text:
 5.3.2018
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 62/1
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2018/317 VAN DE COMMISSIE
 van 2 maart 2018
 houdende afwijking van Verordening (EG) nr. 1967/2006 van de Raad wat betreft de minimumafstand van de kust en de minimumzeediepte voor bootzegens voor de visserij op glasgrondel (Aphia minuta) in bepaalde territoriale wateren van Italië
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 1967/2006 van de Raad van 21 december 2006 inzake beheersmaatregelen voor de duurzame exploitatie van visbestanden in de Middellandse Zee (1), en met name artikel 13, lid 5,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Krachtens artikel 13, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 is het verboden gesleept vistuig te gebruiken binnen 3 zeemijl uit de kust of, waar deze diepte op kortere afstand van de kust wordt bereikt, binnen het gebied bepaald door de dieptelijn van 50 m.
 (2)
 Op verzoek van een lidstaat kan de Commissie een afwijking van artikel 13, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 toestaan mits wordt voldaan aan een aantal voorwaarden die in artikel 13, leden 5 en 9, van die verordening zijn vastgesteld.
 (3)
 Op 10 januari 2014 ontving de Commissie een verzoek van Italië om van artikel 13, lid 1, eerste alinea, van die verordening te mogen afwijken voor de visserij op glasgrondel (Aphia minuta) met bootzegens in de territoriale wateren van Italië voor de kust in de Golf van Manfredonia (regio Apulia).
 (4)
 Het verzoek heeft betrekking op bij het directoraat Maritieme Aangelegenheden van Manfredonia geregistreerde vaartuigen met een geregistreerde visserijactiviteit van meer dan vijf jaar die actief zijn in het kader van een beheersplan voor de visserij op glasgrondel (Aphia minuta) met bootzegens in het visserijdistrict Manfredonia.
 (5)
 Het Wetenschappelijk, Technisch en Economisch Comité voor de visserij (WTECV) heeft de door Italië gevraagde afwijking en het bijbehorende beheersplan in juli 2016 onderzocht. Het heeft benadrukt dat meer duidelijkheid moest worden verschaft met betrekking tot de visserijinspanning, de gebruikte vistuigen, het toezicht en de wetenschappelijke gegevens. Italië heeft de Commissie voldoende duidelijkheid verschaft en heeft zijn beheersplan herzien door de gebruikte vistuigen te wijzigen, de visserijinspanning te verminderen en de toezichtsmaatregelen te versterken.
 (6)
 Italië heeft het beheersplan bij besluit (2) goedgekeurd overeenkomstig artikel 19, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1967/2006.
 (7)
 De door Italië gevraagde afwijking is in overeenstemming met artikel 13, leden 5 en 9, van Verordening (EG) nr. 1967/2006.
 (8)
 Met name zijn er specifieke geografische obstakels, gezien de beperkte afmetingen van het continentaal plat ter plaatse en het feit dat de doelsoort zich uitsluitend ophoudt in bepaalde zones in de kustgebieden op diepten van minder dan 50 m. De visgronden zijn dan ook beperkt in omvang.
 (9)
 De visserij met bootzegens vindt plaats in ondiepe wateren dicht bij de kust. Voor deze visserij kan geen ander vistuig worden gebruikt.
 (10)
 De visserij met bootzegens heeft geen significante gevolgen voor het mariene milieu en is zeer selectief, aangezien de trek van de zegennetten in de waterkolom plaatsvindt en de zeebodem daarbij niet wordt beroerd, waardoor wordt voorkomen dat op de zeebodem materiaal wordt verzameld dat de doelsoorten schade zou toebrengen en de selectie van de beviste soorten vrijwel onmogelijk zou maken (deze vissen zijn immers zeer klein).
 (11)
 De door Italië gevraagde afwijking heeft betrekking op in totaal honderd vaartuigen, waarvan er bij toerbeurt echter per dag maar dertig gemachtigd zijn om te vissen. Daarom kan worden geconcludeerd dat de afwijking slechts een beperkt aantal vaartuigen betreft.
 (12)
 Die vaartuigen zijn opgenomen in een lijst die overeenkomstig artikel 13, lid 9, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 aan de Commissie is verstrekt.
 (13)
 In het beheersplan zijn alle relevante definities van de betrokken visserijen opgenomen en wordt gegarandeerd dat de afwijking niet tot een toekomstige toename van de visserijinspanning zal leiden, aangezien vismachtigingen zullen worden afgegeven aan honderd welbepaalde vaartuigen die door Italië reeds gemachtigd zijn om te vissen.
 (14)
 De betrokken visserijactiviteiten voldoen aan de eisen van artikel 4 van Verordening (EG) nr. 1967/2006, aangezien het Italiaanse beheersplan de visserij boven beschermde habitats uitdrukkelijk verbiedt.
 (15)
 De eisen van artikel 8, lid 1, onder h), van Verordening (EG) nr. 1967/2006 zijn niet van toepassing, aangezien die betrekking hebben op trawlers.
 (16)
 Wat de in artikel 9, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 vastgestelde minimummaaswijdte betreft, neemt de Commissie er nota van dat Italië, overeenkomstig artikel 9, lid 7, van die verordening, in zijn beheersplan een afwijking van artikel 9, lid 3, van die verordening heeft toegestaan, omdat de betrokken visserijen in hoge mate selectief zijn, een te verwaarlozen effect op het mariene milieu hebben en niet onder artikel 4, lid 5, van die verordening vallen.
 (17)
 De betrokken visserijactiviteiten vinden plaats op zeer korte afstand van de kust en doorkruisen de activiteiten van andere vaartuigen bijgevolg niet.
 (18)
 Het beheersplan garandeert dat de vangsten van in bijlage III bij Verordening (EG) nr. 1967/2006 genoemde soorten zo gering mogelijk zijn. Volgens punt 6.1.2 van het Italiaanse beheersplan wordt bovendien slechts op glasgrondel (Aphia minuta) gevist tijdens een visseizoen dat elk jaar loopt van 1 november tot en met 31 maart.
 (19)
 Met de bootzegens wordt niet gericht op koppotigen gevist.
 (20)
 De betrokken visserijactiviteiten worden overeenkomstig de artikelen 14 en 15 van Verordening (EG) nr. 1224/2009 van de Raad (3) geregistreerd.
 (21)
 Overeenkomstig artikel 13, lid 9, derde alinea, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 omvat het Italiaanse beheersplan maatregelen voor het toezicht op de visserijactiviteiten.
 (22)
 De gevraagde afwijking moet derhalve worden toegestaan.
 (23)
 Italië moet regelmatig bij de Commissie verslag uitbrengen overeenkomstig het in het Italiaanse beheersplan vervatte toezichtsplan.
 (24)
 Dankzij een beperking van de duur van de afwijking kan worden gegarandeerd dat snel corrigerende beheersmaatregelen worden genomen wanneer het verslag aan de Commissie op een slechte staat van instandhouding van de beviste bestanden wijst, terwijl tegelijkertijd ruimte wordt geschapen voor een versterking van de wetenschappelijke basis voor een verbeterd beheersplan.
 (25)
 De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor de visserij en de aquacultuur,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 Afwijking
 1. In de territoriale wateren van Italië voor de kust van de Golf van Manfredonia is artikel 13, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 niet van toepassing op de visserij op glasgrondel (Aphia minuta) met bootzegens.
 2. De in lid 1 bedoelde bootzegens worden gebruikt door vaartuigen die:
 a)
 geregistreerd zijn bij het directoraat Maritieme Aangelegenheden van Manfredonia;
 b)
 een geregistreerde activiteit in de visserij van meer dan vijf jaar hebben en de visserijinspanning in de toekomst niet verhogen, en
 c)
 een vismachtiging hebben en hun activiteiten uitoefenen in het kader van het door Italië overeenkomstig artikel 19, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1967/2006 vastgestelde beheersplan.
 Artikel 2
 Toezichtsplan en rapportage
 Italië brengt uiterlijk één jaar na de inwerkingtreding van deze verordening verslag uit bij de Commissie overeenkomstig het toezichtsplan dat is vervat in het Italiaanse beheersplan.
 Artikel 3
 Inwerkingtreding en toepassingsperiode
 Deze verordening treedt in werking op de derde dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Zij is van toepassing van 8 maart 2018 tot en met 8 maart 2021.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 2 maart 2018.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) PB L 409 van 30.12.2006; gerectificeerd in PB L 36 van 8.2.2007, blz. 6.
 (2) „Adozione del Piano di Gestione per la pesca del rossetto (Aphia minuta) nel Compartimento marittimo di Manfredonia con l'utilizzo della sciabica da natante, in deroga alla dimensione minima della maglia della rete e della distanza dalla costa — Reg.(CE) n.1967/2006, artt.9/13-.”, goedgekeurd op 28 december 2017.
 (3) Verordening (EG) nr. 1224/2009 van de Raad van 20 november 2009 tot vaststelling van een controleregeling van de Unie die de naleving van de regels van het gemeenschappelijk visserijbeleid moet garanderen, tot wijziging van Verordeningen (EG) nr. 847/96, (EG) nr. 2371/2002, (EG) nr. 811/2004, (EG) nr. 768/2005, (EG) nr. 2115/2005, (EG) nr. 2166/2005, (EG) nr. 388/2006, (EG) nr. 509/2007, (EG) nr. 676/2007, (EG) nr. 1098/2007, (EG) nr. 1300/2008 en (EG) nr. 1342/2008 en tot intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 2847/93, (EG) nr. 1627/94 en (EG) nr. 1966/2006 (PB L 343 van 22.12.2009, blz. 1).


type: wikipedia

text:
Astronomíja (: astronomía < : ástron + : nómos – dobesedno zakon o zvezdah) ali zvezdoslôvje je znanstvena veda, ki se ukvarja z opazovanjem in razlago zunajzemeljskih pojavov v vesolju. Ukvarja se z nebesnimi telesi, tematsko pa je razdeljena na Osončje, njegove planete, spremljevalce planetov, naravne satelite (trabanti, sateliti, lune ali meseci), na zvezde (zvezde stalnice oziroma nepremičnice), na galaksije (megličaste zvezdne sestave, ki vsebujejo po nekaj sto milijard zvezd). Posebno poglavje predstavlja teoretična astronomija, ki zajema povezovanje znanih dejstev o nebesnih telesih v skladno oblikovane fizikalne modele in matematične enačbe. Ukvarja se tudi z modeliranjem simulacij razvoja posameznih teles, kar nam daje bodisi vpogled na razvoj na primer našega planeta Zemlje, ali prikazuje in odraža pojave, ki spremljajo razvoj zvezde.
 Ástrofízika je mlajša veda, ki se ukvarja z uporabo fizikalnih zakonov pri astronomskih pojavih. Astrofizika še posebej tako zajema področje zvezd (zvezdna astronomija in zvezdna statistika) in se ukvarja z razlago vseh pojavov in parametrov (atributov), ki so bistvenega pomena za razvoj posameznega objekta in poskuša iz znanih dejstev strniti smiselne in lepo oblikovane, in seveda enostavne, fizikalne enačbe.
 Zgodovina
 Starodavni časi
 Davno nazaj so astronomijo sestavljali le opazovanje in napovedi gibanja nebesnih teles, vidnih s prostim očesom. Ponekod so zgodnje kulture sestavljale ogromne instrumente, ki so morda imeli neke astronomske namene. Poleg njihove obredne uporabe bi se te opazovalnice lahko uporabljale za določitev letnih časov, ki so pomemben dejavnik pri poznavanju časa pridelave pridelkov in razumevanju dolžine leta.
 Preden so izumili orodja, kot je teleskop, so zgodnja opazovanja zvezd izvajali s prostim očesom. Ko so se razvile civilizacije, predvsem v Mezopotamiji, Grčiji, Perziji, Indiji, na Kitajskem, v Egiptu in Srednji Ameriki, so postali astronomija in astronomski pripomočki že dovolj napredni, da so se začele razvijati ideje o naravi vesolja. Večina zgodnjih astronomov je le opazovala in določala pozicije zvezd in planetov. Danes je to znanost, ki se imenuje astrometrija. Iz teh opazovanj so nastale zgodnje ideje o gibanju planetov. Naravo gibanja Zemlje, Sonca, Lune, planetov in zvezd pa so razložili tudi filozofsko. Verjeli so, da je Zemlja središče vesolja, okoli katere se vrtijo Sonce, Luna in zvezde. To je znano kot geocentrični model vesolja ali Ptolemajev sistem, poimenovan po Ptolemaju .
 Posebej pomemben razvoj astronomije se je začel pri Babiloncih. Prav oni so postavili temelje za kasnejše astronomske običaje, ki so se razvili v mnogih drugih civilizacijah. Babilonci so odkrili, da se lunini mrki ponavljajo v ponavljajočem se ciklu, znanem kot saros .
 Antični Grki in Helenisti so naredili velik preboj v razumevanju vesolja in s tem k napredku astronomije. Grška astronomija je že od začetka veljala za racionalno, stvarno razlago nebesnih pojavov, ki logično in razumno razlaga gibanje nebesnih teles in svet. V 3. stoletju pred našim štetjem je Aristarh s Samosa ocenil velikost ter razdaljo Lune in Sonca do Zemlje. Prvi je predlagal model sončnega sistema, kjer se Zemlja in planeti vrtijo okoli sonca, zdaj imenovani heliocentrični model. V 2. stoletju pr. n. št. je Hiparh odkril precesijo, izračunal velikost in razdaljo do Lune ter izumil prve znane moderne astronomske naprave, kot je astrolab. Hiparh je ustvaril tudi obsežen katalog 1020 zvezd in jih razvrstil po magnitudah (6 stopnjah svetlostih). Tudi večina ozvezdij severne poloble izhaja iz grške astronomije. Mehanizem z Antikitere (ok. 150–80 pr. n. št.) je bil zgodnji analogni računalnik, ki je bil zasnovan za izračun položaja Sonca, Lune in planetov na nebesni sferi za določen datum. Tako tehnološko napredni pripomočki podobne kompleksnosti se niso pojavili vse do 14. stoletja, ko so se v Evropi pojavile prve mehanske astronomske ure.
 Srednji vek
 Astronomija je v tem času večinoma stagnirala vse do 14. stoletja. Kljub temu je v srednjeveški Evropi živelo več astronomov, ki so malo prispevali k napredku. Richard Wallingford (1292–1336) je veliko prispeval k astronomiji in urarstvu, saj je izumil prvo astronomsko uro, Rectangulus, ki je omogočala merjenje kotov med planeti in drugimi nebesnimi telesi. To je omogočal tudi ekvatorij, imenovan Albion, ki ga lahko uporabimo za astronomske izračune, kot so lunarne, sončeve in planetarne zemljepisne dolžine, lahko pa napovemo tudi mrke. Nicole Oresme (1320–1382) in Jean Buridan (1300–1361) sta prva razpravljala o dokazih za rotacijo Zemlje, poleg tega pa je Buridan razvil tudi nepopolno teorijo vztrajnosti, ki je lahko prikazala planetarno gibanje brez pomoči potiska angelov. Georg von Peuerbach (1423–1461) in Regiomontanus (1436–1476) sta pripomogla k astronomskemu razumevanju, ki je pripomoglo h Kopernikovemu razvoju heliocentričnega modela par desetletij kasneje.
 Astronomija je začela cveteti v islamskem svetu in drugih delih sveta. To je pripeljalo do nastanka prvih astronomskih observatorijev v muslimanskem svetu do začetka 9. stoletja. Leta 964 je galaksijo Andromeda, največjo galaksijo v Lokalni jati, opisal perzijski muslimanski astronom Abd al-Rahman al-Sufi v svoji Knjigi zvezd stalnic. Supernovo SN 1006, najsvetlejši zvezdni pojav v zapisani zgodovini, je opazil egiptovski arabski astronom Ali ibn Ridwan in kitajski astronomi leta 1006. Nekateri pomembnejši islamski (predvsem perzijski in arabski) astronomi, ki so pomembno prispevali k znanosti, so Al-Battani, Thebit, Abd al-Rahman al-Sufi, Albumasar, Biruni, Abū Ishāk Ibrāhim al-Zarqālī in Al-Birjandi. V tistem času so uvedli veliko arabskih imen, ki se sedaj uporabljajo za posamezne zvezde. Nekateri zgodovinarji celo mislijo, da so v ruševinah v Velikem Zimbabveju in Timbuktu morda bili nekdaj astronomski observatoriji. Evropejci so skozi celotno zgodovino verjeli, da v pred-kolonialnem srednjem veku ni bilo nobenega pomembnejšega znanstvenega astronomskega opazovanja v podsaharski Afriki, vendar sodobna predvidevanja kažejo drugače.
 Že več kot šest stoletij (od obnovitve antičnih zapiskov v poznem srednjem veku do razsvetljenstva) je katoliška cerkev dajala največ finančne in socialne podpore za študij astronomije med vsemi institucijami. Eden izmed vzrokov je zagotovo iskanje datuma za veliko noč.
 Znanstvena revolucija
 V renesansi je Nikolaj Kopernik predlagal heliocentrični model sončnega sistema. Njegovo delo je Galileo Galilei zagovarjal. Dodelal ga je še Johannes Kepler. Prav on je bil prvi, ki je razvil sistem, ki je pravilno opisal podrobnosti gibanja planetov okoli Sonca. Vendar Kepler ni uspel oblikovati teorije za zakone, ki jih je zapisal. Opisal jih je šele Isaac Newton, s svojim izumom nebesne mehanike in s svojim zakonom gravitacije, ki je končno pojasnil gibanje, ki si ga je predstavljal že Kepler. Newton je razvil tudi zrcalni teleskop ali reflektor.
 Izboljšave v velikosti in kakovosti teleskopov so privedle do nadaljnjih odkritij. Angleški astronom John Flamsteed je katalogiziral več kot 3000 zvezd, obsežnejši zvezdni katalogi pa so bili narejeni od Nicolas-Louisa de Lacaillela. Astronom William Herschel je izdelal podroben katalog meglic in kopic, leta 1781 pa je odkril planet Uran, ki je bil tudi prvi planet odkrit z uporabo modernih instrumentov. Prva natančna meritev razdalje do zvezde je bila opravljena leta 1838, ko je Friedrich Bessel izmeril paralakso zvezde 61 Laboda.
 V 18. in 19. stoletju so proučevanje problema treh teles Leonarda Eulerja, Alexisa Clauda Clairauta in Jean le Rond d'Alemberta privedli do natančnejših napovedi o gibanju Lune in planetov na nebesnem svodu in v prostoru. To delo so nadalje izpopolnili Joseph Louis Lagrange in Pierre-Simon Laplace, ki sta omogočila, da se ocenjujejo mase planetov in lun iz njihovih motenj.
 Znaten napredek v astronomiji se je pokazal z uvedbo nove tehnologije, vključno s spektroskopom in fotografijo. Joseph von Fraunhofer je v spektru sonca v letih 1814–15 odkril okoli 600 pasov, ki jih je leta 1859 Gustav Kirchhoff pripisal prisotnosti različnih elementov. Pokazalo se je, da so zvezde podobne našemu Soncu, vendar s širokim razponom temperatur, mas in velikosti.
 Obstoj Rimske ceste kot samostojne skupine zvezd je bil dokazan šele v 20. stoletju, skupaj z obstojem ostalih galaksij. Opazovana recesija teh galaksij je pripeljala do odkritja širjenja vesolja. Teoretična astronomija je privedla do možnosti obstoja predmetov, kot so črne luknje in nevtronske zvezde, ki so bili uporabljeni za razlago ostalih opaženih pojavov, kot so kvazarji, pulzarji, blazarji in radijske galaksije. Kozmologija je v 20. stoletju dosegla velik napredek. V začetku tega stoletja je bil oblikovan model teorije velikega poka, ki je bil dobro podkrepljen s prasevanjem, Hubblovim zakonom in deleži elementov v vesolju. S tem se je zelo razvila kozmologija. Vesoljski teleskopi so omogočili meritve v delih elektromagnetnega spektra, ki so ponavadi blokirani ali zamegljeni zaradi atmosfere. Februarja 2016 so povedali, da je projekt LIGO dokazano zaznal gravitacijske valove, kar je opravil prejšnjega septembra.
 Teoretična astronomija
 Teoretični astronomi uporabljajo več orodij, med katerimi so analitični modeli in računalniške numerične simulacije, da bi opisali vesolje okrog nas brez posebnih resničnih opazovanj. Različna orodja imajo različne zmogljivosti in so ponekod boljša, drugje pa manj primerna. Analitični modeli procesa so boljši za trenutke, ko želimo najti smisel neke teorije, oziroma najti jedro nečesa. Numerični modeli lahko razkrijejo le obstoj fenomenom in efektov, ki bi bili v nasprotnem primeru neopazovani.
 Astronomski teoretiki želijo ustvariti teoretične modele in iz rezultatov napovedati opazovalne podatke. Opazovanje fenomena, ki ga model predvidi, omogoča astronomom, da se odločijo med več različnimi modeli za najboljši model.
 Teoretiki prav tako želijo ustvariti ali spremeniti modele, da upoštevajo tudi nove podatke. V primeru nenatančnosti med podatki in modelom, se največkrat le malo spremeni obstoječi model, da zadosti novim rezultatom. Toda v nekaterih primerih je treba spremeniti celoten model, saj dobivamo veliko količino neujemajočih se podatkov.
 Fenomeni, ki jih preučujejo teoretični astronomi so: zvezdna dinamika in evolucija; izoblikovanje galaksij; porazdelitev snovi v Vesolju na velikih skalah; izvor kozmičnih žarkov; splošna relativnost in fizikalna kozmologija, ki vsebuje strunsko kozmologijo in astrofiziko delcev. Astrofizikalna relativnost služi kot pripomoček za pojasnitev raznih velikih in masivnih stvari, pri katerih igra gravitacija pomembno vlogo, ki je tudi podlaga za (astro)fiziko črnih lukenj in raziskovanje gravitacijskih valov.
 Nekatere širše sprejete in raziskovane teorije in modeli v astronomiji, ki so zdaj vključene v modelu Lambda-CDM, so veliki pok, temna snov in osnovne teorije fizike.
 Nekateri primeri postopka odkrivanja:
 Skupaj s kozmično inflacijo, temno snovjo in temno energijo so se glavne teorije astronomije razvile med raziskovanjem galaksij.
 Astronomija pri Slovencih
 Z astronomijo so se Slovenci na začetku ukvarjali skoraj izključno kot samouki. Tisti, ki so ustvarjali konec 19. in v 20. stoletja so pisali v slovenščini, prej pa je prevladovala latinščina. Najverjetneje je prvi poljudni spis iz astronomije v slovenskem jeziku prispeval naš prvi pesnik Valentin Vodnik v "Lublanskih novicah", v sredo 14. februarja 1798. Članek pripoveduje o vesoljskih telesih, kometih, planetih in o opazovanjih. Drugi poljudni astronomski spis, napisan v slovenščini je napisal Janez Cigler leta 1843 v Bleiweisovih Novicah.
 Začetniki astronomije na Slovenskem so bili:
 Herman Koroški (okoli 1100–okoli 1160) – zelo znano je Hermanov prevod Ptolomajevega Planispheriuma iz leta 1143. Naslov lahko prevedemo kot "Nebesna ravnina" ali "Zvezda karta". Za ta prevod, se je dolgo časa verjelo, da je edina znana povezava na Ptolomejev original. Kasneje so našli še arabski prevod, ki ga hranijo v Carigradu.
 Janez Lezicij (1242–?)
 Bernard Perger (okoli 1440–okoli 1501) – cesarju je posredoval svoje almanahe (koledarje), v katerih so se po takratnih navadah prepletali astronomski podatki z astrološkimi napovedmi in zdravniškimi nasveti. V rokopisu je ostal koledar z astronomskimi podatki za obdobje 1482–1500.
 Andrej Perlah (1490–1551) – obnavljal in razširjal je almanahe, letopise, efemeride in koledarje z astrološko in astronomsko tematiko svojih predhodnikov. V astronomskih efemeridah je že obravnaval lege planetov med seboj in lege planetov glede na svetlejše zvezde. Izdelal je tudi več astronomskih instrumentov, med njimi astrolab s katerim je opazoval Soncu najbližji planet Merkur. Perlah je naš prvi astronom, ki nam je zapustil tiskana dela.
 Andrej Kobav (1593–1654) – na Dunaju je leta 1643 izdal knjigo Vindiciae astronomicae theticae pro Dionysio cognomento Exiguo ... seu nato, mortuo redivivoque Iesu homini Deo ... vota dissertatio, to je polemično astronomsko delo, v katerem je citiral Keplerja in Kopernika.
 Janez Jakob Olben (1643–1725) – leta 1704 je objavil delo Nove florijanske efemeride. Na dvanajstih velikih straneh je objavil osnovne podatke o dnevni svetlobi, izračunane za zemljepisno širino in obzorje St. Floriana. Njegovo rokopisno zapuščino hrani samostan v St. Florianu v Linzu.
 Benedikt Ferretti (1655–1730) - kranjski ljubitelji astronomije so zgradili v 17. in 18. stoletju tri zvezdarne. Prvo si je v Ljubljani v Tivoliju postavil astronom Benedikt Ferretti.
 Janez Jurij Hočevar (1656–1714) - izdal je knjigi De cometis (1696) in Observationes astronomicae circa stellas fixas et errantes (1696) ter še nekaj astroloških del.
 Franc Breckerfeld (1681–1744) - bil je astronom na kraljevski zvezdarni v Cluju v Romuniji.
 Ivan Dizma Florjančič de Grienfeld (1691–1757 ?) - v njegovih dveh latinskih rokopisih, ki ju hrani NUK v Ljubljani, so ohranjene številne razprave iz astronomije in matematike, tabele z navodili za uporabo pri astronomskem računanju, tabele in teorija gibanja Sonca in deloma Lune ter planetov po gregorijanskem koledarju za ljubljanski poldnevnik, geometrijski priročnik, kvadratura kroga ter lastna opazovanja Sonca in Lune.
 Janez Benjamin Erberg (1699–1759) -- Pisal je o sončnih urah. Naslov njegove disertacije je bil Komentarji k sistemu astronomije in sončne ure, dodani častem Marije, prevzvišene kraljice nebes in zvezd.
 Ferdinand Avguštin Hallerstein (1703–1774) - bil je dvorni astronom in vodja astronomskega observatorija v Pekingu. Kot astronom je bil na dvoru tako priljubljen, da je bil imenovan za mandarina.
 Janez Krstnik Schoettl (1724–1777) - v Sloveniji je opravil prvo zabeleženo opazovanje navideznega prečkanje Venere čez Sončevo ploskev. Ta redki astronomski pojav opazoval zjutraj, 6.6. 1761.
 Gregor Schoettl (1732–1777)
 Gabriel Gruber (1740–1805) - na svoji brodarski šoli je poučeval tudi astronomijo, znanje astronomije je bilo posebej koristno za plovbo po morju in tako je bila Gruberjeva brodarska šola tudi navtična šola.
 Josip Križan (1841 – 1921)
 Anton Ambschel (1749–1821)
 Jurij Vega (1754–1802) - opazoval je Sončev mrk in obravnaval tretji izpopolnjeni Keplerjev zakon. Proučeval je gibanje planetov okrog Sonca in Keplerjevo enačbo itn. Leta 1801 je Vega s pomočjo svojih logaritmov, medsebojne oddaljenosti planetov in obhodnih dob izračunal maso do tedaj sedmih poznanih planetov.
 Matija Vertovec (1784–1851) – leta 1847 je v 16 nadaljevanjih izšla v Novicah njegova razprava z naslovom Zvezdoslovje. V poljudni obliki je obdelal skoraj vso takratno splošno astronomijo. V tej razpravi so prvi zametki slovenskega astronomskega izrazoslovja.
 Viljem Ogrinc (1845 – 1883)
 Ivan Sušnik (1854–1942)
 Ivan Tomec (1880–1950) - posvetil se je predvsem rednemu opazovanju Sončevih peg. Od bolezni ohromelemu je podatke z refraktorja beležil prijatelj Kunaver.
 Pavel Kunaver (1889–1988) - objavil je številne astronomske prispevke v reviji Proteus in v dnevnem časopisju. Astronomsko znanje je širil zlasti med šolsko mladino. Zanjo je ustanovil prve astronomske opazovalnice v Sloveniji. S področja astronomije je napisal osem poljudnih knjig, med najbolj znanimi je knjiga Pravljica in resnica o zvezdah, ki je bila že večkrat ponatisnjena.
 Lavo Čermelj (1889–1980) - leta 1934 je napisal prvi uradni in po sprejetem učnem načrtu napisan srednješolski slovenski učbenik astronomije. Njegov naslov je bil Kozmografija za višje razrede srednjih šol.
 Herman Potočnik – psevdonim Hermann Noordung (1892–1929) - leta 1928 je (z letnico 1929) v Berlinu izšla njegova edina knjiga: Problem vožnje po vesolju - raketni motor. V knijigi je opisan načrt vesoljske postaje s posadko in jo postavil v geostacionarno orbito.
 Silvo Breskvar (1902–1969) - od 1931 do začetka 2. svetovne vojne je bil član pariške Société Astronomique de France. Populariziral je astronomijo s članki in podlistki v revijah in časopisih. Bil sodelavec Inštituta za slovenski jezik pri definiranju izrazov iz astronomije in fizike za Slovar slovenskega knjižnega jezika.
 Leta 1947 so na ljubljanski univerzi ustanovili katedro za astronomijo. Prvi profesor je bil Franjo Dominko (1903–1987). Dominko je bil tudi pobudnik ustanovitve Astronomskega geofizikalnega observatorija Golovec.
 Interdisciplinarne vede
 Iz astronomije in astrofizike izhajajo številne interdisciplinarne vede, ki imajo skupen širok spekter raziskovanja. Arheoastronomija je veda o antičnih ali tradicionalnih astronomskih raziskavah. Arheoastronomi raziskujejo s pomočjo arheoloških in antropoloških virov. Astrobiologija je veda o nastanku in evoluciji bioloških sistemov v vesolju. Astrobiologi se ozirajo predvsem na izven-zemeljsko življenje. Astrostatistika je pomoč astrofiziki pri obdelavi velike količine opazovanih podatkov.
 Veda o kemikalijah najdenih v vesolju, vključno z njihovim nastankom, reakcijami in razpadom, se imenuje astrokemija. Te snovi so ponavadi najdene v molekularnih oblakih, najde pa se jih lahko tudi v zvezdah z nizko temperaturo, rjavih pritlikavkah in planetih. Kozmokemija je veda o kemikalijah najdenih v Osončju, vključno z nastankom elementov in spremembami v deležu različnih izotopov. Forenzična kemija pa rešuje probleme zakonov in zgodovine vesolja. Vse te tri vede združujejo kemijo in astronomijo.
 Ljubiteljska astronomija
 Astronomija je ena izmed ved, h kateri lahko amaterji največ doprinesejo.
 Ljubiteljski ali amaterski astronomi opazujejo razne nebesne objekte in dogodke. Včasih jih opazujejo z opremo, ki si jo naredijo sami. Pogoste tarče ljubiteljskih astronomov so Sonce, Luna, planeti, zvezde, kometi, meteorski roji in razna telesa globokega vesolja, kot recimo zvezdne kopice, galakasije in meglice. Astronomski klubi se nahajajo po celem svetu in organizirajo veliko prireditev, da pomagajo svojim članom dokončati opazovalne programe, kor recimo opazovati vseh 110 messierjevih ali 440 herschelovih teles na nebu. Veja ljubiteljske astronomije, ljubiteljska astrofotografija, se ukvarja s fotografiranjem objektov nočnega neba. Veliko ljudi se specializira v opazovanje le določenih teles, vrst teles ali vrst dogodkov, ki jih zanimajo.
 Veliko amaterjev dela na vidnih valovnih dolžinah, najdejo pa se tudi ljudje, ki eksperimentirajo z valovnimi dolžinami izmed domačega območja. To vključuje uporabo infrardečih filtrov na navadnih teleskopih, a tudi uproabo radijskih teleskopov. Začetnik amaterske radijske astronomije je bil Karl Jansky, ki je začel opazovati nebo v radijskih valovnih dolžinah v 30. letih prejšnjega stoletja. Nekaj amaterskih astronomov uporablja za opazovanje doma narejene radijske teleskope ali pa tudi velike teleskope, ki so se nekdaj uporabljali za profesionalna astronomska opazovanja, ampak so zdaj dostopni amaterjem (recimo Miljni teleskop).
 Ljubiteljski astronomi zelo doprinašajo znanstvena odkritja področju astronomije in je ena izmed redkih znanosti, ki to lahko podpira. Ljubitelji lahko naredijo meritve okultacij, ki se uporabljajo za natančnejšo določitev tirnic malih planetov. Lahko tudi odkrijejo komete in opravljajo redna opazovanja zvezd spremenljivk. Izboljšave digitalne tehnologije so ljubiteljem omogočile nastanek vrhunskih fotografij.
 Nerešeni problemi v astronomiji
 Četudi je astronomija naredila velike korake pri razumevanju narave vesolja in njegove vsebine, se še vedno porajajo nova nerešena vprašanja. Odgovori na ta vprašanja bi mogoče povzročili čisto nov pogled na svet in razumevanje sveta. Mogoče bi nastala tudi nova veja astronomije.
 Obstaja še kje drugje življenje? Oziroma, je še kje drugje inteligenca? Če je, kakšna je razlaga Fermijevega paradoksa? Obstoj izven-zemeljskega življenja ima velike posledice - znanstvene in filozofske. Je Osončje normalno ali netipično?
 Kakšna je narava temne snovi in temne energije? Ta snov narekuje evolucijo in usodo vesolja, a še vedno ne vemo skoraj ničesar o tem. Kakšna bo končna usoda vesolja?
 Kako so nastale prve galaksije? Kako so nastale velikanske črne luknje?
 Kaj je nastanek ultravisokoenergijskih kozmičnih žarkov?
 Zakaj je količina litija v vesolju štirikrat nižja, kot je pričakovano po standardni teoriji velikega poka?
 Kaj se zgodi za dogodkovnim obzorjem?
 Kaj se je zgodilo pred velikim pokom?
 Glej tudi
 astronom,
 seznam astronomov
 seznam slovenskih astronomov
 časovni pregled astronomov
 seznam astronomskih vsebin
 zgodovina astronomije
 časovni pregled astronomije
 Opombe
 Sklici
 Zunanje povezave
 Slovenska astronomska revija Spika
 Kvarkadabra
 Osrednje vesolje
 Seznam slovenskih astronomskih društev
 Vede


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 7.3.2009
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 55/47
 Жалба, подадена на 14 януари 2009 г. — Özdemir/СХВП — Aktieselskabet af 21. november 2001 (James Jones)
 (Дело T-11/09)
 (2009/C 55/85)
 Език, на който е подадена жалбата: английски
 Страни
 Жалбоподател: Rahmi Özdemir (Dreieich, Германия) (представители: M. Heinrich, I. Hoes, C. Schröder, K. von Werder и J. Wittenberg, lawyers)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Дания)
 Искания на жалбоподателя
 —
 да се отмени решението на Втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 3 ноември 2008 г. по преписка R 858/2007-2,
 —
 да се отхвърли възражението на другата страна в производството пред апелативния състав от 25 януари 2005 г. срещу заявката за регистрация на марка на Общността — заявка No 3 493 137 и
 —
 да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав да заплати съдебните разноски, включително разноските, направени в процедурата по възражение.
 Правни основания и основни доводи
 Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят
 Марка на Общността, предмет на спора: Словната марка „James Jones“ за стоки от клас 25
 Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Другата страна в производството пред апелативния състав
 Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка на Общността „Jack & Jones“, регистрирана под No 1 107 747 за стоки от класове 3, 18 и 25; словна марка „Jack Jones“, регистрирана в Обединеното кралство под No 2 063 437 за стоки от клас 25; словна марка „Jack Jones“, регистрирана в Бенелюкс под No 474 622 за стоки от клас 25; словна марка „Jack & Jones“, регистрирана в Дания под No VR 1990 06569 за стоки от клас 25
 Решение на отдела по споровете: Уважава възражението за всички спорни стоки
 Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата
 Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав неправилно е приел, че е налице вероятност от объркване между разглежданите марки; нарушение на член 43, параграф 2 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като пред апелативния състав не е представено доказателство за използване на регистрираната в Обединеното кралство марка No 2 063 437.


text:
 28.5.2005
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 132/1
 TEISINGUMO TEISMO SPRENDIMAS
 (antroji kolegija)
 2005 m. balandžio 14 d.
 Byloje C-460/01 Europos Bendrijų Komisija prieš Nyderlandų Karalystę
 (1)
 (Valstybės įsipareigojimų neįvykdymas - Reglamentai (EEB) Nr. 2913/92 ir Nr. 2454/93 - Išorinis Bendrijos tranzitas - Muitinės institucijos - Įvežimo muito surinkimo procedūra - Terminai - Nepaisymas - Bendrijos nuosavi ištekliai - Pervedimas - Terminas - Nepaisymas - Palūkanos - Suinteresuotoji valstybė narė - Neatliktas mokėjimas)
 (2005/C 132/01)
 Proceso kalba: olandų
 Byloje C-460/01 Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama G. Wilms ir H. M. H. Speyart, prieš Nyderlandų Karalystę, atstovaujamą H. G. Sevenster, dėl 2001 m. lapkričio 28 d. pagal EB sutarties 226 straipsnį pareikšto ieškinio dėl valstybės įsipareigojimų neįvykdymo, Teisingumo Teismas (antroji kolegija), kurį sudaro kolegijos pirmininkas C. W. A.Timmermans, teisėjai R. Schintgen ir J. N. Cunha Rodrigues (pranešėjas); generalinė advokatė C. Stix-Hackl, sekretorė: vyriausioji administratorė M.-F. Contet, 2005 m. balandžio 14 d. priėmė sprendimą, kurio rezoliucinėje dalyje nurodyta:
 1)
 Nuo 1991 m. sausio 1 d. iki 1995 m. gruodžio 31 d.:
 —
 neįtraukdama į apskaitą ir neišieškodama atitinkamos skolos muitinei ir kitų susijusių mokesčių, taip pat nepranešdama skolininkui apie šių mokesčių sumas per tris dienas po termino, nustatyto atitinkamai 1989 m. birželio 14 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 1854/89 dėl skolą muitinei sudarančių importo arba eksporto muitų sumų įtraukimo į apskaitą ir mokėjimo sąlygų, 3 straipsnio 2 dalyje ir 6 straipsnio 1 dalyje ir 1992 m. spalio 12 d. Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, 218 straipsnio 3 dalyje ir 221 straipsnio 1 dalyje, arba vėliau, remiantis 1971 m. birželio 3 d. Tarybos reglamentu (EEB, Euratomas) Nr. 1182/71, nustatančiu terminams, datoms ir laikotarpiams taikytinas taisykles, tuomet, kai pagrindinis Bendrijų tranzito vykdytojas per tris mėnesius po to, kai išvykimo įstaiga išsiuntė pranešimą, kad per nustatytą terminą siunta nebuvo pristatyta į paskirties įstaigą, nepateikė įrodymų, jog atitinkama procedūra buvo atlikta tinkamai,
 —
 laiku nepervesdama atitinkamų nuosavų išteklių Komisijai, ir
 —
 atsisakydama mokėti atitinkamas palūkanas,
 Nyderlandų Karalystė pažeidė savo įsipareigojimus, kylančius iš 1987 m. kovo 27 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1062/87, nustatančio Bendrijos tranzito įgyvendinimo ir supaprastinimo nuostatas, pakeisto 1992 m. rugsėjo 2 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 2560/92, 11a straipsnio 2 dalies antros pastraipos antro sakinio, 1992 m. balandžio 21 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 1214/92 dėl Bendrijos tranzito procedūros taikymo ir tam tikrų tos procedūros supaprastinimų sąlygų, pakeisto 1992 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentu (EEB) Nr. 3712/92, 49 straipsnio 2 dalies trečio sakinio ir 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas, 379 straipsnio 2 dalies trečio sakinio bei iš 1989 m. gegužės 29 d. Tarybos reglamento (EEB, Euratomas) Nr. 1552/89 įgyvendinančio Sprendimą 88/376/EB, Euratomas dėl Bendrijų nuosavų išteklių sistemos, 2, 9, 10 ir 11 straipsnių.
 2)
 Priteisti iš Nyderlandų Karalystės bylinėjimosi išlaidas.
 (1) OL C 84, 2002 4 6.