text:
Knihovní řád VÚV TGM, v.v.i. - PDF
 Download "Knihovní řád VÚV TGM, v.v.i."
 Karla Klára Matoušková
 1 Výzkumný ústav vodohospodářský T. G. Masaryka, veřejná výzkumná instituce Knihovna VÚV TGM, v.v.i. Obsah I. Základní ustanovení 1. Právní zakotvení 2. Poslání a činnost knihovny II. III. Knihovní a informační fondy Knihovní řád VÚV TGM, v.v.i. Veřejné knihovnické a informační služby IV. Uživatelé knihovnických a informačních služeb 1. Základní kategorie uživatelů 2. Registrace uživatele 3. Základní povinnosti a práva uživatelů knihovny 4. Pokyny pro využívání výpočetní techniky V. Výpůjční řád 1. Způsoby půjčování 2. Rozhodnutí o půjčování 3. Počet půjčených svazků 4. Postupy při půjčování 5. Výpůjční lhůty 6. Vracení vypůjčeného dokumentu 7. Ručení za vypůjčený dokument 8. Obecná ustanovení o půjčování 9. Práva a povinnosti uživatelů pro půjčování mimo budovu 10. Práva a povinnosti uživatelů v čítárně 11. Přístup do čítárny 12. Meziknihovní služby 13. Cirkulační a currentové služby 14. Reprografické a jiné kopírovací služby VI. Postihy za nedodržení ustanovení Knihovního řádu 1. Ztráty a náhrady 2. Přestupky proti Knihovnímu řádu VII. Závěrečná ustanovení Výjimky z Knihovního řádu
 2 I. Základní ustanovení 1. Právní zakotvení V souladu se zřizovací listinou Výzkumného ústavu vodohospodářského T. G. Masaryka, veřejné výzkumné instituce, (dále jen VÚV TGM, v.v.i.) a podle 4, odst. 6 zákona č. 257/2001 Sb. o knihovnách a podmínkách provozování veřejných informačních služeb (dále jen KZ) se vydává tento Knihovní řád knihovny VÚV TGM, v.v.i. (dále KŘ) Podle 4, odst. 5 KZ knihovna realizuje právo občana na svobodný a rovný přístup k informacím, a tím naplňuje čl. 17 odst. 4 Listiny základních práv a svobod. Princip rovného přístupu k informacím je posílen skutečností, že vybrané veřejné knihovnické a informační služby jsou poskytovány zdarma, aby bylo vyloučeno limitování jejich dostupnosti. Rovný přístup současně nevylučuje preference určitých skupin uživatelů v knihovně (např. preference interních uživatelů zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i.) Činnost knihovny dále navazuje na čl. 17 odst. 5 Listiny základních práv a svobod a na zákon č. 106/1999 Sb., o svobodném přístupu k informacím Činnosti knihovny se dále dotýkají tyto právní předpisy ve znění pozdějších předpisů a) vyhláška Ministerstva kultury č. 88/2002 Sb., k provedení zákona č. 257/2001 Sb., o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb (knihovní zákon), b) zákon č. 46/2000 Sb., o právech a povinnostech při vydávání periodického tisku a o změně některých zákonů (tiskový zákon), c) zákon č. 37/1995 Sb., o neperiodických publikacích, d) vyhláška č. 252/1995 Sb., kterou se provádí některá ustanovení zákona č. 37/1995 Sb., o neperiodických publikacích, e) zákon č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů (autorský zákon), f) zákon č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů. 2. Poslání a činnost knihovny Knihovna VÚV TGM, v.v.i., Praha, je knihovnou se specializovaným fondem, Osvědčení o zápisu do evidence veřejných knihoven podle zákona č. 275/2001 Sb., o knihovnách a podmínkách provozování veřejných a informačních služeb, vydalo Ministerstvo kultury ČR pod evidenčním číslem: 3344/2002. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., Brno, základní knihovna s evidenčním číslem 3346/2002. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., Ostrava, základní knihovna s evidenčním číslem 3347/ Posláním knihovny VÚV TGM, v.v.i., je informační zabezpečení vědecké a výzkumné práce ve VÚV TGM, v.v.i. II. Knihovní a informační fondy 1. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., je odborným informačním pracovištěm VÚV TGM, v.v.i., s gescí na zpracování, uchování a šíření informací v oblastech voda, odpady a integrovaného přístupu k prevenci znečištění v životním prostředí. Knihovna má ve svém fondu i prameny z přilehlých technických a přírodovědných oborů. Vytváří a buduje fond primárních a sekundárních zdrojů domácí a zahraniční literatury ve shodě
 3 se zaměřením a potřebami zaměstnanců VÚV TGM, v.v.i., a odborné veřejnosti. 2. Knihovní fond je majetkem VÚV TGM, v.v.i. Uživatelé knihovních služeb jsou povinni knihovní fond chránit před poškozením. 3. Veškerá literatura zakoupená z prostředků VÚV TGM, v.v.i., (jak v režijní oblasti, tak i v oblasti zakázek) podléhá evidenci v knihovně. 4. Evidenci podléhají rovněž publikace, které zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i., obdrželi na různých odborných akcích (konference, semináře, pracovní setkání), pokud jejich účast byla hrazena z prostředků VÚV TGM, v.v.i. 5. Vodohospodářská literatura je zpracovávána do anotované bibliografické databáze, proto si knihovna vyhrazuje nezbytně nutnou dobu na její zpracování. Teprve po jejím dokumentačním zpracování může být publikace uvolněna pro potřeby žadatele. 6. Knihovna umožňuje zaměstnancům VÚV TGM, v.v.i., dlouhodobé výpůjčky odborné literatury, která je nezbytná pro jejich práci. Knihovna si vyhrazuje právo požadovat vypůjčené publikace zpět na omezenou dobu pro jiného zaměstnance. III. Veřejné knihovnické a informační služby 1. Knihovna VÚV TGM, v.v.i., poskytuje a zajišťuje uživatelům veřejné knihovnické a informační služby (dále jen služby) tak, jak jsou vymezeny v příslušných ustanoveních KZ, zejména podle 4 a 14. Jsou to zejména a) výpůjční služby půjčování v budově knihovny (do čítárny) prezenční půjčování, půjčování mimo budovu knihovny absenční půjčování, b) meziknihovní služby meziknihovní výpůjční a reprografické služby v rámci ČR, mezinárodní meziknihovní služby, c) cirkulační a currentové služby d) reprografické a jiné kopírovací služby, e) informační služby poradenská služba informace o katalozích, bázích, fondech a využívání knihovny, bibliograficko-informační služba informace bibliografického a faktografického charakteru, lokačně-informační služba zjišťování a informace o dostupnosti fondů, přístup na internet, konzultační služba, f) elektronické služby g) propagační služby vydávání seznamů nových přírůstků knihovního fondu, www stránky knihovny. 2. Knihovna poskytuje své základní služby (prezenční výpůjčky, bibliografickoinformační služby, půjčování primární literatury) zdarma. Rovněž všechny databáze budované ve SVTI jsou v čítárně bezplatně přístupné.
 4 IV. Uživatelé knihovnických a informačních služeb 1. Základní kategorie uživatelů. Interní uživatelé zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i. Externí uživatelé odborná veřejnost Kolektivní knihovny, informační střediska. 2. Registrace uživatele Uživatelem knihovny se stává fyzická či právnická osoba vydáním průkazu uživatele knihovny na základě vyplněné přihlášky uživatele ověřené knihovníkem podle osobních dokladů Uživatel knihovny, který se nezaregistruje, má přístup pouze k omezenému okruhu služeb poskytovaných knihovnou (zpřístupnění fondů prezenčně) Preferovanou skupinou uživatelů knihovny VÚV TGM, v.v.i., jsou zaměstnanci VÚV TGM, v.v.i., v řádném pracovním poměru. Zaměstnanec přestává být uživatelem knihovny ke dni ukončení pracovního poměru. Veškeré závazky vůči knihovně musí zaměstnanec vyrovnat nejpozději do dne ukončení svého pracovního poměru ve VÚV TGM, v.v.i Ve smyslu zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů, ve znění pozdějších předpisů, je knihovna správcem osobních údajů. Osobním údajem je podle 4 zákona č. 101/2000 Sb. jakýkoliv údaj, který se týká konkrétní osoby, jejíž identitu lze z osobních údajů přímo či nepřímo zjistit. V podmínkách knihovny to jsou zejména adresní a identifikační údaje uživatelů nebo údaje o jejich výpůjčkách či jiných transakcích Knihovna postupuje při zpracování osobních údajů podle zákona a vnitřního předpisu Ochrana osobních údajů. Osobní údaje jsou zpracovávány zaměstnanci knihovny manuálním způsobem. Knihovna zpracovává pouze pravdivé a přesné osobní údaje, které za tímto účelem ověřuje Účelem, pro který knihovna sbírá a zpracovává osobní údaje, jsou ochrana majetku, knihovních fondů, kvalita poskytovaných služeb, příp. naplnění povinností uložených knihovně obecně závaznými právními předpisy, zejména zákony a) č. 257/2001 Sb., o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb knihovní zákon, b) č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů autorský zákon Knihovna k registraci vyžaduje následující údaje a) základní identifikační údaje uživatele Příjmení, jméno, trvalé bydliště, rodné číslo, datum narození, druh a číslo osobního dokladu, kterým byla ověřena totožnost uživatele a správnost jím uvedených identifikačních údajů, případně státní příslušnost u zahraničních uživatelů. Uživatel je povinen tyto údaje uvést a povolit jejich zpracování knihovnou, pokud chce využívat služeb knihovny v plném rozsahu. Uživatel, který nedá souhlas se zpracováním základních identifikačních údajů, může užívat pouze těch služeb knihovny, které jsou poskytovány anonymně, např.: zpřístupnění fondů prezenčně.
 5 Služby, k jejichž provedení vyžaduje knihovna ze strany uživatele platný průkaz uživatele knihovny, lze poskytnout pouze uživatelům, kteří souhlasí se zpracováním svých osobních údajů v rozsahu stanoveném KŘ. Základní identifikační údaje ověřuje knihovna podle osobního dokladu úředně vydaného k prokázání totožnosti, zpravidla podle občanského průkazu občana ČR. b) další kontaktní údaje uživatele (pokud je uživatel uvede) Akademické tituly, kontaktní adresa uživatele, pracoviště/škola, další možná spojení na uživatele, která uvedl (telefon, fax, a obdobně) Knihovna s osobními údaji uživatelů nakládá v souladu s ustanoveními zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů a o změně některých zákonů ve znění pozdějších předpisů, a dalších obecně závazných platných předpisů a podle Pracovního řádu VÚV TGM, v.v.i. 3. Základní povinnosti a práva uživatelů knihovny Uživatelé jsou povinni řídit se KŘ a zachovávat pokyny zaměstnanců knihovny. Musí se podrobit stanoveným kontrolním opatřením, která jsou potřebná pro udržení pořádku a ochranu majetku knihovny. Jsou povinni zachovat ve všech prostorách knihovny klid a pořádek Jestliže uživatel nedodržuje tato opatření, může být dočasně nebo trvale zbaven práva používat služeb knihovny. Trvalé zbavení práva uživatele je registrováno, vyzve se k vrácení průkazu. Tím není zbaven povinnosti nahradit způsobenou škodu ani odpovědnosti podle platných předpisů Připomínky, podněty a návrhy k práci knihovny je možné podávat písemně nebo ústně určenému zaměstnanci knihovny. 4. Pokyny pro využívání výpočetní techniky Uživatel nesmí používat výpočetní techniku knihovny k jiným účelům než k využití služeb poskytovaných knihovnou. Způsob práce uživatele je přesně vymezen vždy na příslušném počítačovém pracovišti Uživatel je povinen používat v knihovně pouze programové vybavení, které je mu v nabídce poskytnuto Uživateli je zakázáno kopírovat a distribuovat části operačního systému knihovny a nainstalovaných aplikací a programů v knihovně Uživatel se nesmí žádnými prostředky pokusit získat přístupová práva či privilegovaný stav, který mu nepřísluší. Pokud uživatel získá privilegovaný stav nebo jemu nepříslušející přístupová práva jakýmkoli způsobem (včetně hardwarové nebo softwarové chyby systému), je povinen tuto skutečnost neprodleně ohlásit službě Uživatel nese plnou odpovědnost za své případné zásahy do konfigurace počítače, které by jakýmkoliv způsobem mohly mít vliv na provoz počítače nebo sítě; dále je uživatel plně odpovědný za škody vzniklé jeho neodbornou manipulací s prostředky výpočetní techniky, včetně škod způsobených jím zanesenými počítačovými viry Získané informace a data (v jakékoliv formě, na jakémkoliv médiu) slouží výhradně k osobní potřebě uživatele a k jeho studijním účelům. Není povoleno je jakýmkoliv způsobem dále rozšiřovat, rozmnožovat, kopírovat, půjčovat, sdílet, distribuovat (ani v počítačové síti), prodávat nebo jinak využívat zejména ke komerčním účelům Uživatel je povinen respektovat autorskoprávní ochranu dat (viz zákon č. 121/2000
 6 Sb. o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů [autorský zákon]) a ostatní předpisy. Případné zneužití dat a informací může být trestné (viz zákon č. 256/1992 Sb. o ochraně osobních údajů v informačních systémech). V. Výpůjční řád 1. Způsoby půjčování Uživatelům se půjčují dokumenty z knihovního fondu po vyhledání a objednání požadovaného dokumentu uživatelem Knihovnám nebo institucím se půjčují dokumenty z knihovního fondu v rámci meziknihovních služeb podle vyhlášky Ministerstva kultury č. 88/2002 Sb. a metodických pokynů NK ČR. 2. Rozhodnutí o půjčování Výpůjčky se uskutečňují v souladu s posláním knihovny. O půjčení dokumentu a jeho způsobu rozhoduje knihovna v souladu se zákonem č. 121/2000 Sb., o právu autorském, o právech souvisejících s právem autorským a o změně některých zákonů autorský zákon Mimo budovu se zásadně nepůjčují dokumenty jestliže by jim hrozilo nebezpečí nenahraditelné ztráty nebo poškození, jestliže jsou zapotřebí k dennímu provozu knihovny, jestliže byly vypůjčeny ze zahraničních knihoven nebo z českých knihoven, jež stanovily půjčení ve studovně jako podmínku Mimo knihovnu se dále nepůjčují publikace z příruční knihovny ve studovně, všechna periodika. 3. Počet půjčených svazků Uživatel si může vypůjčit požadovaný pramen k prezenčnímu studiu v knihovně nebo v čítárně a nebo jako absenční výpůjčku mimo knihovnu. Vypůjčení každého svazku stvrzuje uživatel svým podpisem na výpůjční stvrzenku Pro zaměstnance VÚV TGM, v.v.i., počet výpůjček není omezený, pokud tím nebude narušeno funkční poslání knihovny, nebo oprávněný požadavek dalších uživatelů Externím uživatelům je možno zapůjčit nejvíce 5 svazků z knižního fondu. 4. Postupy při půjčování Před převzetím výpůjčky si má uživatel dokument prohlédnout, ihned ohlásit všechny závady a ověřit si zápis závad ve výpůjčním tiskopise. Převzetí dokumentu je uživatel povinen potvrdit svým podpisem na výpůjčním potvrzení Uživatel může písemně (dopisem, elektronickou poštou, faxem) požádat o objednání až 5 svazků, resp. položek Knihovna je povinna vyhledat a vypůjčit uživateli žádaný dokument v čase, který je přiměřený provozním poměrům knihovny Dokument, který je půjčen jinému uživateli, knihovna podle možností a na žádost uživatele rezervuje.
 7 5. Výpůjční lhůty Výpůjční lhůta pro půjčování mimo budovu je u knih zpravidla jeden měsíc Zaměstnanec VÚV TGM, v.v.i., si může se souhlasem odpovědného zaměstnance knihovny ponechat literární pramen neomezeně, pokud ho potřebuje ke svojí práci, a pokud o něj nepožádá další uživatel. Na vyzvání zaměstnanců knihovny je uživatel povinen vypůjčený pramen neprodleně vrátit Výpůjční lhůta může být prodloužena mimo budovu třikrát o jeden měsíc, požádá-li o to uživatel před jejím uplynutím a nežádá-li dokument další uživatel Knihovna je oprávněna bez udání důvodů stanovit kratší výpůjční lhůtu pro výpůjčky do čítárny i pro výpůjčky mimo budovu, případně žádat bezodkladné vrácení dokumentu před uplynutím výpůjční lhůty. Výjimečně stanovenou kratší výpůjční lhůtu pro výpůjčku do čítárny i výpůjčku mimo budovu nelze prodloužit. 6. Vracení vypůjčeného dokumentu. Uživatel je povinen vrátit vypůjčený dokument v takovém stavu, v jakém si jej vypůjčil. Jinak nese odpovědnost za všechny zjištěné závady a je povinen uhradit knihovně náklady na opravu dokumentu, popřípadě uhradit škodu jako při ztrátě dokumentu. Je zakázáno zpracovávat text graficky podtrháváním, zvýrazňováním, psaním poznámek na okraj nebo jiným způsobem do vypůjčeného dokumentu zasahovat. 7. Ručení za vypůjčený dokument. Uživatel nesmí vypůjčený dokument půjčovat dalším osobám. Ručí za něj po celou dobu, kdy má dokument vypůjčen. 8. Obecná ustanovení o půjčování. Pro půjčování knihovních fondů platí ustanovení občanského zákoníku o půjčování věcí. 9. Práva a povinnosti uživatelů pro půjčování mimo budovu Uživatel ručí za vypůjčený dokument do té doby, dokud má knihovna potvrzení o výpůjčce. Při vracení dokumentu uživatel na vyžádání obdrží potvrzení o vrácení Vrací-li uživatel vypůjčený dokument výjimečně poštou, je povinen je řádně zabalit a poslat doporučeně, nebo zásilku pojistit. Za zásilku ručí až do okamžiku, kdy ji knihovna převzala, nezjistila závady a poslala uživateli potvrzení o vrácení Jestliže uživatel nevrátí dokument půjčený mimo budovu ve stanovené lhůtě, knihovna zasílá upomínku Jestliže uživatel ani po upomenutí dokument půjčený mimo budovu nevrátí, bude se vrácení vymáhat právní cestou. Při vymáhání půjčeného dokumentu právní cestou účtuje knihovna manipulační poplatek jako náhradu za náklady spojené s přípravou tohoto vymáhání i náklady právního zastoupení Do vypořádání pohledávek má knihovna právo pozastavit uživateli poskytování všech služeb. 10. Práva a povinnosti uživatelů v čítárně Uživatel má právo vypůjčit si do čítárny dokumenty z knihovních fondů knihovny Uživatel má právo užívat v čítárně volně přístupné fondy, příruční knihovny a vyložené noviny a časopisy.
 8 10.3. Uživatel má právo vypůjčit si do čítárny dokumenty, vypůjčené z fondů českých a zahraničních knihoven (meziknihovní služby). Uživatel může studovat v čítárně dokumenty, které si vypůjčil z jiných knihoven, nebo vlastní tištěné a rozmnožené materiály nebo jejich reprodukce. 11. Přístup do čítárny Přístup do čítárny knihovny je povolen všem uživatelům Uživatelé jsou povinni chovat se v čítárně tiše a ohleduplně k ostatním uživatelům a řídit se pokyny vyvěšenými v čítárně i pokyny zaměstnanců knihovny Uživatelé mohou v čítárně používat jen takové psací potřeby, které nemohou způsobit poškození knihovních fondů. Do prostorů čítárny se nesmějí vnášet tekutiny a potraviny Uživatelé mohou ke zpracování a reprodukci textů pro vlastní potřebu užívat jen takových prostředků, které nenarušují klid v čítárně. Přenosné elektrické přístroje pro práci s textem je možno používat pouze se souhlasem odpovědného zaměstnance knihovny. 12. Meziknihovní služby Pokud knihovna nemá požadované dílo ve svém knihovním fondu, zprostředkuje knihovna na požádání uživatele vypůjčení tohoto díla z jiné knihovny ČR v rámci meziknihovní výpůjční služby (MVS) Pokud není požadované dílo v žádné knihovně v ČR a pokud to nevýslovně vyžaduje odborný zájem, zprostředkuje knihovna vypůjčení díla podle platných mezinárodních dohod v rámci mezinárodní meziknihovní výpůjční služby (MMVS) Čtenář, který si vypůjčil dílo v rámci MVS nebo MMVS, je povinen dodržet všechna všeobecně platná pravidla, jakož i individuálně stanovené podmínky tou knihovnou, která dílo zapůjčila V rámci MVS a MMVS se půjčuje literatura pouze pro zaměstnance VÚV TGM, v.v.i. 13. Cirkulační a currentové služby Knihovna může výjimečně půjčovat i jednotlivá čísla časopisů mimo budovu knihovnám a institucím cirkulační službou na základě podmínek, které stanovuje individuální smlouva Knihovna poskytuje currentové služby knihovnám a institucím na základě podmínek, které stanovuje individuální smlouva. 14. Reprografické a jiné kopírovací služby Knihovna může podle povahy dokumentu nahradit jeho půjčení kopií Reprografické a jiné kopírovací služby se poskytují z fondů knihovny, anebo z fondů knihovnou vypůjčených v rámci meziknihovních služeb. Uživatel, pro kterého byla kopie zhotovena, je povinen s ní zacházet v souladu s ustanoveními zákona č. 121/2000 Sb., autorského zákona Knihovna může odmítnout zhotovit kopie, je-li zhotovení kopie v rozporu s právními předpisy Knihovna může pro svého uživatele objednat zhotovení kopie v českých knihovnách nebo v zahraničí. Objednávka kopie v tomto případě podléhá ustanovením o
 9 meziknihovních službách. Uživatel, pro kterého byla takto kopie zhotovena, je povinen s ní zacházet v souladu s ustanoveními autorského práva a v souladu s ustanoveními knihovny, jež kopii zhotovila Pokud zaměstnanec VÚV TGM, v.v.i., potřebuje pro svou pracovní potřebu kopii kteréhokoliv literárního pramene, zajistí zaměstnanci knihovny nebo čítárny xerografickou kopii příslušného díla. Tato kopie nepřechází do fondu knihovny. VI. Postihy za nedodržení ustanovení Knihovního řádu 1. Ztráty a náhrady Uživatel je povinen bezodkladně hlásit ztrátu nebo poškození dokumentu a ve lhůtě stanovené knihovnou nahradit škodu podle ustanovení občanského zákoníku o způsobu náhrady škody za nevrácený dokument nebo za poškození dokumentu O způsobu náhrady rozhoduje knihovna. Může požadovat náhradu škody uvedením do původního stavu obstaráním náhradního výtisku téhož dokumentu ve stejném vydání a vazbě nebo vázané kopie ztraceného dokumentu. Jestliže uvedení do původního stavu není možné nebo účelné, může knihovna požadovat jako náhradu totéž dílo v jiném vydání, jiné dílo, anebo finanční náhradu. Finanční náhradu stanovuje knihovna. Závazek musí být vyrovnán do 1 měsíce Uživatel je povinen hradit i všechny náklady, které knihovně v souvislosti se ztrátou vznikly Do vyřešení způsobu nahrazení ztráty a uhrazení všech pohledávek má knihovna právo pozastavit uživateli poskytování všech služeb Při poškození, zničení nebo ztrátě dokumentu se požadují tyto náhrady a) uvedení do původního stavu dodáním neporušeného výtisku téhož dokumentu ve stejném vydání a ve vazbě přiměřeně stejné kvality, b) jestliže náhrada podle předcházejícího bodu není možná nebo účelná, může knihovna dohodnout s uživatelem náhradu formou dodání jiného vydání dokumentu, případně i jiného dokumentu přinejmenším stejné ceny, c) požadovat finanční náhradu, která se skládá z těchto položek: cena dokumentu podle cen na trhu v době ztráty, cena vazby podle cen vazeb obvyklých na trhu v době ztráty (jestliže vazba není zahrnuta v ceně dokumentu) Při postupu podle bodů 1.5. b) a c) je knihovna oprávněna žádat náhradu v hodnotě celého dokumentu, i když se způsobená škoda týkala jen části dokumentu (např. ztráta jednoho svazku z vícesvazkového dokumentu) Za škody způsobené na ostatním majetku knihovny odpovídá uživatel podle obecně platných předpisů. 2. Přestupky proti Knihovnímu řádu 2.1. Vymáhání nevrácených výpůjček. Knihovna upomínkami vymáhá vrácení dokumentů půjčených mimo budovu. Po čtyřech bezvýsledných upomínkách (z nichž poslední je doporučený dopis ředitele VÚV TGM, v.v.i.) následuje vymáhání právní cestou, Za agendu spojenou s přípravou vymáhání právní cestou se účtuje jednotný poplatek za každou vymáhanou položku na výpůjčním kontě uživatele,
 10 V případě, že knihovna je nucena zahájit vymáhání právní cestou, uživatel je povinen nahradit náklady právního zastoupení. Tyto náklady se řídí příslušnou právní úpravou. VII. Závěrečná ustanovení Výjimky z Knihovního řádu knihovny VÚV TGM, v.v.i., povoluje ředitel nebo jím pověřený zaměstnanec. Mgr. Mark Rieder ředitel


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52010PC0072
 [pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 3.3.2010KOM(2010) 72 galutinis2010/0048 (APP)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatoma 2007–2013 m. daugiametė finansinė programaAIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIŪLYMO APLINKYBĖSSutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – Sutartis) numatyta, kad vieningai priimtu Tarybos reglamentu nustatoma daugiametė finansinė programa. Finansinė programa „nustato didžiausią metinę lėšų sumą, skirtą finansiniams įsipareigojimams pagal išlaidų kategoriją vykdyti ir didžiausią metinę išlaidų sumą mokėjimų asignavimams vykdyti“ ir „nustato visas kitas sklandžiai metinės biudžeto procedūros eigai reikalingas nuostatas“ (312 straipsnis).Praktika priiminėti daugiametę finansinę programą ir nuostatas dėl tarpinstitucinio bendradarbiavimo ir biudžetinės drausmės pradėta daugiau nei prieš du dešimtmečius, o pirmoji finansinė programa nustatyta tarpinstituciniame susitarime[1]. Šia praktika labai patobulinta ir supaprastinta metinė biudžetinė procedūra ir institucijų bendradarbiavimas, galiausiai sugriežtinta biudžetinė drausmė.Sutartimi pripažįstama finansinės programos svarba: ji yra Europos Sąjungos biudžeto struktūros pagrindas, pagaliau ši sėkminga praktika įtvirtinta Europos Sąjungos teisės sistemoje.Dėl galiojančios 2007–2013 m. daugiametės finansinės programos institucijos susitarė 2006 m. gegužės mėn., o susitarimas įtvirtintas Tarpinstituciniame susitarime dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo[2] (toliau – galiojantis Tarpinstitucinis susitarimas).Svarbias galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas reikia kodifikuoti priimant Tarybos reglamentą, kuriuo nustatoma daugiametė finansinė programa (toliau – DFP reglamentas). Šia kodifikacija galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatos būtų suderintos su Sutarties reikalavimais. Tačiau derinant reikia atkreipti dėmesį, kad keičiama priemonė – reglamentas vietoj tarpinstitucinio susitarimo.Tačiau visų galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatų į DFP reglamentą perkelti neįmanoma arba nėra paprasta. Galiojantį Tarpinstitucinį susitarimą sudaro finansinės programos nuostatos, nuostatos dėl priemonių, kurios neįtrauktos į finansinę programą, biudžeto sudarymo bei tarpinstitucinio bendradarbiavimo ir patikimo finansų valdymo nuostatos. Kai kurios galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatos paseno įsigaliojus Lisabonos sutarčiai, dauguma jų įtraukiamos į DFP reglamentą, kai kurios – į Finansinį reglamentą.Naujo Tarpinstitucinio susitarimo vis dar reikia dėl nuostatų, kurių negalima įtraukti į vieną iš šių dviejų reglamentų. Toks požiūris dera pagal Sutartį, kurioje pripažįstama gero tarpinstitucinio bendradarbiavimo svarba ir toks bendradarbiavimas skatinamas (295 straipsnis): „Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija konsultuojasi tarpusavyje ir bendru susitarimu numato savo bendradarbiavimo būdus. Tuo tikslu jos gali, vadovaudamosi Sutartimis, sudaryti tarpinstitucinius susitarimus, kurie gali būti privalomojo pobūdžio.“ Tai patvirtina praktiką tarpinstituciniame susitarime numatyti tarpinstitucinio bendradarbiavimo nuostatas ir tokia praktika rekomenduojama.Teisinių priemonių, reglamentuojančių ES biudžetą, sistemą papildo Finansinis reglamentas. Pagal Sutartį Finansinis reglamentas nustato „finansinio pobūdžio taisykles, pirmiausiai nurodančias biudžeto sudarymo ir vykdymo ... tvarką“. Palyginti su Nicos sutartimi, redakcija nepasikeitė, tik priėmimo procedūra pakeista į įprastą teisėkūros procedūrą (t. y. bendro sprendimo procedūrą).Atsižvelgus į visas susijusias Sutarties nuostatas ir reikalavimus, galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatų perkėlimas į paskesnius teisinius dokumentus grindžiamas tokia logika:1. Dėl Lisabonos sutarties dauguma galiojančių nuostatų paseno :- Nuostatos, susijusios su privalomųjų ir neprivalomųjų išlaidų skyrimu ir didžiausiu padidinimo dydžiu. Panašiai paseno ir išlaidų klasifikacija (dabar įtraukta į galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo III priedą).- Svarbios biudžeto sektoriaus tarpinstitucinio bendradarbiavimo dalys paseno, nes Lisabonos sutartimi pakeista biudžetinė procedūra (nelieka antro svarstymo, nustatomas 21 dienos laikotarpis Taikinimo komiteto darbui, galimybė Komisijai iš dalies pakeisti biudžeto projektą iki Taikinimo komiteto posėdžio ir t. t.).2. Į DFP reglamentą įtraukiami punktai, kurie tiesiogiai siejasi su finansine programa, t. y. visi aspektai, susiję su metiniais finansinės programos patikslinimais, finansinės programos peržiūra, finansinės programos pritaikymu prie plėtros, programos trukme ir programos nebuvimo pasekmėmis, I priedu, kuriame nustatytos viršutinės ribos pagal išlaidų kategorijas kiekvienais programos metais.3. Kai kurios iš galiojančių nuostatų turėtų būti įtrauktos į Finansinį reglamentą arba jo įgyvendinimo taisykles , o ne į DFP reglamentą ar Tarpinstitucinį susitarimą (pvz., nuostatos dėl finansinių pažymų turi būti konsoliduojamos Finansiniame reglamente).4. Likusios nuostatos – daugiausia pagal Sutarties reikalavimus patikslinti grynai tarpinstitucinio bendradarbiavimo klausimai – įtraukiamos į naują Tarpinstitucinį susitarimą . Taip užtikrinama tinkama abiejų biudžeto valdymo institucijų pusiausvyra ir pakankamas lankstumas nustatant naują biudžetinę procedūrą ir kartu laikomasi Sutarties reikalavimų.Siekiant vientisumo DFP reglamento projektas ir Tarpinstitucinis susitarimas dėl bendradarbiavimo biudžeto klausimais (naujas Tarpinstitucinis susitarimas) pateikiami kartu. Jie vienas kitą papildo, todėl dėl jų turėtų būti deramasi ir tariamasi kaip dėl vieno paketo.Šis aiškinamasis memorandumas apima abu pasiūlymus, jame paaiškinama, kaip galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo tekstas perkeltas į du naujus dokumentus. Galiausiai taip pat įrašoma nuostata dėl galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo įtraukimo į Finansinį reglamentą.2. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI2.1. Daugiametės finansinės programos reglamentas1 straipsnis1 straipsnio redakcija pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 9 punkto pirmas sakinys. Juo daroma nuoroda į priedą, kuriame išdėstoma pati finansinė programa. Finansinė programa nepasikeitė, ji atitinka finansinę programą, pakeistą antruoju Europos ekonomikos atkūrimo plano, kurį Taryba ir EP priėmė 2009 m. gruodžio 17 d.[3], etapu. Antroje konstatuojamojoje dalyje aiškiai nurodoma, kad reglamentas apima pagal galiojantį Tarpinstitucinį susitarimą nustatytą daugiametę finansinę programą.Galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 9 punkto antras sakinys („Ji [finansinė programa] yra tarpinstitucinės biudžeto disciplinos kontrolės pagrindas“) ir 10 punktas paseno dėl Sutarties, kurioje nurodytas finansinės programos tikslas. Galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 11 punkto nuostatos įtrauktos į 3, 5 ir 6 konstatuojamąsias dalis.2 straipsnis2 straipsnio pirmos dalies redakcija pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 12 punkto tekstas. Jame apibrėžiamos metinės viršutinės ribos ir nustatoma institucijų pareiga tų ribų laikytis biudžetinės procedūros metu pagal Sutarties nuostatas. 12 punkto antro sakinio pirma dalis neįtraukta, nes paseno. Nėra reikalo numatyti specialių taisyklių tiems atvejams, kuriais reglamentas keičiamas. Institucijos turi laikytis tokių viršutinių ribų, kurios tuo metu galioja.Straipsnio antroje dalyje numatoma galimybė prireikus viršyti viršutines ribas, kai pasitelkiamos į finansinę programą neįtrauktos priemonės. Galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 25–28 punktuose dabar apibrėžti: Neatidėliotinos pagalbos rezervas, Solidarumo fondas, lankstumo priemonė ir Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas. Šios priemonės neįtrauktos į finansinę programą, bet jomis užtikrinama, kad ypatingomis aplinkybėmis prireikus bus skiriamas finansinės programos viršutines ribas viršijantis finansavimas. Jomis padidinamas finansinės programos lakstumas, o jos panaudojamos bendru abiejų biudžeto valdymo institucijų sprendimu.Tam, kad būtų išlaikytas esamas lankstumo lygis ir institucijų vaidmenys panaudojant šias priemones, nuostatos, kuriomis jos reglamentuojamos, įtrauktos į naują Tarpinstitucinį susitarimą. Taip kuo labiau išsaugoma dabartinė praktika.3 straipsnisŠiame straipsnyje pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 15 punkto tekstas, išskyrus nuorodą į balsavimo taisykles pagal galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 3 punktą. Turi būti užtikrinama, kad būtų laikomasi kiekvienų metų viršutinės nuosavų išteklių ribos. Jeigu dėl mokėjimų asignavimų viršutinių ribų susidarys toks nuosavų lėšų poreikis, kuris viršytų šioms lėšoms galiojančią viršutinę ribą, finansinėje programoje nurodyta viršutinė riba turėtų būti patikslinta. Įtraukiama nuoroda į Sprendimą 2007/436/EB, Euratomas, kuriame nurodomos viršutinės nuosavų išteklių ir įsipareigojimų asignavimų ribos.4 straipsnisPakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 16 punkto tekstas ir nustatomos finansinės programos metinių techninių patikslinimų taisyklės. Terminas „abi biudžeto valdymo institucijos“ visame tekste pakeičiamas terminu „Europos Parlamentas ir Taryba“.5 straipsnisŠiame straipsnyje pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 17 punkto tekstas. Teksto redakcija tik šiek tiek patikslinta – nuoroda į galiojantį Tarpinstitucinį susitarimą pakeičiama nuoroda į laikotarpį, per kurį susitariama dėl sanglaudos politikos paketų. Sanglaudos politikos paketai bus patikslinti 2011 m. techniniu patikslinimu, kuris turi būti pateiktas 2010 m. balandžio mėn.6 straipsnisŠio straipsnio, kuriame nustatomos su vykdymu susijusios patikslinimo taisyklės, redakcija atitinka galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 18 punkto tekstą, išskyrus nuorodą į balsavimo taisykles pagal galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 3 punktą.7 straipsnisŠio straipsnio, kuriame nustatomos su perviršiniu valstybės biudžeto deficitu susijusios patikslinimo taisyklės, redakcija pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 20 punkto tekstas.8 straipsnisŠio straipsnio redakcija sutampa su galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 21–23 punktų redakcija.Sprendimai peržiūrėti finansinę programą priimami pagal tas pačias taisykles kaip ir paties reglamento. Tam, kad būtų išlaikytas esamas finansinės programos lankstumo lygis, kiek tai susiję su peržiūromis, kai BNP riba mažesnė negu 0,03 %, šio straipsnio 3 dalyje numatoma, kad prireikus ir neviršijant 0,03 % ribos finansinė programa gali būti pritaikyta vykdant metinę biudžetinę procedūrą. Tai nekeičia esamos praktikos, kai dėl peržiūros esant mažesnei ribai nei nurodytoji kartu spręsdavo EP ir Taryba, Tarybai priimant sprendimą kvalifikuota balsų dauguma.9 straipsnisŠio straipsnio, kuriame nustatomos su Sutarties peržiūra susijusios patikslinimo taisyklės, redakcija pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 4 punkto tekstas.10 straipsnisŠio straipsnio, kuriame nustatomos su plėtra susijusios patikslinimo taisyklės, redakcija atitinka galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 29 punkto tekstą, išskyrus nuorodą į balsavimo taisykles pagal galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 3 punktą.11 straipsnisSutarties 312 straipsnio 3 dalies antroje pastraipoje numatyta, kad „finansinė programa nustato visas kitas sklandžiai metinės biudžeto procedūros eigai reikalingas nuostatas“. 11 straipsnyje nustatyti bendrieji tarpinstitucinio bendradarbiavimo biudžetinės procedūros klausimais principai.Išsamiai institucijų bendradarbiavimas vykdant biudžetinę procedūrą aprašomas naujame Tarpinstituciniame susitarime remiantis Sutarties 295 straipsniu, tokiu būdu užtikrinant reikiamą naujos biudžetinės procedūros praktinį lankstumą.12 straipsnisBendros užsienio ir saugumo politikos finansavimas užima ypatingą vietą biudžetinės procedūros metu. Tam, kad būtų išlaikyta esama pusiausvyra ir biudžetinė procedūra vyktų sklandžiai, į DFP reglamentą įtrauktos pagrindinės taisyklės (sumos, įrašomos į vieną biudžeto skyrių, apimantį realius nuspėjamus poreikius, į rezervą lėšos neįrašomos) ir sutartos sumos dėl BUSP finansavimo (be pakeitimų).Redakcija atitinka galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 42 punkto dalį antros pastraipos teksto ir paskutinės pastraipos pirmo sakinio tekstą. Visos kitos galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 42 ir 43 punktų nuostatos išdėstytos naujo Tarpinstitucinio susitarimo 18 ir 19 punktuose. Vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai atsakingas už tai, kad BUSP srityje būtų parengta biudžeto projekto prognozė. Tekstas pakeistas siekiant parodyti, kad vyriausiasis įgaliotinis perima galiojančiame Tarpinstituciniame susitarime numatytą Tarybos ir Taryboje pirmininkaujančios valstybės vaidmenį.13 straipsnis13 straipsnis atitinka galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 30 punkto tekstą dėl finansinės programos trukmės ir jos nebuvimo pasekmių. Išsaugoma Komisijos pareiga naują finansinę programą pateikti iki 2011 m. liepos mėn. 30 punkto antros pastraipos redakcija šiek tiek patikslinta, kad būtų suderinta su Sutarties 312 straipsnio 4 dalies redakcija.14 straipsnisPaskutiniame DFP reglamento straipsnyje nustatoma reglamento įsigaliojimo data. Naujas Tarpinstitucinis susitarimas turėtų įsigalioti tą pačią dieną. Abu dokumentai apima 2007–2013 m. laikotarpį. Metai prieš reglamento įsigaliojimą įtraukiami, nes pasiūlymai susiję su galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo suderinimu su naująja Sutartimi.2.2. Tarpinstitucinis susitarimas dėl bendradarbiavimo biudžeto klausimaisTarpinstitucinio susitarimo dėl bendradarbiavimo biudžeto klausimais (toliau – naujas Tarpinstitucinis susitarimas) projektas apima visas 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinio susitarimo dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (toliau – galiojantis Tarpinstitucinis susitarimas) nuostatas, kuriosa) tiesiogiai susijusios su pačia finansine programa ir kaip tokios įtrauktos į DFP reglamentą,b) pagal Sutartį paseno,c) pasiūlytos būti įtrauktos į Finansinį reglamentą.Pagrindinė loginė nuostata – kuo labiau išlaikyti dabar galiojančias taisykles, kurių veiksmingumas pasiteisino ir kuriomis išsaugoma galių pusiausvyra bei institucijų dalyvavimas biudžetinėje procedūroje.Įvadas. Naujo Tarpinstitucinio susitarimo 1–6 punktaiNaujo Tarpinstitucinio susitarimo įvadinėje dalyje pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 1–8 punktų tekstas, išskyrus 4 punktą, kuris perkeltas į DFP reglamentą (11 straipsnį), ir pasenusį 7 punktą.1 punktas papildytas nuoroda į Sutarties 295 straipsnį, nes jis Tarpinstitucinio susitarimo teisinis pagrindas.3 punktas papildytas nuoroda į DFP reglamentą ir Finansinį reglamentą. Nuoroda į Europos bendrijos steigimo sutarties 272 straipsnio 9 dalį paseno ir buvo išbraukta. Tarpinstituciniame susitarime nurodytos balsavimo taisyklės vykdant sprendimo priėmimo procedūras išsaugotos be pakeitimų (t. y. Taryboje – kvalifikuota balsų dauguma, o EP – visų narių balsų dauguma ir trijų penktadalių balsavusių narių balsų dauguma).Tarpinstitucinio susitarimo struktūra – trys dalys – išsaugota ir aprašyta 5 punkte. Į pirmą dalį įtrauktos papildomos nuostatos dėl finansinės programos ir daugiausia nuostatos dėl priemonių, kurių finansinė programa neapima. II dalį papildo priedas ir joje pateikiamos tarpinstitucinio bendradarbiavimo nuostatos, priderintos prie naujos biudžetinės procedūros. Čia taip pat įtrauktos taisyklės dėl sumų įtraukimo į teisės aktus, nuostatos dėl BUSP finansavimo ir žuvininkystės susitarimų. III dalis apima visas likusias galioti galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas.6 dalyje nurodyta naujo Tarpinstitucinio susitarimo įsigaliojimo data, kuri sutampa su DFP reglamento įsigaliojimo data. Naujas Tarpinstitucinis susitarimas tuo pat metu pakeičia galiojantį Tarpinstitucinį susitarimą.I dalis. Su finansine programa ir specialiomis priemonėmis susijusios ir į finansinę programą neįtrauktos nuostatosA. Su finansine programa susijusios nuostatosNaujo Tarpinstitucinio susitarimo 7 punkte pakartojama galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 11 punkto paskutinės pastraipos redakcija. Ji susijusi su informacija apie operacijas, kurios neįtrauktos į biudžetą (t. y. Europos plėtros fondas), ir apie nuosavų išteklių kategorijų pokyčius. Šios nuostatos nėra tiesiogiai susijusios su finansine programa ir nepriklauso DFP reglamento sričiai.Praktika teikti šią informaciją išlieka, bet siūloma teikti ją ne finansinės programos techninių patikslinimų forma, o biudžeto projekto lydimaisiais dokumentais – toks būdas būtų logiškesnis. Pateikimo laikas praktiškai lieka tas pats (balandžio mėn. pabaiga, gegužės mėn. pradžia).Naujo Tarpinstitucinio susitarimo 8 punktas skirtas maržai iki viršutinės ribos. DFP reglamentu nustatomos visų išlaidų kategorijų viršutinės ribos, kurių reikia laikytis per visą metinę biudžetinę procedūrą, kaip reikalaujama pagal Sutartį. Tačiau reikėtų laikytis praktikos užtikrinti, kad iki viršutinės ribos likusios maržos kuo labiau pakaktų. Tai tarpinstitucinio bendradarbiavimo elementas ir institucijų gera valia biudžetinės procedūros metu, todėl tai priklauso Tarpinstitucinio susitarimo sričiai. Nuostata išsaugoma nepakeista.Naujo Tarpinstitucinio susitarimo 9 punkte pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 19 punkto tekstas dėl mokėjimų asignavimų prognozės atnaujinimo po 2013 m. Kadangi vėl tiesioginio poveikio esamai finansinei programai nedaroma, nuostatą derėtų išsaugoti ir naujame Tarpinstituciniame susitarime.B. Su specialiomis priemonėmis susijusios ir į finansinę programą neįtrauktos nuostatosTarpinstituciniame susitarime išlieka galiojančios ir į finansinę programą neįtrauktos priemonės (Neatidėliotinos pagalbos rezervas, Solidarumo fondas, lankstumo priemonė ir Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas). DFP reglamento 2 straipsnyje numatyta galimybė prireikus jas panaudoti, viršijant finansinėje programoje nustatytas viršutines ribas.Nuostatos dėl priemonių tikslų ir paskirties, taip pat sumų išsaugomos kaip ir galiojančiame Tarpinstituciniame susitarime, taip pat išsaugomas institucijų vaidmuo naudojant lėšas, t. y. institucijų bendras sprendimas pagal 3 punkte išdėstytas balsavimo taisykles.Siūlomu į finansinę programą neįtrauktų priemonių nuostatų atkyrimu siekiama išsaugoti esamą praktiką. Tačiau dėl pačios praktikos kai kurios šių priemonių naudojimo nuostatos paseno. Galiojančiame Tarpinstituciniame susitarime reikalaujama imtis trišalio dialogo procedūros kiekvieną kartą, kai Komisija pateikia pasiūlymą panaudoti vieną iš šių priemonių. Iš tikrųjų trišalio dialogo dažnai išvengiama, nes abi biudžeto valdymo institucijos paprastai pritaria Komisijos pasiūlymui ir oficialaus trišalio dialogo būtinybės nėra. Todėl tekstą siūloma suderinti su esama praktika. Pareiga inicijuoti trišalį dialogą kiekvieną kartą, kai siūloma panaudoti priemones, pakeičiama pareiga inicijuoti trišalį dialogą tik nesutarimo atveju.Kiek tai susiję su lankstumo priemone, siūloma pakeisti pasiūlymo panaudoti priemonę teikimą. Esamas ryšys su biudžetinėmis priemonėmis ir įsipareigojimas pateikti ją su [preliminariu] biudžeto projektu (žr. galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 27 punkto ketvirtą pastraipą) nereikalingas – rezultatas gali būti priešingas (pavyzdžiui, ateityje jį būtų galima teikti tiesiai per taikinimo procedūrą). Supaprastina redakcija padėtų pateikti pasiūlymą panaudoti lankstumo priemonę per Taikinimo komiteto posėdį – tai galėtų padėti rasti kompromisinį sprendimą dėl metinio biudžeto. Tokia ir yra dabartinė praktika.II dalis. Tarpinstitucinio bendradarbiavimo biudžetinės procedūros metu tobulinimasA. Tarpinstitucinio bendradarbiavimo procedūraTarpinstitucinio bendradarbiavimo nuostatos pastebimai pakeistos, siekiant laikytis Sutartimi nustatytos naujos biudžetinės procedūros. Nors jos išdėstytos pagrindiniame tekste ir galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo II priede, siūloma visas tarpinstitucinio bendradarbiavimo nuostatas išdėstyti tame pačiame priede. Naujas priedas apima galiojančios procedūros nuostatas, kurios liko galioti (pvz., galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 32 ir 33 punktų redakcija, kuri naujame Tarpinstituciniame susitarime perkelta į priedo 3–6 punktus), į jį taip pat įrašomos naujos taisyklės, kurių reikia, kad naujoji biudžetinė procedūra ir Taikinimo komitetas veiktų. Bendradarbiavimo principų aprašyme taip pat atsižvelgta į pragmatišką kalendorių. Be to, įtrauktos 2009 m. lapkričio mėn. trijų institucijų deklaracijose dėl pereinamojo laikotarpio priemonių sutartos nuostatos dėl taisomųjų biudžetų. Atitinkamai šis naujas priedas pakeis deklaracijas dėl pereinamojo pragmatinio kalendoriaus laikotarpio priemonių ir taisomųjų biudžetų.B. Finansinių nuostatų įtraukimas į teisės aktusNaujo Tarpinstitucinio susitarimo tekste (15 ir 16 punktai) pakartojamos galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 37 ir 38 punktų nuostatos nekeičiant jų esmės. Vienintelis pakeitimas – nuoroda į bendro sprendimo procedūrą pakeičiama nuoroda į įprastą teisėkūros procedūrą, o nuoroda į EB sutartį – nuoroda į Sutartį dėl ES veikimo.C. Su žuvininkystės susitarimais susijusios išlaidosSiūloma galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas dėl išlaidų, susijusių su žuvininkystės susitarimais, suderinti su naujomis biudžetinėmis taisyklėmis. Pasiūlytu redakcijos pakeitimu nurodomos tos galiojančio teksto dalys, kurios vis dar aktualios, ir tai, kad jos susijusios vien tik su geru bendradarbiavimu ir institucijų tarpusavio informavimu apie pokyčius. Nauja redakcija įtraukta į naują Tarpinstitucinį susitarimą ir pakeičia galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo IV priedą.D. Bendros užsienio ir saugumo politikos (BUSP) finansavimasVisos galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 42 ir 43 punktų nuostatos (išskyrus nuostatas, įtrauktas į DFP reglamento 12 straipsnį) išsaugomos naujame Tarpinstituciniame susitarime (18 ir 19 punktai). Tarybai pirmininkaujančią valstybę narę arba Tarybą pakeičia Sąjungos vyriausiasis įgaliotinis užsienio reikalams ir saugumo politikai, o antrasis svarstymas Taryboje – Taikinimo komiteto posėdžiu.III dalis. Patikimas ES lėšų finansinis valdymasŠioje dalyje pakartojamas galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo tos pačios dalies tekstas, išskyrus 45 ir 47 punktus, kurie paseno. 44 punkto nuostatos turi būti įtrauktos į Finansinį reglamentą ir atitinkamus pagrindinius struktūrinių fondų ir Sanglaudos fondo aktus.A. Finansinis programavimasFinansinio programavimo nuostatos atitinka galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 46 punkto redakciją, vieninteliai du nedideli pakeitimai: išbraukta nuoroda į preliminarų biudžeto projektą, o nuoroda į II priedo D dalį dėl bandomųjų projektų ir parengiamųjų veiksmų viršutinių ribų pakeista nuoroda į Finansinio reglamento įgyvendinimo taisyklių 32 straipsnį.B. Agentūros ir Europos mokyklosNors pirma dalis identiška galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 47 punktui, į antrą dalį siūloma įtraukti nuostatas dėl šios procedūros įgyvendinimo, dėl kurių trys institucijos kartu sutarė 2009 m. lapkričio 12 d. tam, kad šiame Tarpinstituciniame susitarime būtų išlaikytos vienodos bendradarbiavimo biudžeto srityje taisyklės.C. Naujos finansinės priemonėsSu naujomis finansinėmis priemonėmis susijusios nuostatos (galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 49 punktas) perkeliamos tik su vienu pakeitimu – nedaroma nuoroda į preliminarų biudžeto projektą.2.3. Finansinis reglamentasKai kurios galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatos jau dabar įtrauktos į Finansinį reglamentą arba jo Įgyvendinimo taisykles, arba logiška, kad jos ten ir būtų įtrauktos.Tai susiję su šiomis galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo nuostatomis:- Galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 14 punktas bus įrašytas į FR (naujas 47b straipsnis), nes jis susijęs tiek su biudžetu, tiek su DFP. Jis neįtrauktas į DFP reglamentą, nes Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 310 straipsnyje numatyta tokia nuostata dėl biudžetinės drausmės, kiek tai susiję su daugiamete finansine programa. Todėl svarbu, kad būtų toks pats ryšys su biudžetu, kaip ir galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo atveju.- Nuostatas dėl finansinių pažymų (39 punktas) apima Finansinio reglamento 28 straipsnis ir Įgyvendinimo taisyklių 22 straipsnis.- 40 punkto antra dalis („abi biudžeto valdymo institucijos įsipareigoja atsižvelgti į įsipareigojimų asignavimus, numatytus atitinkamuose teisės aktuose, reglamentuojančiuose struktūrines operacijas, kaimo plėtrą ir Europos žuvininkystės fondą“) – ši nuostata bus įtraukta į Finansinį reglamentą nauju 155a straipsniu (II dalis. Specialios nuostatos), ji visų pirma susijusi su struktūrinėmis operacijomis, kaimo plėtra ir Europos žuvininkystės fondu.- Parengiamųjų veiksmų ir bandomųjų projektų viršutinės ribos dabar įtrauktos į galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo II priedo D dalį ir nėra įtrauktos į naują Tarpinstitucinį susitarimą, nes yra numatytos Finansinio reglamento įgyvendinimo taisyklių 32 straipsnyje.- Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 317 straipsniu nustatytas naujas nuostatas dėl valstybių narių biudžeto vykdymo kontrolės ir audito įsipareigojimų kartu su galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 44 punktu reikia išsamiai išanalizuoti, todėl jas bus siūloma įtraukti kartu su trimete Finansinio reglamento peržiūra.- Galiojančio Tarpinstitucinio susitarimo 45 punkte nustatytos taisyklės dėl Finansinio reglamento peržiūros paseno. Taisyklės dėl Finansinio reglamento priėmimo numatytos Sutartyje.2010/0048 (APP)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatoma 2007–2013 m. daugiametė finansinė programaEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 312 straipsnį,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą[4],atsižvelgdama į Europos Parlamento pritarimą[5],spręsdama pagal specialią teisėkūros procedūrą,kadangi:(1) Nuo 1988 m. daugiametė finansinė programa ir susijusios nuostatos nustatomos tarpinstituciniuose susitarimuose. 2007–2013 m. daugiametė finansinė programa nustatyta 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstituciniu susitarimu dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo[6]. Atsižvelgiant į šią praktiką, Sutarties 312 straipsnyje numatyta, kad daugiametę finansinę programą reikia nustatyti reglamento forma. Todėl į reglamentą reikia įtraukti svarbias 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinio susitarimo nuostatas.(2) Todėl į reglamentą reikia įtraukti 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstituciniu susitarimu nustatytą daugiametę finansinę programą.(3) Finansinėje programoje turėtų būti nustatytos įsipareigojimų ir mokėjimų viršutinės ribos. Nustatant šias ribas reikėtų atsižvelgti į įsipareigojimų ir nuosavų išteklių viršutines ribas, nustatytas 2007 m. birželio 7 d. Tarybos sprendimu 2007/436/EB dėl Europos Bendrijų nuosavų išteklių sistemos[7]. Kiekvieniems metams nuo 2007 m. iki 2013 m. ir kiekvienai išlaidų kategorijai ar išlaidų subkategorijai reikėtų nustatyti išlaidų sumas įsipareigojimų asignavimų pavidalu. Bendros metų išlaidų sumos taip pat turėtų būti nustatytos kaip įsipareigojimų asignavimai ir mokėjimų asignavimai.(4) Specialios priemonės: Neatidėliotinos pagalbos rezervas, Solidarumo fondas, lankstumo priemonė ir Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondas, yra būtinos, kad Sąjunga galėtų reaguoti į konkrečias nenumatytas aplinkybes arba leisti finansavimą aiškiai nustatytoms išlaidoms padengti, kai jų negalima padengti pagal esamas vienos ar kelių išlaidų kategorijų viršutines ribas, kaip nustatyta finansinėje programoje. Todėl būtina numatyti galimybę tais atvejais, kai reikia panaudoti specialias priemones, į biudžeto įsipareigojimų asignavimus įrašyti sumas, viršijančias finansinėje programoje įrašytas viršutines ribas.(5) Finansinė programa turėtų būti nustatoma atsižvelgiant į 2004 m. kainas. Reikėtų nustatyti finansinės programos techninių patikslinimų taisykles, kad būtų galima galiojančiomis kainomis perskaičiuoti viršutines ribas ir likusias maržas.(6) Todėl finansinėje programoje neturėtų būti atsižvelgta į biudžeto punktus, kurie finansuojami numatytomis įplaukomis, kaip apibrėžta 2002 m. birželio 25 d. Tarybos reglamento (EB, Euratomas) Nr. 1605/2002 dėl Europos Bendrijų bendrajam biudžetui taikomo finansinio reglamento[8] 18 straipsnyje.(7) Dėl 1b išlaidų kategorijos „Sanglauda augimui ir užimtumui skatinti“ įsipareigojimų asignavimų viršutinės ribos ir metodologijos paketams pagal šalis nustatyti susitarta Europos Vadovų Taryboje 2005 m. gruodžio 15–16 d. Bendrojo vidaus produkto (toliau – BVP) įverčiai, panaudoti nacionaliniams paketams apskaičiuoti, pagrįsti 2005 m. balandžio mėn. paskelbta statistika, kaip nurodyta galutinio pirmininkaujančios valstybės narės pasiūlymo dėl 2007–2013 m. finansinės perspektyvos, pridėto prie 2005 m. gruodžio 15–16 d. susitikime priimtų Europos Vadovų Tarybos išvadų, 41 punkte. To dokumento 42 punkte nurodoma, kad 2010 m. paketą reikia patikslinti, jeigu faktinis bendras BVP augimas 2007–2009 m. skiriasi daugiau negu +/- 5 % nuo 2005 m. taikytos prognozės.(8) Reikėtų nustatyti kitais atvejais taikytinas taisykles, dėl kurių gali prireikti patikslinti finansinę programą. Šie patikslinimai gali būti susiję su biudžeto vykdymu, perviršiniu valstybės biudžeto deficitu, Sutarties peržiūra arba plėtra.(9) Reikia numatyti finansinės programos peržiūrą dėl nenumatytų aplinkybių, kai išlaidų negalima padengti dėl finansinėje programoje nustatytų viršutinių ribų. Peržiūros pasiūlyme Komisija turėtų išnagrinėti perskirstymo tarp išlaidų kategorijų mastą ir galimą vienos išlaidų kategorijos viršutinės ribos padidinimą kompensuoti kitos išlaidų kategorijos viršutinės ribos sumažinimu. Kad būtų galima reaguoti į nenumatytas aplinkybes, reikėtų užtikrinti finansinės programos lankstumą, nustatant galimybę finansinę programą pritaikyti per biudžetinę procedūrą ir neviršijant nenumatytoms išlaidoms nustatytos 0,03 % Sąjungos bendrųjų nacionalinių pajamų ribos.(10) Būtina numatyti bendrąsias tarpinstitucinio bendradarbiavimo dėl biudžetinės procedūros taisykles.(11) Tam, kad biudžetinė procedūra vyktų sklandžiai, būtina numatyti pagrindines bendros užsienio ir saugumo politikos išlaidų nustatymo biudžete taisykles ir bendrą sumą finansinės programos apimamu laikotarpiu.(12) Išsamios nuostatos dėl tarpinstitucinio bendradarbiavimo dėl biudžetinės procedūros ir dėl bendros užsienio ir saugumo politikos išlaidų nustatymo biudžete yra nustatytos 2010 m. [...] Tarpinstituciniame Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos susitarime dėl bendradarbiavimo biudžeto klausimais[9].(13) Komisija iki 2011 m. liepos mėn. turėtų pateikti naujos daugiametės finansinės programos pasiūlymą, kad institucijos galėtų iš anksto pakankamai prisitaikyti iki kitos finansinės programos įgyvendinimo pradžios. Šiuo reglamentu nustatyta finansinė programa turėtų būti toliau taikoma, jeigu nauja programa nebus priimta iki šiuo reglamentu nustatytos finansinės programos termino pabaigos,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnis Daugiametė finansinė programa2007–2013 m. daugiametė finansinė programa (toliau – finansinė programa) išdėstyta priede.2 straipsnis Finansinėje programoje nustatytų viršutinių ribų laikymasis1. Kiekviena iš finansinėje programoje numatytų absoliučių sumų yra metinė Europos Sąjungos bendrojo biudžeto išlaidų viršutinė riba. Europos Parlamentas, Taryba ir Komisija laikosi finansinėje programoje nustatytų metinių išlaidų viršutinių ribų per kiekvieną biudžetinę procedūrą ir vykdydamos tų metų biudžetą.2. Įsipareigojimų asignavimai gali būti įrašyti į biudžetą viršijant finansinėje programoje nustatytas atitinkamų išlaidų kategorijų viršutines ribas, kai reikia panaudoti Neatidėliotinos pagalbos rezervo, Solidarumo fondo, lankstumo priemonės ir Europos prisitaikymo prie globalizacijos padarinių fondo išteklius pagal Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2012/2002[10], Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1927/2006[11] ir 2010 m. [...] Tarpinstitucinį [...] susitarimą.3 straipsnis Nuosavų išteklių viršutinių ribų laikymasis1. Kiekvienais finansinėje programoje nurodytais metais dėl reikiamų bendrų mokėjimų asignavimų, juos kasmet patikslinus ir atsižvelgus į kitus patikslinimus ar pakeitimus, negali susidaryti toks nuosavų išteklių poreikis, kuris viršytų nuosavų išteklių viršutinę ribą, numatytą Sprendime 2007/436/EB, Euratomas.2. Prireikus finansinėje programoje nustatytos viršutinės ribos sumažinamos, kad būtų laikomasi Sprendime 2007/436/EB, Euratomas nustatytos viršutinės nuosavų išteklių ribos.4 straipsnis Techniniai patikslinimai1. Kiekvienais metais Komisija, prieš pradėdama biudžetinę n+1 metų procedūrą, techniškai patikslina finansinę programą:a) iš naujo įvertina įsipareigojimų asignavimų ir mokėjimų asignavimų viršutines ribas ir bendras sumas n+1 metų kainomis;b) apskaičiuoja galimą maržą pagal Sprendime 2007/436/EB, Euratomas nustatytą nuosavų išteklių viršutinę ribą.2. Komisija šiuos techninius patikslinimus atlieka remdamasi šio straipsnio 1 dalyje nurodytu fiksuotu 2 % metiniu defliatoriumi.3. Tokių šio straipsnio 1 dalyje nurodytų techninių patikslinimų rezultatai ir jais grindžiamos ekonominės prognozės pranešamos Europos Parlamentui ir Tarybai.4. Nereikia atlikti jokių tolesnių atitinkamų metų techninių patikslinimų nei tais pačiais metais, nei ex post koregavimų vėlesniais metais.5 straipsnis Socialinės politikos paketų patikslinimas1. Jeigu nustatoma, kad kurios nors valstybės narės sukauptas bendrasis vidaus produktas (BVP) 2007–2009 m. daugiau kaip +/- 5 % nukrypo nuo 2005 m. apskaičiuoto bendro BVP nustatant valstybių narių 2007–2013 m. sanglaudos politikos paketą, atlikdama 2011 m. techninį patikslinimą, Komisija patikslina sumas, paskirtas iš to laikotarpio lėšų konkrečios valstybės narės sanglaudai remti.2. Tokių šio straipsnio 1 dalyje nurodytų patikslinimų grynasis poveikis – teigiamas ar neigiamas – iš viso negali viršyti 3 mlrd. EUR. Jeigu grynasis poveikis yra teigiamas, papildomų išteklių suma negali viršyti nepanaudotų išlaidų sumos, atsižvelgiant į 2007–2010 m. 1b išlaidų subkategorijai taikomą viršutinę ribą.Reikiami patikslinimai paskirstomi lygiomis dalimis 2011–2013 m., todėl taip pat pakeičiamos atitinkamos finansinėje programoje nustatytos viršutinės ribos.6 straipsnisSu vykdymu susiję patikslinimaiKomisija, pranešdama Europos Parlamentui ir Tarybai apie finansinės programos techninių patikslinimų rezultatus, pateikia visus pasiūlymus dėl bendrų mokėjimų asignavimų patikslinimų, kuriuos ji, įvertinusi vykdymą, laiko būtinais, kad būtų užtikrintas tinkamas įsipareigojimų asignavimų vykdymas. Sprendimai dėl tų pasiūlymų priimami iki n metų gegužės 1 d.7 straipsnisPatikslinimai, susiję su perviršiniu valstybės biudžeto deficituJeigu dėl perviršinio valstybės biudžeto deficito procedūros panaikinamas Sanglaudos fondo biudžetinių įsipareigojimų sustabdymas, Komisijos pasiūlymu ir laikydamasi atitinkamų pagrindinio teisės akto nuostatų, Taryba priima sprendimą dėl sustabdytų įsipareigojimų perkėlimo į kitus metus. Sustabdyti n metų įsipareigojimai negali būti pakartotinai įtraukti į biudžetą vėlesniais negu n+2 metais.8 straipsnisFinansinės programos peržiūra1. Komisijos pasiūlymu finansinė programa, atsiradus nenumatytoms aplinkybėms, gali būti peržiūrėta laikantis Sprendime 2007/436/EB, Euratomas nustatytos nuosavų išteklių viršutinės ribos.2. Paprastai kiekvienas toks šio straipsnio 1 dalyje nurodytos peržiūros pasiūlymas turi būti pateiktas ir patvirtintas prieš pradedant atitinkamų metų arba pirmųjų iš kelerių susijusių metų biudžetinę procedūrą.3. Sprendimą dėl bet kokio finansinės programos pritaikymo neviršijant nenumatytoms išlaidoms nustatytos 0,03 % Sąjungos bendrųjų nacionalinių pajamų ribos per biudžetinę procedūrą gali kartu priimti Europos Parlamentas ir Taryba.4. Svarstant bet kokį pasiūlymą peržiūrėti finansinę programą, nagrinėjamas išlaidų perskirstymo tarp išlaidų kategorijos programų mastas, ypač įvertinus visus tikėtinai neišnaudotus asignavimus. Jeigu įmanoma, turėtų būti siekiama, kad nemaža sumos dalis, vertinant absoliučiąja verte ir naujai suplanuotų išlaidų procentine dalimi, neviršytų nustatytos tos išlaidų kategorijos viršutinės ribos.5. Bet kokiame pasiūlyme peržiūrėti finansinę programą nagrinėjamas vienos išlaidų kategorijos viršutinės ribos padidinimo kompensavimo kitos išlaidų kategorijos viršutinės ribos sumažinimu mastas.6. Atliekant bet kokią peržiūrą išlaikomas tinkamas įsipareigojimų ir mokėjimų santykis.9 straipsnisFinansinės programos patikslinimas Sutarties peržiūros atvejuJeigu įgyvendinant daugiametę finansinę programą Sutartis būtų peržiūrėta taip, kad peržiūra turėtų pasekmių biudžetui, daromi atitinkami finansinės programos pakeitimai.10 straipsnisFinansinės programos patikslinimas plėtros atvejuJeigu šios finansinės programos laikotarpiu į Sąjungą įstoja naujos valstybės narės, Komisijos pasiūlymu finansinė programa tikslinama taip, kad būtų atsižvelgta į išlaidas, atsiradusias dėl stojimo derybų rezultatų.11 straipsnisTarpinstitucinis bendradarbiavimas biudžetinės procedūros srityjeEuropos Parlamentas, Taryba ir Komisija (toliau – institucijos) imasi visų priemonių metinei biudžetinei procedūrai palengvinti.Institucijos sąžiningai bendradarbiauja per visą biudžetinę procedūrą derindamos savo pozicijas. Institucijos bendradarbiauja palaikydamos tinkamus tarpinstitucinius ryšius, kad stebėtų pažangą ir analizuotų suderinimo mastą per visus procedūros etapus.Institucijos užtikrina, kad būtų kuo labiau suderintas jų atitinkamas darbo kalendorius, kad procedūra vyktų darniai ir suderintai ir kad būtų priimtas galutinis biudžetas.Trišalis dialogas gali vykti visais procedūros etapais ir dalyvaujant įvairaus lygmens atstovams, priklausomai nuo tikėtinų diskusijų pobūdžio. Laikydamosi savo darbo tvarkos taisyklių, kiekviena institucija į kiekvieną posėdį skiria savo atstovus, apibrėžia įgaliojimus derybose ir laiku praneša kitoms institucijoms apie pasirengimą posėdžiams.12 straipsnis Bendros užsienio ir saugumo politikos finansavimasBendra bendros užsienio ir saugumo politikos (toliau – BUSP) veiklos išlaidų suma įrašoma į vieną biudžeto skyrių, pavadintą BUSP. Šia suma padengiamos realios numatomos reikmės, numatytos rengiant biudžeto projektą, remiantis Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai kasmet sudaromomis prognozėmis, ir paliekant pakankamą maržą nenumatytiems veiksmams. Į rezervą jokios lėšos negali būti įtraukiamos.2007–2013 m. laikotarpiu BUSP numatoma ne mažiau kaip 1 740 mln. EUR.13 straipsnis Finansinės programos nebuvimo pasekmėsIki 2011 m. liepos 1 d. Komisija pateikia pasiūlymą dėl naujos daugiametės finansinės programos.Jeigu iki 2013 m. gruodžio 31 d. nepriimamas joks Tarybos reglamentas, kuriuo nustatoma nauja daugiametė finansinė programa, galiojančioje finansinėje programoje nurodytos praėjusių metų viršutinės ribos ir kitos šio reglamento nuostatos taikomos toliau, kol bus priimtas reglamentas, kuriuo nustatoma nauja finansinė programa.Jeigu naujos valstybės narės į Sąjungą įstoja po 2013 m., prireikus išplėsta finansinė programa tikslinama, kad būtų atsižvelgta į stojimo derybų rezultatus.14 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta BriuselyjeTarybos varduPirmininkasPRIEDAS[pic][1] Tarpinstitucinis susitarimas dėl biudžetinės drausmės ir biudžetinės procedūros tobulinimo, kurį Parlamentas, Taryba ir Komisija pasirašė 1988 m. birželio 29 d. (OL L 185, 1988 7 15, p. 33).[2] 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos tarpinstitucinis susitarimas dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo (OL C 139, 2006 6 14, p. 1).[3] 2009 m. gruodžio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas, iš dalies keičiantis 2006 m. gegužės 17 d. Tarpinstitucinį susitarimą dėl biudžetinės drausmės ir patikimo finansų valdymo daugiametės finansinės programos atžvilgiu. Energetikos srities projektų finansavimas, atsižvelgiant į Europos ekonomikos atkūrimo planą (OL L 347, 2009 12 24, p. 26).[4] OL C , , p. .[5] OL C , , p. .[6] OL C 139, 2006 6 14, p. 1.[7] OL L 163, 2007 6 23, p. 17.[8] OL L 248, 2002 9 16, p. 1.[9] OL C...[10] OL L 311, 2002 11 14, p. 3.[11] OL L 406, 2006 12 30, p. 1.


type: caselaw

text:
 7.7.2007
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 155/11
 Acțiune introdusă la 20 aprilie 2007 — Comisia Comunităților Europene/Irlanda
 (Cauza C-211/07)
 (2007/C 155/21)
 Limba de procedură: engleza
 Părțile
 Reclamantă: Comisia Comunităților Europene (reprezentant: N. Yerrell, agent)
 Pârâtă: Irlanda
 Concluziile reclamantei
 —
 constatarea faptului că prin menținerea în vigoare a secțiunilor 5.2 și 5.3 din Motor Insurance Agreement din 31 mai 2004 și în special prin i) excluderea de la despăgubire a utilizatorilor de vehicule dacă niciunul dintre vehiculele implicate nu este asigurat și prin ii) limitarea dreptului la despăgubire în privința persoanelor dintr-un vehicul care nu este asigurat și care nu a provocat paguba sau vătămarea, Irlanda nu și-a îndeplinit obligațiile ce îi revin în temeiul Directivei 84/5/CEE a Consiliului din 30 decembrie 1983 privind apropierea legislațiilor statelor membre privind asigurarea de răspundere civilă pentru pagubele produse de autovehicule și în special al articolului 1 alineatul (4) al treilea paragraf din aceasta și
 —
 obligarea Irlandei la plata cheltuielilor de judecată.
 Motivele și principalele argumente
 Secțiunea 5.3 din Acordul între Minister of Transport și Motor Insurers' Bureau of Ireland din 31 mai 2004 (denumit în continuare „Acordul”) prevede excluderea de la despăgubire a tuturor conducătorilor de vehicule care nu sunt asigurate, indiferent dacă provoacă accidentul sau nu, și prin aceasta depășește sfera de aplicare a excluderii prevăzute de al treilea paragraf din articolul 1 alineatul (4) din directivă.
 În ceea ce privește situația pasagerilor care călătoresc în vehicule care nu sunt asigurate, secțiunea 5.2 din Acord prevede excluderea generală de la despăgubire în toate cazurile în care persoana vătămată „știa sau ar fi trebuit în mod rezonabil să știe că nu era în vigoare o poliță de asigurare aprobată”. Prin urmare, toți pasagerii din vehicule care nu sunt asigurate sunt tratați în mod identic, indiferent dacă aceștia călătoreau sau nu în vehiculul care a provocat paguba sau vătămarea. Acest fapt este în clară contradicție cu formularea celui de-al treilea paragraf din articolul 1 alineatul (4) din directivă, care face distincție în mod expres între cele două situații și limitează excluderea de la despăgubire la acele persoane (inclusiv conducătorul) din vehiculul care a provocat paguba sau vătămarea.