušené celní prohlášení uvedené v prvním a druhém odstavci tohoto článku.Článek 126Případy, kdy může být deklarant svých povinností zproštěnJe-li zboží propuštěno v souladu s článkem 125, mohou celní orgány deklaranta, aniž jsou dotčeny jeho právní závazky, zprostit povinnosti předložit zboží k celnímu řízení.Článek 127Příležitostné zjednodušené celní prohlášeníJe-li použití zjednodušeného celního prohlášení požadováno příležitostně, může celní úřad, kde se celní prohlášení podává, toto prohlášení přijmout, aniž by bylo uděleno povolení.Článek 128Doplňkové prohlášení1 V případě zjednodušeného celního prohlášení podle článku 125 nebo 127 musí deklarant, kterému bylo povoleno učinit zjednodušené celní prohlášení, poskytnout doplňkové prohlášení obsahující další údaje, které jsou nezbytné pro sestavení celního prohlášení pro daný celní režim.V případě celního prohlášení, které bylo povoleno na základě článku 125, může být doplňkové prohlášení obecné, pravidelné nebo souhrnné povahy.Opatření stanovující výjimky z prvního pododstavce tohoto odstavce může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Doplňková prohlášení a zjednodušená celní prohlášení uvedená v čl. 125 odst. 1 se považují za jeden nedělitelný doklad, který nabývá účinku dnem přijetí zjednodušeného celního prohlášení v souladu s článkem 114.Je-li zjednodušené celní prohlášení nahrazeno zápisem do záznamů hospodářského subjektu a zpřístupněním těchto dat celním orgánům, nabývá celní prohlášení účinku dnem, kdy je zápis o zboží učiněn.3. Pro účely článku 60 se za místo, kde se má za to, že bylo doplňkové prohlášení v souladu s povolením podáno, považuje místo, kde bylo podáno celní prohlášení.Článek 129Používání pravidel týkajících se standardních celních prohlášeníČlánky 113 až 122 se použijí přiměřeně na zjednodušená celní prohlášení a doplňková prohlášení.Oddíl 2Jiná zjednodušeníČlánek 130Zjednodušení týkající se zařazeníTvoří-li zásilku zboží různých sazebních podpoložek a zacházení s jednotlivým zbožím podle jeho sazebního zařazení pro účely sestavení celního prohlášení by bylo spojeno s prací a náklady neúměrnými použitým dovozním nebo vývozním opatřením, mohou celní orgány na žádost deklaranta souhlasit s tím, že se pro celou zásilku použije jedna nebo souhrnná sazební podpoložka.Je-li však dovozní nebo vývozní clo splatné, nesmí být vybraná částka nižší než částka, která by se platila v případě, že by se všechny položky zařazovaly jednotlivě.Prováděcí opatření k prvnímu a druhému pododstavci tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 4NAKLÁDÁNÍ SE ZBOŽÍMČlánek 131Zničení zbožíPokud to okolnosti vyžadují, mohou celní orgány požadovat, aby bylo zboží předložené k celnímu řízení zničeno, a o této skutečnosti vyrozumí jeho držitele. Náklady na zničení zboží nese držitel.Článek 132Opatření přijímaná celními orgány1. Celní orgány učiní veškerá opatření pro nakládání se zbožím, včetně jeho zničení, v těchto případech:a) pokud zboží bylo na celní území Společenství dopraveno protiprávně nebo bylo odňato celnímu dohledu,b) pokud zboží nemohlo být propuštěno z některého z těchto důvodů:i) ve lhůtě stanovené celními orgány nebylo možno provést kontrolu zboží nebo v ní pokračovat z důvodů, které lze přičítat deklarantovi;ii) doklady, které musí být předloženy před přidělením režimu nebo propuštěním zboží do daného celního režimu, nebyly zpřístupněny;iii) ve stanovené lhůtě nebyla uhrazena platba nebo poskytnuta jistota, které v souvislosti s dovozním nebo vývozním clem měly být učiněny;iv) vztahují se na něj zákazy nebo omezení, včetně zákazů a omezení týkajících se bezpečnosti a zabezpečení;c) pokud zboží nebylo po propuštění v přiměřené lhůtě odebráno;d) pokud se po propuštění zjistí, že zboží nesplňovalo podmínky pro dané propuštění;e) pokud je zboží přenecháno ve prospěch státu.2. Zboží, které není zbožím Společenství a které bylo přenecháno ve prospěch státu, zajištěno nebo zabaveno, se považuje za zboží, jemuž byl přidělen režim dočasného uskladnění.Článek 133Přenechání zboží1. Zboží, které není zbožím Společenství, a zboží v režimu konečného použití může držitel režimu nebo případně držitel zboží přenechat ve prospěch státu.2. Přenecháním zboží státu nesmí tomuto státu vzniknout žádné výlohy. Náklady na zničení zboží nebo na jiné nakládání s ním hradí držitel režimu, případně držitel zboží.Článek 134Prováděcí opatřeníProváděcí opatření k této kapitole může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.HLAVA VIPROPUŠTĚNÍ DO VOLNÉHO OBĚHU A OSVOBOZENÍ OD DOVOZNÍHO CLAKAPITOLA 1PROPUŠTĚNÍ DO VOLNÉHO OBĚHUČlánek 135Oblast působnosti a účinek1. Zboží, které není zbožím Společenství a které má být uvedeno na trh Společenství, se přidělí režim propuštění do volného oběhu.2. Propuštění do volného oběhu zahrnuje:a) uplatnění obchodněpolitických opatření, pokud nebyla uplatněna v dřívější fázi;b) vybrání veškerých dovozních cel;c) vybrání DPH a spotřební daně v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně;d) splnění dalších formalit stanovených pro dovoz určitého zboží.3. Propuštěním do volného oběhu získává zboží, které není zbožím Společenství, celní status zboží Společenství.KAPITOLA 2OSVOBOZENÍ OD DOVOZNÍHO CLAOddíl 1Vrácené zbožíČlánek 136Oblast působnosti a účinek1. Zboží Společenství, které bylo po vývozu z celního území Společenství ve lhůtě tří let vráceno na toto území a v celním prohlášení navrženo na propuštění do volného oběhu, je na žádost zúčastněné osoby osvobozeno od dovozního cla.2. Pokud to zvláštní okolnosti odůvodňují, lze tuto tříletou lhůtu prodloužit.3. Bylo-li vrácené zboží před vývozem z celního území Společenství propuštěno do volného oběhu bez cla nebo se sníženou sazbou dovozního cla na základě zvláštního konečného použití, přizná se osvobození od dovozního cla uvedené v odstavci 1 pouze tehdy, má-li toto zboží být propuštěno do volného oběhu k témuž konečnému použití.Nemá-li být dotyčné zboží propuštěno do volného oběhu k témuž konečnému použití, sníží se částka dovozního cla o případně vybranou částku cla při prvním propuštění tohoto zboží do volného oběhu. Je-li tato částka vyšší než částka vyměřená při propuštění vráceného zboží do volného oběhu, žádná náhrada se neposkytuje.4. Je-li do volného oběhu propuštěno zboží Společenství, které ztratilo svůj status Společenství podle článku 108, použijí se přiměřeně odstavce 1, 2 a 3.Článek 137Případy, ve kterých se osvobození od dovozního cla nepřiznáváOsvobození od dovozního cla podle článku 136 se nepřizná v těchto případech:a) zboží bylo vyvezeno z celního území Společenství v režimu pasivního zušlechťovacího styku, s výjimkou případů, kdy je vráceno ve stavu, v jakém bylo vyvezeno;b) na zboží se vztahovala opatření zemědělské politiky, v rámci kterých je zboží vyvezeno z celního území Společenství.Opatření stanovující odchylky od prvního odstavce tohoto článku může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 138Stav zbožíOsvobození od dovozního cla podle článku 136 se poskytuje pouze tehdy, je-li zboží dovezeno zpět ve stavu, v němž bylo vyvezeno.Opatření stanovující odchylky od prvního odstavce tohoto článku může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 139Zboží, kterému byl již dříve přidělen režim aktivního zušlechťovacího styku1. Články 136 a 138 se použijí přiměřeně na zušlechtěné výrobky, kterým byl před zpětným vývozem z celního území Společenství přidělen režim aktivního zušlechťovacího styku.2. Výše dovozního cla za zboží uvedené v odstavci 1 se na žádost deklaranta, za předpokladu, že předloží nezbytné údaje, určí v souladu s čl. 58 odst. 3. Za den přijetí oznámení o zpětném vývozu se považuje den propuštění zboží do volného oběhu.3. Osvobození od dovozního cla uvedené v článku 136 se nepřizná v případě zušlechtěných výrobků, které byly vyvezeny v souladu s čl. 150 odst. 2 písm. b), není-li zajištěno, že dovezenému zboží nebude přidělen režimu aktivního zušlechťovacích styku.Oddíl 2Mořský rybolov a produkty získané z mořeČlánek 140Produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z moře1. Aniž je dotčen čl. 39 odst. 1, jsou následující produkty osvobozeny od dovozního cla při svém propuštění do volného oběhu:a) produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z teritoriálních vod země nebo území mimo celní území Společenství pouze plavidly registrovanými nebo přihlášenými v některém členském státě a plujícími pod vlajkou tohoto státu;b) výrobky, které byly vyrobeny z produktů uvedených v písmenu a) na palubě výrobních plavidel splňujících podmínky stanovené v písmenu a).2. Prováděcí opatření k odstavci 1 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 3Zvláštní okolnostiČlánek 141Osvobození od dovozního cla na základě zvláštních okolnostíKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými stanoví, v jakých případech a za jakých podmínek má být u zboží, které je propouštěno do volného oběhu, přiznáno osvobození od dovozního cla na základě zvláštních okolností.Při přijímání těchto opatření musí být zohledněny mezinárodní dohody, status dotyčné osoby, povaha zboží a konečné použití zboží.HLAVA VIIZVLÁŠTNÍ REŽIMYKAPITOLA 1OBECNÁ USTANOVENÍČlánek 142Oblast působnostiZboží může být přidělena některá z těchto kategorií zvláštních režimů:a) tranzit;b) uskladnění;c) zvláštní použití;d) zušlechtění.Článek 143Povolení1. Použití režimu zušlechtění nebo zvláštního použití nebo provozování zařízení pro dočasné uskladnění nebo uskladnění zboží v celním skladu je možné pouze na základě povolení celních orgánů.Podmínky, za kterých je povoleno použít jeden nebo více zvláštních režimů, se uvedou v povolení.Povolení se může týkat celních orgánů více než jednoho členského státu (jednotné povolení) nebo použití více než jednoho zvláštního režimu (integrované povolení).Opatření stanovující podmínky a postupy, kterými mohou být povolení udělena, přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Není-li stanoveno jinak, je povolení uvedené v odstavci 1 udělováno pouze těmto osobám:a) osobám usazeným na celním území Společenství, s výjimkou dočasného použití, kdy osoby musejí být usazeny mimo celní území Společenství;b) osobám, které skýtají potřebné záruky k řádnému provádění operací a v případech, kdy může u zboží, kterému byl přidělen zvláštní režim, vzniknout celní dluh nebo jiné poplatky, osobám, které poskytnou jistotu v souladu s článkem 61;c) v případě dočasného použití osobě, která zboží používá nebo zajišťuje jeho použití, a v případě režimu aktivního zušlechťovacího styku osobě, která provádí nebo nechává provádět zušlechťovací operace.Opatření stanovující odchylky od odst. 2 prvního pododstavce písm. a), b) a c) může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.3. Není-li stanoveno jinak, může být povolení uvedené v odstavci 1 uděleno pouze tehdy, jsou-li kromě podmínek uvedených v odstavci 2 splněny i tyto podmínky:a) pokud celní orgány mohou dohlížet na provádění daného režimu a kontrolovat jej, aniž by musely uplatňovat administrativní opatření, která jsou neúměrná daným hospodářským potřebám;b) pokud by povolením využít režim aktivního nebo pasivního zušlechťovacího styku nebo dočasného použití nebyly nepříznivě dotčeny zásadní zájmy producentů Společenství.Neexistuje-li důkaz o opaku, má se za to, že zásadní zájmy producentů Společenství uvedené v prvním pododstavci písm. b) nejsou nepříznivě dotčeny.Existuje-li důkaz, že by zásadní zájmy producentů Společenství mohly nepříznivě dotčeny, provede postupem podle čl. 196 odst. 3 posouzení hospodářských podmínek.Opatření týkající se posuzování hospodářských podmínek přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.4. Držitel povolení je povinen uvědomit celní orgány o všech skutečnostech, které nastaly po jeho udělení a které by mohly mít vliv na jeho zachování nebo obsah.Článek 144ŽádostŽádost o povolení se podává příslušným celním orgánům v místě, kde žadatel vede své hlavní účetnictví pro celní účely.Opatření stanovující odchylky od prvního odstavce tohoto článků může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 145Záznamy1. S výjimkou režimu tranzitu jsou držitel povolení, držitel režimu a všechny osoby, které ve svobodném pásmu provádějí činnost zahrnující uskladnění, opracování nebo zpracování zboží nebo prodej či nákup zboží, povinny vést záznamy zboží ve formě schválené celními orgány.Záznamy musí celním orgánům umožnit dohled nad dotyčným režimem, zejména pokud jde o ztotožnění zboží, kterému byl tento režim přidělen, jeho celní status a pohyb.2. Opatření stanovující odchylky od povinnosti uvedené v odst. 1 prvním pododstavci tohoto článku může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 146Ukončení nebo vyřízení režimu1. Aniž je dotčen článek 176 je zvláštní režim, kromě režimu tranzitu, ukončen nebo vyřízen v okamžiku, kdy je zboží, kterému byl přidělen režim, či zušlechtěným výrobkům přidělen jiný celní režim, kdy opustily celní území Společenství nebo byly přenechány ve prospěch státu.2. V případě režimu tranzitu jsou režim a závazky držitele režimu ukončeny v okamžiku, kdy jsou zboží, kterému byl přidělen režim, a požadované údaje předloženy celnímu úřadu určení v souladu s podmínkami stanovenými pro tento režim.Celní orgány tento režim a závazky vyřídí, pokud je na základě porovnání údajů, které má k dispozici celní úřad odeslání, s údaji, které má k dispozici celní úřad určení, patrné, že tento režim byl řádně ukončen.Článek 147Převod práv a povinnostíPráva a povinnosti držitele režimu ve vztahu ke zboží, kterému byl přidělen zvláštní režim, jiný než tranzit, mohou být za podmínek stanovených celními orgány převedeny na jiné osoby, které splňují podmínky stanovené pro daný režim.Článek 148Pohyb zbožíZboží, kterému byl přidělen zvláštní režim s výjimkou tranzitu, se může pohybovat mezi různými místy na celním území Společenství.Prováděcí opatření k prvnímu odstavci tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 149Obvyklé formy manipulaceZboží, kterému byl přidělen režim uskladnění v celním skladu nebo režim zušlechtění nebo které bylo umístěno do svobodného pásma, může být podrobeno obvyklým formám manipulace, jejichž cílem je zajistit uchování zboží, zlepšit jeho vzhled nebo obchodní jakost nebo je upravit pro distribuci nebo další prodej.Článek 150Rovnocenné zboží1. Rovnocenným zbožím je zboží Společenství, které je uskladněno, použito nebo zpracováno namísto zboží, kterému byl přidělen zvláštní režim.V režimu pasivního zušlechťovacího styku je rovnocenným zbožím zboží, které není zbožím Společenství a které je zpracováno namísto zboží Společenství, kterému byl přidělen režim pasivního zušlechťovacího styku.Rovnocenné zboží musí mít stejný osmimístný kód kombinované nomenklatury, stejnou obchodní jakost a stejné technické charakteristiky jako zboží, které nahrazuje.Opatření stanovující odchylky od třetího pododstavce tohoto odstavce může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.2. Je-li zajištěn řádný průběh režimu, zejména pokud jde o celní dohled, celní orgány povolí:a) použití rovnocenného zboží ve zvláštním režimu s výjimkou režimu tranzitu, dočasného použití a dočasného uskladnění;b) v případě režimu aktivního zušlechťovacího styku vývoz zušlechtěných výrobků, které byly získány z rovnocenného zboží ještě před dovozem zboží, které nahrazují;c) v případě režimu pasivního zušlechťovacího styku dovoz zušlechtěných výrobků, které byly získány z rovnocenného zboží ještě před vývozem zboží, které nahrazují.Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými stanoví, v jakých případech mohou celní orgány povolit použití rovnocenného zboží v režimu dočasného použití.3. Použití rovnocenného zboží není povoleno ve spojitosti s obvyklými formami manipulace, které jsou vymezeny v článku 149, nebo pokud by to vedlo k neoprávněné výhodě týkající se dovozního cla.Opatření upřesňující další případy, kdy nesmí být rovnocenné zboží použito, může přijmout Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.4. Jestliže by v případě uvedeném v odst. 2 písm. b) tohoto článku zušlechtěné výrobky podléhaly vývoznímu clu, pokud by nebyly vyvezeny v rámci aktivního zušlechťovacího styku, musí držitel povolení poskytnout jistotu, prostřednictvím které zajistí platbu cla, pokud zboží, které není zbožím Společenství, nebude dovezeno ve lhůtě uvedené v čl. 179 odst. 3.Článek 151Prováděcí opatřeníProváděcí opatření k režimům podle této hlavy přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 2TRANZITOddíl 1Vnější a vnitřní tranzitČlánek 152Vnější tranzit1. Režim vnějšího tranzitu umožňuje pohyb zboží, které není zbožím Společenství, mezi dvěma místy na celním území Společenství, aniž by toto zboží podléhalo:a) dovoznímu clu;b) DPH při dovozu a spotřební dani v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně;c) obchodněpolitickým opatřením, pokud se tato opatření nevztahují na vstup zboží na celní území Společenství nebo jeho výstup z tohoto území.2. Komise může postupem podle čl. 196 odst. 2 přijmout opatření, kterými stanoví, v jakých případech a za jakých podmínek se zboží Společenství přiděluje režim vnějšího tranzitu.3. Pohyb uvedený v odstavci 1 musí probíhat jedním z těchto způsobů:a) v režimu vnějšího tranzitu Společenství uvedeném v čl. 154 odst. 1;b) na podkladě karnetu TIR (Úmluva TIR), pokud tento pohyb:i) byl zahájen nebo má být ukončen mimo celní území Společenství;ii) se uskutečňuje mezi dvěma místy na celním území Společenství přes území země nebo území mimo celní území Společenství;c) na podkladě karnetu ATA (Úmluva ATA/Istanbulská úmluva) používaného jako tranzitní doklad;d) na podkladě Rýnského manifestu (článek 9 Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně);e) na podkladě tiskopisu 302 v rámci Úmluvy mezi účastníky Severoatlantické smlouvy o statusu jejich ozbrojených sil, podepsané v Londýně dne 19. června 1951;f) v rámci poštovního systému v souladu s akty Světové poštovní unie, pokud zboží přepravuje držitel práv a povinností vyplývajících z těchto aktů.4. Použitím vnějšího tranzitu není dotčen článek 148.Článek 153Vnitřní tranzit1. Režim vnitřního tranzitu umožňuje pohyb zboží Společenství za podmínek stanovených v odstavcích 2 a 3 mezi dvěma místy na celním území Společenství a přes jiné území mimo toto území beze změny jeho celního statusu.2. Pohyb uvedený v odstavci 1 musí probíhat jedním z těchto způsobů:a) v režimu vnitřního tranzitu Společenství uvedeném v čl. 154 odst. 2, je-li tato možnost upravena v mezinárodní dohodě;b) na podkladě karnetu TIR (Úmluva TIR);c) na podkladě karnetu ATA (Úmluva ATA/Istanbulská úmluva) používaného jako tranzitní doklad;d) na podkladě Rýnského manifestu (článek 9 Revidované úmluvy pro plavbu na Rýně);e) na podkladě tiskopisu 302 v rámci Úmluvy mezi účastníky Severoatlantické smlouvy o statusu jejich ozbrojených sil, podepsané v Londýně dne 19. června 1951;f) v rámci poštovního systému v souladu s akty Světové poštovní unie, pokud zboží přepravuje držitel práv a povinností vyplývajících z těchto aktů.3. V případech uvedených v odst. 2 písm. b) až f) si zboží zachová svůj celní status zboží Společenství pouze tehdy, je-li tento status zjištěn za určitých podmínek a v určité formě.Opatření stanovující podmínky a formu zjištění celního statusu přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Oddíl 2Tranzit SpolečenstvíČlánek 154Oblast působnosti1. Režim vnějšího tranzitu Společenství umožňuje pohyb zboží uvedeného v čl. 152 odst. 1 a 2 v souladu s uvedeným článkem a s články 155 a 156.2. Režim vnitřního tranzitu Společenství umožňuje pohyb zboží uvedeného v čl. 153 odst. 1 v souladu s uvedeným článkem a s článkem 155.Článek 155Povinnosti držitele tranzitního režimu Společenství1. Držitel tranzitního režimu Společenství je povinen:a) předložit zboží ve stanovené lhůtě celnímu úřadu určení v nezměněném stavu a dodržet přitom opatření přijatá celními orgány k jeho ztotožnění;b) dodržovat celní předpisy vztahující se na režim;c) nestanoví-li celní předpisy jinak, poskytnout jistotu k zajištění platby celního dluhu nebo jiných poplatků, zejména DPH a spotřební daně v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně, které mohou u zboží vzniknout.2. Přepravce nebo příjemce zboží, který zboží přijal a je si vědom, že se toto zboží pohybuje v tranzitním režimu Společenství, je rovněž povinen předložit zboží ve stanovené lhůtě celnímu úřadu určení a dodržet přitom opatření přijatá celními orgány ke ztotožnění zboží.Článek 156Zboží přepravované v režimu vnějšího tranzitu Společenství přes území země mimo celní území SpolečenstvíRežimu vnějšího tranzitu Společenství podléhá zboží, které je přepravováno přes území, které není součástí celního území Společenství, je-li splněna jedna z těchto podmínek:a) tuto možnost stanoví mezinárodní smlouva;b) přeprava přes toto území se provádí na základě jediného přepravního dokladu vystaveného na celním území Společenství.V případě uvedeném v odst. 1 písm. b) se po dobu, kdy je zboží mimo celní území Společenství, účinky režimu vnějšího tranzitu Společenství pozastaví.KAPITOLA 3USKLADNĚNÍOddíl 1Společná ustanoveníČlánek 157Oblast působnosti1. Pro účely této kapitoly zahrnuje výraz „uskladnění“ režim dočasného uskladnění, uskladnění v celním skladu a režim svobodného pásma.2. Režim uskladnění umožňuje skladovat v celním skladu na celním území Společenství zboží, které není zbožím Společenství, aniž by toto zboží podléhalo:a) dovoznímu clu;b) DPH při dovozu a spotřební dani v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně;c) obchodněpolitickým opatřením, pokud se tato opatření nevztahují na vstup zboží na celní území Společenství nebo jeho výstup z tohoto území.3. Zboží Společenství může být přidělen režim uskladnění v celním skladu nebo může být umístěno do svobodného pásma v souladu se zvláštními předpisy.Komise může postupem podle čl. 196 odst. 2 přijmout opatření, kterými stanoví další případy, ve kterých může být zboží Společenství přidělen režim uskladnění v celním skladu nebo svobodného pásma, a podmínky tohoto přidělení.Článek 158Povinnosti držitele povolení nebo režimu1. Držitel povolení a držitel režimu je povinen:a) zajistit, že zboží v režimu dočasného uskladnění nebo uskladnění v celním skladu nebude odňato celnímu dohledu;b) splnit povinnosti vyplývající ze skladování zboží v režimu dočasného uskladnění nebo uskladnění v celním skladu;c) zajistit soulad se zvláštními podmínkami uvedenými v povolení k režimu uskladnění zboží v celním skladu nebo k provozování uskladňovacích zařízení.2. Odchylně od odstavce 1 lze v povolení týkajícím se veřejného celního skladu stanovit, že za splnění povinností podle odst. 1 písm. a) nebo b) odpovídá výlučně držitel režimu. V takovém případě mohou celní orgány vyžadovat, aby držitel režimu poskytl jistotu k zajištění úhrady jakéhokoli celního dluhu nebo jiných poplatků, které by mohly vzniknout, a to zejména DPH a spotřební daně v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně.3. Za splnění povinností vyplývajících z přidělení režimu dočasného uskladnění nebo uskladnění v celním skladu odpovídá vždy držitel režimu.Článek 159Lhůta pro vyřízení režimuDoba, po kterou se zboží může nacházet v režimu uskladnění, není omezena.Ve výjimečných případech však mohou celní orgány stanovit lhůtu, ve které musí být režim uskladnění vyřízen.Oddíl 2Dočasné uskladněníČlánek 160Dočasně uskladněné zboží1. Není-li následující zboží, které není zbožím Společenství, v celním prohlášení navrženo do jiného režimu, má se za to, že je jeho držitel po předložení k celnímu řízení navrhl do režimu dočasného uskladnění:a) zboží, které je dopraveno na celní území Společenství jinak než přímo do svobodného pásma;b) zboží, které je ze svobodného pásma dopraveno do jiné části celního území Společenství;c) zboží, pro které byl režim vnějšího tranzitu ukončen.Celní prohlášení se považuje za podané a přijaté celními orgány okamžikem předložení zboží celním orgánům.2. Celním prohlášením pro režim dočasného uskladnění je souhrnné dovozní prohlášení.3. Celní orgány mohou vyžadovat, aby držitel zboží poskytl jistotu k zajištění úhrady jakéhokoli celního dluhu nebo jiných poplatků, které by mohly vzniknout, a to zejména DPH a spotřební daně v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně.4. Pokud zboží nemůže být z jakéhokoli důvodu propuštěno do režimu dočasného uskladnění, přijmou celní orgány neprodleně veškerá opatření k nápravě jeho situace.Prováděcí opatření k prvnímu pododstavci tohoto odstavce přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 161Manipulace s dočasně uskladněným zbožím1. Zboží v režimu dočasného uskladnění může být skladováno pouze v zařízeních schválených pro dočasné uskladnění.2. Aniž je dotčen čl. 97 odst. 2, lze u zboží v režimu dočasného uskladnění použít pouze takové formy manipulace, které mají zajistit, aby bylo zboží uchováno v nezměněném stavu a nezměnila se jeho obchodní úprava ani technické charakteristiky.Oddíl 3Uskladnění v celním skladuČlánek 162Skladování zboží v celních skladech1. Režim uskladnění v celním skladu umožňuje skladovat zboží, které není zbožím Společenství, v zařízeních schválených pro tento režim a pod dohledem celních orgánů (dále jen „celní sklady“).2. Schválená zařízení může pro skladování zboží použít jakákoli osoba (dále jen „veřejný celní sklad“) nebo držitel povolení provozovat celní sklad (dále jen „soukromý celní sklad“).3. Pokud to okolnosti odůvodňují, může být zboží, kterému byl přidělen režim uskladnění v celním skladu, dočasně odebráno z celního skladu. Odebrání zboží musí být s výjimkou případu vyšší moci předem schváleno celními orgány.Článek 163Zboží Společenství a zpracovatelské činnosti1. Je-li to hospodářsky odůvodněné a nebude-li tím nepříznivě dotčen celní dohled, mohou celní orgány povolit, aby se v prostorách celního skladu prováděly tyto činnosti:a) uskladňování zboží Společenství;b) zpracovávání zboží v režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo konečného použití za podmínek stanovených pro tyto režimy.2. V případech uvedených v odstavci 1 se zboží nepovažuje za zboží v režimu uskladnění v celním skladu.Oddíl 4Svobodná pásmaČlánek 164Vymezení svobodných pásem1. Členské státy mohou prohlásit některé části celního území, které se na tomto území nacházejí a které jsou od zbývající části odděleny, za svobodná pásma.Pro každé svobodné pásmo členské státy určí zeměpisné vymezení a místa vstupu a výstupu.2. Svobodná pásma musí být ohrazena.Obvod a místa vstupu do svobodného pásma a výstupu z něj podléhají dohledu celních orgánů.3. Osoby a dopravní prostředky vstupující do svobodných pásem nebo z nich vystupující mohou být podrobeny celním kontrolám.Článek 165Stavby a činnosti ve svobodných pásmech1. Ke stavbě budov ve svobodném pásmu je zapotřebí předchozího povolení celních orgánů.2. S výhradou celních předpisů je ve svobodném pásmu povolena jakákoli průmyslová či obchodní činnost nebo poskytování služeb. Provozování těchto činností a poskytování služeb musí být předem oznámeno celním orgánům.3. S ohledem na povahu daného zboží nebo potřeby celního dohledu či požadavků na zabezpečení nebo bezpečnost mohou celní orgány určité činnosti uvedené v odstavci 2 zakázat nebo omezit.4. Celní orgány mohou zakázat výkon činnosti ve svobodném pásmu osobám, které neskýtají potřebné záruky dodržování celních předpisů.Článek 166Jiné celní režimy ve svobodném pásmu1. Zboží, které není zbožím Společenství, umístěné ve svobodném pásmu lze propustit do volného oběhu nebo mu lze přidělit režim aktivního zušlechťovacího styku nebo zvláštního použití za podmínek stanovených pro tyto režimy.2. V případech uvedených v odstavci 1 se zboží nepovažuje za zboží v režimu svobodného pásma.Článek 167Předložení zboží a přidělení režimu1. Zboží dopravené do svobodného pásma musí být předloženo k celnímu řízení a podrobeno předepsaným celním formalitám v těchto případech:a) pokud je zboží do svobodného pásma dopraveno přímo z území mimo celní území Společenství;b) pokud byl zboží přidělen celní režim, který je ukončen nebo vyřízen přidělením režimu svobodného pásma;c) pokud je zboží přidělen režim svobodného pásma proto, aby se na něj vztahovalo rozhodnutí o vrácení nebo prominutí dovozního cla;d) pokud se na zboží vztahují opatření zemědělské politiky, v rámci kterých je toto zboží vyvezeno.2. Zboží dopravené do svobodného pásma za jiných okolností, než které jsou uvedeny v odstavci 1, nemusí být předloženo k celnímu řízení.3. Nebyl-li zboží již přidělen jiný celní režim, má se za to, že mu byl přidělen režim svobodného pásma okamžikem vstupu do svobodného pásma.Článek 168Zboží Společenství ve svobodných pásmech1. Zboží Společenství může do svobodného pásma vstoupit, může zde být uskladněno, může se zde pohybovat, být zde použito, zpracováno nebo spotřebováno. V takových případech se nepovažuje za zboží v režimu svobodného pásma.2. Na žádost dotyčné osoby celní orgány potvrdí status Společenství u následujícího zboží:a) zboží Společenství, které vstupuje do svobodného pásma;b) zboží Společenství, které se ve svobodném pásmu podrobilo zušlechťovacím operacím;c) zboží, které bylo ve svobodném pásmu propuštěno do volného oběhu.Článek 169Spotřeba nebo zpracování zboží, které není zbožím Společenství1. S výjimkou případů uvedených v článku 166 nesmí být zboží, které není zbožím Společenství, ve svobodných pásmech spotřebováno, použito ani zpracováno.2. Aniž jsou dotčena ustanovení týkající se zásob nebo zásobovacích skladů ve smyslu nařízení Komise (ES) č. 800/1999[18], u nichž to daný režim dovoluje, odstavec 1 tohoto článku nevylučuje použití nebo spotřebování zboží, jehož propuštění do režimu volného oběhu nebo dočasného použití by nepodléhalo uplatnění dovozního cla, opatření v rámci společné zemědělské politiky ani obchodněpolitických opatření.V případě takového použití nebo spotřeby se nepožaduje celní prohlášení s návrhem na propuštění zboží do volného oběhu nebo do režimu dočasného použití.Toto prohlášení se však požaduje, jestliže zboží podléhá celní kvótě nebo stropu.Článek 170Vývoz, zpětný vývoz a přeprava zboží do jiné části celního území SpolečenstvíAniž jsou dotčeny zvláštní právní předpisy Společenství, může být zboží dopraveno do jiné části celního území Společenství.Články 97 až 104 se přiměřeně použijí na zboží dopravované do jiných částí celního území Společenství.Článek 171Celní status zboží vracejícího se do jiné části celního území Společenství1. Jestliže je zboží z celního pásma vráceno do jiné části celního území Společenství, může být potvrzení uvedené v čl. 168 odst. 2 použito k prokázání skutečnosti, že se jedná o zboží Společenství.2. Jestliže není status Společenství prokázán podle odstavce 1 nebo jakýmkoli jiným schváleným dokladem, má se za to, že se jedná o zboží, které není zbožím Společenství.Pro účely uplatnění vývozního cla a vývozních licencí nebo opatření při vývozu stanovených v rámci obchodní nebo zemědělské politiky, se však zboží považuje za zboží Společenství.KAPITOLA 4ZVLÁŠTNÍ POUŽITÍOddíl 1Dočasné použitíČlánek 172Oblast působnosti1. Režim dočasného použití umožňuje, aby zboží, které není zbožím Společenství, bylo na celním území Společenství používáno s úplným nebo částečným osvobozením od dovozního cla a spotřební daně v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se spotřební daně, aniž by se na ně vztahovala obchodněpolitická opatření., pokud se tato opatření nevztahují na vstup zboží na celní území Společenství nebo jeho výstup z tohoto území.Vztahuje-li se na zboží úplné osvobození od dovozního cla, může být v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH při dovozu osvobozeno od DPH.2. Režim dočasného použití lze použít pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky:a) zboží má být zpětně vyvezeno;b) zboží nemá být kromě běžného snížení hodnoty způsobeného jeho použitím nijak změněno;c) s výjimkou případu, kdy s ohledem na povahu zboží nebo operací, které mají být prováděny, nemůže neprovedení ztotožnění vést ke zneužití režimu, je-li možné zajistit ztotožnění zboží nebo je-li v případě uvedeném v článku 150 možné ověřit soulad s podmínkami stanovenými pro rovnocenné zboží.Opatření stanovující výjimky z prvního pododstavce písm. a) přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 173Lhůta pro setrvání zboží v režimu dočasného použití1. Celní orgány stanoví lhůtu, během níž musí být zboží, kterému byl přidělen režim dočasného použití, zpětně vyvezeno nebo během které mu má být přidělen jiný celní režim. Tato lhůta musí být dostatečná pro dosažení cíle povoleného použití.2. Doba, po kterou může zboží maximálně setrvat v režimu dočasného použití za stejným účelem a na odpovědnost téhož držitele povolení, činí 24 měsíců, a to i v případě, že byl režim vyřízen tím, že je zboží přidělen jiný celní režim a následně je mu opět přidělen režim dočasného použití.3. Pokud za mimořádných okolností nelze povoleného použití dosáhnout ve lhůtách uvedených v odstavcích 1 a 2, mohou celní orgány na žádost držitele povolení tyto lhůty prodloužit.Článek 174Situace, ve kterých může být uplatněn režim dočasného použitíKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými stanoví případy, kdy může být použit režim dočasného použití a přiznáno úplné nebo částečné osvobození od dovozního cla, a související podmínky.Při přijímání těchto opatření musejí být zohledněny mezinárodní dohody a povaha a konečné použití zboží.Článek 175Výše dovozního cla v případě dočasného použití s částečným osvobozením oddovozního cla1. Výše dovozního cla u zboží, kterému byl přidělen režim dočasného použití s částečným osvobozením od dovozního cla, činí 3 % z částky dovozního cla, která by byla v případě uvedeného zboží splatná, kdyby v okamžiku přidělení režimu dočasného použití bylo propuštěno do volného oběhu.Částka je splatná za každý byť jen započatý měsíc, během kterého byl zboží přidělen režim dočasného použití s částečným osvobozením.2. Částka splatného dovozního cla nesmí být vyšší než částka cla, která by byla splatná, kdyby dané zboží bylo v okamžiku přidělení režimu dočasného použití propuštěno do volného oběhu.Oddíl 2Konečné použitíČlánek 176Celní dohled u režimu konečného použití1. Režim konečného použití umožňuje, aby bylo zboží na základě svého konečného použití propuštěno do volného oběhu s osvobozením od cla nebo se sníženou sazbou dovozního cla. Zboží zůstává pod celním dohledem.2. Celní dohled u režimu konečného použití končí:a) jakmile bylo zboží použito pro účely uvedené v žádosti o osvobození od cla nebo snížení sazby cla;b) jakmile je zboží vyvezeno, zničeno nebo přenecháno ve prospěch státu;c) jakmile bylo zboží použito k jiným účelům, než které jsou uvedeny v žádosti o osvobození od cla nebo snížení sazby cla, a dovozní clo je zaplaceno.KAPITOLA 5ZUŠLECHTĚNÍOddíl 1Obecná ustanoveníČlánek 177VýtěžnostS výjimkou případů, kdy je výtěžnost vymezena ve zvláštních právních předpisech Společenství, celní orgány stanoví buď výtěžnost či průměrnou výtěžnost operace prováděné v rámci režimu zušlechtění, nebo případně způsob, jak ji stanovit.Výtěžnost nebo průměrná výtěžnost se stanoví na základě skutečných podmínek, za kterých zušlechťovací operace jsou nebo budou prováděny. Výtěžnost lze případně dodatečně upravit.Oddíl 2Aktivní zušlechťovací stykČlánek 178Oblast působnosti1. Aniž je dotčen článek 150, umožňuje režim aktivního zušlechťovacího styku, aby pro účely jedné nebo několika zušlechťovacích operací na celním území Společenství bylo použito zboží, které není zbožím Společenství, aniž by toto zboží podléhalo:a) dovoznímu clu;b) DPH při dovozu a spotřební dani v souladu s platnými právními předpisy týkajícími se DPH a spotřební daně;c) obchodněpolitickým opatřením, pokud se tato opatření nevztahují na vstup zboží na celní území Společenství nebo jeho výstup z tohoto území.2. V jiných případech, než jsou opravy, lze režim aktivního zušlechťovacího styku použít pouze tehdy, je-li zboží, kterému byl přidělen režim, v zušlechtěných výrobcích možné ztotožnit, aniž by bylo dotčeno použití příslušenství pro výrobu.V případě uvedeném v článku 150 lze režim použít, je-li možné ověřit soulad s podmínkami stanovenými pro rovnocenné zboží.3. Kromě případů uvedených v odstavcích 1 a 2 se režim aktivního zušlechťovacího styku vztahuje i na:a) zboží, které se má podrobit operacím, jež zajistí dodržování technických předpisů pro propuštění zboží do volného oběhu;b) zboží, které se má podrobit obvyklým formám manipulace v souladu s článkem 149.Článek 179Lhůta pro vyřízení režimu1. Celní orgány stanoví lhůtu, ve které musí být zboží, kterému byl přidělen režim aktivního zušlechťovacího styku, nebo zušlechtěným výrobkům, nejsou-li zničeny nebo nezbude-li po nich žádný odpad, přidělen jiný celní režim.Tato lhůta počíná běžet dnem, kdy byl zboží, které není zbožím Společenství, přidělen režim, a musí zohledňovat dobu potřebnou pro provedení zušlechťovacích operací a pro to, aby byl zušlechtěným výrobkům přidělen jiný režim.2. Na náležitě odůvodněnou žádost držitele povolení mohou celní orgány lhůtu uvedenou v odstavci 1 prodloužit.V povolení může být uvedeno, že lhůta, která počíná běžet v průběhu kalendářního měsíce, čtvrtletí nebo pololetí, skončí posledního dne následujícího kalendářního měsíce, čtvrtletí nebo pololetí.3. V případech předčasného vývozu v souladu s čl. 150 odst. 2 písm. b) stanoví celní orgány lhůtu, během které musí být zboží, které není zbožím Společenství, navrženo v celním prohlášení do daného režimu. Tato lhůta počíná běžet dnem přijetí vývozního prohlášení vztahujícího se na zušlechtěné výrobky získané z odpovídajícího rovnocenného zboží.Článek 180Dočasný zpětný vývoz pro účely dalšího opracováníČást zboží nebo veškeré zboží, jemuž byl přidělen režimu aktivního zušlechťovacího styku, nebo zušlechtěné výrobky mohou být, pokud to celní orgány předem povolí, dočasně zpětně vyvezeny pro účely dalšího opracování mimo celní území Společenství v souladu s podmínkami stanovenými pro režim pasivního zušlechťovacího styku.Oddíl 3Pasivní zušlechťovací stykČlánek 181Oblast působnosti1. Režim pasivního zušlechťovacího styku umožňuje, aby zboží Společenství bylo dočasně vyvezeno z celního území Společenství za účelem zušlechťovacích operací. Zušlechtěné výrobky, které jsou výsledkem zušlechtění tohoto zboží, mohou být propuštěny do volného oběhu s úplným nebo částečným osvobozením od dovozního cla.2. Režim pasivního zušlechťovacího styku nelze použít v případě tohoto zboží Společenství:a) zboží, jehož vývoz zakládá nárok na vrácení nebo prominutí dovozního cla;b) zboží, které bylo před vývozem propuštěno do volného oběhu s osvobozením od cla nebo se sníženou sazbou cla na základě jeho konečného použití, dokud účely tohoto konečné použití nejsou splněny, ledaže se má toto zboží podrobit opravám;c) zboží, jehož vývoz zakládá nárok na poskytnutí vývozních náhrad;d) zboží, jemuž je na základě vývozu v rámci společné zemědělské politiky přiznávána jiná finanční výhoda než náhrady uvedené v písmenu c).3. Úplné nebo částečné osvobození od dovozního cla uvedené v odstavci 1 se na žádost držitele povolení přizná, pokud tento držitel zboží v celním prohlášení navrhne na propuštění do volného oběhu.4. V případech, na které se nevztahují články 182 a 183 a kdy se uplatňuje valorické clo, se výše dovozního cla vypočítá na základě nákladů zušlechťovací operace provedené mimo celní území Společenství .Opatření stanovující pravidla pro takový výpočet a pravidla pro případ uplatňování zvláštního cla přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.5. Celní orgány stanoví lhůtu, během níž musí být dočasně vyvezené zboží dovezeno zpět na celní území Společenství ve formě zušlechtěných výrobků a propuštěno do volného oběhu, aby mu mohlo být přiznáno úplné nebo částečné osvobození od dovozního cla. Na náležitě odůvodněnou žádost držitele povolení mohou tuto lhůtu prodloužit.Článek 182Opravené zboží1. Je-li celním orgánům náležitě prokázáno, že zboží bylo opraveno bezúplatně v důsledku smluvních nebo zákonných záručních povinností nebo v důsledku výrobní vady, má toto zboží nárok na úplné osvobození od dovozního cla.2. Odstavec 1 se nevztahuje na případy, kdy výrobní vada zboží byla vzata v úvahu již při jeho propuštění do volného oběhu.Článek 183Systém prosté výměny1. Systém prosté výměny umožňuje, aby dovezený výrobek (dále jen „náhradní výrobek“) v souladu s odstavci 2 až 5 nahradil zušlechtěný výrobek.2. Celní orgány povolí použití systému prosté výměny, je-li předmětem zušlechťovací operace oprava zboží Společenství, které není předmětem opatření společné zemědělské politiky ani se na ně nevztahují zvláštní režimy pro některé druhy zboží vzniklého zpracováním zemědělských produktů.3. Náhradní výrobky musejí mít stejný osmimístný kód kombinované nomenklatury, stejnou obchodní jakost a stejné technické charakteristiky jako vadné zboží, kdyby bylo podrobeno dotyčné opravě.4. Bylo-li vadné zboží před vývozem používáno, musí být náhradní výrobky také použité.Byly-li však náhradní výrobky dodány zdarma v důsledku smluvních nebo zákonných záručních povinností nebo v důsledku výrobní vady, mohou celní orgány od splnění požadavku stanoveného v prvním pododstavci upustit.5. Na náhradní výrobky se použijí ustanovení, která by se vztahovala na zušlechtěné výrobky.Článek 184Předčasný dovoz náhradních výrobků1. Celní orgány povolí za podmínek, které samy stanoví, dovoz náhradních výrobků ještě před vývozem vadného zboží.V případě takového předčasného dovozu náhradního výrobku musí být poskytnuta jistota ve výši částky dovozního cla, které by bylo splatné, pokud by vadné zboží nebylo vyvezeno v souladu s odstavcem 2.2. Vadné zboží musí být vyvezeno ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy celní orgány přijmou celní prohlášení s návrhem na propuštění náhradních výrobků do volného oběhu .3. Pokud za mimořádných okolností nelze vadné zboží vyvézt ve lhůtě uvedené v odstavci 2, mohou celní orgány na žádost dotyčné osoby tuto lhůtu prodloužit.HLAVA VIIIODESLÁNÍ ZBOŽÍ Z CELNÍHO ÚZEMÍ SPOLEČENSTVÍKAPITOLA 1ZBOŽÍ OPOUŠTĚJÍCÍ CELNÍ ÚZEMÍČlánek 185Povinnost podat prohlášení před odesláním zboží1. Zboží, které má opustit celní území Společenství, je předmětem prohlášení před odesláním zboží, které se příslušnému celnímu úřadu podává nebo zpřístupňuje před tím, než zboží opustí celní území Společenství.První pododstavec se však nevztahuje na zboží přepravované dopravními prostředky, které pouze proplouvají teritoriálními vodami nebo prolétají vzdušným prostorem celního území Společenství bez zastávky na tomto území.2. Pokud je požadováno celní prohlášení nebo oznámení o zpětném vývozu v souladu s článkem 189, tvoří prohlášení před odesláním zboží toto prohlášení nebo oznámení.Pokud se celní prohlášení ani oznámení o zpětném vývozu nepožaduje, má prohlášení před odesláním zboží podobu souhrnného výstupního prohlášení, které je uvedeno v článku 190.3. Prohlášení před odesláním zboží musí obsahovat alespoň údaje nezbytné pro sestavení souhrnného výstupního prohlášení.Článek 186Opatření, kterými se stanoví určité podrobnostiKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými se stanoví:a) případy, kdy ke zboží opouštějícímu celní území Společenství není třeba podávat prohlášení před odesláním zboží;b) podmínky, za kterých lze upustit od požadavku na prohlášení před odesláním zboží nebo jej upravit,c) lhůta, během které musí být prohlášení před odesláním zboží podáno nebo zpřístupněno před tím, než zboží opustí celní území Společenství;d) jakékoli výjimky z lhůty uvedené v písmenu c) nebo odchylky od této lhůty;e) příslušný celní úřad, kterému se podává nebo zpřístupňuje prohlášení před odesláním zboží a kde se mají provádět analýzy rizik a kontroly z hlediska rizik při vývozu nebo výstupu.Při přijímání těchto opatření se zohledňují:a) zvláštní okolnosti;b) použití těchto opatření v případě určitých druhů přepravy zboží, dopravních prostředků nebo hospodářských subjektů;c) mezinárodní dohody, které stanoví zvláštní ujednání.Článek 187Formality a celní dohled1. Zboží, které má opustit celní území Společenství, podléhá výstupním formalitám, které případně zahrnují:a) vrácení nebo prominutí dovozního cla nebo platbu vývozních náhrad;b) výběr vývozního cla;c) formality požadované na základě platných právních předpisů týkajících se DPH a spotřební daně;d) uplatňování zákazů a omezení odůvodněných veřejnou mravností, veřejným pořádkem nebo veřejnou bezpečností, ochranou zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin, ochranou životního prostředí, ochranou národních kulturních statků, jež mají uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, prováděním opatření na zachování a řízení rybolovu nebo ochranou průmyslového a obchodního vlastnictví, včetně kontrol prekurzorů omamných látek, padělaného zboží a hotovosti opouštějící Společenství.2. Zboží opouštějící celní území Společenství je pod celním dohledem a může podléhat celním kontrolám.Celní orgány mohou případně určit cestu, kterou má zboží celní území Společenství opustit.3. Výstup zboží je povolen, pokud dotyčné zboží opouští celní území Společenství ve stejném stavu, v jakém se nacházelo v okamžiku přijetí prohlášení před odesláním zboží.4. Prováděcí opatření k odstavcům 1, 2 a 3 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 2VÝVOZČlánek 188Zboží SpolečenstvíZboží Společenství, které má opustit celní území Společenství, se přidělí režim vývozu.Odstavec 1 se nevztahuje na toto zboží:a) zboží, kterému byl přidělen režim konečného použití nebo režim pasivního zušlechťovacího styku;b) zboží, kterému byl přidělen režim vnitřního tranzitu, nebo zboží dočasně opouštějící celní území Společenství v souladu s článkem 109.Opatření, kterým se stanovují vývozní formality pro zboží, jemuž byl přidělen režim konečného použití nebo režim pasivního zušlechťovacího styku, přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 189Zboží, které není zbožím Společenství1. V případě zboží, které není zbožím Společenství a které má opustit celní území Společenství, musí být učiněno oznámení o zpětném vývozu, které se podá příslušnému celnímu úřadu, a zboží podléhá výstupním formalitám.2. Na oznámení o zpětném vývozu se použijí přiměřeně články 110 až 124.3 Odstavec 1 se nevztahuje na toto zboží:a) zboží, kterému byl přidělen režim vnějšího tranzitu a které se přes celní území Společenství pouze přepravuje;b) zboží překládané ve svobodném pásmu nebo z něj přímo vyvezené;c) zboží v režimu dočasného uskladnění, které je vyvezeno přímo ze schváleného zařízení pro dočasné uskladnění.Článek 190Souhrnné výstupní prohlášení1. Má-li zboží, které není zbožím Společenství, opustit celní území Společenství a oznámení o zpětném vývozu se nepožaduje, podá se příslušnému celnímu úřadu souhrnné výstupní prohlášení v souladu s článkem 185.Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření stanovující společný soubor údajů a formu souhrnného výstupního prohlášení obsahující údaje nezbytné pro analýzu rizik a řádné uplatnění celních kontrol, zejména pro účely zabezpečení a bezpečnosti a případně s využitím mezinárodních norem a obchodních zvyklostí.2. Souhrnné výstupní prohlášení se podává za použití technologie elektronického zpracování dat. Lze využít obchodní, přístavní nebo přepravní informace, pokud obsahují údaje, které jsou pro sestavení souhrnného výstupního prohlášení nezbytné.Za výjimečných okolností mohou celní orgány přijmout souhrnná výstupní prohlášení v listinné podobě, avšak za předpokladu, že použijí stejnou úroveň řízení rizik, jaká se používá u souhrnných výstupních prohlášení podaných za použití technologie elektronického zpracování dat, a že lze splnit požadavky na výměnu takových dat mezi celními úřady.3. Souhrnné výstupní prohlášení podává jedna z těchto osob:a) osoba, která zboží odváží z celního území Společenství nebo která přebírá odpovědnost za přepravu zboží mimo toto území, nebob) vývozce nebo odesílatel nebo jiná osoba, jejímž jménem nebo na jejíž účet osoba uvedená v písmenu a) jedná;c) jakákoli osoba, která je schopna dotyčné zboží předložit nebo zajistit jeho předložení příslušnému celnímu orgánu.Článek 191Oprava souhrnného výstupního prohlášeníOsobě, která podává souhrnné výstupní prohlášení, může být na její žádost povoleno, aby opravila jeden nebo více údajů uvedených v již přijatém celním prohlášení.Oprava se však nepovolí, jestliže je o její provedení požádáno poté, co:a) celní orgány uvědomily osobu, která souhrnné prohlášení podala, o svém záměru provést kontrolu zboží;b) celní orgány zjistily, že dotyčné údaje jsou nesprávné;c) celní orgány již povolily odebrání zboží.Opatření stanovující výjimky z druhého pododstavce písm. c) tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.KAPITOLA 3OSVOBOZENÍ OD CLAČlánek 192Dočasný vývoz1. Zboží Společenství může být dočasně vyvezeno z celního území Společenství a při zpětném dovozu osvobozeno od cla.2. Prováděcí opatření k odstavci 1 tohoto článku přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2.Článek 193Osvobození od vývozního cla na základě zvláštních okolnostíKomise postupem podle čl. 196 odst. 2 přijme opatření, kterými stanoví, v jakých případech a za jakých podmínek může být vyváženému zboží přiznáno osvobození od vývozního cla na základě zvláštních okolností.Při přijímání těchto opatření musí být zohledněny mezinárodní dohody, status dotyčné osoby a povaha zboží.HLAVA IXVÝBOR PRO CELNÍ KODEX A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍKAPITOLA 1VÝBOR PRO CELNÍ KODEXČlánek 194Další prováděcí opatřeníKromě prováděcích opatření uvedených v tomto kodexu přijme Komise postupem podle čl. 196 odst. 2 opatření, kterými se stanoví:a) pravidla a normy pro interoperabilitu celních systémů členských států za účelem dosažení lepší spolupráce založené na elektronické výměně dat mezi celními orgány navzájem a mezi celními orgány a hospodářskými subjekty;b) případy, ve kterých Komise může vydat rozhodnutí, ve kterém bude požadovat, aby členské státy odvolaly nebo změnily určité rozhodnutí, a související podmínky;c) jakákoli jiná případně nezbytná prováděcí opatření, včetně případů, kdy Společenství přijme závazky a povinnosti v souvislosti s mezinárodními dohodami, které vyžadují úpravu ustanovení kodexu.Článek 195Vysvětlivky a pokynyKomise postupem podle čl. 196 odst. 3 přijme:a) vysvětlivky k tomuto kodexu a jeho prováděcím předpisům, jakož i k pravidlům původu uvedeným v článku 42;b) pokyny pro výklad ustanovení kodexu a dalších celních předpisů na úrovni celého Společenství.Článek 196Výbor1. Komisi je nápomocen Výbor pro celní kodex (dále jen „výbor“).2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 4 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.Doba uvedená v čl. 4 odst. 3 rozhodnutí 1999/468/ES je jeden měsíc.3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použijí se články 3 a 7 rozhodnutí 1999/468/ES s ohledem na článek 8 uvedeného rozhodnutí.4. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 197Další záležitostiVýbor může posoudit jakoukoli otázku týkající se kodexu nebo opatření přijatých k jeho provádění, kterou mu přednese jeho předseda, a to buď z podnětu Komise, nebo na žádost zástupce členského státu, zejména v případě:a) jakýchkoli problémů vyplývajících z používání celních předpisů;b) jakéhokoli postoje, který má Společenství zaujmout ve výborech, pracovních skupinách a týmech zřízených mezinárodními dohodami týkajícími se celních předpisů nebo na základě těchto dohod.KAPITOLA 2ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 198ZrušeníZrušují se nařízení (EHS) č. 918/83, (EHS) č. 3925/91, (EHS) č. 2913/92, (ES) č. 82/2001 a (ES) č. 1207/2001.Odkazy na zrušená nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.Článek 199Zprávy o celních sankcích1. Nejpozději do [dvou měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost] oznámí členské státy Komisi platné vnitrostátní právní předpisy v souladu s článkem 22 a neprodleně ji oznámí veškeré pozdější změny, které se jich dotýkají.2. Do konce každého roku zašlou členské státy Komisi zprávu o uplatňování článku 22 v souladu se specifikacemi požadovanými Komisí.Článek 200Vstup v platnostToto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Použije se ode dne 1. ledna 2009.Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V ... dne [...].Za Evropský parlament Za RaduPŘÍLOHASrovnávací tabulka 1: Nové nařízení > nařízení (EHS) č. 2913/92 |Nový článek | Bývalé články v nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek | Nařízení (EHS) č. 2913/92 |1 | nový článek | 47 | nový článek |2 | článek 2 | 48 | nový článek |3 | článek 3 | 49 | článek 201 |4 | články 1, 4 | 50 | článek 216 |5 | nový článek + článek 15 | 51 | články 202, 203, část článku 204, článek 206 |6 | nový článek | 52 | čl. 143 odst. 2, část článku 144, článek 208 |7 | nový článek | 53 | článek 209 |8 | článek 11 | 54 | články 210, 211 |9 | článek 14 + článek 199 prováděcího předpisu | 55 | článek 212 |10 | nový článek | 56 | článek 213 |11 | čl. 5 odst. 1, 2 a 3 | 57 | články121, 122, část článku 144, článek 214 |12 | čl. 5 odst. 4 | 58 | články 112, 121, 122, 135, 136, část článku 144, článek 178 |13 | nový článek | 59 | nový článek |14 | čl. 5a odst. 1 | 60 | čl. 215 odst. 1, 2 a 4 |15 | čl. 5a odst. 2 | 61 | články 189, 191 |16 | čl. 5a odst. 2 | 62 | čl. 192 odst. 1 |17 | články6, 7, část článku 10 | 63 | článek 190, čl. 192 odst. 2 |18 | část článku 250 | 64 | články 193, 194, 197 |19 | článek 8 | 65 | článek 196 |20 | článek 9 | 66 | článek 195 |21 | článek 12 | 67 | čl. 94 odst. 1 až 4 |22 | nový článek | 68 | čl. 94 odst. 5, 6, 7 |23 | článek 246 | 69 | článek 198 |24 | článek 243 | 70 | článek 199 |25 | článek 244 | 71 | čl. 215 odst. 3, článek 217 |26 | článek 245 | 72 | čl. 221 odst. 1 a 2 |27 | článek 13 | 73 | čl. 221 odst. 3 a 4 |28 | nový článek | 74 | článek 217, čl. 220 odst. 2 písm. a) a c), |29 | část článku 78 | 75 | článek 218, čl. 219 odst. 2 a čl. 220 odst. 1 |30 | nařízení (EHS) č. 3925/91 | 76 | nový článek |31 | článek 16 | 77 | článek 222 |32 | čl. 11 odst. 2 | 78 | články 223, 231 |33 | články 18, 35 | 79 | články 224, 225, 226 |34 | článek 17 | 80 | článek 227 |35 | článek 19 | 81 | článek 228 |36 | čl. 20 odst. 1 až 5 , článek 21 | 82 | články 229, 230 |37 | čl. 20 odst. 6 | 83 | článek 232, čl. 214 odst. 3 |38 | článek 22 | 84 | články 235, 241, 242 |39 | články 23, 24 | 85 | články 237, 239, 240 |40 | článek 26 | 86 | článek 236 |41 | nový článek | 87 | článek 238 |42 | článek 27 | 88 | čl. 220 odst. 2 písm. b), článek 236 |43 | články 28, 36 | 89 | článek 239 |44 | články 29, 32, 36 | 90 | nový článek |45 | článek 30, čl. 32 odst. 1 písm. e), článek 33 | 91 | nový článek |46 | článek 31 | 92 | čl. 150 odst. 2, část článku 204, články 205, 206, 207, 212a, 233, 234 |Nový článek | Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek | Nařízení (EHS) č. 2913/92 |93 | článek 36a, čl. 36b odst. 1 | 147 | články 90, 103 |94 | čl. 36b odst. 1 až 4 | 148 | čl. 91 odst. 3, článek 111 |95 | čl. 36b odst. 5 | 149 | článek109, čl. 173 písm. b) |96 | články36c, 45 | 150 | část článku 114, část článku 115 |97 | články 37, 42, čl. 58 odst. 2 | 151 | články 92, 97, čl. 98 odst. 3, čl. 109 odst. 4, čl. 115 odst. 2, článek 120, článek 131, čl. 142 odst. 2, čl. 146 odst. 2, článek 165 |98 | čl. 38 odst. 1 až 4 | 152 | článek 91 |99 | čl. 38 odst. 5 | 153 | články 93, 163, 164 |100 | článek 39 | 154 | nový článek |101 | články 40, 41 | 155 | články 95, 96 |102 | články 46, 47 | 156 | článek 93 |103 | články 48, 49, čl. 58 odst. 1 | 157 | článek 98, 166 |104 | článek 50 | 158 | články 101, 102 |105 | článek 54 | 159 | články 108, 110, 171 |106 | článek 55 | 160 | článek 50, čl. 51 odst. 2, článek 53 |107 | část článku 313 prováděcího předpisu | 161 | čl. 51 odst. 1, článek 52 |108 | článek 83 | 162 | články 99, 110 |109 | článek 164 | 163 | článek 106 |110 | článek 59 | 164 | čl. 167 odst. 1 až 3, čl. 168 odst. 1 a 2 |111 | článek 60 | 165 | čl. 167 odst. 4, článek 172 |112 | článek 61, část článku 77 | 166 | článek 173 |113 | článek62, čl. 76 odst. 1 písm. a), článek 77 | 167 | část článku 169, článek 170 |114 | články 63, 67 | 168 | článek 169, část článku 170 |115 | článek 64 | 169 | článek 175 |116 | článek 65 | 170 | články 177, 181 |117 | článek 66 | 171 | článek 180 |118 | článek 68, část článku 250 | 172 | články 137, 139 |119 | článek 69 | 173 | článek 140 |120 | článek 70 | 174 | články 141, 142 |121 | článek 71, část článku 250 | 175 | čl. 143 odst. 1 a 2 |122 | článek72, část článku 250 | 176 | článek 82 |123 | článek 73 | 177 | článek 119 |124 | článek 74 | 178 | článek 130, část článku 114 |125 | čl. 76 odst. 1 a 4 | 179 | článek 118 |126 | čl. 76 odst. 1 písm. c) | 180 | článek 123 |127 | nový článek | 181 | články 145, 146, 149, 150, 151, čl. 153 odst. 2 |128 | čl. 76 odst. 2 a 3 | 182 | článek 152 |129 | nový článek | 183 | články 154, 155, 156 |130 | článek 81 | 184 | čl. 154 odst. 4, článek 157 |131 | článek 56 | 185 | článek 182a |132 | články 57, 75, čl. 78 odst. 3 | 186 | článek 182b, část článku 182c, čl. 161 odst. 4 a 5 |133 | část článku 182 | 187 | část článku 161, články 162, 183 |134 | nový článek | 188 | čl. 161 odst. 1 a 2 |135 | článek 79 | 189 | článek 182, část článku 182c |136 | čl. 185 odst. 1 | 190 | část článku 182c, článek 182d |137 | čl. 185 odst. 2 | 191 | čl. 182d odst. 4 |138 | článek 186 | 192 | nový článek |139 | článek 187 | 193 | článek 184 + nařízení (EHS) č. 918/83 |140 | článek 188 | 194 | články 247, 248 |141 | článek 184 + nařízení (EHS) č. 918/83 | 195 | nový článek |142 | článek 84 | 196 | články 247a, 248a |143 | články 85, 86, 87, 88, 94, 95, 100, 104, 116, 117, 132, 133, 138, 147, 148 | 197 | článek 249 |144 | nový článek | 198 | články 251, 252 |145 | článek 105, čl. 106 odst. 3, články 107, 176 | 199 | článek 253 |146 | články 89, 92 | - | - |Srovnávací tabulka 2: Bývalé nařízení (EHS) č. 2913/92 > nové nařízení |Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek | Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek |Článek 1 | 4 | Článek 44 | Odstraněn |2 | 2 | 45 | 96 |3 | 3 | 46 | 102 |4 | 4 | 47 | 102 |5 | 11, 12 | 48 | 103 |5a | 14, 15, 16 | 49 | 103 |6 | 17 | 50 | 104, 160 |7 | 17 | 51 | 160, 161 |8 | 19 | 52 | 161 |9 | 20 | 53 | 160 |10 | 17 | 54 | 105 |11 | 8, 32 | 55 | 106 |12 | 21 | 56 | 131 |13 | 27 | 57 | 103 |14 | 9 | 58 | 97, 103 |15 | 5 | 59 | 110 |16 | 31 | 60 | 111 |17 | 34 | 61 | 112 |18 | 33 | 62 | 113 |19 | 35 | 63 | 114 |20 | 36, 37 | 64 | 115 |21 | 36 | 65 | 116 |22 | 38 | 66 | 117 |23 | 39 | 67 | 114 |24 | 39 | 68 | 118 |25 | Odstraněn | 69 | 119 |26 | 40 | 70 | 120 |27 | 42 | 71 | 121 |28 | 43 | 72 | 122 |29 | 44 | 73 | 123 |30 | 45 | 74 | 124 |31 | 46 | 75 | 132 |32 | 44, 45 | 76 | 113, 125, 126, 128 |33 | 45 | 77 | 112, 113 |34 | 47 | 78 | 29 |35 | 33 | 79 | 135 |36 | 44 | 80 | Odstraněn |36a | 93 | 81 | 130 |36b | 93, 94, 95 | 82 | 176 |36c | 96 | 83 | 108 |37 | 97 | 84 | 142 |38 | 98, 99 | 85 | 143 |39 | 100 | 86 | 143 |40 | 101 | 87 | 143 |41 | 101 | 88 | 143 |42 | 97 | 89 | 146 |43 | Odstraněn | 90 | 147 |Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek | Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek |Článek 91 | 148, 152 | Článek 141 | 174 |92 | 146, 151 | 142 | 174, 151 |93 | 153, 156 | 143 | 53, 175 |94 | 67, 68, 143 | 144 | 52, 57, 58 |95 | 143, 155 | 145 | 181 |96 | 155 | 146 | 151, 181 |97 | 151 | 147 | 143 |98 | 151, 157 | 148 | 143 |99 | 162 | 149 | 181 |100 | 143 | 150 | 181 |101 | 158 | 151 | 181 |102 | 158 | 152 | 92, 182 |103 | 147 | 153 | 181 |104 | 143 | 154 | 183, 184 |105 | 145 | 155 | 183 |106 | 145, 163 | 156 | 183 |107 | 145 | 157 | 184 |108 | 159 | 158 | Odstraněn |109 | 149, 151 | 159 | Odstraněn |110 | 159, 162 | 160 | Odstraněn |111 | 148 | 161 | 186, 187, 188 |112 | 58 | 162 | 187 |113 | Odstraněn | 163 | 153 |114 | 150, 178 | 164 | 109, 153 |115 | 150, 151 | 165 | 151 |116 | 143 | 166 | 157 |117 | 143 | 167 | 164, 165 |118 | 179 | 168 | 164 |119 | 177 | 168a | Odstraněn |120 | 151 | 169 | 167,168 |121 | 57, 58 | 170 | 167, 168 |122 | 57, 58 | 171 | 159 |123 | 180 | 172 | 165 |124 | Odstraněn | 173 | 149, 166 |125 | Odstraněn | 174 | Odstraněn |126 | Odstraněn | 175 | 169 |127 | Odstraněn | 176 | 145 |128 | Odstraněn | 177 | 170 |129 | Odstraněn | 178 | 58 |130 | 178 | 179 | Odstraněn |131 | 151 | 180 | 171 |132 | 143 | 181 | 170 |133 | 143 | 182 | 133, 189 |134 | Odstraněn | 182a | 185 |135 | 58 | 182b | 186 |136 | 58 | 182c | 186, 189, 190 |137 | 172 | 182d | 190, 191 |138 | 143 | 183 | 187 |139 | 172 | 184 | 141, 193 |140 | 173 | 185 | 136, 137 |Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek | Nařízení (EHS) č. 2913/92 | Nový článek |Článek 186 | 138 | 220 | 74, 75, 88 |187 | 139 | 221 | 72, 73 |188 | 140 | 222 | 77 |189 | 61 | 223 | 78 |190 | 63 | 224 | 79 |191 | 61 | 225 | 79 |192 | 62, 63 | 226 | 79 |193 | 64 | 227 | 80 |194 | 64 | 228 | 81 |195 | 66 | 229 | 82 |196 | 65 | 230 | 82 |197 | 64 | 231 | 78 |198 | 69 | 232 | 83 |199 | 70 | 233 | 92 |200 | Odstraněn | Článek 235 | 84 |201 | 49 | 236 | 86, 88 |202 | 51 | 237 | 85 |203 | 51 | 238 | 87 |204 | 51, 92 | 239 | 85, 89 |205 | 92 | 240 | 85 |206 | 51, 92 | 241 | 84 |207 | 92 | 242 | 84 |208 | 52 | 243 | 24 |209 | 53 | 244 | 25 |210 | 54 | 245 | 26 |211 | 54 | 246 | 23 |212 | 55 | 247 | 194 |212a | 92 | 247a | 196 |213 | 56 | 248 | 194 |214 | 57, 83 | 248a | 196 |215 | 60, 71 | 249 | 197 |216 | 50 | 250 | 18, 118, 121, 122 |217 | 74 | 251 | 198 |218 | 75 | 252 | 198 |219 | 75 | 253 | 199 |Srovnávací tabulka 3: Zrušené nařízení > nové nařízení |Bývalé nařízení | Nový článek |(EHS) č. 918/83 | Články 141 a 193 |(EHS) č. 3925/91 | Článek 30 |(ES) č. 82/2001 | Článek 42 |(ES) č. 1207/2001 | Článek 42 |LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZOblast/i politiky: 14 Daně a celní unie Aktivita/y: 1404 Celní politika |NÁZEV OPATřENÍ: Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se vydává celní kodex Společenství |1. ROZPOČTOVÉ LINIE1.1. Rozpočtové linie (provozní linie a související linie na technickou a administrativní pomoc) (ex-linie B.A) včetně okruhů:- 140402 program Clo 2007- 14040X program Clo 2013- 140104X program Clo 2013 – Výdaje na správu a řízení- O konečné struktuře rozpočtu k programu Clo 2013 bude rozhodnuto později.1.2. Doba trvání akce a finančního dopadu:- Doba platnosti právního základu trvá od 1. července 2007 do 31. prosince 2013.- Platby budou pokračovat po 31. prosinci 2013.1.3. Rozpočtové charakteristiky (v případě potřeby přidejte řádky) :Rozpočtová linie | Druh výdajů | Nové | Příspěvek ESVO | Příspěvky od kandidátských zemí | Okruh ve finančním výhledu |14014X | Nepov. | Rozl. [19]/ | ANO | NE | ANO | 1a |1401040X | Nepov. | Nerozl. [20]/ | ANO | NE | ANO | 1a |2. SHRNUTÍ ZDROJů2.1. Finanční zdrojeProvozní výdaje návrhu jsou pro roky 2006 a 2007 kryty legislativním finančním výkazem k rozhodnutí Clo 2007.Na léta 2008 až 2013 jsou kryty legislativním finančním výkazem ke sdělení Komise o programech Společenství Clo 2013 a Fiscalis 2013 s výhradou schválení rozhodnutí, kterým se přijímá akční program pro oblast cel ve Společenství (Clo 2013).2.1.1. Shrnutí položek závazků (PZ) a položek plateb (PP)v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh výdajů | oddíl č. | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 a násl. | Celkem |Provozní výdaje[21] |Položky závazků (PZ) | 6.1 | A | 1,425 | 3,875 | 4,875 | 5,635 | 18,290 | 34,100 |Položky plateb (PP) | B | 0,535 | 1,790 | 3,525 | 4,820 | 23,430 | 34,100 |Správní výdaje jako součást referenční částky[22][23] |Technická a administrativní pomoc (TAP) | 6.2.4 | C | 0 | 0,485 | 0,485 | 0,485 | 1,455 | 2,910 |CELKOVÁ REFERENČNÍ ČÁSTKA |Položky závazků | a+c | 1,425 | 4,360 | 5,360 | 6,120 | 19,745 | 37,010 |Položky plateb | b+c | 0,535 | 2,275 | 4,010 | 5,305 | 24,885 | 37,010 |Správní výdaje nezahrnuté do referenční částky[24] |Lidské zdroje a související výdaje (NP) | 6.2.5 | D | 0,992 | 1,056 | 1,056 | 1,056 | 3,168 | 7,328 |Administrativní náklady kromě lidských zdrojů a souvisejících nákladů nezahrnuté do referenční částky (NP) | 6.2.6 | E | 0,525 | 0,040 | 0,040 | 0,040 | 0,120 | 0,765 |Celkové orientační finanční náklady intervence2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 a násl. | Celkem |PZ CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | a+c+d+e | 2,942 | 5,456 | 6,456 | 7,216 | 23,033 | 45,103 |PP CELKEM včetně nákladů na lidské zdroje | b+c+d+e | 2,052 | 3,371 | 5,106 | 6,401 | 28,173 | 45,103 |Podrobnosti o spoluúčasti2.1.2. Slučitelnost s finančním plánemx Návrh je slučitelný se stávajícím finančním plánem.Toto nařízení je slučitelné s návrhy Komise na finanční výhled 2007–2013 (KOM(2004)101 v konečném zněním ze dne 10. února 2004 a KOM(2004)487 v konečném znění ze dne 14. července 2004). Spadá do podokruhu 1a – Konkurenceschopnost pro hospodářský růst a zaměstnanost.2.1.3. Finanční dopady na straně příjmůx Návrh nemá žádné finanční dopady na příjmy, nicméně je možné, že sníží riziko podvodů, a tudíž zvýší výběr vlastních zdrojů.2.2. Lidské zdroje – pracovníci na plný úvazek (včetně úředníků, dočasných zaměstnanců a externích pracovníků) – viz podrobnosti v bodě 6.2.1.Roční potřeba | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 |Celková potřeba lidských zdrojů | 13 | 14 | 14 | 14 | 14 | 14 | 14 |3. CHARAKTERISTIKY A CÍLE3.1. Potřeby, které mají být uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém plánuViz bod 2 ex-ante posouzení očekávaných dopadů.3.2. Přidaná hodnota intervence Společenství, provázanost návrhu s dalšími finančními nástroji a možná synergieViz bod 2 ex-ante posouzení očekávaných dopadů.3.3. Cíle, očekávané výsledky a související ukazatele návrhu v kontextu rámce ABMCíle a očekávané výsledkyCílem je přijmout nařízení, které vytvoří aktualizovanější a harmonizovanější právní předpis týkající se celní unie. V důsledku toho se zvýší účinnost a efektivita celních režimů.Ukazatele– Míra spokojenosti celních správ a hospodářských subjektů.3.4. Způsob provádění (orientační)Viz bod 6.1 ex-ante posouzení očekávaných dopadů.4. MONITOROVÁNÍ A HODNOCENÍ4.1. Monitorovací systémAkce v rámci navrhovaného modernizovaného celního kodexu, budou monitorovány (včetně posouzení výsledků) společně s programy Clo 2007 a Clo 2013.Celní správy zašlou Komisi všechny informace nezbytné k tomu, aby zprávy o následných krocích byly vypracovány co nejefektivněji.4.2. Jak budou výsledky a dopady monitorovány a hodnoceny?4.2.1. Hodnocení předem (ex-ante)Viz ex-ante posouzení očekávaných dopadů.4.2.2. Opatření přijatá po průběžném/následném hodnocení (ex post) (na základě podobných zkušeností z minulosti)Průběžné hodnocení programu Clo 2007 ještě není dokončeno (plánuje se na konec roku 2005). Výsledky tohoto hodnocení týkající se celního kodexu nicméně budou zohledněny při budoucím provádění strategie elektronického celnictví a budou hodnoceny v rámci plánovaného hodnocení programu Clo 2013. Výsledky hodnocení předcházející změny celního kodexu (novela zabývající se otázkami bezpečnosti) se považují za nabyté zkušenosti a jako takové budou využity. Řídicí úlohu v provádění budou plnit schůze skupiny celní politiky, která bude v zájmu zdárného průběhu akcí zohledňovat předcházející zkušenosti.4.2.3. Podmínky a četnost budoucího hodnoceníBudoucí hodnocení návrhu modernizovaného celního kodexu budou přizpůsobena hodnocením programu Clo 2013, z něhož budou financována.Podmínky a četnost těchto hodnocení budou závislé na hodnocení programu Clo 2013.5. OPATřENÍ PROTI PODVODůMČástky spojené s hlavními činnostmi programu se podle obvyklého postupu předkládají k ověření útvarům Komise před platbou, přičemž se berou v úvahu smluvní závazky, řádné hospodaření s finančními prostředky a řádné řízení obecně. Opatření proti podvodům (kontroly, zprávy, atd.) budou obsažena ve všech smlouvách uzavřených mezi Komisí a příjemci.Výše zmíněné společné akce (výměny, semináře, pracovní skupiny atd.) se platí z rozpočtu „společných akcí“ programu Clo 2007 a následujícího programu. Úředníkům jsou náklady propláceny takto:Zúčastněné země proplácejí svým úředníkům cestovní náklady a denní diety v souladu se stanovenými pravidly programu. Zálohy na nezbytné částky se zúčastněným zemím s ohledem na provádění vyplácejí během výkonu. Zúčastněné země jsou povinny předkládat podrobné důkazy o svých výdajích a vzhledem k možným kontrolám budou všechny dokumenty uchovávat. Cestovní náklady a denní diety úředníkům z jiných zemí a zástupcům externích organizací, jakož i náklady spojené s pořádáním seminářů, budou propláceny přímo útvary Komise nebo zeměmi řádně k tomuto účelu zmocněnými. Opatření proti podvodům (kontroly, zprávy atd.) bude obsahovat každá smlouva tohoto druhu.Částky spojené s dalšími činnostmi programu se podle obvyklého postupu předkládají k ověření útvarům Komise před platbou, přičemž se berou v úvahu smluvní závazky, řádné hospodaření s finančními prostředky a řádné řízení obecně. Opatření proti podvodům (kontroly, zprávy, atd.) budou obsažena ve všech smlouvách uzavřených mezi Komisí a příjemci.Finanční útvary Komise provádějí kontrolní návštěvy v členských státech, aby zajistily soulad s finančními předpisy použitelnými pro daný program.6. PODROBNOSTI O ZDROJÍCH6.1. Cíle návrhu z hlediska jejich finanční náročnostiPoložky závazků v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)(Je třeba uvést cílové okruhy, akce a výstupy) | Druh výstupu | Prům. nákl. | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Rok 2011 a násl. | CELKEM |Rok 2007 | Rok 2008 | Rok 2009 | Rok 2010 | Rok 2011 až 2013 |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci[25] (14 01 01) | A*/AD | 4 | 4 | 4 | 4 | 4 |B*, C*/AST | 4 | 4 | 4 | 4 | 4 |Personál financovaný[26] dle čl. 14 01 02 | 2 | 3 | 3 | 3 | 3 |Jiný personál[27] financovaný dle čl. 14 01 04/05 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 |CELKEM | 13 | 14 | 14 | 14 | 14 |6.2.2. Popis úkolů, které se odvíjejí z akcePrávní a procesní činnosti budou provádět příslušné odbory pro celní politiku při GŘ pro daně a celní unii. Zvýšení počtu zaměstnanců je potřebné s ohledem na nutnost přípravy právních textů prováděcích ustanovení celního kodexu a pracovních dokumentů pro výbory a pracovní skupiny. Procesní odborníci budou muset vypracovat funkční specifikace, jež jsou nezbytné pro rozvoj nových IT systémů a jejich změny v důsledku právních změn (nad rámec změn stanovených v návrhu týkajícím se elektronického celnictví).Odbor informační technologie GŘ pro daně a celní unii bude postupně posilován tak, aby do něj byly začleněny nově požadované funkce, jakými je centrální celní řízení. Vzhledem k navrhovaným změnám bude rovněž nutné poskytnout odborné i široké veřejnosti školící, informační a komunikační služby. Aby se zlepšila interoperabilita mezi systémy a údaji obecně, bude Komise muset rovněž zajistit soudržnost a slučitelnost akcí s iniciativami v oblasti elektronické veřejné správy, eEurope, jakož i s akcemi mezinárodních institucí. Další zaměstnanci budou rovněž třeba pro zajištění účinné spolupráce s ostatními sektory (zemědělství, hraniční policie, veřejné zdraví apod.), kde jsou pravomoci často na různých úrovních (EU, národní a regionální), která by umožnila podávat elektronická prohlášení pro všechny kategorie výrobků.Celkem je nutné zvýšit počet zaměstnanců takto:2006 | 2007 | 2008 |A* | 1 | 1 | 0 |B* /C* | 1 | 1 | 0 |Detašovaný personál | 1 | 1 | 1 |Odborníci | 0 | 3 | 0 |6.2.3. Původ lidských zdrojů (statutární pracovní místa)x Pracovní místa vyčleněná v současnosti na řízení programu, který má být nahrazen nebo prodloužen: 4 pracovní místa, jež jsou v současné době vyhrazena pro tuto činnost, budou pro tento účel nadále využívánax Pracovní místa předběžně vyčleněná v rámci procesu RAP / PNR na rok 2006: 2 pracovní místax Pracovní místa nárokovaná pro příští proces přípravy RSP / PNR: 2 pracovní místa( Pracovní místa převedená ze stávajících zdrojů v rámci řídícího útvaru (interní přeobsazování)( Pracovní místa požadovaná pro rok n, avšak neplánovaná v procesu RSP/PNR dotyčného roku6.2.4. Další administrativní výdaje zahrnuté v referenční částce (14 01 04/05 – Výdaje na správu a řízení)v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Rozpočtová linie (číslo a okruh) | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Rok 2011 a násl. | CELKEM |Další technická a administrativní pomoc |- interní (intra muros) | 0 | 0,485 | 0,485 | 0,485 | 1,455 | 2,910 |- externí (extra muros) | - | - | - | - | - | - |Technická a administrativní pomoc celkem | 0 | 0,485 | 0,485 | 0,485 | 1,455 | 2,910 |6.2.5. Finanční náklady na lidské zdroje a související náklady nezahrnuté v referenční částcev milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)Druh lidských zdrojů | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Rok 2011 a násl. | CELKEM |Úředníci nebo dočasní zaměstnanci (14 01 01) | 0,864 | 0,864 | 0,864 | 0,864 | 2,592 | 6,048 |Personál financovaný dle čl. 14 01 02 (pomocný, detašovaný, smluvní personál atd.) (upřesněte rozpočtovou linii) | 0,128 | 0,192 | 0,192 | 0,192 | 0,576 | 1,280 |Náklady na lidské zdroje a související náklady celkem (nezahrnuté do referenční částky) | 0,992 | 1,056 | 1,056 | 1,056 | 3,168 | 7,328 |Výpočet: Úředníci a dočasní zaměstnanciBude-li to vhodné, je třeba uvést odkaz na bod 6.2.1108 000 EUR ročně na úředníka/dočasného zaměstnanceVýpočet: Personál financovaný dle článku 14 01 02Bude-li to vhodné, je třeba uvést odkaz na bod 6.2.164 000 EUR ročně na zaměstnance financovaného podle článku 14 01 02Výpočet: Personál financovaný dle článku 14 01 04/05Bude-li to vhodné, je třeba uvést odkaz na bod 6.2.1161 700 EUR ročně na zaměstnance financovaného podle článku 14 01 04/05 a podle článku 14 01 02 016.2.6. Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná místa) |2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011-2013 | CELKEM |14 01 02 11 01 – Služební cesty | 0,040 | 0,040 | 0,040 | 0,040 | 0,120 | 0,280 |14 01 02 11 02 – Schůze a konference | p.m. | p.m. | p.m. | p.m. | p.m. | p.m. |14 01 02 11 03 – Výbory[29] | p.m. | p.m. | p.m. | p.m. | p.m. | p.m. |14 01 02 11 04 – Studie a konzultace |14 01 02 11 05 – Informační systémy |2. Ostatní výdaje na řízení celkem (14 01 02 11) | 0,040 | 0,040 | 0,040 | 0,040 | 0,120 | 0,280 |3. Ostatní výdaje administrativního charakteru (14 01 02 01) | 0,485 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0,485 |Administrativní výdaje celkem, kromě lidských zdrojů a souvisejících nákladů (NEZAHRNUTÉ do referenční částky) | 0,525 | 0,040 | 0,040 | 0,040 | 0,120 | 0,765 |Výpočet – Další administrativní výdaje nezahrnuté do referenční částky 1 000 EUR na služební cestu |[1] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[2] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].[3] Stanovisko Evropského parlamentu ze dne [...], společný postoj Rady ze dne [...] a postoj Evropského parlamentu ze dne [...].[4] KOM (2004) 544 v konečném znění, 9.8.2004.[5] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 648/2005 (Úř. věst. L 117, 4.5.2005, s. 13).[6] Úř. věst. L 86, 3.4.2003, s. 21.[7] KOM (2003) 452 v konečném znění, 24.7.2003.[8] Úř. věst. L 76, 23.3.1992, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/106/ES (Úř. věst. L 359, 4.12.2004, s. 30).[9] Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/66/ES (Úř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 35).[10] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 23.[11] Úř. věst. L 105, 23.4.1983, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné aktem o přistoupení z roku 2003.[12] Úř. věst. L 374, 31.12.1991, s. 4. Nařízení naposledy pozměněné nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s.1).[13] Úř. věst. L 20, 20.1.2001, s. 1.[14] Úř. věst. L 165, 21.6.2001, s. 1.[15] Úř. věst. L 124, 8. 6.1971, s. 1.[16] Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.[17] Úř. věst. L 118, 25. 5.1995, s. 10.[18] Úř. věst. L 102, 17.5.1999, s. 11.[19] Rozlišené položky.[20] Nerozlišené položky.[21] Výdaje, které nespadají pod kapitolu 14 01 příslušné hlavy xx.[22] Výdaje v rámci článku 14 01 04 hlavy 14.[23] Linie administrativních výdajů předjímá možnou externalizaci činností v rámci programu. Rozpočtové údaje budou k dispozici až po dokončení studie proveditelnosti k tomuto tématu v roce 2006.[24] Výdaje v rámci kapitoly 14 01, jiné než články 14 01 04 až 14 01 05.[25] Tyto náklady nejsou zahrnuty v referenční částce.[26] Tyto náklady nejsou zahrnuty v referenční částce.[27] Tyto náklady jsou zahrnuty do referenční částky.[28] Je třeba uvést odkaz na konkrétní legislativní finanční výkaz dotyčné výkonné agentury.[29] Uveďte přesně druh výboru a skupinu, do níž náleží.