type: legislation

text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 06 17
 COM(2016) 400 final
 2016/0186(COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.
 (Tekstas svarbus EEE)
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 2020–2033 m. Europos kultūros sostinės (EKS) iniciatyva reglamentuojama Sprendimu Nr. 445/2014/ES
 1
 . To sprendimo priede pateiktas chronologinis sąrašas, kada kiekviena valstybė narė turi teisę dalyvauti šioje iniciatyvoje (kiekvienais metais – dvi valstybės narės). Konkursas dėl Europos kultūros sostinės vardo pradedamas likus šešeriems metams iki kultūros sostinės metų, atitinkamai nacionalinei institucijai paskelbiant kvietimą teikti paraiškas.
 Palyginti su ankstesniu Sprendimu Nr. 1622/2006/EB
 2
 , Sprendimu Nr. 445/2014/ES iniciatyva buvo išplėsta įtraukiant šalis kandidates ir potencialias kandidates į ES nares, jei jos kvietimo teikti paraiškas paskelbimo metu dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ arba vėlesnėse Sąjungos kultūros rėmimo programose. Todėl kas trejus metus, pradedant nuo 2021 m. (t. y. 2021, 2024, 2027, 2030 ir 2033 m.) kultūros sostinės vardas gali būti suteiktas šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių miestams. Šie konkursai taip pat pradedami likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų Komisijai paskelbiant kvietimą teikti paraiškas.
 Tačiau į Sprendimą Nr. 445/2014/ES neįtrauktos Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybės, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys (toliau – EEE narėmis esančios ELPA valstybės) (Norvegija, Islandija ir Lichtenšteinas). Todėl šių valstybių miestams tapti EKS 2020–2033 m. neįmanoma.
 Siekiant sustiprinti Europos Sąjungos ir EEE narėmis esančių ELPA valstybių kultūrinius ryšius, siūloma iš dalies pakeisti Sprendimą Nr. 445/2014/ES, siekiant sudaryti galimybę EEE narėmis esančių ELPA valstybių, dalyvaujančių programoje „Kūrybiška Europa“ arba vėlesnėse Sąjungos kultūros rėmimo programose, miestams teikti paraiškas dėl EKS vardo.
 Tai atitiktų Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 167 straipsnio 3 dalį, kurioje teigiama, kad „Sąjunga ir valstybės narės skatina bendradarbiavimą kultūros srityje su trečiosiomis šalimis“.
 Be to, EEE narėmis esančių ELPA valstybių įtraukimas taip pat atitiktų EEE susitarimo 81 straipsnį ir jo 31 protokolo dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis, 13 straipsnį.
 2.TEISINIS PAGRINDAS, SUBSIDIARUMO IR PROPORCINGUMO PRINCIPAI
 Šiuo pasiūlymu iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., todėl jo teisinis pagrindas irgi toks pats – SESV 167 straipsnio 5 dalis.
 •Subsidiarumo principas
 Kadangi Sprendimas Nr. 445/2014/ES yra Sąjungos teisės aktas, jis gali būti iš dalies pakeistas tik lygiaverčiu teisės aktu. Valstybės narės negali veikti atskirai.
 •Proporcingumo principas
 Žr. pirmiau. Kitų galimybių suteikti EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestams galimybę dalyvauti EKS iniciatyvoje nėra.
 •Priemonės pasirinkimas
 Žr. pirmiau. Siūloma priemonė – sprendimas.
 •Viešos konsultacijos
 Rengdama pasiūlymą dėl sprendimo dėl EKS iniciatyvos 2020–2033 m., Komisija 2010 m. spalio 27 d. – 2011 m. sausio 12 d. surengė viešas konsultacijas ir gavo 212 atsakymų. Vienas klausimas buvo dėl galimybės EKS iniciatyvoje dalyvauti ne ES valstybėms narėms
 3
 . Šis klausimas sulaukė įvairių nuomonių, tad Komisija nusprendė suteikti galimybę dalyvauti ne ES valstybėms narėms iš dalies – apsiribojant šalimis, kurios siekia tapti visateisėmis Sąjungos narėmis.
 Komisija mano, kad papildomų konsultacijų nereikia, kadangi pasiūlymu dėl naujo sprendimo siekiama tik iš dalies išplėsti galimybes dalyvauti EKS iniciatyvoje, įtraukiant EEE narėmis esančias ELPA valstybes.
 3.POVEIKIS BIUDŽETUI
 Šis Komisijos pasiūlymas, kaip ir Sprendimas Nr. 455/2014/ES, neturi tiesioginio poveikio biudžetui, nes Melinos Mercouri apdovanojimas ir Sąjungos institucijų ir įstaigų paskirtų ekspertų grupės narių išlaidos dengiamos iš esamų programos „Kūrybiška Europa“ 2014–2020 m. biudžeto, o po 2020 m. bus dengiamos iš vėlesnių Sąjungos kultūros rėmimo programų biudžetų. Be to, dėl šio pasiūlymo Europos kultūros sostinių skaičius 2020–2033 m. nepadidės, nes EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestai konkuruos su šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių miestais, kuriems teisė dalyvauti konkurse jau buvo suteikta.
 4.KITI ASPEKTAI
 Savo pasiūlyme Komisija siūlo:
 suteikti teisę EKS iniciatyvoje dalyvauti EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestams, jei šios šalys kvietimo teikti paraiškas paskelbimo metu dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ arba vėlesnėse Sąjungos kultūros rėmimo programose;
 atsižvelgiant į tai, suteikti galimybę, greta šalių kandidačių ir potencialių šalių kandidačių, konkurse dalyvauti EEE narėmis esančioms ELPA valstybėms;
 suteikti EKS vardą šalies kandidatės, potencialios šalies kandidatės arba EEE nare esančios ELPA valstybės miestui 2028 m., o ne 2027 m., kad tos šalys galėtų derėtis dėl jų dalyvavimo Sąjungos kultūros rėmimo programoje, kuri pakeis programą „Kūrybiška Europa“ 2021–2027 m., iki Komisijai paskelbiant atitinkamą kvietimą teikti paraiškas likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų;
 atitinkamai iš dalies pakeisti Sprendimo Nr. 445/2014/ES priede pateikiamą kalendorių.
 2016/0186 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMAS
 kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.
 (Tekstas svarbus EEE)
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 167 straipsnio 5 dalį,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
 teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
 atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę
 4
 ,
 laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
 kadangi:
 (1)Europos Parlamento ir Tarybos sprendimo Nr. 445/2014/ES
 5
 tikslas – saugoti ir skatinti kultūrų įvairovę Europoje ir Europos kultūroms būdingus bendrus bruožus, kartu stiprinant piliečių suvokimą, kad jie priklauso bendrai kultūrinei erdvei. Sprendimu siekiama puoselėti kultūros įnašą į ilgalaikį miestų vystymąsi vadovaujantis atitinkamomis jų strategijomis ir prioritetais;
 (2)Sprendimo Nr. 445/2014/ES 3 straipsnyje nustatyta, kad Europos kultūros sostinės iniciatyvoje gali dalyvauti tik valstybių narių, šalių kandidačių, potencialių šalių kandidačių arba į Sąjungą stojančių šalių miestai, laikantis to sprendimo 3 straipsnio 5 dalyje nurodytų sąlygų;
 (3)šioje Sąjungos iniciatyvoje turėtų būti suteikta galimybė dalyvauti, laikantis tam tikrų sąlygų, Europos laisvosios prekybos asociacijos valstybių, kurios yra Europos ekonominės erdvės susitarimo šalys (toliau – EEE narėmis esančios ELPA valstybės), miestams, siekiant stiprinti šių šalių ir Europos Sąjungos kultūrinius ryšius pagal Europos ekonominės erdvės susitarimo 81 straipsnį;
 (4)vis dėlto šio sprendimo taikymo laikotarpiu, t. y. 2020–2033 m., siekiant taikyti tokias pačias sąlygas, kaip ir valstybių narių miestams, EEE narėmis esančių ELPA valstybių miestams turėtų būti leidžiama dalyvauti tik viename konkurse dėl vardo suteikimo. Atitinkamai tuo laikotarpiu kiekvienai EEE nare esančiai ELPA valstybei teisė į vardą turėtų būti suteikiama tik vieną kartą;
 (5)šaliai kandidatei, potencialiai šaliai kandidatei arba EEE nare esančiai ELPA valstybei Europos kultūros sostinės vardas gali būti suteikiamas 2008 m., o ne 2027 m., kad tos šalys galėtų derėtis dėl jų dalyvavimo Sąjungos kultūros rėmimo programoje, kuri pakeis programą „Kūrybiška Europa“ 2021–2027 m., iki paskelbiant atitinkamą kvietimą teikti paraiškas likus ne mažiau kaip šešeriems metams iki kultūros sostinės metų;
 (6)todėl Sprendimas Nr. 445/2014/ES turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Sprendimas Nr. 445/2014/ES iš dalies keičiamas taip:
 1) 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
 a) 2 dalis pakeičiama taip:
 „2. Tais pačiais metais (vardo metai) gali būti paskirti ne daugiau kaip trys miestai, kuriems būtų suteiktas toks vardas.
 Vardas kasmet suteikiamas ne daugiau kaip vienam kiekvienos iš dviejų valstybių narių, nurodytų priede pateiktame kalendoriuje (toliau – kalendorius), miestui, o atitinkamais metais – vienam EEE nare esančios ELPA valstybės, šalies kandidatės, potencialios kandidatės arba į Sąjungą stojančios šalies miestui, laikantis 5 dalyje nurodytų sąlygų;
 b) 4 dalis pakeičiama taip:
 „4. EEE narėmis esančių ELPA valstybių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestai, kurie 10 straipsnio 2 dalyje nurodyto kvietimo teikti paraiškas paskelbimo dieną dalyvauja programoje „Kūrybiška Europa“ ar vėlesnėse Sąjungos programose, pagal kurias remiama kultūra, gali pateikti paraišką vardui gauti vieniems metams dalyvaudami atvirame konkurse, kuris pagal kalendorių rengiamas kas trejus metus.
 EEE narėmis esančių ELPA valstybių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestams 2020–2033 m. leidžiama dalyvauti tik viename konkurse.
 2020–2033 m. teisė gauti vardą kiekvienai EEE nare esančiai ELPA valstybei, šaliai kandidatei ar potencialiai kandidatei suteikiama tik vieną kartą.“;
 2) 10 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
 a) pavadinimas pakeičiamas taip:
 „Išankstinė atranka ir atranka EEE narėmis esančiose ELPA valstybėse, šalyse kandidatėse arba potencialiose kandidatėse“;
 b) 1 dalis pakeičiama taip:
 „1. Už EEE narėmis esančių ELPA valstybių, šalių kandidačių ir potencialių kandidačių miestų atrankos organizavimą atsako Komisija.“;
 c) 6 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
 „6. Grupė parengia į galutinį sąrašą įtrauktų miestų kandidatų paraiškų atrankos ataskaitą ir rekomendaciją dėl ne daugiau kaip vieno EEE nare esančios ELPA valstybės, šalies kandidatės ar potencialios šalies kandidatės miesto atrinkimo.“;
 3) 11 straipsnio 2 dalis pakeičiama taip:
 „2. EEE narėmis esančių ELPA valstybių. šalių kandidačių ir potencialių kandidačių atveju Komisija, remdamasi grupės atrankos ataskaitoje pateiktomis rekomendacijomis, atitinkamais metais suteikia vienam miestui vardą ir praneša apie tai Europos Parlamentui, Tarybai ir Regionų komitetui ne vėliau kaip likus ketveriems metams iki vardo suteikimo.“;
 4) 13 straipsnis iš dalies keičiamas taip:
 a) 2 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
 „Atitinkama valstybė narė, EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė ar potenciali kandidatė gali paskirti stebėtoją, kuris dalyvautų tuose posėdžiuose.“;
 b) 3 dalies antra pastraipa pakeičiama taip:
 „Stebėsenos ataskaitas grupė perduoda Komisijai, taip pat atitinkamiems miestams, kuriems suteiktas kultūros sostinės vardas, ir valstybei narei, EEE nare esančiai ELPA valstybei, šaliai kandidatei ar potencialiai kandidatei.“;
 5) priedas pakeičiamas šio sprendimo priede pateiktu tekstu.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 Pirmininkas
 (1)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1622/2006/EB (OL L 132, 2014 5 3, p. 1).
 (2)
 2006 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1622/2006/EB, nustatantis Bendrijos veiksmą dėl Europos kultūros sostinės renginių 2007–2019 m. (OL L 304, 2006 11 3, p. 1).
 (3)
 Šių konsultacijų rezultatų analizė pateikiama adresu
 http://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/documents/ecoc/consultation-analysis-results_en.pdf
 (4)
 OL C, , p. .
 (5)
 2014 m. balandžio 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m., ir kuriuo panaikinamas Sprendimas Nr. 1622/2006/EB (OL L 132, 2014 5 3, p. 1).
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 06 17
 COM(2016) 400 final
 PRIEDAS
 Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMO, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.
 PRIEDAS
 Pasiūlymas dėl EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS SPRENDIMO, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas Nr. 445/2014/ES, kuriuo nustatomi Sąjungos veiksmai, susiję su Europos kultūros sostinėmis 2020–2033 m.
 KALENDORIUS
 2020 m.
 Kroatija
 Airija
 2021 m.
 Rumunija
 Graikija
 Šalis kandidatė arba potenciali kandidatė
 2022 m.
 Lietuva
 Liuksemburgas
 2023 m.
 Vengrija
 Jungtinė Karalystė
 2024 m.
 Estija
 Austrija
 EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė
 1
 2025 m.
 Slovėnija
 Vokietija
 2026 m.
 Slovakija
 Suomija
 2027 m.
 Latvija
 Portugalija
 2028 m.
 Čekija
 Prancūzija
 EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė
 2029 m.
 Lenkija
 Švedija
 2030 m.
 Kipras
 Belgija
 EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė
 2031 m.
 Мalta
 Ispanija
 2032 m.
 Bulgarija
 Danija
 2033 m.
 Nyderlandai
 Italija
 EEE nare esanti ELPA valstybė, šalis kandidatė arba potenciali kandidatė
 (1)
 Su sąlyga, kad šis sprendimas įsigalios iki paskelbiant kvietimą teikti paraiškas dėl 2024 m. konkurso, t. y. likus šešeriems metams iki kultūros sostinės metų.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21998D0711(01)
 Beschluß Nr. 1/98 des zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits eingesetzten Assoziationsrates vom 24. Juni 1998 über den Erlaß der Durchführungsbestimmungen zu den Bestimmungen über staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa- Abkommens zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zu dem Abkommen
 Amtsblatt Nr. L 195 vom 11/07/1998 S. 0021 - 0024
 BESCHLUSS Nr. 1/98 des zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits eingesetzten Assoziationsrates vom 24. Juni 1998 über den Erlaß der Durchführungsbestimmungen zu den Bestimmungen über staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zu dem Abkommen (98/440/EG, EGKS) DER ASSOZIATIONSRAT -gestützt auf das Europa-Abkommen zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits, insbesondere auf Artikel 64 Absatz 3,gestützt auf das Protokoll Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen, insbesondere auf Artikel 8 Absatz 3,in Erwägung nachstehender Gründe:Nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens erläßt der Assoziationsrat innerhalb von drei Jahren nach Inkrafttreten des Abkommens durch Beschluß die erforderlichen Durchführungsbestimmungen zu den Absätzen 1 und 2.Es wird daran erinnert, daß nach Maßgabe von Artikel 64 Absatz 2 des Europa-Abkommens das Konzept der "staatlichen Beihilfe" gemäß Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) des Europa-Abkommens nach den Kriterien zu beurteilen ist, die sich aus der Anwendung des Artikels 92 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft ergeben; das Konzept erstreckt sich somit auf jegliche staatliche oder vom Staat finanzierte Beihilfe, die durch die Begünstigung bestimmter Unternehmen oder Produktionszweige den Wettbewerb verfälscht oder zu verfälschen droht, soweit sie den Handel zwischen der Europäischen Gemeinschaft und der Tschechischen Republik beeinträchtigt (staatliche Beihilfe).Die Tschechische Republik benennt eine nationale Einrichtung oder Behörde, die als Überwachungsbehörde für den Bereich staatliche Beihilfen zuständig ist.Diese Überwachungsbehörde wird für die Analyse gegenwärtiger und künftiger individueller staatlicher Beihilfen und entsprechender Programme in der Tschechischen Republik zuständig sein und zu deren Vereinbarkeit mit Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Europa-Abkommens und mit Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Artikel 8 Absätze 2 und 4 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen Stellung nehmen.Trifft die Tschechische Republik die erforderlichen Maßnahmen, um eine effektive Überwachung sicherzustellen, so stellt sie insbesondere sicher, daß die Überwachungsbehörde rechtzeitig alle sachdienlichen Informationen von den anderen Regierungsstellen auf nationaler, regionaler und lokaler Ebene erhält.Die Kommission der Europäischen Gemeinschaften wird die Überwachungsbehörde im Rahmen der einschlägigen Gemeinschaftsprogramme durch Dokumentation, Ausbildung, die Finanzierung von Studienreisen und sonstige technische Hilfe unterstützen -BESCHLIESST:Einziger Artikel Die im Anhang zu diesem Beschluß enthaltenen Durchführungsbestimmungen zu den Bestimmungen über staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen werden angenommen.Geschehen zu Brüssel am 24. Juni 1998.Für den AssoziationsratDer VorsitzendeJ. S OEDIV ́YANHANG Durchführungsbestimmungen zu den Bestimmungen über staatliche Beihilfen in Artikel 64 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 nach Artikel 64 Absatz 3 des Europa-Abkommens zur Gründung einer Assoziation zwischen den Europäischen Gemeinschaften und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tschechischen Republik andererseits sowie in Artikel 8 Absatz 1 Ziffer iii) und Absatz 2 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zu dem Abkommen ÜBERWACHUNG STAATLICHER BEIHILFEN DURCH DIE ÜBERWACHUNGSBEHÖRDEN Artikel 1 Überwachung staatlicher Beihilfen durch die Überwachungsbehörden Vorbehaltlich der in der Europäischen Gemeinschaft ("Gemeinschaft") und der Tschechischen Republik geltenden Verfahrensregeln wird die Gewährung staatlicher Beihilfen von den zuständigen Überwachungsbehörden der Gemeinschaft und der Tschechischen Republik überwacht und auf ihre Vereinbarkeit mit dem Europa-Abkommen überprüft. Als Überwachungsbehörde fungiert in der Gemeinschaft die Kommission der Europäischen Gemeinschaften ("Kommission") und in der Tschechischen Republik das Finanzministerium.ANLEITUNG FÜR DIE BEARBEITUNG VON FÄLLEN Artikel 2 Vereinbarkeitskriterien (1) Die Beurteilung der Vereinbarkeit von individuellen Beihilfen und Beihilfeprogrammen mit dem Europa-Abkommen gemäß Artikel 1 dieser Durchführungsbestimmungen erfolgt auf der Grundlage der Kriterien, die sich aus der Anwendung des Artikels 92 des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft ergeben, einschließlich des gegenwärtigen und künftigen abgeleiteten Rechts, der Rahmenregelungen, Leitlinien und sonstigen einschlägigen in der Gemeinschaft geltenden Verwaltungsvorschriften sowie der Rechtsprechung des Gerichts erster Instanz und des Gerichtshofs der Europäischen Gemeinschaften und der nach Artikel 4 Absatz 3 dieser Durchführungsbestimmungen aufzustellenden speziellen Empfehlungen.(2) Die Überwachungsbehörde der Tschechischen Republik wird über alle Rechtsakte zur Annahme, Aufhebung oder Änderung der in Absatz 1 genannten Vereinbarkeitskriterien der Gemeinschaft unterrichtet, soweit diese nicht veröffentlicht, sondern allen Mitgliedstaaten gesondert zur Kenntnis gebracht werden.(3) Falls die Tschechische Republik nicht binnen drei Monaten Einspruch gegen diese Änderungen erhebt, werden sie zu Vereinbarkeitskriterien gemäß Absatz 1. Erhebt die Tschechische Republik Einspruch gegen solche Änderungen, so finden angesichts der im Europa-Abkommen vorgesehenen Harmonisierung der Rechtsvorschriften im Einklang mit Artikel 7 dieser Durchführungsbestimmungen Konsultationen im Assoziationsausschuß statt.(4) Dieselben Grundsätze gelten für andere wichtige Änderungen der Gemeinschaftspolitik im Bereich der staatlichen Beihilfen.Artikel 3 Beihilfen nach der De-minimis-Regelung Von Beihilfeprogrammen und individuellen Beihilfen, die keine Ausfuhrbeihilfen enthalten und für jeweils drei Jahre auf einen Gesamtbetrag von 100 000 ECU pro Unternehmen begrenzt sind, wird angenommen, daß sie nur geringfügige Auswirkungen auf den Wettbewerb und den Handel zwischen den Vertragsparteien haben und daher nicht unter diese Durchführungsbestimmungen fallen. Dieser Artikel gilt nicht für Wirtschaftszweige, die unter den Vertrag über die Gründung der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl fallen; er gilt ferner nicht für den Schiffbau, Verkehr oder Beihilfen zur Wachstumsbelebung im Zusammenhang mit Landwirtschaft oder Fischerei.Artikel 4 Freistellungen (1) Gemäß und in den Grenzen von Artikel 64 Absatz 4 Buchstabe a) des Europa-Abkommens wird die Tschechische Republik den Gebieten der Gemeinschaft nach Artikel 92 Absatz 3 Buchstabe a) des Vertrags zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft gleichgestellt.(2) Die Überwachungsbehörden ermitteln gemeinsam die maximalen Beihilfeintensitäten und die spezifische Ausdehnung der Gebiete, die für nationale Regionalbeihilfen in Frage kommen. Sie unterbreiten dem Assoziationsausschuß einen gemeinsamen Vorschlag; der Assoziationsausschuß faßt einen entsprechenden Beschluß.(3) Die Kommission und die Überwachungsbehörde der Tschechischen Republik beurteilen ferner, ob sie über die Gewährung der in der Gemeinschaft zugelassenen Arten der Beihilfe hinaus Empfehlungen in bezug auf die Zulässigkeit von Beihilfen zur Bekämpfung der spezifischen Probleme der Tschechischen Republik im Zusammenhang mit dem Übergang zur Marktwirtschaft geben können.KONSULTATIONS- UND PROBLEMLÖSUNGSVERFAHREN Artikel 5 Prüfung bestimmter Beihilfen (1) Beihilfeprogramme und individuelle Beihilfen - unabhängig davon, ob sie von Rahmenregelungen und Leitlinien in der Gemeinschaft abgedeckt sind -, bei denen der Beihilfebetrag 3 Mio. ECU überschreitet, können von der zuständigen Überwachungsbehörde zur Prüfung an den Unterausschuß "Rechtsangleichung" verwiesen werden. Der Unterausschuß kann geeignete Beschlüsse oder Empfehlungen zur Vereinbarkeit des Beihilfeprogramms oder der Beihilfe mit dem Europa-Abkommen und diesen Durchführungsbestimmungen ausarbeiten.(2) Mit solchen Beschlüssen oder Empfehlungen soll in erster Linie ein Rückgriff auf Handelsschutzmaßnahmen infolge der fraglichen Beihilfe vermieden werden.(3) Der Assoziationsausschuß kann beschließen, die Prüfungsmöglichkeit nach diesem Artikel auszudehnen.Artikel 6 Ersuchen um Informationen Stellt die Überwachungsbehörde einer Vertragspartei fest, daß ein Beihilfeprogramm oder eine individuelle Beihilfe wesentliche Interessen dieser Vertragspartei zu berühren scheint, so kann sie die zuständigen Behörde um Informationen darüber ersuchen. Beide Überwachungsbehörden bemühen sich in jedem Fall, sich gegenseitig über wichtige Entwicklungen zu unterrichten, die für die jeweils andere Behörde von praktischem Interesse sein kann.Artikel 7 Konsultation und Grundsatz des guten Einvernehmens (1) Ist die Kommission oder die Überwachungsbehörde der Tschechischen Republik der Auffassung, daß die Gewährung einer staatlichen Beihilfe in dem Gebiet, für das die andere Behörde zuständig ist, wesentliche Interessen der jeweiligen Vertragspartei erheblich beeinträchtigt, so kann sie um Konsultationen mit der anderen Behörde ersuchen oder die Überwachungsbehörde der anderen Vertragspartei auffordern, geeignete Verfahren zur Einführung von Abhilfemaßnahmen einzuleiten. Dies berührt nicht Maßnahmen nach dem einschlägigen Recht der jeweiligen Vertragsparteien und beschränkt in dem vom Europa-Abkommen vorgegebenen Rahmen nicht die volle Freiheit der ersuchten Behörde beim Treffen der endgültigen Entscheidung.(2) Die ersuchte Überwachungsbehörde prüft die Stellungnahmen und das Tatsachenmaterial der ersuchenden Behörde eingehend und wohlwollend, und zwar insbesondere die angeblich schädlichen Auswirkungen auf die wesentlichen Interessen der ersuchenden Vertragspartei.(3) Unbeschadet ihrer Rechte und Pflichten bemühen sich die an den Konsultationen nach diesem Artikel beteiligten Überwachungsbehörden, unter Berücksichtigung der jeweiligen wesentlichen Interessen innerhalb von drei Monaten eine für beide Seiten annehmbare Lösung zu finden.Artikel 8 Problemlösung (1) Führen die Konsultationen nach Artikel 7 dieser Durchführungsbestimmungen nicht zu einer für beide Seiten annehmbaren Lösung, so findet auf Antrag einer Vertragspartei in dem durch das Europa-Abkommen eingesetzten Unterausschuß "Rechtsangleichung" innerhalb von drei Monaten nach dem Antrag ein Meinungsaustausch statt.(2) Nach diesem Meinungsaustausch oder nach Ablauf der in Absatz 1 genannten Frist wird die Angelegenheit dem Assoziationsausschuß unterbreitet, der geeignete Empfehlungen für die Regelung dieser Fälle aussprechen kann.(3) Diese Verfahren berühren weder Artikel 64 Absatz 6 des Europa-Abkommens noch Artikel 8 Absatz 6 des Protokolls Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen. Handelsinstrumente sollten jedoch nur als letztes Mittel eingesetzt werden.Artikel 9 Geheimhaltung und Vertraulichkeit von Informationen (1) Nach Artikel 64 Absatz 7 des Europa-Abkommens ist keine der Überwachungsbehörden verpflichtet, der anderen Behörde Informationen zu übermitteln, deren Preisgabe gegenüber der ersuchenden Behörde gemäß den Rechtsvorschriften der Behörde, die im Besitz der Informationen ist, verboten ist.(2) Jede Überwachungsbehörde wahrt die Vertraulichkeit aller Informationen, die ihr von der anderen Behörde vertraulich übermittelt werden.TRANSPARENZ Artikel 10 Bestandsaufnahme (1) Im Rahmen der einschlägigen Programme der Gemeinschaft unterstützt die Kommission die Tschechische Republik bei der Ermittlung und anschließend bei der Aktualisierung des Bestands ihrer Beihilfeprogramme und ihrer individuellen Beihilfen; diese Bestandsaufnahme erfolgt auf derselben Grundlage wie in der Gemeinschaft, um die Transparenz zu gewährleisten und fortlaufend zu verbessern.(2) Die Kommission übermittelt der Tschechischen Republik regelmäßig Informationen über die von ihr in ähnlicher Absicht erstellte Dokumentation bezüglich der Mitgliedstaaten der Gemeinschaft.Artikel 11 Informationsaustausch Beide Vertragsparteien gewährleisten durch angemessene Veröffentlichungen und den Informationsaustausch über die Politik auf dem Gebiet der staatlichen Beihilfen, und zwar regelmäßiger und wechselseitig, die Transparenz in diesem Bereich.EGKS-ERZEUGNISSE Artikel 12 Vertrag über die Gründung der Europäischen Gemeinschaft für Kohle und Stahl Artikel 1, Artikel 2, Artikel 4 Absatz 3 und die Artikel 5 bis 11 dieser Durchführungsbestimmungen gelten sinngemäß für den Kohle- und Stahlsektor gemäß Protokoll Nr. 2 über EGKS-Erzeugnisse zum Europa-Abkommen.VERSCHIEDENES Artikel 13 Amtshilfe (Sprachen) Die Kommission und die Überwachungsbehörde der Tschechischen Republik treffen praktische Vereinbarungen über die Amtshilfe oder andere geeignete Lösungen insbesondere im Bereich der Übersetzungen.


type: wikipedia

text:
Chémia (zastarano: lučba) je prírodná veda zaoberajúca sa štúdiom zloženia látok, ich vlastností a interakcií. Názov je odvodený od slova alchýmia (), „protovedeckej“ disciplíny, kombinujúcej prvky chémie, fyziky, metalurgie, medicíny, astrológie, mystiky, umenia a filozofie.
 Centrom záujmu chémie sú látky a ich premeny (chemické reakcie), čiže chemické deje, pri ktorých sa atómy v dôsledku chemických väzieb spájajú do zoskupení atómov (molekuly, kryštály) alebo pri ktorých sa zoskupenia atómov rozpadajú na atómy, alebo sa preskupujú v iné zoskupenia. Dôležité sú v chémii aj metódy na delenie látok, napr. destilácia, extrakcia, filtrácia.
 Úvod
 Chémia sa niekedy nazýva „centrálna veda“, pretože spája a taktiež skúma spojenie s ostatnými prírodnými vedami, akými sú fyzika, materiálová veda, nanotechnológia, biológia, farmácia, bioinformatika a geológia. Tieto spojenia sa formujú rôznymi medzidisciplínovými odvetviami, ktoré používajú koncepty z viacerých vedeckých disciplín, napríklad fyzikálna chémia aplikuje fyzikálny aparát na hmotu na atómovej a molekulárnej úrovni. Presnú podstatu teoretického vzťahu medzi chémiou (a inými tzv. špeciálnymi vedami) a fyzikou je predmetom skúmania filozofie vedy.
 Chémia skúma interakcie hmoty. Tieto interakcie môžu byť medzi dvoma materiálnymi substanciami alebo medzi hmotou a energiou, hlavne v súvislosti s prvým termodynamickým zákonom. Tradičná chémia sa zaoberá interakciami medzi látkami v chemických reakciách, kde sa jedna alebo viac látok mení na jednu alebo viac iných látok. Okrem samotnej premeny látok sa často sleduje aj jej energetické hľadisko. Na zápis premeny sa používajú chemické rovnice.
 2 H2 + O2 → 2 H2O
 Chemické reakcie sa dajú urýchľovať katalyzátormi, čo sú vo všeobecnosti iné chemické látky prítomné počas reakcie, ale samotnej premeny sa nezúčastňujú (príkladom môže byť kyselina sírová katalyzujúca elektrolýzu vody), alebo to môže byť nelátkový jav (napr. elektromagnetické žiarenie vo fotochemických reakciách). Tradičná chémia sa zaoberá aj analýzou chemikálií počas aj mimo reakcií (napr. spektroskopia).
 Každá zvyčajná látka pozostáva z atómov alebo subatómových častí, ktoré ich tvoria: protóny, elektróny a neutróny. Atómy sa môžu spájať a tak tvoriť zložitejšie látky ako sú ióny, molekuly alebo kryštály. Štruktúra sveta, v ktorom dennodenne žijeme a vlastnosti hmoty, s ktorou sa bežne stretávame, sú dané vlastnosťami chemických látok a ich reakcií. Oceľ je tvrdšia ako železo, pretože jej atómy sú viazané v pevnejšej kryštálovej mriežke. Drevo horí, lebo dokáže reagovať spontánne so vzdušným kyslíkom nad určitou teplotou. Cukor a soľ sa rozpúšťajú vo vode, pretože im to dovoľujú ich molekulárne/iónové vlastnosti.
 Látky zvykneme klasifikovať podľa energie alebo skupenstva a množstva rozpustnej látky, ako aj podľa ich chemického zloženia. Tri látkové skupenstvá pri nízkej energii sú pevné, kvapalné a plynné. Pevné látky majú nemenný vzhľad za normálnej teploty kvôli fixným štruktúram, ktoré dokážu odolávať gravitácii a iným slabým silám vďaka pevným väzbám. Kvapaliny majú obmedzené väzby so žiadnou vnútornou štruktúrou, a tak tečú, lebo ich ovplyvňuje gravitácia. Plyny nemajú žiadne väzby a správajú sa ako voľné častice.Viac vecí sa ešte skúma.
 Voda (H2O) je kvapalina pri bežnej teplote, pretože jej molekuly sú viazané medzimolekulovými väzbami nazývanými vodíkové väzby. Teda tieto sily medzi molekulami sú natoľko veľké, že energia molekúl pri izbovej teplote nie je dosť veľká, aby ich prelomila. Monosulfán (H2S) je na druhej strane pri izbovej teplote a atmosférickom tlaku plyn, keďže jeho molekuly sú viazané slabšími interakciami dipól-dipól. Vodíkové väzby vo vode majú dostatok energie, aby udržali molekuly vody pohromade, ale nie dosť na to, aby sa nekĺzali medzi sebou, čo je dôvod, prečo je voda v tekutom stave medzi 0 °C a 100 °C. Zníženie teploty alebo energie umožňuje formovanie súdržnejšej štruktúry, čim sa premieňa na pevnú látku a uvoľňuje energiu. Zvýšenie energie ľad roztopí, aj keď teplota sa nezmení, pokiaľ nebude roztopený celý ľad. Ďalšie zvýšenie teploty vody spôsobí jej var, keď sa dostaví dostatok energie na prekonanie polárnych príťažlivých síl medzi jednotlivými molekulami vody. Všimnime si, že v každom prípade je nutný prísun energie na prekonanie medzimolekulových síl, čo umožní ich navzájom oddeliť.
 Vedci študujúci chémiu sa nazývajú chemici. Väčšina chemikov sa špecializuje na jednu alebo niekoľko jej poddisciplín. Chémia, ktorá sa vyučuje na základných a stredných školách, sa označuje aj ako všeobecná chémia a slúži ako úvod do širokej palety fundamentálnych konceptov a dáva študentovi nástroje, aby mohol pokračovať v štúdiu pokročilejších tém.
 Členenie chémie
 Do 19. storočia sa chémia členila len na anorganickú a organickú chémiu, pričom organická chémia sa definovala ako chémia zaoberajúca sa látkami, ktoré môžu vzniknúť len prostredníctvom živočíšnych alebo rastlinných organizmov pomocou sily „vis vitalis“.
 V súčasnosti sa chémia delí na:
 Všeobecná chémia - zaoberá sa základmi, ktoré sú spoločné všetkým oblastiam chémie (napr. stavbou atómov, chemickými väzbami atď.); často sa považuje za samostatnú oblasť chémie.
 Organická chémia - zaoberá sa zlúčeninami uhlíka a vodíka (uhľovodíky) a ich derivátmi. Organická chémia sa delí na:
 Teoretická organická chémia
 Preparatívna organická chémia
 Zvláštnou oblasťou organickej chémie je makromolekulová chémia, skúmajúca vlastnosti, štruktúru a prípravu makromolekulových látok
 Anorganická chémia - zaoberá sa chemickými prvkami a ich zlúčeninami, okrem tých, ktoré sú predmetom organickej chémie. Delí sa nasledovne:
 Teoretická chémia - všeobecná chémia, ktorej základnou oblasťou skúmania je kvantová chémia (pozri dole), čiže riešenie chemických problémov pomocou kvantovej mechaniky
 Preparatívna anorganická chémia
 Geochémia
 Kryštalochémia
 Chémia komplexov
 Fyzikálna chémia - zaoberá sa fyzikálnymi vlastnosťami chemických zlúčenín a chemických reakcií a kvantitatívne spracúva všeobecné zákonitosti pre všetky oblasti chémie. Delí sa nasledovne:
 náuka o štruktúre atómov a zlúčenín
 interakcia elektromagnetického žiarenia s atómami a zlúčeninami (skúmanie zmien v štruktúre atómov a zlúčenín pri pôsobení röntgenového, ultrafialového, viditeľného, mikrovlnného a rádiofrekvenčného žiarenia)
 termochémia
 termodynamika
 chemická kinetika
 elektrochémia
 koloidná chémia
 Analytická chémia - zaoberá sa dôkazom a kvantitatívnym určením prvkov a zlúčenín, najmä chemickým zložením zlúčenín a zmesí zlúčenín. Delí sa takto:
 kvalitatívna analýza (o povahe prvku alebo zlúčeniny v skúmanej látke)
 kvantitatívna analýza (o množstve a koncentrácii zisteného prvku alebo zlúčeniny)
 Rádiochémia - zaoberá sa fyzikálnymi a chemickými vlastnosťami, získavaním a koncentrovaním rádioaktívnych izotopov a študuje jadrové premeny. Patrí sem napr.:
 Radiačná chémia
 Aplikovaná rádiochémia
 Technická chémia (Chemická technológia):zaoberá sa výrobou a použitím prakticky dôležitých zlúčenín, najmä kovov; minerálnych kyselín a zásad; agrochemikálií, hnojív, stavebných látok; minerálnych hnojív; farieb, lakov, rozpúšťadiel; liečiv; výbušnín; plastických látok, syntetických vlákien
 Biochémia - zaoberá chemickými problémami v biológii a medicíne, čiže sa zaoberá živými organizmami z chemického hľadiska.
 Z fyzikálnej chémie sa vyvinuli zvláštne oblasti:
 chemická fyzika - zaoberá sa štruktúrou molekúl za využitia výsledkov fyziky a a iných vied
 kvantová chémia - zaoberá sa štruktúrou a vlastnosťami atómov a molekúl, pričom aplikuje výsledky kvantovej mechaniky na riešenie teoretických problémov chémie
 chemické inžinierstvo - zaoberá sa zákonitosťami chemických a fyzikálnych dejov v priemyselnom meradle, pričom aplikuje fyzikálnu chémiu v priemysle
 Preparatívna chémia (Syntetická chémia) – hore rozdelená medzi organickú a anorganickú chémiu – sa zaoberá umelou výrobou chemických látok.
 Referencie


text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,21.3.2022
 COM(2022) 116 final
 2022/0081(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) osaliste konverentsi 19. istungi eel
 SELETUSKIRI
 1.Kavandatav reguleerimisese
 Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega määratakse kindlaks liidu nimel ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni osaliste konverentsi 19. istungi eel võetav seisukoht seoses konventsiooni lisade kavandatud muudatustega.
 2.Ettepaneku taust
 2.1.Ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsioon
 Ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (edaspidi „konventsioon“ või „CITES“) eesmärk on kaitsta looduslikke looma- ja taimeliike rahvusvahelisest kaubandusest põhjustatud liigkasutuse eest. Konventsioon jõustus 1. juulil 1975.
 Euroopa Liit ja kõik selle liikmesriigid on konventsiooni osalised
 1
 .
 2.2.Konventsiooniosaliste konverents
 Konventsiooni XI artikli kohaselt asutatud osaliste konverents on konventsiooni juhtorgan. Osaliste konverents tuleb kokku iga 2–3 aasta tagant, et vaadata üle konventsiooni rakendamine. Käesoleva otsuse seisukohast on eelkõige oluline, et osaliste konverents kaalub ja võtab vastu ettepanekuid muuta konventsiooni I ja II lisas esitatud ohustatud looma- ja taimeliikide loetelusid.
 2.3.Osaliste konverentsi kavandatavad otsused
 Osaliste konverents peab oma 19. istungil, mis toimub 14.–25. novembrini 2022, otsustama ettepanekute üle muuta CITESi lisasid (edaspidi „loetellu kandmise ettepanekud“). Konkreetsete liikide (või liikide rühmade) lisadesse kandmise eesmärk on nende liikidega kauplemist jälgida ja reguleerida (II lisa) või see üldiselt keelata (I lisa).
 Lisad on konventsiooni lahutamatu osa ja seega õiguslikult siduvad. Vastavalt konventsiooni XV artikli lõike 1 punktile c hakatakse osaliste konverentsi istungil vastu võetud muudatusi kohaldama 90 päeva pärast istungi lõppu.
 3.Liidu nimel võetav seisukoht
 Konventsiooni XV artikli lõike 1 kohaselt võib iga osaline esitada osaliste konverentsi 19. istungil arutamiseks I või II lisa muutmise ettepanekuid. Muudatusettepaneku tekst tuleb edastada konventsiooni sekretariaadile vähemalt 150 päeva enne istungit, st 17. juuniks 2022.
 Lisaks võib konventsiooni XVI artikli kohaselt iga osaline esitada sekretariaadile loetelu liikidest, mida ta määratleb kui selliseid, mis on tema jurisdiktsiooni all allutatud sellistele piirangutele, mis ennetavad või piiravad nende ekspluateerimist, ning mille puhul kauplemise kontrollimiseks on vaja koostööd teiste konventsiooniosalistega. Kuigi sellist teavet saab esitada igal ajal, soovitatakse CITESi osaliste konverentsi resolutsiooni Conf. 9.25 (Rev. CoP18) lõikes kolm osalisel, kes kavatseb kanda liigi III lisasse, teavitada sekretariaati oma kavatsusest vähemalt kolm kuud enne osaliste konverentsi istungit. Sellega soovitakse tagada, et kõnealune kanne jõustub istungil vastu võetud I ja II lisa muudatustega samal kuupäeval.
 Vastuvõtmise korral võivad loetellu kandmise ettepanekud mõjutada ELi õigusnorme, sest need eeldaksid muudatuste tegemist asjakohastes liidu õigusaktides, eelkõige nõukogu määruse (EÜ) nr 338/97
 2
 lisas, kus tuleb kajastada konventsiooni lisade muudatusi. Selle tulemusena kehtestataks piirangud EList lähtuvale, ELi-sisesele ja ELi suunatud kauplemisele liikidega, mida kõnealused muudatused puudutavad. Konventsiooni XVI artikli alusel tehtud esildistel on sarnased õiguslikud tagajärjed.
 ELi liikmesriikide ja komisjoni eksperdid on kaalunud erinevaid taksonoomilisi rühmi, et teha kindlaks liigid, mis on rahvusvahelise kauplemise tõttu ohustatud ja võiksid sellisena vastata CITESi lisadesse kandmise kriteeriumidele ning mille kohta liit võiks teha loetellu kandmise ettepaneku osaliste konverentsi 19. istungil või sellega seoses. Kaalumise tulemusena viidatakse kavandatavas nõukogu otsuses 12-le ettepaneku eelnõule liikide kandmise kohta CITESi I või II lisasse.
 Ühe liigi puhul (Cuora galbinifrons) tehakse ettepanek viia see CITESi II lisast üle I lisasse kooskõlas CITESi loomakomitee järeldusega, et liik vastab I lisasse kandmise kriteeriumidele,
 3
 mis on määratud kindlaks CITESi II artikli lõikes 1, nimelt et liik on väljasuremisohus ja teda ohustab kauplemine.
 Ülejäänud 11 ettepanekut käsitlevad üksikute liikide või liikide rühmade (loetletud kõrgemal taksonoomilisel tasemel) esmakordset kandmist CITESi II lisasse vastavalt konventsiooni II artikli lõikes 2 sätestatud kriteeriumidele ja osaliste konverentsi resolutsioonis Conf. 9.24 (Rev. CoP17) esitatud täiendavatele juhistele. Iga juhtumi puhul põhineb hinnang teaduskirjandusel ja muudel teaduslikel allikatel, sh liigi kategoorial Rahvusvahelise Looduskaitseliidu (IUCN) koostatud ohustatud liikide punases raamatus ning võimaluse korral CITESi kauplemise andmebaasist saadud kauplemisandmetel, samuti riigipõhisel teabel liigi kaitsestaatuse ja kehtivate kaitsemeetmete kohta.
 Neid loetellu kandmise ettepanekuid on arutatud liikmesriikide CITESi korraldusasutuste eksperdirühma koosolekutel ja liikmesriikide CITESi teadusasutuste esindajate erakorralisel koosolekul. Kooskõlas osaliste konverentsi resolutsiooniga Conf. 9.24 (Rev. CoP17) on komisjon konsulteerinud ka riikidega, kus asub loetellu kandmiseks kaalutavate liikide levila. Komisjon küsis nende arvamust liikide võimaliku kandmise kohta konventsiooni lisadesse ning kutsus neid üles jagama asjakohast teaduslikku teavet ja kui levialariigid toetasid loetellu kandmise ettepanekut, esitama selle koos ELiga konventsiooni sekretariaadile. ELi võimalikke loetellu kandmise ettepanekuid käsitlevad kohtumised ELi sidusrühmade ja kolmandate riikide esindajatega on kavas korraldada 2022. aasta kevadel.
 4.Õiguslik alus
 4.1.Menetlusõiguslik alus
 4.1.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikes 9 on sätestatud, et „[n]õukogu võtab komisjoni [...] ettepaneku põhjal vastu otsuse, millega [...] kehtestatakse lepingus sätestatud organis liidu nimel võetavad seisukohad, kui asjaomasel organil tuleb vastu võtta õigusliku toimega akte, välja arvatud õigusaktid, millega täiendatakse või muudetakse lepingu institutsioonilist raamistikku.“
 Mõiste „õigusliku toimega aktid“ hõlmab akte, millel on õiguslik toime asjaomase organi suhtes kehtiva rahvusvahelise õiguse normide alusel. Siia hulka kuuluvad ka sellised õiguslikud vahendid, mis ei ole rahvusvahelise õiguse kohaselt siduvad, aga mis „võivad mõjutada otsustavalt liidu seadusandja vastu võetud õigusaktide sisu“
 4
 .
 4.1.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 Osaliste konverents on lepinguga, s.t CITESiga ettenähtud organ.
 CITESi I ja II lisa muudatused, mille kohta osaliste konverents peaks otsustama, kujutavad endast õigusliku toimega akte. Kuna muudetavad lisad moodustavad konventsiooni lahutamatu osa, on need rahvusvahelise õiguse alusel siduvad.
 Kuigi III lisaga seotud teatise puhul ei ole vaja osaliste konverentsi otsust, on järjepidevuse huvides asjakohane lisada see käesolevasse otsusesse, kuna III lisa muudatused mõjutavad ka nõukogu määrust (EÜ) nr 338/97.
 Lisade muudatused ei täienda ega muuda konventsiooni institutsioonilist raamistikku.
 Seega on esildatud otsuse menetlusõiguslik alus ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 9.
 4.2.Materiaalõiguslik alus
 4.2.1.Põhimõtted
 ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõiguslik alus sõltub eelkõige selle kavandatava akti eesmärgist ja sisust, mida liidu nimel võetav seisukoht puudutab. Kui kavandatava aktiga taotletakse kahte eesmärki või reguleeritakse kahte valdkonda ning üht neist võib pidada peamiseks või ülekaalukaks, samas kui teine on kõrvalise tähtsusega, peab ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohasel otsusel olema üksainus materiaalõiguslik alus, st peamise või ülekaaluka eesmärgi või valdkonna tõttu nõutav õiguslik alus.
 Kui kavandatava aktiga taotletakse mitut eesmärki või reguleeritakse mitut valdkonda, mis on üksteisega lahutamatult seotud ning millest ükski ei ole võrreldes teistega kõrvalise tähtsusega, tuleb erandina nimetada ELi toimimise lepingu artikli 218 lõike 9 kohase otsuse materiaalõigusliku alusena mitu vastavat õiguslikku alust.
 4.2.2.Kohaldamine käesoleval juhul
 Osaliste konverentsi kavandatavate otsustega taotletakse eesmärke keskkonna ja kaubanduse valdkonnas ning reguleeritakse neid valdkondi. Kavandatava akti kõnealused aspektid on omavahel lahutamatult seotud ja ükski neist ei ole võrreldes teistega kõrvalise tähtsusega.
 Seepärast moodustavad esildatud otsuse materiaalõigusliku aluse järgmised sätted: artikli 192 lõige 1 ning artikli 207 lõige 3 ja lõike 4 esimene lõik.
 4.3.Kokkuvõte
 Esildatud otsuse õiguslik alus peaks olema ELi toimimise lepingu artikli 192 lõige 1 ja artikkel 207 koostoimes ELi toimimise lepingu artikli 218 lõikega 9.
 2022/0081 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) osaliste konverentsi 19. istungi eel
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 192 lõiget 1 ning artikli 207 lõiget 3 ja lõike 4 esimest lõiku koostoimes artikli 218 lõikega 9,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Liit sõlmis nõukogu 6. märtsi 2015. aasta otsusega (EL) 2015/451
 5
 ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (edaspidi „konventsioon“), mis jõustus 1. juulil 1975.
 (2)Konventsiooni XI artikli lõike 3 kohaselt võib osaliste konverents muu hulgas võtta vastu otsuseid konventsiooni I ja II lisa muutmiseks.
 (3)Lisaks võib vastavalt konventsiooni XVI artiklile iga osaline esitada sekretariaadile loetelu liikidest, mida ta määratleb kui selliseid, mis on tema jurisdiktsiooni all allutatud sellistele piirangutele, mis ennetavad või piiravad nende ekspluateerimist, ning mille puhul kauplemise kontrollimiseks on vaja koostööd teiste konventsiooniosalistega.
 (4)Osaliste konverents otsustab oma 19. istungil, mis toimub 14.–25. novembrini 2022, ettepanekute üle muuta CITESi I ja II lisa. Osalised peavad esitama sellised ettepanekud konventsiooni sekretariaadile 17. juuniks 2022.
 (5)III lisasse kantavad liigid, mille puhul ei ole vaja osaliste konverentsi otsust, tuleb siiski esitada vähemalt kolm kuud enne osaliste konverentsi istungit.
 (6)On asjakohane määrata kindlaks Euroopa Liidu nimel võetav seisukoht seoses osaliste konverentsile esitatavate loetellu kandmise ettepanekutega, kuna lisade muudatused on liidule siduvad.
 (7)Kavandatud seisukoht osaliste konverentsile arutamiseks esitatavate loetellu kandmise ettepanekute kohta põhineb ettepanekute kasulikkuse eksperdianalüüsil, võttes arvesse konventsioonis kehtestatud kriteeriume ja parimaid kättesaadavaid teaduslikke tõendeid. Need tõendid toetavad käesolevas otsuses esitatud ettepanekuid konkreetsete kannete lisamise kohta, mille eesmärk on tagada, et asjaomaste liikidega kauplemine ei ohusta nende püsimajäämist looduses,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Ettepanekud CITESi lisade muutmise kohta, mille Euroopa Liit esitab ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni osaliste konverentsi 19. istungil või sellega seoses, on esitatud 1. lisas.
 Artikkel 2
 Esildis CITESi III lisasse kandmise kohta, mille liit teeb looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni osaliste konverentsi 19. istungiga seoses, on esitatud 2. lisas.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus on adresseeritud komisjonile.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Nõukogu 6. märtsi 2015. aasta otsus (EL) 2015/451, mis käsitleb Euroopa Liidu ühinemist ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooniga (CITES) (ELT L 75, 19.3.2015, lk 1–3).
 (2)
 Nõukogu 9. detsembri 1996. aasta määrus (EÜ) nr 338/97 looduslike looma- ja taimeliikide kaitse kohta nendega kauplemise reguleerimise teel (EÜT L 61, 3.3.1997, lk 1–134).
 (3)
 Komitee 28. koosoleku (2015) kokkuvõtva protokolli punkt 20.3.8, https://cites.org/sites/default/files/eng/com/ac/28/E-AC28-SumRec.pdf.
 (4)
 Euroopa Kohtu 7. oktoobri 2014. aasta otsus kohtuasjas Saksamaa vs. nõukogu, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, punktid 61–64.
 (5)
 ELT L 75, 19.3.2015, lk 1–3.
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,21.3.2022
 COM(2022) 116 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) osaliste konverentsi 19. istungi eel
 1. LISA
 ELi esitatavad ettepanekud CITESi I ja II lisa muutmiseks
 Taksonoomiline rühm
 Takson (tavanimetus)
 Ettepanek
 Roomajad
 Physignathus cocincinus
 (hiina veeagaam)
 Kanda II lisasse
 Cuora galbinifrons
 (kilpkonn liigist Cuora galbinifrons)
 Viia II lisast üle I lisasse
 Kahepaiksed
 Laotriton laoensis
 (laose tüügasvesilik)
 Kanda II lisasse
 Kaubanduslike eesmärkide puhul nullkvoot (päritolukood W)
 Agalychnis lemur
 (lehekonn liigist Agalychnis lemur)
 Kanda II lisasse
 Kaubanduslike eesmärkide puhul nullkvoot (päritolukood W)
 Kalad
 Kõik sugukonda Sphyrnidae spp. (vasarhailased) kuuluvad liigid, mida ei ole veel II lisasse kantud
 Kanda II lisasse
 Selgrootud
 Thelenota ananas, T. anax,
 T. rubralineata
 (meripurad)
 Kanda II lisasse
 Puud
 Khaya spp.
 (perekond kaaja)
 Aafrika populatsioonid
 Kanda II lisasse märkega #17
 Afzelia spp.
 (perekond afseelia)
 Aafrika populatsioonid
 Kanda II lisasse märkega #17
 Dipteryx spp.
 Kanda II lisasse märkega [#17]
 Handroanthus spp.
 (perekond tuutupuu); Tabebuia spp. ja Roseodendron spp.
 Kanda II lisasse märkega #17
 Pterocarpus spp.
 (perekond tiibviljak)
 Aafrika populatsioonid
 Kanda II lisasse [märkega #17]
 Muud taimed
 Rhodiola spp.
 Kanda II lisasse märkega #2
 ---documentbreak--- NA ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,21.3.2022
 COM(2022) 116 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde:
 Ettepanek: Nõukogu otsus
 seisukoha kohta, mis võetakse Euroopa Liidu nimel ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega rahvusvahelise kauplemise konventsiooni (CITES) osaliste konverentsi 19. istungi eel
 2. LISA
 ELi esildis CITESi III lisa muutmiseks
 Virginijus Sinkevičius
 Keskkonna, ookeanide
 ja kalanduse volinik
 Brüssel,
 Ref. Ares (2022) save number
 Pr Ivonne Higuero
 Peasekretär
 Ohustatud looduslike looma- ja taimeliikidega
 rahvusvahelise kauplemise konventsioon (CITES)
 Avenue de la Paix 8-14
 1211 Geneva 10
 ŠVEITS
 Lugupeetud pr Higuero
 Mul on au esitada Euroopa Liidu nimel vastavalt konventsiooni XVI artikli lõikele 1 CITESi III lisasse kandmiseks liik
 Caribena versicolor.
 Tegemist on Martinique’i saare (Prantsusmaa) endeemse liigiga. Vastavalt XVI artikli lõikele 4 on esildisele lisatud koopia selle liigi kaitseks kohaldatavast siseriiklikust õigusaktist.
 Kooskõlas resolutsiooni Conf. 9.25 (Rev. CoP18) lõikega 3 peaks see III lisa uus kanne jõustuma konventsiooniosaliste konverentsi 19. istungil vastu võetud I ja II lisa muudatustega samal kuupäeval.
 Lugupidamisega
 Virginijus Sinkevičius
 Lisa:
 Koopia Prantsusmaa 3. augusti 2017. aasta dekreedist, millega kehtestatakse nende Martinique’i territooriumil esinevate ämblikulaadsete loetelu, mis on kaitstud kogu riigi territooriumil, ja nende kaitse kord


text:
De intensieve landbouw is een landbouwproductiesysteem dat gekenschetst wordt door veel inzet van productiemiddelen met het doel de productie te optimaliseren. In dit systeem wordt veel arbeid verricht door landbouwmachines. Door de landbouwproductiviteitswinsten daalde de landbouwbevolking sterk, meestal in ontwikkelde landen. Het tegenovergestelde van intensieve landbouw is extensieve landbouw.
 De intensieve landbouw baseert zich op het gebruik van kunstmest en chemische bestrijdingsmiddelen: herbiciden, fungiciden en insecticiden.
 De intensivering van landbouw van de jaren 60 tot aan de jaren 80 wordt de groene revolutie genoemd. Die maakte het mogelijk de productiviteit sterk te verhogen en was daardoor essentieel voor het verzekeren van een voldoende voedselaanbod ten behoeve van de groeiende wereldbevolking. Ontwikkelingslanden als China, Indonesië en India zijn toen zelfvoorzienend geworden.
 De intensieve landbouw gaat soms ten koste van het milieu en de diervriendelijkheid, waardoor sommige producenten en consumenten deze productiemethode verwerpen.
 Zie ook
 Malthusiaans plafond
 Biologische landbouw
 Landbouw