type: contracts

jurisdiction: EU

text:
26.5.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 138/1
 Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusą ir įsigaliojimo datą reikėtų pasitikrinti vėliausioje JT EEK būsenos dokumento TRANS/WP.29/343 versijoje, kuri pateikta:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Jungtinių Tautų Europos ekonomikos komisijos (JT EEK) Taisyklė Nr. 101. Vieningos tik vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara varomų lengvųjų automobilių patvirtinimo, atsižvelgiant į išmatuotą išmetamo anglies dioksido kiekį bei sunaudojamą degalų kiekį ir (arba) išmatuotą sunaudojamą elektros energijos kiekį bei elektrinę ridą, nuostatos ir tik elektrine jėgos pavara varomų M1 bei N1 kategorijų transporto priemonių patvirtinimo, atsižvelgiant į išmatuotą sunaudojamą elektros energijos kiekį bei elektrinę ridą, nuostatos
 Įtraukiamas visas galiojantis tekstas iki:
 01 serijos pakeitimų; įsigaliojimo data: 2010 m. gruodžio 9 d.
 TURINYS
 TAISYKLĖ
 1.
 Taikymo sritis
 2.
 Apibrėžtys
 3.
 Patvirtinimo paraiška
 4.
 Patvirtinimas
 5.
 Specifikacijos ir bandymai
 6.
 Patvirtinto tipo patvirtinimo keitimas ir išplėtimas
 7.
 Transporto priemonės tipo patvirtinimo išplėtimo sąlygos
 8.
 Specialiosios nuostatos
 9.
 Gamybos atitiktis
 10.
 Nuobaudos už gamybos neatitiktį
 11.
 Visiškas gamybos nutraukimas
 12.
 Už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir administracijos padalinių pavadinimai ir adresai
 PRIEDAI
 1 priedas.
 Pagrindinės vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės charakteristikos ir su bandymais susijusi informacija
 2 priedas.
 Pagrindinės vien elektros pavara varomos transporto priemonės charakteristikos ir su bandymais susijusi informacija
 3 priedas.
 Pagrindinės hibridine elektrine jėgos pavara varomos transporto priemonės charakteristikos ir su bandymais susijusi informacija
 4 priedas.
 Pranešimas dėl transporto priemonių tipo patvirtinimo ar išplėtimo, ar atsisakymo suteikti patvirtinimą, ar patvirtinimo panaikinimo, ar visiško gamybos nutraukimo pagal Taisyklę Nr. 101
 5 priedas.
 Patvirtinimo ženklų išdėstymas
 6 priedas.
 Vien vidaus degimo varikliu varomų transporto priemonių išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio matavimo metodas
 7 priedas.
 Vien elektrine pavara varomų transporto priemonių sunaudojamo elektros energijos kiekio matavimo metodas
 Priedėlis.
 Vien elektrine pavara varomų transporto priemonių bendrosios važiavimo galios nustatymas ir dinamometro kalibravimas
 8 priedas.
 Hibridine elektrine pavara varomų transporto priemonių išmetamo anglies dioksido, sunaudojamo degalų kiekio ir sunaudojamo elektros energijos kiekio matavimo metodas
 1 priedėlis.
 OVC HEV elektros energijos ir (arba) galios akumuliavimo įtaiso įkrovos būsenos (SOC) profilis
 2 priedėlis.
 OVC ir NOVC HEV akumuliatoriaus elektros energijos likučio matavimo metodas
 9 priedas.
 Vien elektrine jėgos pavara arba hibridine elektrine jėgos pavara varomų transporto priemonių elektrinės ridos ir hibridine elektrine jėgos pavara varomų transporto priemonių OVC rida
 10 priedas.
 Transporto priemonių su periodiškai regeneruojama sistema išmetamų teršalų bandymo metodas
 1. TAIKYMO SRITIS
 Ši taisyklė taikoma M1 ir N1
 (1) kategorijų transporto priemonėms atsižvelgiant į:
 a)
 vien vidaus degimo varikliu varomų arba hibridine elektrine jėgos pavara varomų transporto priemonių išmatuotą išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekį ir sunaudojamą degalų kiekį ir (arba) išmatuotą sunaudojamą elektros energijos kiekį ir elektrinę ridą ir
 b)
 į vien elektrine pavara varomų transporto priemonių išmatuotą sunaudojamą elektros energijos kiekį ir elektrinę ridą.
 Ji netaikoma N1 kategorijos transporto priemonėms, jeigu:
 a)
 šio tipo transporto priemonėse įmontuoto variklio tipas patvirtintas pagal Taisyklę Nr. 49 ir
 b)
 gamintojo per metus pasaulyje pagaminamas N1 kategorijos transporto priemonių kiekis yra mažesnis nei 2 000 vienetų.
 2. APIBRĖŽTYS
 Šioje taisyklėje:
 2.1.
 Transporto priemonės patvirtinimas – tai transporto priemonės tipo patvirtinimas, atsižvelgiant į išmatuotąjį sunaudojamą energijos kiekį (degalų ar elektros energijos).
 2.2.
 Transporto priemonės tipas – kategorija variklinių transporto priemonių, kurios nesiskiria tokiais esminiais aspektais kaip kėbulas, jėgos pavara, transmisija, varomasis akumuliatorius (jei yra), padangos ir nepakrautos transporto priemonės masė.
 2.3.
 Nepakrautos transporto priemonės masė – važiuoti parengtos transporto priemonės masė be įgulos, keleivių ir krovinio, tačiau su pilnu degalų baku (jei jis yra), aušinimo skysčiu, aptarnavimo ir varomuoju akumuliatoriumi, alyva, įmontuotuoju įkrovikliu, nešiojamuoju įkrovikliu, įrankiais ir atsarginiu ratu, kurie reikalingi nagrinėjamai transporto priemonei ir numatyti jos gamintojo.
 2.4.
 Standartinė masė – nepakrautos transporto priemonės masė, padidinta vienodu 100 kg dydžiu.
 2.5.
 Didžiausioji masė – gamintojo nurodyta techniškai leidžiama didžiausioji masė (ši masė gali būti didesnė už nacionalinės administracijos leidžiamą didžiausiąją masę).
 2.6.
 Atliekant bandymą naudotina masė – vien elektrinių transporto priemonių masė, kuri M1 kategorijos transporto priemonėms reiškia standartinę masę, o N1 kategorijos transporto priemonėms – nepakrautos transporto priemonės masę, sudėtą su puse viso krovinio.
 2.7.
 Sunkvežimis – N1 kategorijos variklinė transporto priemonė, sukonstruota ir suprojektuota išimtinai arba daugiausia kroviniams vežti.
 2.8.
 Furgonas – sunkvežimis su kabina, integruota į kėbulą.
 2.9.
 Šaltojo užvedimo įtaisas – įrenginys, kuriuo laikinai sodrinamas oro ir degalų mišinys variklyje, kad jį būtų galima lengviau užvesti.
 2.10.
 Pagalbinė užvedimo priemonė – įtaisas, kuris padeda užvesti variklį nesodrinant oro ir degalų mišinio, pvz., kaitinimo žvakė, įpurškimo paskuba ir kt.
 2.11.
 Jėgos pavara – energijos akumuliavimo įtaiso (-ų), energijos keitiklio (-ių) ir pavaros (-ų) sistema, kuri sukauptą energiją paverčia mechanine ratams perduodama energija, skirta transporto priemonei varyti.
 2.12.
 Transporto priemonė su vidaus degimo varikliu – transporto priemonė, varoma vien vidaus degimo varikliu.
 2.13.
 Elektrinė jėgos pavara – sistema, susidedanti iš vieno ar kelių elektros energijos akumuliavimo įtaisų (pvz., akumuliatoriaus, elektromechaninio smagračio ar superkondensatoriaus), vieno ar kelių elektros srovės kondicionavimo įtaisų ir vienos ar kelių elektros mašinų, kurios akumuliuotą elektros energiją pakeičia mechanine ratams perduodama energija, skirta transporto priemonei varyti.
 2.14.
 Elektrinė transporto priemonė – transporto priemonė, varoma vien elektrine jėgos pavara.
 2.15.
 Hibridinė jėgos pavara jėgos pavara, turinti bent du skirtingus energijos keitiklius ir dvi skirtingas energijos akumuliavimo sistemas (įmontuotas transporto priemonėje), skirtas transporto priemonei varyti.
 2.15.1. Hibridinė elektrinė jėgos pavara– tai jėgos pavara, kuri mechaninei varomajai traukai energiją gauna iš nurodytų transporto priemonėje esančių akumuliuotos energijos (jėgos) šaltinių:
 naudojamų degalų,
 elektros energijos ir (arba) galios akumuliavimo įtaiso (pvz., akumuliatoriaus, kondensatoriaus, smagračio / generatoriaus, ...).
 2.16.
 OVC rida: bendras atstumas, nuvažiuotas per užbaigtus kombinuotuosius ciklus, kol neišnaudojama iš išoriškai įkrauto akumuliatoriaus (arba kito energijos akumuliavimo įtaiso) gauta energija, išmatuotas pagal 9 priede aprašytą procedūrą.
 2.17.
 Hibridinė transporto priemonė (HV) – hibridine jėgos pavara varoma transporto priemonė.
 2.17.1. Hibridinė elektrinė transporto priemonė (HEV)– hibridine elektrine jėgos pavara varoma transporto priemonė.
 2.18.
 Elektrinė rida – pagal 9 priede aprašytą metodiką matuojamas atstumas, kurį vien elektrine jėgos pavara arba hibridine elektrine jėgos pavara, kai įkraunama ne transporto priemonėje, varomos transporto priemonės gali nuvažiuoti varomos elektra iš visiškai įkrauto akumuliatoriaus (ar kito elektros energijos akumuliavimo įtaiso).
 2.19.
 Periodiškai regeneruojama sistema – išmetamų teršalų kiekį mažinantis įtaisas (pvz., deginių filtras katalizatorius, kietųjų dalelių gaudyklė), kuriam būtinas periodiškas regeneracijos procesas įprastai naudojamai transporto priemonei nuvažiavus mažiau kaip 4 000 km. Jei atliekant I tipo bandymą išmetamų teršalų kiekį mažinančio įtaiso regeneravimas buvo atliktas bent kartą ir jis bent kartą buvo regeneruotas per transporto priemonės parengimo ciklą, jis laikomas nuolat regeneruojama sistema, kuriai nebūtina specialioji bandymo metodika. 10 priedas netaikomas nepertraukiamai regeneruojamoms sistemoms.
 Gamintojo prašymu periodiškai regeneruojamoms sistemoms skirta bandymų metodika regeneruojamam įtaisui netaikoma, jei gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia duomenis, kad per tuos ciklus, per kuriuos vykdoma regeneracija, išmetamas CO2 kiekis neviršija deklaruotos vertės daugiau kaip 4 %, ir tam pritaria technikos tarnyba.
 3. PATVIRTINIMO PARAIŠKA
 3.1. Paraišką patvirtinti transporto priemonės tipą, atsižvelgiant į išmatuotą išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekį ir sunaudojamą degalų kiekį ir (arba) sunaudojamą elektros energijos kiekį bei elektrinę ridą, pateikia transporto priemonės gamintojas arba jo tinkamai įgaliotas atstovas.
 3.2. Kartu su ja pateikiami trys toliau minimų dokumentų egzemplioriai ir šie duomenys:
 3.2.1.
 esminių transporto priemonės charakteristikų aprašas, apimantis visus 1, 2 arba 3 prieduose (atsižvelgiant į jėgos pavaros tipą) nurodytus duomenis. Už bandymus atsakingos technikos tarnybos arba gamintojo prašymu gali būti atsižvelgiama į papildomą techninę informaciją, skirtą konkrečioms ypač mažai degalų vartojančioms transporto priemonėms;
 3.2.2.
 pagrindinių transporto priemonės savybių, įskaitant nurodytąsias 4 priede, aprašas.
 3.3. Už patvirtinimo bandymus atsakingoms technikos tarnyboms pateikiama transporto priemonė, atitinkanti tipą, kuris turi būti patvirtintas. Jeigu tai M1 bei N1 kategorijų transporto priemonės, kurių tipas atsižvelgiant į jų išmetamą teršalų kiekį patvirtintas pagal Taisyklę Nr. 83, per bandymą technikos tarnyba patikrina, ar ši transporto priemonė, jeigu ji varoma vien vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara, atitinka tam tipui pagal Taisyklės Nr. 83 aprašą taikomas ribines vertes.
 3.4. Kompetentinga institucija suteikia transporto priemonės tipo patvirtinimą tik patikrinusi, ar taikomos reikiamos nuostatos, būtinos veiksmingam produkcijos atitikties patikrinimui užtikrinti.
 4. PATVIRTINIMAS
 4.1. Jei patvirtintino tipo pagal šią taisyklę pateiktos transporto priemonės išmetamas anglies dioksido (CO2), sunaudojamas degalų kiekis ir (arba) sunaudojamas elektros energijos kiekis bei elektrinė rida buvo išmatuoti pagal 5 pastraipoje nustatytas sąlygas, šiam transporto priemonės tipui suteikiamas patvirtinimas.
 4.2. Kiekvienam patvirtintam tipui suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmieji jo skaitmenys (šiuo metu 01) rodo pakeitimų, į kuriuos įtraukiami patys naujausi patvirtinimo išdavimo metu padaryti pagrindiniai techniniai taisyklės pakeitimai, eilės numerį. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti kitam transporto priemonės tipui to paties numerio.
 4.3. Apie pagal šią taisyklę išduotą patvirtinimą, patvirtinimo galiojimo pratęsimą arba atsisakymą patvirtinti tam tikrą transporto priemonės tipą turi būti pranešta šią taisyklę taikančioms susitarimo šalims šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančia forma.
 4.4. Ant kiekvienos transporto priemonės, atitinkančios pagal šią taisyklę patvirtintą transporto priemonės tipą, pastebimoje ir lengvai pasiekiamoje vietoje, nurodytoje patvirtinimo formoje, pritvirtinamas ryškus tarptautinis patvirtinimo žymuo, kuris susideda iš:
 4.4.1.
 apskritimo, kurio viduryje įrašyta raidė E, o po jos – patvirtinimą išdavusios šalies skiriamasis numeris (2);
 4.4.2.
 4.4.1 punkte nurodyto apskritimo dešinėje pusėje įrašyto šios taisyklės numerio, po kurio rašoma raidė R, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris.
 4.5. Jei transporto priemonė atitinka pagal vieną ar daugiau prie susitarimo pridėtų taisyklių patvirtintą transporto priemonės tipą, pagal šią taisyklę patvirtinimą išdavusioje šalyje 4.4.1 punkte nurodyto ženklo galima nekartoti; tokiu atveju taisyklės numeris ir pagal visas taisykles, pagal kurias buvo išduoti patvirtinimai, suteikti patvirtinimo numeriai pagal šią taisyklę patvirtinimą išdavusioje šalyje surašomi į skiltis dešinėje 4.4.1 punkte aprašyto ženklo pusėje.
 4.6. Patvirtinimo žymuo turi būti lengvai įskaitomas ir neištrinamas.
 4.7. Patvirtinimo žymuo rašomas šalia arba ant gamintojo pritvirtintos transporto priemonės duomenų plokštelės.
 4.8. Šios taisyklės 5 priede pateikta patvirtinimo žymens išdėstymo pavyzdžių.
 5. SPECIFIKACIJOS IR BANDYMAI
 5.1. Bendrieji dalykai
 Poveikį išmetamo CO2 kiekiui ir sunaudojamam degalų kiekiui galinčios turėti sudedamosios dalys turi būti suprojektuotos, sukonstruotos ir surinktos taip, kad įprastai naudojama transporto priemonė atitiktų šios taisyklės nuostatas net ir veikiama vibracijos.
 5.2. Vien vidaus degimo varikliu varomų transporto priemonių bandymų aprašas
 5.2.1. Išmetamas CO2 kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis matuojami pagal 6 priede aprašytą bandymų metodiką. Jeigu transporto priemonės nepasiekia reikiamo bandymo ciklo pagreičio arba didžiausio variklio sukimosi dažnio, akceleratoriaus pedalas turi likti visiškai nuspaustas, kol vėl nebus pasiekta reikiama eksploatavimo kreivė. Bandymų ataskaitoje turi būti nurodyti nuokrypiai nuo bandymų ciklo.
 5.2.2. Matuojant išmetamą CO2 kiekį bandymo rezultatas turi būti išreikštas gramais kilometrui (g/km), suapvalinus iki artimiausio viso skaičiaus.
 5.2.3. Sunaudojamas degalų kiekis turi būti išreikštas l/100 km (jei tai benzinas, SND ar dyzelinas) arba m3/100 km (jei tai GD) ir apskaičiuojamas taikant 6 priedo 1.4.3 punkte aprašytą anglies kiekio balanso metodą pagal išmatuotąjį išmetamo CO2 ir kitų anglies turinčių teršalų (CO ir HC) kiekį. Rezultatai suapvalinami dešimtųjų dalių tikslumu.
 5.2.4. Skaičiuojant 5.2.3 punkte nurodytus rezultatus sunaudojamas degalų kiekis išreiškiamas atitinkamais vienetais ir atsižvelgiama į šias degalų savybes:
 a)
 tankis: bandymo degalų atveju matuojamas pagal ISO 3675 arba jam lygiavertį metodą. Jei tai benzinas, dyzelinas, biodyzelinas ir etanolis (E85), taikoma 15 °C temperatūroje išmatuota tankio vertė; jei tai SND ir gamtinės dujos / biometanas, taikomas standartinis tankis, lygus:
 SND atveju – 0,538 kg/l;
 GD atveju – 0,654 kg/m3
 (3);
 b)
 vandenilio ir anglies santykis: taikomos fiksuotos vertės, lygios:
 benzino atveju – C1H1,89O0,016;
 dyzelino atveju – C1H1,86O0,005;
 SND (suskystintų naftos dujų atveju) – C1H2,525;
 GD (gamtinių dujų) ir biometano atveju – CH4;
 etanolio (E85) atveju – C1H2,74O0,385.
 5.3. Vien elektrine jėgos pavara varomų transporto priemonių bandymų aprašas
 5.3.1. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka sunaudojamo elektros energijos kiekio matavimą pagal šios taisyklės 7 priede aprašytą metodą ir bandymo ciklą.
 5.3.2. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka transporto priemonės elektrinės ridos matavimą pagal šios taisyklės 9 priede aprašytą metodą.
 Tik šiuo metodu išmatuota elektrinė rida gali būti nurodoma reklaminėje prekybos medžiagoje.
 5.3.3. Sunaudojamas elektros energijos kiekis turi būti nurodytas vatvalandėmis kilometrui (Wh/km), o ridos – kilometrais, abu dydžius suapvalinus iki artimiausio viso skaičiaus.
 5.4. Hibridine jėgos pavara varomų transporto priemonių bandymų aprašas
 5.4.1. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo elektros energijos kiekio matavimą pagal 8 priede aprašytą bandymo metodą.
 5.4.2. Išmetamo CO2 kiekio bandymo rezultatai turi būti išreikšti gramais kilometrui (g/km), suapvalinus vienetų tikslumu.
 5.4.3. Sunaudojamas degalų kiekis turi būti išreikštas l/100 km (jei tai benzinas, SND ar dyzelinas) arba m3/100 km (jei tai GD) ir apskaičiuojamas taikant 6 priedo 1.4.3 punkte aprašytą anglies kiekio balanso metodą pagal išmatuotąjį išmetamo CO2 ir kitų anglies turinčių teršalų (CO ir HC) kiekį. Rezultatai suapvalinami dešimtųjų dalių tikslumu.
 5.4.4. Atliekant 5.4.3 punkte minėtus skaičiavimus galioja 5.2.4 punkto nuostatos ir vertės.
 5.4.5. Jei skaičiuojama, sunaudojamo elektros energijos kiekio rezultatas turi būti išreikštas vatvalandėmis kilometrui (Wh/km), suapvalinus vienetų tikslumu.
 5.4.6. Už bandymus atsakinga technikos tarnyba atlieka transporto priemonės elektrinės ridos matavimą pagal šios taisyklės 9 priede aprašytą metodą. Rezultatas turi būti išreikštas kilometrais, suapvalinus vienetų tikslumu.
 Tik šiuo metodu išmatuota elektrinė rida gali būti nurodoma reklaminėje prekybos medžiagoje ir taikoma 8 priedo skaičiavimuose.
 5.5. Rezultatų aiškinimas
 5.5.1. Jei technikos tarnybos išmatuota vertė neviršija deklaruotos vertės daugiau kaip 4 %, išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo elektros energijos kiekio tipo patvirtinimo verte laikoma gamintojo deklaruota vertė. Išmatuotoji vertė gali būti neribotai mažesnė.
 Jei transporto priemonė yra varoma vien vidaus degimo varikliu ir turi įrengtas periodiškai regeneruojamas sistemas, apibrėžtas 2.19 poskyryje, rezultatai dauginami iš 10 priede nurodyto koeficiento Ki ir tik tada lyginami su deklaruota verte.
 5.5.2. Jei išmatuotoji išmetamo CO2 kiekio ar sunaudojamo elektros energijos kiekio vertė viršija gamintojo deklaruotą išmetamo CO2 kiekio ar sunaudojamo elektros energijos kiekio vertę daugiau kaip 4 %, su ta pačia transporto priemone atliekamas dar vienas bandymas.
 Jei dviejų bandymų rezultatų vidurkis neviršija gamintojo deklaruotos vertės daugiau kaip 4 %, tipo patvirtinimo verte laikoma gamintojo deklaruota vertė.
 5.5.3. Jei vidurkis vis tiek viršija deklaruotą vertę daugiau kaip 4 %, su ta pačia transporto priemone atliekamas paskutinis bandymas. Tipo patvirtinimo verte laikomas trijų bandymų rezultatų vidurkis.
 6. PATVIRTINTO TIPO PATVIRTINIMO KEITIMAS IR IŠPLĖTIMAS
 6.1. Apie kiekvieną patvirtinto tipo keitimą turi būti pranešta tipą patvirtinusiam administracijos padaliniui. Tada padalinys gali:
 6.1.1.
 laikyti, kad pakeitimai greičiausiai neturės pastebimo neigiamo poveikio išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo degalų ar elektros energijos kiekio vertėms ir kad tokiu atveju pradinis patvirtinimas galioja pakeisto tipo transporto priemonei, arba
 6.1.2.
 reikalauti, kad už bandymus atsakinga technikos tarnyba atliktų papildomus bandymus pagal šios taisyklės 7 skyriaus sąlygas ir pateiktų naują ataskaitą.
 6.2. Apie pritarimą patvirtinimui arba atsisakymą jį suteikti, apibrėžiant pakeitimus, šią taisyklę taikančioms 1958 m. susitarimo šalims turi būti pranešta 4.3 poskyryje aprašyta tvarka.
 6.3. Patvirtinimo išplėtimą suteikianti kompetentinga institucija tokiam patvirtinimo išplėtimui suteikia serijos numerį ir šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančia pranešimo forma informuoja kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. susitarimo šalis.
 7. TRANSPORTO PRIEMONĖS TIPO PATVIRTINIMO IŠPLĖTIMO SĄLYGOS
 7.1. Vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės, išskyrus transporto priemones, kuriose įrengta periodiškai regeneruojama išmetamų teršalų kontrolės sistema
 Jei technikos tarnybos išmatuotas išmetamo CO2 kiekis neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju, tipo patvirtinimas gali būti išplėstas, kad aprėptų to paties tipo transporto priemones ar kito tipo transporto priemones, kurių skiriasi šios 4 priede nurodytos charakteristikos:
 7.1.1.
 standartinė masė;
 7.1.2.
 didžiausia leidžiama masė;
 7.1.3.
 kėbulo tipas:
 a)
 M1 kategorijos atveju: sedanas, hečbekas, universalas, kupė, kabrioletas, daugiafunkcė transporto priemonė (4);
 b)
 N1 kategorijos atveju: sunkvežimis, furgonas.
 7.1.4.
 bendras perdavimo skaičius;
 7.1.5.
 variklio įranga ir priedai.
 7.2. Vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės su periodiškai regeneruojama išmetamų teršalų kontrolės sistema
 Jei technikos tarnybos išmatuotas išmetamo CO2 kiekis neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju ir taikomas tas pats koeficientas Ki, tipo patvirtinimas gali būti išplėstas, kad aprėptų to paties tipo transporto priemones ar kito tipo transporto priemones, kurios skiriasi 4 priede nurodytomis charakteristikomis, paminėtomis 7.1.1–7.1.5 punktuose, tačiau tos charakteristikos neviršija 10 priede nurodytų šeimos charakteristikų verčių.
 Tipo patvirtinimo galiojimas gali būti pratęstas apimant ir to paties tipo, bet skirtingo koeficiento Ki transporto priemones, jei perskaičiuotoji technikos tarnybos išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertė neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju.
 7.3. Tik elektros pavara varomos transporto priemonės
 Patvirtinimo išplėtimas gali būti suteiktas pritarus už bandymus atsakingai technikos tarnybai.
 7.4. Hibridine elektros pavara varomos transporto priemonės
 Jei technikos tarnybos išmatuotas išmetamo CO2 kiekis ir sunaudojamas elektros energijos kiekis neviršija patvirtintos vertės daugiau kaip 4 % M1 kategorijos transporto priemonių atveju ir 6 % N1 kategorijos transporto priemonių atveju, tipo patvirtinimas gali būti išplėstas, kad aprėptų to paties tipo transporto priemones ar kito tipo transporto priemones, kurių skiriasi šios 4 priede nurodytos charakteristikos.
 7.4.1.
 Standartinė masė.
 7.4.2.
 Didžiausia leidžiama masė.
 7.4.3.
 Kėbulo tipas:
 a)
 M1 kategorijos atveju: sedanas, hečbekas, universalas, kupė, kabrioletas, daugiafunkcė transporto priemonė (5);
 b)
 N1 kategorijos atveju: sunkvežimis, furgonas.
 7.4.4.
 Pasikeitus kurioms nors kitoms charakteristikoms patvirtinimo galiojimo pratęsimas gali būti suteiktas pritarus už bandymus atsakingai technikos tarnybai.
 7.5. N1 kategorijos transporto priemonių patvirtinimo išplėtimas, kad aprėptų tos šeimos transporto priemones, jeigu jos varomos vien vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara
 7.5.1. N1 kategorijos transporto priemonių, kurios pagal 7.6.2 punkte nustatytą procedūrą patvirtintos kaip priklausančios vienai transporto priemonių šeimai, patvirtinimas gali būtų išplėstas, kad aprėptų tos pačios šeimos transporto priemones tik jeigu technikos tarnybos apskaičiavimu naujos transporto priemonės sunaudojamas degalų kiekis neviršija tos šeimos transporto priemonėms nustatyto sunaudojamo degalų kiekio.
 Patvirtinimai taip pat gali būti išplėsti, kad aprėptų šias transporto priemones:
 a)
 kurių masė yra ne daugiau kaip 110 kg didesnė už tai šeimai priskiriamos išbandytos transporto priemonės masę, jeigu tų transporto priemonių masė yra ne daugiau kaip 220 kg didesnė už lengviausią tos šeimos transporto priemonę;
 b)
 kurių bendras pavaros perdavimo skaičius mažesnis negu tai šeimai priskiriamos išbandytos transporto priemonės vien tik dėl pakeisto padangų dydžio ir
 c)
 kurios visais kitais požiūriais atitinka tos šeimos transporto priemonių charakteristikas.
 7.5.2. N1 kategorijos transporto priemonių, kurios pagal 7.6.3 punkte nustatytą procedūrą patvirtintos kaip priklausančios vienai transporto priemonių šeimai, patvirtinimas gali būtų išplėstas, kad aprėptų tos pačios šeimos transporto priemones neatliekant papildomų bandymų tik jeigu technikos tarnybos apskaičiavimu naujos transporto priemonės sunaudojamas degalų kiekis neviršija degalų sunaudojimo ribų, nustatytų dviem – mažiausiai ir daugiausiai degalų sunaudojančioms – tos šeimos transporto priemonėms.
 7.6. Tos pačios šeimos N1 kategorijos transporto priemonių patvirtinimas, jeigu jos varomos vien vidaus degimo varikliu arba hibridine elektrine jėgos pavara
 Gali būti patvirtinamos tos pačios šeimos N1 kategorijos transporto priemonės, kaip apibrėžta 7.6.1 punkte, taikant vieną iš dviejų 7.6.2 ir 7.6.3 punktuose aprašytų pakaitinių metodų.
 7.6.1. Taikant šią taisyklę N1 transporto priemones galima priskirti vienai šeimai, jeigu šie parametrai yra identiški arba neviršija nustatytų ribų:
 7.6.1.1.
 Identiški parametrai:
 a)
 gamintojas ir tipas, kaip apibrėžta 4 priedo 2 punkte;
 b)
 variklio darbinis tūris;
 c)
 teršalų išmetimo kontrolės sistemos tipas;
 d)
 degalų sistemos tipas, kaip apibrėžta 4 priedo 6.7.2 punkte.
 7.6.1.2.
 Toliau išvardyti parametrai turi atitikti šias nustatytas ribas:
 a)
 4 priedo 6.10.3 punkte nustatytas bendras pavaros perdavimo skaičius (gali būti ne daugiau kaip 8 % didesnis nei mažiausias);
 b)
 standartinė masė (ne daugiau kaip 220 kg mažesnė už didžiausiąją);
 c)
 priekinė dalis (ne daugiau kaip 15 % mažesnė už didžiausią vertę);
 d)
 variklio galia (ne daugiau kaip 10 % mažesnė už didžiausią vertę).
 7.6.2. Transporto priemonės šeima, kaip apibrėžta 7.6.1 punkte, gali būti patvirtinta remiantis visoms tos šeimos transporto priemonėms būdingais duomenimis apie išmetamą CO2 dujų ir sunaudojamą degalų kiekį. Technikos tarnyba bandymui turi atrinkti tokią tos šeimos transporto priemonę, kurios, technikos tarnybos požiūriu, išmetamas CO2 kiekis yra didžiausias. Matavimai atliekami taip, kaip aprašyta 5 poskyryje ir 6 priede, o taikant 5.5 poskyryje aprašytą metodą gauti rezultatai naudojami kaip tipo patvirtinimo vertės, būdingos visoms tos šeimos transporto priemonėms.
 7.6.3. Transporto priemonės, priskirtos vienai šeimai, kaip apibrėžta 7.6.1 punkte, gali būti patvirtinamos pagal atskirus duomenis apie kiekvienos tos šeimos transporto priemonės išmetamą CO2 ir sunaudojamą degalų kiekį. Technikos tarnyba atrenka bandymui dvi transporto priemones, iš kurių, jos požiūriu, vienos išmetamas CO2 kiekis yra didžiausias, o kitos – mažiausias. Matavimai atliekami taip, kaip aprašyta 5 poskyryje ir 6 priede. Jei gamintojo duomenys apie šias dvi transporto priemones atitinka 5.5 poskyryje nurodytas leidžiamojo nuokrypio ribas, gamintojo nurodyti visų tos šeimos transporto priemonių išmetamo CO2 kiekiai gali būti naudojami kaip tipo patvirtinimo vertės. Jei gamintojo duomenys neatitinka leidžiamojo nuokrypio ribų, taikant 5.5 poskyryje aprašytą metodą gauti rezultatai naudojami kaip tipo patvirtinimo vertės, o technikos tarnyba atrenka pakankamą kitų tos šeimos transporto priemonių skaičių papildomiems bandymams.
 8. SPECIALIOSIOS NUOSTATOS
 Ateityje gali atsirasti transporto priemonių, kuriose bus pritaikytos specialiosios ekonomiškumą didinančios technologijos, kurioms galėtų būti taikomos papildomos bandymų programos. Jos būtų nustatytos vėliau, pareikalavus gamintojui, pageidaujančiam įrodyti savo sprendimo privalumus.
 9. GAMYBOS ATITIKTIS
 9.1. Pagal šią taisyklę patvirtintos transporto priemonės turi būti gaminamos taip, kad atitiktų patvirtintą transporto priemonių tipą.
 9.2. Norint patikrinti, ar laikomasi 9.1 poskyryje nustatytos sąlygos, turi būti atliekami reikiami gamybos patikrinimai.
 9.3. Vien vidaus degimo varikliu varomos transporto priemonės
 9.3.1. Paprastai produkcijos atitikčiai atsižvelgiant į transporto priemonių išmetamą CO2 kiekį užtikrinti skirtos priemonės tikrinamos remiantis šios taisyklės 4 priede nurodytą formą atitinkančiame tipo patvirtinimo pažymėjime pateiktu aprašu.
 Gamybos atitikties kontrolė grindžiama kompetentingos institucijos atliekamu gamintojo audito tvarkos, skirtos užtikrinti transporto priemonės atitiktį atsižvelgiant į išmetamą CO2 kiekį, įvertinimu.
 Jei institucijai nepriimtinas gamintojo audito tvarkos standartas, ji gali pareikalauti atlikti gaminamų transporto priemonių patikros bandymus.
 9.3.1.1. Jei turi būti matuojamas tokio tipo transporto priemonių, kurių tipo patvirtinimo galiojimas buvo pratęstas vieną ar kelis kartus, išmetamas CO2 kiekis, bandymai atliekami su transporto priemone (-ėmis), esama (-omis) bandymo metu (pirmajame dokumente ar paskesniuose patvirtinimo galiojimo pratęsimuose aprašyta (-os) transporto priemonė (-ės)).
 9.3.1.1.1. Transporto priemonės atitikties atsižvelgiant į CO2 bandymas.
 9.3.1.1.1.1.
 Iš serijos atsitiktinai atrenkamos trys transporto priemonės ir išbandomos taikant 6 priede aprašytą metodiką.
 9.3.1.1.1.2.
 Jei institucijai priimtinas gamintojo taikomas produkcijos standarto nuokrypis, bandymai atliekami pagal 9.3.2 punktą.
 Jei institucijai nepriimtinas gamintojo taikomas produkcijos standarto nuokrypis, bandymai atliekami pagal 9.3.3 punktą.
 9.3.1.1.1.3.
 Remiantis bandymais su trimis atrinktomis transporto priemonėmis, serijos produkcija laikoma atitinkančia arba neatitinkančia reikalavimus, kai pagal CO2 duomenis, taikant bandymo kriterijus iš atitinkamos lentelės, priimamas teigiamas arba neigiamas sprendimas.
 Jei pagal CO2 duomenis teigiamas arba neigiamas sprendimas nepriimamas, atliekamas bandymas su dar viena transporto priemone (žr. 1 paveikslą).
 9.3.1.1.1.4.
 Jei tai yra periodiškai regeneruojamos sistemos, apibrėžtos 2.19 punkte, rezultatai dauginami iš koeficiento Ki, gauto 10 priede nurodyta tvarka suteikiant tipo patvirtinimą.
 Gamintojo prašymu bandymai gali būti atliekami iškart pabaigus regeneravimą.
 1 paveikslas
 9.3.1.1.2. Nepaisant 6 priedo reikalavimų, bandymai atliekami su dar nevažinėtomis transporto priemonėmis.
 9.3.1.1.2.1.
 Tačiau gamintojo prašymu bandymai atliekami su transporto priemonėmis, kurios jau įvažinėtos (jų rida ne didesnė nei 15 000 km).
 Tokiu atveju įvažinėjimo procedūrą atlieka gamintojas, kuris įsipareigoja niekaip nereguliuoti tų transporto priemonių.
 9.3.1.1.2.2.
 Jei gamintojas paprašo atlikti įvažinėjimo procedūrą (x km, čia x ≤ 15 000 km), ji gali būti atliekama taip:
 matuojamas pirmosios transporto priemonės (kuri gali būti tipo patvirtinimo transporto priemonė) išmetamas CO2 kiekis, kai jos rida yra 0 kilometrų, ir jai nuvažiavus x kilometrų;
 Išmetamų teršalų padidėjimo nuo nulio iki x km koeficientas (EC) apskaičiuojamas taip:
 EC vertė gali būti mažesnė kaip 1.
 Paskesnėms transporto priemonėms įvažinėjimo procedūra netaikoma, tačiau jų išmetamų teršalų kiekis, kai transporto priemonės rida yra 0 kilometrų, perskaičiuojamas padauginant iš padidėjimo koeficiento EC.
 Tokiu atveju taikomos šios vertės:
 pirmajai transporto priemonei – vertė nuvažiavus x km;
 paskesnėms transporto priemonėms – kai transporto priemonės rida yra 0 kilometrų, vertės, padaugintos iš padidėjimo koeficiento.
 9.3.1.1.2.3.
 Kaip alternatyvą šiai procedūrai automobilių gamintojas gali taikyti pastovų padidėjimo koeficientą EC = 0,92 ir iš jo dauginti visas išmetamo CO2 vertes, kurios buvo nustatytos tada, kai transporto priemonės rida buvo 0 kilometrų.
 9.3.1.1.2.4.
 Šiam bandymui turi būti naudojami Taisyklės Nr. 83 10 ir 10a priede parašyti etaloniniai degalai.
 9.3.2. Produkcijos atitiktis, kai turimi gamintojo statistikos duomenys.
 9.3.2.1. Toliau aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant produkcijos atitiktį pagal CO2 parametrus, kai gamintojo taikomas produkcijos standartinis nuokrypis yra priimtinas.
 9.3.2.2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 40 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 %), tuo tarpu partijai, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %).
 9.3.2.3. Taikoma ši metodika (žr. 1 paveikslą):
 tarkime, kad L yra CO2 tipo patvirtinimo vertės natūralusis logaritmas:
 xi
 =
 imties i-tosios transporto priemonės išmatuotosios vertės natūralusis logaritmas;
 s
 =
 produkcijos standartinio nuokrypio įvertis (prieš tai apskaičiavus išmatuotųjų kiekių natūraliojo logaritmo vertes);
 n
 =
 imties numeris.
 9.3.2.4. Kiekvienai imčiai apskaičiuojamas bandymų statistinis rezultatas, išreiškiamas normalizuotų nuokrypių nuo ribinės vertės suma pagal šią formulę:
 9.3.2.5. Tuomet:
 9.3.2.5.1.
 jei bandymų statistinis rezultatas yra didesnis kaip tokio dydžio imčiai 1 lentelėje pateikta teigiamo sprendimo ribinė vertė, dėl šio teršalo priimamas teigiamas sprendimas;
 9.3.2.5.2.
 jei bandymų statistinis rezultatas yra mažesnis kaip tokio dydžio imčiai 1 lentelėje pateikta neigiamo sprendimo ribinė vertė, dėl šio teršalo priimamas neigiamas sprendimas;
 9.3.2.5.3.
 jei yra kitaip, pagal 6 priedą bandoma papildoma transporto priemonė ir skaičiavimas kartojamas vienu varikliu padidėjusiai imčiai.
 1 lentelė
 Imties dydis
 (suvestinis bandytų transporto priemonių skaičius)
 Teigiamo sprendimo ribinė vertė
 Neigiamo sprendimo ribinė vertė
 (a)
 (b)
 (c)
 3
 3,327
 – 4,724
 4
 3,261
 – 4,790
 5
 3,195
 – 4,856
 6
 3,129
 – 4,922
 7
 3,063
 – 4,988
 8
 2,997
 – 5,054
 9
 2,931
 – 5,120
 10
 2,865
 – 5,185
 11
 2,799
 – 5,251
 12
 2,733
 – 5,317
 13
 2,667
 – 5,383
 14
 2,601
 – 5,449
 15
 2,535
 – 5,515
 16
 2,469
 – 5,581
 17
 2,403
 – 5,647
 18
 2,337
 – 5,713
 19
 2,271
 – 5,779
 20
 2,205
 – 5,845
 21
 2,139
 – 5,911
 22
 2,073
 – 5,977
 23
 2,007
 – 6,043
 24
 1,941
 – 6,109
 25
 1,875
 – 6,175
 26
 1,809
 – 6,241
 27
 1,743
 – 6,307
 28
 1,677
 – 6,373
 29
 1,611
 – 6,439
 30
 1,545
 – 6,505
 31
 1,479
 – 6,571
 32
 – 2,112
 – 2,112
 9.3.3. Gamybos atitiktis, kai gamintojo statistikos duomenys netinkami arba jų neturima.
 9.3.3.1. Toliau aprašyta metodika, kurią reikia taikyti tikrinant produkcijos atitiktį pagal CO2 parametrus, kai gamintojo pateiktas produkcijos standartinis nuokrypis yra nepriimtinas arba jo nėra.
 9.3.3.2. Metodika ne mažiau kaip trijų variklių imčiai yra parengta pagal tai, kad tikimybė, jog partija, kurios 40 % variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,95 (gamintojo rizika = 5 %), tuo tarpu partijai, kurios 65 % variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (vartotojo rizika = 10 %).
 9.3.3.3. Tariama, kad išmatuotojo CO2 kiekio vertės pasiskirsto pagal logaritmiškai normalų skirstinį ir turi būti transformuotos logaritmuojant natūraliojo logaritmo pagrindu. Pažymimas atitinkamai mažiausiasis ir didžiausiasis imčių dydis (mo = 3 ir m = 32), o konkrečios imties dydis pažymimas n.
 9.3.3.4. Jei partijoje išmatuotos natūraliojo logaritmo vertės yra x1, x2, ..., xj, o L yra CO2 tipo patvirtinimo vertės natūraliojo logaritmo vertė, tuomet nustatoma:
 dj
 = xj
 – L
 9.3.3.5. 2 lentelėje pateiktos kiekvieno dydžio imties teigiamo sprendimo (An) ir neigiamo sprendimo (Bn) ribinės vertės. Bandymų statistinis rezultatas yra santykis ir, norint nustatyti, ar partija priimama ar nepriimama, jis turi būti taikomas taip:
 kai mo ≤ n ≤ m:
 9.3.3.5.1.
 partija priimama, jei
 ;
 9.3.3.5.2.
 partija nepriimama, jei
 ;
 9.3.3.5.3.
 bandoma papildoma transporto priemonė, jei
 .
 2 lentelė
 Imties dydis
 (suvestinis bandytų transporto priemonių skaičius)
 n
 Teigiamo sprendimo ribinė vertė
 An
 Neigiamo sprendimo ribinė vertė
 Bn
 (a)
 (b)
 (c)
 3
 – 0,80380
 16,64743
 4
 – 0,76339
 7,68627
 5
 – 0,72982
 4,67136
 6
 – 0,69962
 3,25573
 7
 – 0,67129
 2,45431
 8
 – 0,64406
 1,94369
 9
 – 0,61750
 1,59105
 10
 – 0,59135
 1,33295
 11
 – 0,56542
 1,13566
 12
 – 0,53960
 0,97970
 13
 – 0,51379
 0,85307
 14
 – 0,48791
 0,74801
 15
 – 0,46191
 0,65928
 16
 – 0,43573
 0,58321
 17
 – 0,40933
 0,51718
 18
 – 0,38266
 0,45922
 19
 – 0,35570
 0,40788
 20
 – 0,32840
 0,36203
 21
 – 0,30072
 0,32078
 22
 – 0,27263
 0,28343
 23
 – 0,24410
 0,24943
 24
 – 0,21509
 0,21831
 25
 – 0,18557
 0,18970
 26
 0,18970
 0,16328
 27
 – 0,12483
 0,13880
 28
 – 0,09354
 0,11603
 29
 – 0,06159
 0,09480
 30
 – 0,02892
 0,0749
 31
 0,00449
 0,05629
 32
 0,03876
 0,03876
 9.3.3.6. Pastabos
 Bandymų statistinio rezultato vieną po kitos einančias vertes padeda apskaičiuoti šios rekursinės formulės:
 (n = 2,3,...;
 ; v1
 = 0)
 9.4. Vien elektros pavara varomos transporto priemonės
 Paprastai produkcijos atitikčiai atsižvelgiant į sunaudojamą elektros energijos kiekį užtikrinti skirtos priemonės tikrinamos remiantis šios taisyklės 4 priede nurodytą formą atitinkančiame tipo patvirtinimo pažymėjime pateiktu aprašu.
 9.4.1. Patvirtinimo turėtojas pirmiausia turi:
 9.4.1.1.
 užtikrinti, kad būtų taikoma veiksmingos produkcijos kokybės kontrolės metodika;
 9.4.1.2.
 turėti būtiną įrangą atitikčiai kiekvienam patvirtintam tipui patikrinti;
 9.4.1.3.
 užtikrinti, kad būtų užregistruoti bandymų rezultatų duomenys ir kad pridedami dokumentai būtų prieinami su administracine tarnyba sutartą laikotarpį;
 9.4.1.4.
 analizuoti kiekvieno tipo bandymų duomenis gaminio charakteristikoms stebėti ir jų pastovumui užtikrinti, atsižvelgiant į pramoninėje gamyboje leidžiamas nuokrypas; užtikrinti, kad su kiekvieno tipo transporto priemone būtų atlikti šios taisyklės 7 priede nurodyti bandymai;
 9.4.1.5.
 užtikrinti, kad su kiekvieno tipo transporto priemone būtų atlikti šios taisyklės 7 priede nurodyti bandymai; nepaisant 7 priedo 2.3.1.6 punkto reikalavimų, gamintojo prašymu bandymai atliekami su dar nevažinėtomis transporto priemonėmis.
 9.4.1.6.
 pasirūpinti, kad, atlikus imties rinkinio ar bandinių bandymus ir gavus neatitikties nagrinėjamam tipui rezultatus, būtų imamos kitos imtys ir atliekami papildomi bandymai. Turi būti imamasi visų būtinų priemonių, kad produkcija vėl atitiktų reikalavimus.
 9.4.2. Patvirtinimą išduodančios kompetentingos institucijos bet kuriuo metu gali patikrinti kiekviename gamybos padalinyje taikomus metodus.
 9.4.2.1. Per kiekvieną kontrolę atvykusiam inspektoriui perduodama bandymų ir gamybos kontrolės medžiaga.
 9.4.2.2. Inspektorius gali atsitiktine tvarka pasirinkti bandinius išbandyti gamintojo laboratorijoje. Mažiausiasis bandinių skaičius gali būti nustatytas remiantis paties gamintojo atliktų patikrinimų rezultatais.
 9.4.2.3. Kai kokybės standartas pasirodo netinkamas arba atrodo būtina patikrinti pagal 9.4.2.2 papunktį atliktų bandymų galiojimą, inspektorius turi surinkti bandinius, kurie turi būti nusiųsti patvirtinimo bandymus atlikusiai technikos tarnybai.
 9.4.2.4. Kompetentingos institucijos gali atlikti visus šioje taisyklėje nustatytus bandymus.
 9.5. Hibridine elektros pavara varomos transporto priemonės
 Paprastai produkcijos atitikčiai, atsižvelgiant į hibridinių elektrinių transporto priemonių išmetamą CO2 kiekį ir sunaudojamą elektros energijos kiekį, užtikrinti skirtos priemonės tikrinamos remiantis šios taisyklės 4 priede nurodytą formą atitinkančiame tipo patvirtinimo pažymėjime pateiktu aprašu.
 Produkcijos atitikties kontrolė grindžiama kompetentingos institucijos atliekamu gamintojo audito tvarkos, skirtos užtikrinti transporto priemonės atitiktį atsižvelgiant į išmetamą CO2 kiekį ir sunaudojamą elektros energijos kiekį, įvertinimu.
 Jei institucijai nepriimtinas gamintojo audito tvarkos standartas, ji gali pareikalauti atlikti gaminamų transporto priemonių patikros bandymus.
 Atitiktis atsižvelgiant į išmetamą CO2 kiekį yra tikrinama taikant 9.3.1–9.3.3 punktuose aprašytą statistinę metodiką. Transporto priemonės bandomos taikant šios taisyklės 8 priede aprašytą metodiką.
 9.6. Veiksmai, kurių reikia imtis, jei nustatoma produkcijos neatitiktis
 Jei atliekant kontrolę nustatoma neatitiktis, kompetentinga institucija užtikrina, kad būtų imamasi visų reikiamų priemonių, kad produkcija kuo greičiau vėl atitiktų reikalavimus.
 10. NUOBAUDOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ
 10.1. Pagal šią taisyklę suteiktas transporto priemonės tipo patvirtinimas gali būti panaikintas, jei nesilaikoma 9.1 poskyryje nustatytų reikalavimų.
 10.2. Jeigu šią taisyklę taikanti 1958 m. susitarimo šalis panaikina patvirtinimą, kurį buvo anksčiau suteikusi, kitas šią taisyklę taikančias susitariančiąsias šalis apie tai nedelsdama informuoja naudodama formą, atitinkančią šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį.
 11. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS
 Patvirtinimo turėtojas, kuris visiškai nustoja gaminti pagal šią taisyklę patvirtinto tipo transporto priemones, apie tai turi informuoti tipą patvirtinusią instituciją. Tokį pranešimą gavusi institucija, naudodama šios taisyklės 4 priede pateiktą pavyzdį atitinkančią pranešimo formą, turi informuoti kitas šią taisyklę taikančias 1958 m. susitarimo šalis.
 12. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNIKOS TARNYBŲ IR ADMINISTRACIJOS PADALINIŲ PAVADINIMAI IR ADRESAI
 Šią taisyklę taikančios 1958 m. susitarimo šalys Jungtinių Tautų Sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų technikos tarnybų ir (arba) patvirtinimą suteikiančių administracijos padalinių, kuriems siunčiamos kitose šalyse išduodamos patvirtinimo, atsisakymo tvirtinti, patvirtinimo galiojimo pratęsimo ar panaikinimo formos, pavadinimus ir adresus.
 (1) Kaip apibrėžta Bendrosios rezoliucijos dėl transporto priemonių gaminių (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7 priede.
 (2) Skiriamieji 1958 m. susitarimo susitariančiųjų šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas TRANS/WP.29/78/Rev.2.
 (3) Vidutinė etaloninių degalų G20 ir G23 vertė 15 °C temperatūroje.
 (4) Kaip apibrėžta Bendrosios rezoliucijos dėl transporto priemonių gaminių (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7 priede.
 (5) Kaip apibrėžta Bendrosios rezoliucijos dėl transporto priemonių gaminių (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2) 7 priede.
 1 PRIEDAS
 PAGRINDINĖS VIEN VIDAUS DEGIMO VARIKLIU VAROMOS TRANSPORTO PRIEMONĖS CHARAKTERISTIKOS IR SU BANDYMAIS SUSIJUSI INFORMACIJA
 Toliau nurodyta informacija (jei taikoma) turi būti pateikta trimis egzemplioriais ir turėti turinį.
 Jei yra brėžinių, jie turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs. Brėžiniai pateikiami A4 formato lapuose arba iki to formato sulankstytuose lapuose. Jei esama mikroprocesoriumi valdomų funkcijų, turi būti pateikiama atitinkama naudojimo informacija.
 1 BENDROJI INFORMACIJA
 1.1. Markė (gamintojo pavadinimas): ...
 1.2. Tipas ir bendras komercinis aprašas (nurodyti galimus variantus): ...
 1.3. Tipo identifikavimo būdas ir vieta, jei paženklinta ant transporto priemonės: ...
 1.3.1. Ženklo vieta: ...
 1.4. Transporto priemonės kategorija: ...
 1.5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 1.6. Gamintojo įgaliotojo atstovo (jei yra) vardas, pavardė ir adresas: ...
 2. BENDROSIOS TRANSPORTO PRIEMONĖS KONSTRUKCIJOS CHARAKTERISTIKOS
 2.1. Tipinės transporto priemonės nuotraukos ir (arba) brėžiniai: ...
 2.2. Varomosios ašys (skaičius, vieta, tarpusavio sujungimas): ...
 3. MASĖ (kilogramais) (jei reikia, pateikti nuorodą į brėžinį)
 3.1. Parengtos važiuoti transporto priemonės su kėbulu masė arba važiuoklės su kabina masė, jei gamintojas nemontuoja kėbulo (įskaitant aušalą, tepalus, degalus, įrankius, atsarginį ratą ir vairuotoją): ...
 3.2. Gamintojo nurodyta techniškai leidžiama didžiausioji pakrautos transporto priemonės masė: ...
 4. JĖGOS PAVAROS IR JOS SUDEDAMŲJŲ DALIŲ APRAŠAS
 4.1. Vidaus degimo variklis
 4.1.1. Variklio gamintojas: ...
 4.1.2. Gamintojo suteiktas variklio kodas (paženklintas ant variklio arba kitos identifikavimo priemonės): ...
 4.1.2.1. Veikimo principas: priverstinio uždegimo / slėginio uždegimo, keturtaktis / dvitaktis (1)
 4.1.2.2. Cilindrų skaičius, išdėstymas ir veikimo tvarka:
 4.1.2.2.1.
 Skersmuo: (2) ... mm
 4.1.2.2.2.
 Eiga: (2) ...mm
 4.1.2.3. Variklio tūris: (3) ...cm3
 4.1.2.4. Tūrinis suslėgimo koeficientas: (4) ...
 4.1.2.5. Degimo kameros ir stūmoklio galvutės brėžiniai: ...
 4.1.2.6. Tuščiosios eigos sukimosi dažnis: (4) ...
 4.1.2.7. Anglies monoksido tūrinė dalis išmetamosiose dujose varikliui veikiant tuščiąja eiga: ... procentų (pagal gamintojo specifikacijas) (4) ...
 4.1.2.8. Didžiausioji grynoji galia: ... kW esant min– 1
 4.1.3. Degalai: benzinas / bešvinis benzinas / dyzelinas / SND / GD (1)
 4.1.3.1. Tyrimais nustatytas oktaninis skaičius (RON): ...
 4.1.4. Degalų tiekimas
 4.1.4.1. Karbiuratoriumi (-iais): taip / ne (1)
 4.1.4.1.1. Markė(s): ...
 4.1.4.1.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.4.1.3. Įrengtų skaičius: ...
 4.1.4.1.4. Nustatymai: (4)
 4.1.4.1.4.1.
 Purkštukai: ...
 4.1.4.1.4.2.
 Difuzoriai: ...
 4.1.4.1.4.3.
 Plūdinės kameros lygis: ...
 4.1.4.1.4.4.
 Srauto masė: ...
 4.1.4.1.4.5.
 Plūdinio reguliatoriaus užkemšamoji adata: ...
 4.1.4.1.5. Šaltojo užvedimo sistema: rankinė / automatinė (1)
 4.1.4.1.5.1. Veikimo principas: ...
 4.1.4.1.5.2. Veikimo ribos / nustatymai: (1)
 (4)
 4.1.4.2. Kuro įpurškimu (tik slėginio uždegimo): taip / ne (1)
 4.1.4.2.1. Sistemos aprašas: ...
 4.1.4.2.2. Veikimo principas: tiesioginis įpurškimas / išankstinė kamera / sūkurinė kamera (1)
 4.1.4.2.3. Įpurškimo siurblys
 4.1.4.2.3.1. Markė(s): ...
 4.1.4.2.3.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.4.2.3.3. Didžiausiasis degalų tūris (1)
 (4): ...mm3 per vieną stūmoklio eigą arba ciklą, kai siurblio sukimosi dažnis (1)
 (4): ...min– 1 arba charakteristikų diagrama: ...
 4.1.4.2.3.4. Įpurškimo paskubos nustatymas: (4) ...
 4.1.4.2.3.5. Įpurškimo paankstinimo kreivė: (4) ...
 4.1.4.2.3.6. Kalibravimo metodika: bandymų stende / variklyje (1) ...
 4.1.4.2.4. Reguliatorius
 4.1.4.2.4.1. Tipas: ...
 4.1.4.2.4.2. Išjungimo taškas:
 4.1.4.2.4.2.1.
 Išjungimo taškas esant apkrovai: ... min– 1
 4.1.4.2.4.2.2.
 Išjungimo taškas be apkrovos: ... min– 1
 4.1.4.2.4.3. Tuščiosios eigos sukimosi dažnis: ... min– 1
 4.1.4.2.5. Įpurškiklis (-iai):
 4.1.4.2.5.1.
 Markė(s): ...
 4.1.4.2.5.2.
 Tipas (-ai): ...
 4.1.4.2.5.3.
 Atsidarymo slėgis (4) ...kPa arba charakteristikų diagrama:...
 4.1.4.2.6. Šaltojo užvedimo sistema
 4.1.4.2.6.1. Markė(s): ...
 4.1.4.2.6.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.4.2.6.3. Aprašas: ...
 4.1.4.2.7. Pagalbinė užvedimo priemonė
 4.1.4.2.7.1. Markė(s): ...
 4.1.4.2.7.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.4.2.7.3. Aprašas: ...
 4.1.4.3. Kuro įpurškimu (tik priverstinio uždegimo): taip / ne (1)
 4.1.4.3.1. Sistemos aprašas:
 4.1.4.3.2. Veikimo principas (1): įsiurbimo kolektorius (vienos angos / kelių angų) / tiesioginio įpurškimo / kitas (nurodyti)
 Valdymo įrenginys – tipas (arba Nr.): ...
 informacija, kuri turi būti pateikta, jei įpurškimas yra ištisinis; jei sistema kitokia, pateikiama lygiavertė informacija
 Degalų reguliatorius – tipas: ...
 Oro srauto jutiklis – tipas: ...
 Degalų skirstytuvas – tipas: ...
 Slėgio reguliatorius – tipas: ...
 Mikrojungiklis – tipas: ...
 Tuščiosios eigos reguliavimo varžtas – tipas: ...
 Droselio korpusas – tipas: ...
 Vandens temperatūros jutiklis – tipas: ...
 Oro temperatūros jutiklis – tipas: ...
 Oro temperatūros jungiklis – tipas: ...
 Elektromagnetinių trukdžių apsauga ...
 Aprašas ir (arba) brėžinys: ...
 4.1.4.3.3. Markė(s): ...
 4.1.4.3.4. Tipas (-ai): ...
 4.1.4.3.5. Įpurškikliai: atsidarymo slėgis (4): ...kPa arba charakteristikų diagrama (4): ...
 4.1.4.3.6. Įpurškimo paskubos nustatymas: ...
 4.1.4.3.7. Šaltojo užvedimo sistema: ...
 4.1.4.3.7.1. Veikimo principas (-ai): ...
 4.1.4.3.7.2. Veikimo ribos / nustatymai (1)
 (4): ...
 4.1.4.4. Tiekimo siurblys
 4.1.4.4.1. Slėgis: (4)... kPa arba charakteristikų diagrama: ...
 4.1.4.5. SND tiekimo sistema: taip / ne (1)
 4.1.4.5.1. Patvirtinimo numeris pagal Taisyklę Nr. 67 ir dokumentacija: ...
 4.1.4.5.2. SND elektroninis variklio valdymo įrenginys:
 4.1.4.5.2.1.
 Markė(s): ...
 4.1.4.5.2.2.
 Tipas: ...
 4.1.4.5.2.3.
 Su teršalų išmetimu susijusios reguliavimo galimybės: ...
 4.1.4.5.3. Papildomi dokumentai:
 4.1.4.5.3.1.
 Deginių filtro katalizatoriaus apsaugos perjungiant iš benzino į SND sistemą ir atvirkščiai aprašas: ...
 4.1.4.5.3.2.
 Sistemos schema (elektrinės jungtys, vakuuminių jungčių kompensacinės žarnelės, kt.): ...
 4.1.4.5.3.3.
 Simbolio brėžinys: ...
 4.1.4.6. GD tiekimo sistema: taip / ne (1)
 4.1.4.6.1. Patvirtinimo numeris pagal Taisyklę Nr. 67: ...
 4.1.4.6.2. GD elektroninis variklio valdymo įrenginys:
 4.1.4.6.2.1.
 Markė(s): ...
 4.1.4.6.2.2.
 Tipas: ...
 4.1.4.6.2.3.
 Su teršalų išmetimu susijusios reguliavimo galimybės: ...
 4.1.4.6.3. Papildomi dokumentai:
 4.1.4.6.3.1.
 Deginių filtro katalizatoriaus apsaugos perjungiant iš benzino į GD sistemą ir atvirkščiai aprašas: ...
 4.1.4.6.3.2.
 Sistemos schema (elektrinės jungtys, vakuuminių jungčių kompensacinės žarnelės, kt.): ...
 4.1.4.6.3.3.
 Simbolio brėžinys: ...
 4.1.5. Uždegimas
 4.1.5.1. Markė(s): ...
 4.1.5.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.5.3. Veikimo principas: ...
 4.1.5.4. Uždegimo paskubos kreivė (4): ...
 4.1.5.5. Statinis uždegimo paskubos nustatymas (4): ...laipsnių iki VGT
 4.1.5.6. Sąlyčio taško tarpelis (4): ...
 4.1.5.7. Sujungimo kampas (4): ...
 4.1.5.8. Uždegimo žvakės
 4.1.5.8.1. Markė: ...
 4.1.5.8.2. Tipas: ...
 4.1.5.8.3. Uždegimo žvakės tarpelis: ...mm
 4.1.5.9. Uždegimo ritė
 4.1.5.9.1. Markė: ...
 4.1.5.9.2. Tipas: ...
 4.1.5.10. Uždegimo kondensatorius
 4.1.5.10.1. Markė: ...
 4.1.5.10.2. Tipas: ...
 4.1.6. Aušinimo sistema: skysčiu / oru (1)
 4.1.7. Įsiurbimo sistema:
 4.1.7.1. Kompresorius: taip / ne (1)
 4.1.7.1.1. Markė(s): ...
 4.1.7.1.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.7.1.3. Sistemos aprašas (didžiausiasis kompresoriaus slėgis: ...kPa, apsauginė sklendė)
 4.1.7.2. Tarpinis aušintuvas: taip / ne (1)
 4.1.7.3. Įleidžiamųjų vamzdžių ir jų priedų (slėgio kameros, kaitinimo įtaiso, papildomų oro įsiurbimo angų, kt.) aprašas ir brėžiniai: ...
 4.1.7.3.1. Įsiurbimo kolektoriaus aprašas (brėžiniai ir (arba) nuotraukos): ...
 4.1.7.3.2. Oro filtras, brėžiniai: ..., arba
 4.1.7.3.2.1. Markė(s): ...
 4.1.7.3.2.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.7.3.3. Įsiurbimo duslintuvas, brėžiniai: ..., arba
 4.1.7.3.3.1. Markė(s): ...
 4.1.7.3.3.2. Tipas (-ai): ...
 4.1.8. Išmetimo sistema
 4.1.8.1. Išmetimo sistemos aprašas ir brėžiniai: ...
 4.1.9. Vožtuvų paskubos nustatymas ar lygiaverčiai duomenys:
 4.1.9.1.
 Didžiausiasis vožtuvų atsidarymas, atsidarymo ir užsidarymo kampai arba alternatyvių paskirstymo sistemų paskubos nustatymo informacija galinių taškų atžvilgiu: ...
 4.1.9.2.
 Standartiniai ir (arba) nustatymo intervalai: (1) ...
 4.1.10. Naudojamas tepalas:
 4.1.10.1.
 Markė: ...
 4.1.10.2.
 Tipas: ...
 4.1.11. Apsaugos nuo oro taršos priemonės:
 4.1.11.1. Karterio dujų perdirbimo įtaisas (aprašas ir brėžiniai): ...
 4.1.11.2. Papildomi taršos mažinimo įtaisai (jei jų yra ir jie neaprašyti kitame punkte):
 4.1.11.2.1. Deginių filtras katalizatorius: taip / ne (1)
 4.1.11.2.1.1. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) ir elementų skaičius: ...
 4.1.11.2.1.2. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ų) matmenys ir forma (tūris, ...): ...
 4.1.11.2.1.3. Katalizinio veikimo tipas: ...
 4.1.11.2.1.4. Bendras brangiųjų metalų kiekis: ...
 4.1.11.2.1.5. Santykinė koncentracija: ...
 4.1.11.2.1.6. Substratas (sandara ir medžiaga): ...
 4.1.11.2.1.7. Korių tankis: ...
 4.1.11.2.1.8. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) korpuso tipas: ...
 4.1.11.2.1.9. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) padėtis (vieta ir santykinis atstumas išmetimo sistemoje): ...
 4.1.11.2.1.10. Regeneravimo sistemos / papildomo išmetamų teršalų apdorojimo sistemų metodas, aprašas: ...
 4.1.11.2.1.10.1.
 I tipo darbo ciklų arba lygiaverčių variklio bandymo stendo ciklų skaičius tarp dviejų ciklų, kurių metu regeneracija vyksta I tipo bandymui lygiavertėmis sąlygomis (D atstumas 10 priedo 10.1 paveiksle): ...
 4.1.11.2.1.10.2.
 Metodo, taikomo ciklų skaičiui tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija, nustatyti, aprašas: ...
 4.1.11.2.1.10.3.
 Parametrai, apibrėžiantys apkrovos lygį, kurio reikia regeneracijai prasidėti (t. y. temperatūra, slėgis ir kt.): ...
 4.1.11.2.1.10.4.
 Metodo, taikomo sistemai apkrauti per bandymo procedūrą, aprašytą 10 priedo 3.1 poskyryje, aprašas: ...
 4.1.11.2.1.11. Deguonies jutiklis: tipas
 4.1.11.2.1.11.1. Deguonies jutiklio vieta: ...
 4.1.11.2.1.11.2. Deguonies jutiklio valdymo intervalas: ...
 4.1.11.2.2. Oro įpurškimas: taip / ne (1)
 4.1.11.2.2.1. Tipas (oro įpurškimo sistema, oro siurblys, ...): ...
 4.1.11.2.3. Išmetamųjų dujų recirkuliavimas (EGR): taip / ne (1)
 4.1.11.2.3.1. Charakteristikos (debitas, ...): ...
 4.1.11.2.4. Išgaruojančių teršalų kontrolės sistema.
 Išsamus įtaisų ir jų nustatymo aprašas: ...
 Išgaruojančių teršalų kontrolės sistemos brėžinys: ...
 Anglies talpyklos brėžinys: ...
 Degalų bako brėžinys, kuriame nurodyta talpa ir medžiaga: ...
 4.1.11.2.5. Kietųjų dalelių gaudyklė: taip / ne (1)
 4.1.11.2.5.1. Kietųjų dalelių gaudyklės matmenys ir forma (talpa): ...
 4.1.11.2.5.2. Kietųjų dalelių gaudyklės tipas ir konstrukcija: ...
 4.1.11.2.5.3. Kietųjų dalelių gaudyklės vieta (atskaitiniai atstumai išmetimo sistemoje): ...
 4.1.11.2.5.4. Regeneracijos sistema / metodas. Aprašas ir brėžinys: ...
 4.1.11.2.5.4.1. I tipo darbo ciklų arba lygiaverčių variklio bandymo stendo ciklų skaičius tarp dviejų ciklų, kurių metu regeneracija vyksta I tipo bandymui lygiavertėmis sąlygomis (D atstumas 10 priedo 10.1 paveiksle): ...
 4.1.11.2.5.4.2. Metodo, taikomo ciklų skaičiui tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija, nustatyti, aprašas: ...
 4.1.11.2.5.4.3. Parametrai, apibrėžiantys apkrovos lygį, kurio reikia regeneracijai prasidėti (t. y. temperatūra, slėgis ir kt.): ...
 4.1.11.2.5.4.4. Metodo, taikomo sistemai apkrauti per bandymo procedūrą, aprašytą 10 priedo 3.1 poskyryje, aprašas: ...
 4.1.11.2.6. Kitos sistemos (aprašas ir veikimo principas): ...
 4.2. Jėgos pavaros valdymo įrenginys
 4.2.1. Markė: ...
 4.2.2. Tipas: ...
 4.2.3. Identifikacijos numeris: ...
 4.3. Transmisija
 4.3.1. Sankaba (tipas): ...
 4.3.1.1. Didžiausiasis sukamojo momento pokytis: ...
 4.3.2. Pavarų dėžė: ...
 4.3.2.1. Tipas: ...
 4.3.2.2. Vieta variklio atžvilgiu: ...
 4.3.2.3. Valdymo būdas: ...
 4.3.3. Perdavimo skaičiai
 Pavarų dėžės perdavimo skaičiai
 Galutiniai perdavimo skaičiai
 Bendri perdavimo skaičiai
 Didžiausiasis CVT (5)
 1
 2
 3
 4, 5, kitos
 Mažiausiasis CVT (5)
 Atbulinės eigos
 5. PAKABA
 5.1. Padangos ir ratai
 5.1.1. Padangų (ratų) derinys (-iai) (nurodyti padangų dydžio žymenį, mažiausiosios apkrovos indeksą, mažiausiosios greičio kategorijos simbolį; nurodyti ratų ratlankio dydį (-ius) ir poslinkį (-ius)):
 5.1.1.1. Ašys
 5.1.1.1.1. 1 ašis: ...
 5.1.1.1.2. 2 ašis: ...
 5.1.1.1.3. 3 ašis: ...
 5.1.1.1.4. 4 ašis: ir t. t. ...
 5.1.2. Riedėjimo apskritimo viršutinė ir apatinė riba:
 5.1.2.1. Ašys
 5.1.2.1.1. 1 ašis: ...
 5.1.2.1.2. 2 ašis: ...
 5.1.2.1.3. 3 ašis: ...
 5.1.2.1.4. 4 ašis: ir t. t. ...
 5.1.3. Gamintojo rekomenduojamas slėgis padangose: ...kPa
 6. KĖBULAS
 6.1. Sėdynės: ...
 6.1.1. Sėdynių skaičius: ...
 (1) Išbraukti, kas netinka.
 (2) Ši vertė turi būti suapvalinta dešimtųjų milimetro dalių tikslumu.
 (3) Ši vertė turi būti apskaičiuota taikant π = 3,1416 ir suapvalinta cm3 tikslumu.
 (4) Nurodyti leidžiamąją nuokrypą.
 (5) CVT – belaipsnė transmisija
 2 PRIEDAS
 PAGRINDINĖS VIEN ELEKTROS PAVARA VAROMOS TRANSPORTO PRIEMONĖS CHARAKTERISTIKOS IR SU BANDYMAIS SUSIJUSI INFORMACIJA
 (1)
 Toliau nurodyta informacija (jei taikoma) turi būti pateikta trimis egzemplioriais ir turėti turinį.
 Jei yra brėžinių, jie turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs. Brėžiniai pateikiami A4 formato lapuose arba iki to formato sulankstytuose lapuose. Jei esama mikroprocesoriumi valdomų funkcijų, turi būti pateikiama atitinkama naudojimo informacija.
 1. BENDROJI INFORMACIJA
 1.1. Markė (gamintojo pavadinimas): ...
 1.2. Tipas ir bendras komercinis aprašas (nurodyti galimus variantus): ...
 1.3. Tipo identifikavimo būdas ir vieta, jei paženklinta ant transporto priemonės: ...
 1.3.1. Ženklo vieta: ...
 1.4. Transporto priemonės kategorija: ...
 1.5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 1.6. Gamintojo įgaliotojo atstovo (jei yra) vardas, pavardė ir adresas: ...
 2. BENDROSIOS TRANSPORTO PRIEMONĖS KONSTRUKCIJOS CHARAKTERISTIKOS
 2.1. Tipinės transporto priemonės nuotraukos ir (arba) brėžiniai: ...
 2.2. Varomosios ašys (skaičius, vieta, tarpusavio sujungimas): ...
 3. MASĖ (kilogramais) (jei reikia, pateikti nuorodą į brėžinį)
 3.1. Parengtos važiuoti transporto priemonės su kėbulu masė arba važiuoklės su kabina masė, jei gamintojas nemontuoja kėbulo (įskaitant aušalą, tepalus, degalus, įrankius, atsarginį ratą ir vairuotoją): ...
 3.2. Gamintojo nurodyta techniškai leidžiama didžiausioji pakrautos transporto priemonės masė: ...
 4. JĖGOS PAVAROS IR JOS SUDEDAMŲJŲ DALIŲ APRAŠAS
 4.1. Bendrasis elektrinės pavaros aprašas
 4.1.1. Markė: ...
 4.1.2. Tipas: ...
 4.1.3. Naudojimas (2): vienas variklis / keli varikliai (skaičius): ...
 4.1.4. Transmisijos išdėstymas: lygiagretusis / skersašinis / kitoks, nurodyti konkrečiai: ...
 4.1.5. Bandymo įtampa: ... V
 4.1.6. Vardinis variklio sukimosi dažnis: ... min–1
 4.1.7. Didžiausiasis variklio sukimosi dažnis: ... min–1
 arba nustatytasis:
 reduktoriaus išeinamojo veleno sukimosi dažnis / pavarų dėžės sukimosi dažnis (nurodyti pavarą): ... min–1
 4.1.8. Didžiausiosios galios sukimosi dažnis: (3) ... min–1
 4.1.9. Didžiausioji galia: ...kW
 4.1.10. Didžiausioji 30 minučių galia: ... kW
 4.1.11. Lankstusis intervalas (kuriame P ≥ 90 % didžiausiosios galios):
 sukimosi dažnis intervalo pradžioje: ... min–1
 sukimosi dažnis intervalo pabaigoje: ... min–1
 4.2. Varomasis akumuliatorius
 4.2.1. Akumuliatoriaus pavadinimas ir markė: ...
 4.2.2. Elektrocheminės poros rūšis: ...
 4.2.3. Vardinė įtampa: ... V
 4.2.4. Akumuliatoriaus 30 minučių galia (pastovi teikiama galia): ...kW
 4.2.5. Akumuliatoriaus charakteristika išsikraunant 2 h (pastovioji galia arba srovės stipris) (2):
 4.2.5.1.
 Akumuliatoriaus energija: ... kWh
 4.2.5.2.
 Akumuliatoriaus talpa: ... Ah per 2 h
 4.2.5.3.
 Išsikrovimo pabaigos įtampa: ... V
 4.2.6. Išsikrovimo pabaigos, kai transporto priemonė priverstinai sustoja, nuoroda (4): ...
 4.2.7. Akumuliatoriaus masė: ...kg
 4.3. Elektros variklis
 4.3.1. Veikimo principas:
 4.3.1.1.
 nuolatinė srovė / kintamoji srovė (2) / fazių skaičius: ...
 4.3.1.2.
 nepriklausomas sužadinimas / nuoseklus / sudėtinis (2)
 4.3.1.3.
 sinchroninis / asinchroninis (2)
 4.3.1.4.
 rotorius su ritėmis / su nuolatiniais magnetais / su korpusu (2)
 4.3.1.5.
 variklio polių skaičius: ...
 4.3.2. Inercijos masė: ...
 4.4. Galios valdiklis
 4.4.1. Markė ...
 4.4.2. Tipas ...
 4.4.3. Valdymo principas: vektorinis / atviros grandinės / uždaras / kitoks (nurodyti) (2): ...
 4.4.4. Didžiausiasis varikliui tiekiamas veiksmingasis srovės stipris (3): ... A ...sekundes
 4.4.5. Įtampos intervalas: nuo ... V iki ... V
 4.5. Aušinimo sistema:
 variklis
 :
 skysčiu / oru (2)
 valdiklis
 :
 skysčiu / oru (2)
 4.5.1. Aušinimo skysčiu įrangos charakteristikos:
 4.5.1.1.
 Skysčio rūšis ... cirkuliacijos siurbliai: taip / ne (2)
 4.5.1.2.
 Siurblio charakteristikos arba markė(s) ir tipas (-ai): ...
 4.5.1.3.
 Termostatas: nustatymas: ...
 4.5.1.4.
 Radiatorius: brėžinys (-iai) arba markė(s) ir tipas (-ai): ...
 4.5.1.5.
 Praleidžiamasis vožtuvas: slėgio nustatymas: ...
 4.5.1.6.
 Ventiliatorius: charakteristikos arba markė(s) ir tipas (-ai): ...
 4.5.1.7.
 Ventiliatoriaus kanalas: ...
 4.5.2. Aušinimo oru įrangos charakteristikos
 4.5.2.1. Pūstuvas: charakteristikos arba markė(s) ir tipas (-ai): ...
 4.5.2.2. Standartinis oro vamzdynas: ...
 4.5.2.3. Temperatūros reguliavimo sistema: taip / ne (2)
 4.5.2.4. Trumpas aprašas: ...
 4.5.2.5. Oro filtras: ... markė(s): ... tipas (-ai): ...
 4.5.3.
 Gamintojo leidžiama temperatūra
 aukščiausioji temperatūra
 4.5.3.1.
 Variklio ištakas:
 ...°C
 4.5.3.2.
 valdiklio intakas:
 ...°C
 4.5.3.3.
 variklio atskaitos taške (-uose):
 ...°C
 4.5.3.4.
 valdiklio atskaitos taške (-uose):
 ...°C
 4.6. Izoliacijos kategorija: ...
 4.7. Tarptautinis apsaugos (IP) kodas: ...
 Tepimo sistemos principas (2)
 :
 Guoliai
 :
 frikciniai / rutuliniai
 Tepalas
 :
 tepalas / alyva
 Tarpinė
 :
 yra / nėra
 Cirkuliacija
 :
 su / be
 4.9. Transmisijos aprašas
 4.9.1. Varantieji ratai: priekiniai / galiniai / 4 × 4 (2)
 4.9.2. Transmisijos tipas: rankinė / automatinė (2)
 4.9.3. Pavarų perdavimo skaičių skaičius: ...
 Pavara
 Rato sukimosi dažnis
 Perdavimo skaičius
 Variklio sukimosi dažnis
 1
 2
 3
 4
 5
 Atbulinės eigos
 mažiausiasis CVT (belaipsnės transmisijos): ...
 didžiausiasis CVT: ...
 4.9.4. Pavarų perjungimo rekomendacijos
 1 → 2: ...
 2 → 1: ...
 2 → 3: ...
 3 → 2: ...
 3 → 4: ...
 4 → 3: ...
 4 → 5: ...
 5 → 4: ...
 greitinančioji pavara: ...
 lėtinančioji pavara: ...
 5. ĮKROVIKLIS
 5.1. Įkroviklis: įmontuotasis / išorinis (2)
 Jei išorinis, įkroviklis apibūdinamas (markė, modelis): ...
 5.2. Įprastos įkrovos eigos aprašas: ...
 5.3. Tiekiamos srovės specifikacija:
 5.3.1.
 Srovės tipas: vienfazė / trifazė (2)
 5.3.2.
 Įtampa: ...
 5.4. Tarp iškrovos pabaigos ir įkrovos pradžios rekomenduojamas poilsio laikotarpis: ...
 5.5. Teorinė visiškos įkrovos trukmė: ...
 6. PAKABA
 6.1. Padangos ir ratai
 6.1.1. Padangų (ratų) derinys (-iai) (nurodyti padangų dydžio žymenį, mažiausiosios apkrovos indeksą, mažiausiosios greičio kategorijos simbolį; nurodyti ratų ratlankio dydį (-ius) ir poslinkį (-ius)):
 6.1.1.1.
 Ašys
 6.1.1.1.1.
 1 ašis: ...
 6.1.1.1.2.
 2 ašis: ...
 6.1.1.1.3.
 3 ašis: ...
 6.1.1.1.4.
 4 ašis: ir t. t. ...
 6.1.2. Riedėjimo apskritimo viršutinė ir apatinė riba:
 6.1.2.1.
 Ašys
 6.1.2.1.1.
 1 ašis: ...
 6.1.2.1.2.
 2 ašis: ...
 6.1.2.1.3.
 3 ašis: ...
 6.1.2.1.4.
 4 ašis: ir t. t. ...
 6.1.3. Gamintojo rekomenduojamas slėgis padangose: ... kPa
 7. KĖBULAS
 7.1. Sėdynės: ...
 7.1.1. Sėdynių skaičius: ...
 8. INERCIJOS MASĖ
 8.1. Visos priekinės ašies lygiavertės inercijos masė: ...
 8.2. Visos galinės ašies lygiavertės inercijos masė: ...
 (1) Kai varikliai ar sistemos yra nestandartiniai, gamintojas toliau pateikia lygiaverčius duomenis.
 (2) Išbraukti, kas netinka.
 (3) Nurodyti leidžiamąją nuokrypą.
 (4) Jei taikoma.
 3 PRIEDAS
 PAGRINDINĖS HIBRIDINE ELEKTRINE JĖGOS PAVARA VAROMOS TRANSPORTO PRIEMONĖS CHARAKTERISTIKOS IR SU BANDYMAIS SUSIJUSI INFORMACIJA
 Toliau nurodyta informacija (jei taikoma) turi būti pateikta trimis egzemplioriais ir turėti turinį.
 Jei yra brėžinių, jie turi būti tinkamo mastelio ir pakankamai detalūs. Brėžiniai pateikiami A4 formato lapuose arba iki to formato sulankstytuose lapuose. Jei esama mikroprocesoriumi valdomų funkcijų, turi būti pateikiama atitinkama naudojimo informacija.
 1. BENDROJI INFORMACIJA
 1.1. Markė (gamintojo pavadinimas): ...
 1.2. Tipas ir bendras komercinis aprašas (nurodyti galimus variantus): ...
 1.3. Tipo identifikavimo būdas ir vieta, jei paženklinta ant transporto priemonės: ...
 1.3.1. Ženklo vieta: ...
 1.4. Transporto priemonės kategorija: ...
 1.5. Gamintojo pavadinimas ir adresas: ...
 1.6. Gamintojo įgaliotojo atstovo (jei yra) vardas, pavardė ir adresas: ...
 2. BENDROSIOS TRANSPORTO PRIEMONĖS KONSTRUKCIJOS CHARAKTERISTIKOS
 2.1. Tipinės transporto priemonės nuotraukos ir (arba) brėžiniai: ...
 2.2. Varomosios ašys (skaičius, vieta, tarpusavio sujungimas): ...
 3. MASĖ (kilogramais) (jei reikia, pateikti nuorodą į brėžinį)
 3.1. Parengtos važiuoti transporto priemonės su kėbulu masė arba važiuoklės su kabina masė, jei gamintojas nemontuoja kėbulo (įskaitant aušalą, tepalus, degalus, įrankius, atsarginį ratą ir vairuotoją): ...
 3.2. Gamintojo nurodyta techniškai leidžiama didžiausioji pakrautos transporto priemonės masė: ...
 4. JĖGOS PAVAROS IR JOS SUDEDAMŲJŲ DALIŲ APRAŠAS
 4.1. Hibridinės elektrinės transporto priemonės aprašas
 4.1.1. Hibridinės elektrinės transporto priemonės kategorija: įkraunama iš išorės / įkraunama ne iš išorės (1)
 4.1.2. Veikimo režimo perjungiklis: yra / nėra (1)
 4.1.2.1. Galimi pasirinkti režimai:
 4.1.2.1.1.
 :
 Vien elektrinis
 :
 taip / ne (1)
 4.1.2.1.2.
 :
 Vien degalais
 :
 taip / ne (1)
 4.1.2.1.3.
 :
 Hibridiniai režimai
 :
 taip / ne (1) (jei taip, trumpas aprašas)
 4.1.3. Hibridinės elektros pavaros bendrasis aprašas
 4.1.3.1. Hibridinės elektros pavaros sistemos išdėstymo brėžinys (variklis / elektros variklis / transmisijos derinys (1)): ...
 4.1.3.2. Bendrosios hibridinės pavaros veikimo principo aprašas: ...
 4.1.4. Transporto priemonės elektrinė rida (pagal 9 priedą): ...km
 4.1.5. Gamintojo rekomendacija dėl išankstinio parengimo: ...
 4.2. Vidaus degimo variklis
 4.2.1. Variklio gamintojas: ...
 4.2.2. Gamintojo suteiktas variklio kodas (paženklintas ant variklio arba kitos identifikavimo priemonės): ...
 4.2.2.1. Veikimo principas: priverstinio uždegimo / slėginio uždegimo, keturtaktis / dvitaktis (1)
 4.2.2.2. Cilindrų skaičius, išdėstymas ir veikimo tvarka: ...
 4.2.2.2.1. Skersmuo (2) ...mm
 4.2.2.2.2. Eiga (2) ...mm
 4.2.2.3. Variklio tūris (3) ...cm3
 4.2.2.4. Tūrinis suslėgimo koeficientas (4): ...
 4.2.2.5. Degimo kameros ir stūmoklio galvutės brėžiniai: ...
 4.2.2.6. Tuščiosios eigos sukimosi dažnis (4): ...
 4.2.2.7. Anglies monoksido tūrinė dalis išmetamosiose dujose varikliui veikiant tuščiąja eiga: ... procentų (pagal gamintojo specifikacijas) (4)
 4.2.2.8. Didžiausioji grynoji galia: ... kW esant ... min–1
 4.2.3. Degalai: benzinas / bešvinis benzinas / dyzelinas / SND / GD (1)
 4.2.3.1. Tyrimais nustatytas oktaninis skaičius (RON): ...
 4.2.4. Degalų tiekimas
 4.2.4.1. Karbiuratoriumi (-iais): taip / ne (1)
 4.2.4.1.1. Markė(s): ...
 4.2.4.1.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.4.1.3. Įrengtų skaičius: ...
 4.2.4.1.4. Nustatymai: (4)
 4.2.4.1.4.1. Purkštukai: ...
 4.2.4.1.4.2. Difuzoriai: ...
 4.2.4.1.4.3. Plūdinės kameros lygis: ...
 4.2.4.1.4.4. Srauto masė: ...
 4.2.4.1.4.5. Plūdinio reguliatoriaus užkemšamoji adata: ...
 4.2.4.1.5. Šaltojo užvedimo sistema: rankinė / automatinė (1)
 4.2.4.1.5.1. Veikimo principas: ...
 4.2.4.1.5.2. Veikimo ribos / nustatymai (1)
 (4): ...
 4.2.4.2. Kuro įpurškimu (tik slėginio uždegimo): taip / ne (1)
 4.2.4.2.1. Sistemos aprašas: ...
 4.2.4.2.2. Veikimo principas: tiesioginis įpurškimas / išankstinė kamera / sūkurinė kamera (1)
 4.2.4.2.3. Įpurškimo siurblys
 4.2.4.2.3.1. Markė(s): ...
 4.2.4.2.3.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.4.2.3.3. Didžiausiasis degalų tūris (1)
 (4): ... mm3 per vieną stūmoklio eigą arba ciklą, kai siurblio sukimosi dažnis (1)
 (4): ... min–1 arba charakteristikų diagrama: ...
 4.2.4.2.3.4. Įpurškimo paskubos nustatymas (4): ...
 4.2.4.2.3.5. Įpurškimo paankstinimo kreivė (4): ...
 4.2.4.2.3.6. Kalibravimo metodika: bandymų stende / variklyje (1)
 4.2.4.2.4. Reguliatorius
 4.2.4.2.4.1. Tipas: ...
 4.2.4.2.4.2. Išjungimo taškas: ...
 4.2.4.2.4.2.1. Išjungimo taškas esant apkrovai: ... min–1
 4.2.4.2.4.2.2. Išjungimo taškas be apkrovos: ... min–1
 4.2.4.2.4.3. Tuščiosios eigos sukimosi dažnis: ... min–1
 4.2.4.2.5. Įpurškiklis (-iai):
 4.2.4.2.5.1. Markė(s): ...
 4.2.4.2.5.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.4.2.5.3. Atsidarymo slėgis (4): ... kPa arba charakteristikų diagrama: ...
 4.2.4.2.6. Šaltojo užvedimo sistema
 4.2.4.2.6.1. Markė(s): ...
 4.2.4.2.6.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.4.2.6.3. Aprašas: ...
 4.2.4.2.7. Pagalbinė užvedimo priemonė
 4.2.4.2.7.1. Markė(s): ...
 4.2.4.2.7.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.4.2.7.3. Aprašas: ...
 4.2.4.3. Kuro įpurškimu (tik priverstinio uždegimo): taip / ne (1)
 4.2.4.3.1. Sistemos aprašas: ...
 4.2.4.3.2. Veikimo principas (1): įsiurbimo kolektorius (vienos angos / kelių angų) / tiesioginio įpurškimo / kitas (nurodyti)
 Valdymo įrenginys – tipas (arba Nr.): ...
 informacija, kuri turi būti pateikta, jei įpurškimas yra ištisinis; jei sistema kitokia, pateikiama lygiavertė informacija
 Degalų reguliatorius – tipas: ...
 Oro srauto jutiklis – tipas: ...
 Degalų skirstytuvas – tipas: ...
 Slėgio reguliatorius – tipas: ...
 Mikrojungiklis – tipas: ...
 Tuščiosios eigos reguliavimo varžtas – tipas: ...
 Droselio korpusas – tipas: ...
 Vandens temperatūros jutiklis – tipas: ...
 Oro temperatūros jutiklis – tipas: ...
 Oro temperatūros jungiklis – tipas: ...
 Elektromagnetinių trukdžių apsauga ...
 Aprašas ir (arba) brėžinys: ...
 4.2.4.3.3. Markė(s): ...
 4.2.4.3.4. Tipas (-ai): ...
 4.2.4.3.5. Įpurškikliai: atsidarymo slėgis (4): ... kPa arba charakteristikų diagrama (4): ...
 4.2.4.3.6. Įpurškimo paskubos nustatymas: ...
 4.2.4.3.7. Šaltojo užvedimo sistema: ...
 4.2.4.3.7.1. Veikimo principas (-ai): ...
 4.2.4.3.7.2. Veikimo ribos / nustatymai (1)
 (4): ...
 4.2.4.4. Tiekimo siurblys
 4.2.4.4.1. Slėgis (4): ... kPa arba charakteristikų diagrama: ...
 4.2.5. Uždegimas
 4.2.5.1. Markė(s): ...
 4.2.5.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.5.3. Veikimo principas: ...
 4.2.5.4. Uždegimo paskubos kreivė (4): ...
 4.2.5.5. Statinis uždegimo paskubos nustatymas (4) ... laipsnių iki VGT
 4.2.5.6. Sąlyčio taško tarpelis (4): ...
 4.2.5.7. Sujungimo kampas (4):...
 4.2.5.8. Uždegimo žvakės
 4.2.5.8.1. Markė: ...
 4.2.5.8.2. Tipas: ...
 4.2.5.8.3. Uždegimo žvakės tarpelis: ...mm
 4.2.5.9. Uždegimo ritė
 4.2.5.9.1. Markė: ...
 4.2.5.9.2. Tipas: ...
 4.2.5.10. Uždegimo kondensatorius
 4.2.5.10.1. Markė:...
 4.2.5.10.2. Tipas: ...
 4.2.6. Aušinimo sistema: skysčiu / oru (1)
 4.2.7. Įsiurbimo sistema:
 4.2.7.1. Kompresorius: taip / ne (1)
 4.2.7.1.1. Markė(s): ...
 4.2.7.1.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.7.1.3. Sistemos aprašas (didžiausiasis kompresoriaus slėgis: ... kPa, apsauginė sklendė)
 4.2.7.2. Tarpinis aušintuvas: taip / ne (1)
 4.2.7.3. Įleidžiamųjų vamzdžių ir jų priedų (slėgio kameros, kaitinimo įtaiso, papildomų oro įsiurbimo angų, kt.) aprašas ir brėžiniai: ...
 4.2.7.3.1. Įsiurbimo kolektoriaus aprašas (brėžiniai ir (arba) nuotraukos): ...
 4.2.7.3.2. Oro filtras, brėžiniai: ..., arba
 4.2.7.3.2.1. Markė(s): ...
 4.2.7.3.2.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.7.3.3. Įsiurbimo duslintuvas, brėžiniai: ..., arba
 4.2.7.3.3.1. Markė(s): ...
 4.2.7.3.3.2. Tipas (-ai): ...
 4.2.8. Išmetimo sistema
 4.2.8.1. Išmetimo sistemos aprašas ir brėžiniai: ...
 4.2.9. Vožtuvų paskubos nustatymas ar lygiaverčiai duomenys:
 4.2.9.1. Didžiausiasis vožtuvų atsidarymas, atsidarymo ir užsidarymo kampai arba alternatyvių paskirstymo sistemų paskubos nustatymo informacija galinių taškų atžvilgiu: ...
 4.2.9.2. Standartiniai ir (arba) nustatymo intervalai (1): ...
 4.2.10. Naudojamas tepalas:
 4.2.10.1. Markė: ...
 4.2.10.2. Tipas: ...
 4.2.11. Apsaugos nuo oro taršos priemonės:
 4.2.11.1. Karterio dujų perdirbimo įtaisas (aprašas ir brėžiniai): ...
 4.2.11.2. Papildomi taršos mažinimo įtaisai (jei jų yra ir jie neaprašyti kitame punkte): ...
 4.2.11.2.1. Deginių filtras katalizatorius: taip / ne (1)
 4.2.11.2.1.1. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) ir elementų skaičius: ...
 4.2.11.2.1.2. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) matmenys ir forma (tūris, ...): ...
 4.2.11.2.1.3. Katalizinio veikimo tipas: ...
 4.2.11.2.1.4. Bendras brangiųjų metalų kiekis: ...
 4.2.11.2.1.5. Santykinė koncentracija: ...
 4.2.11.2.1.6. Substratas (sandara ir medžiaga): ...
 4.2.11.2.1.7. Korių tankis: ...
 4.2.11.2.1.8. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) korpuso tipas: ...
 4.2.11.2.1.9. Deginių filtro (-ų) katalizatoriaus (-ių) padėtis (vieta ir santykinis atstumas išmetimo sistemoje): ...
 4.2.11.2.1.10. Deguonies jutiklis: tipas ...
 4.2.11.2.1.10.1. Deguonies jutiklio vieta: ...
 4.2.11.2.1.10.2. Deguonies jutiklio valdymo intervalas: ...
 4.2.11.2.2. Oro įpurškimas: taip / ne (1)
 4.2.11.2.2.1. Tipas (oro įpurškimo sistema, oro siurblys, ...): ...
 4.2.11.2.3. Išmetamųjų dujų recirkuliavimas (EGR): taip / ne (1)
 4.2.11.2.3.1. Charakteristikos (debitas, ...): ...
 4.2.11.2.4. Išgaruojančių teršalų kontrolės sistema.
 Išsamus įtaisų ir jų nustatymo aprašas: ...
 Išgaruojančių teršalų kontrolės sistemos brėžinys: ...
 Anglies talpyklos brėžinys: ...
 Degalų bako brėžinys, kuriame nurodyta talpa ir medžiaga: ...
 4.2.11.2.5. Kietųjų dalelių gaudyklė: taip / ne (1)
 4.2.11.2.5.1. Kietųjų dalelių gaudyklės matmenys ir forma (talpa): ...
 4.2.11.2.5.2. Kietųjų dalelių gaudyklės tipas ir konstrukcija: ...
 4.2.11.2.5.3. Kietųjų dalelių gaudyklės vieta (atskaitiniai atstumai išmetimo sistemoje): ...
 4.2.11.2.6. Kitos sistemos (aprašas ir veikimo principas): ...
 4.3. Varomasis akumuliatorius / energijos akumuliavimo įtaisas
 4.3.1. Energijos akumuliavimo įtaiso aprašas: (akumuliatorius, kondensatorius, smagratis / generatorius...)
 4.3.1.1. Markė: ...
 4.3.1.2. Tipas: ...
 4.3.1.3. Identifikacijos numeris: ...
 4.3.1.4. Elektrocheminės poros rūšis: ...
 4.3.1.5. Energija: ... (akumuliatoriaus: įtampa ir talpa Ah per 2 h, kondensatoriaus: J, ...)
 4.3.1.6. Įkroviklis: įmontuotasis / išorinis / nėra (1)
 4.4. Elektrinės mašinos (atskirai aprašomos kiekvieno tipo elektrinės mašinos)
 4.4.1. Markė: ...
 4.4.2. Tipas: ...
 4.4.3. Pagrindinė paskirtis: varomasis variklis / generatorius (1)
 4.4.3.1. Kai naudojamas kaip varomasis variklis: vienas variklis / keli varikliai (1) (skaičius): ...
 4.4.4. Didžiausioji galia: ...kW
 4.4.5. Veikimo principas:
 4.4.5.1.
 Nuolatinė srovė / kintamoji srovė / fazių skaičius (1): ...
 4.4.5.2.
 nepriklausomas sužadinimas / nuoseklus / sudėtinis (1)
 4.4.5.3.
 sinchroninis / asinchroninis (1)
 4.5. Jėgos pavaros valdymo įrenginys
 4.5.1. Markė: ...
 4.5.2. Tipas: ...
 4.5.3. Identifikacijos numeris: ...
 4.6. Galios valdiklis
 4.6.1. Markė: ...
 4.6.2. Tipas: ...
 4.6.3. Identifikacijos numeris: ...
 4.7. Transmisija
 4.7.1. Sankaba (tipas): ...
 4.7.1.1. Didžiausiasis sukamojo momento pokytis: ...
 4.7.2. Pavarų dėžė:
 4.7.2.1. Tipas: ...
 4.7.2.2. Vieta variklio atžvilgiu: ...
 4.7.2.3. Valdymo būdas: ...
 4.7.3. Perdavimo skaičiai
 Pavarų dėžės perdavimo skaičiai
 Galutiniai perdavimo skaičiai
 Bendri perdavimo skaičiai
 Didžiausiasis CVT (5)
 1
 2
 3
 4, 5, kitos
 Mažiausiasis CVT (5)
 Atbulinės eigos
 5. PAKABA
 5.1. Padangos ir ratai
 5.1.1. Padangų (ratų) derinys (-iai) (nurodyti padangų dydžio žymenį, mažiausiosios apkrovos indeksą, mažiausiosios greičio kategorijos simbolį; nurodyti ratų ratlankio dydį (-ius) ir poslinkį (-ius)):
 5.1.1.1. Ašys
 5.1.1.1.1. 1 ašis: ...
 5.1.1.1.2. 2 ašis: ...
 5.1.1.1.3. 3 ašis: ...
 5.1.1.1.4. 4 ašis: ir t. t. ...
 5.1.2. Riedėjimo apskritimo viršutinė ir apatinė riba:
 5.1.2.1. Ašys
 5.1.2.1.1. 1 ašis: ...
 5.1.2.1.2. 2 ašis: ...
 5.1.2.1.3. 3 ašis: ...
 5.1.2.1.4. 4 ašis: ir t. t. ...
 5.1.3. Gamintojo rekomenduojamas slėgis padangose: ...kPa
 6. KĖBULAS
 6.1. Sėdynės:
 6.1.1. Sėdynių skaičius:
 7. INERCIJOS MASĖ
 7.1. Visos priekinės ašies lygiavertės inercijos masė: ...
 7.2. Visos galinės ašies lygiavertės inercijos masė: ...
 (1) Išbraukti, kas netinka.
 (2) Ši vertė turi būti suapvalinta dešimtųjų milimetro dalių tikslumu.
 (3) Ši vertė turi būti apskaičiuota taikant π = 3,1416 ir suapvalinta cm3 tikslumu.
 (4) Nurodyti leidžiamąją nuokrypą.
 (5) CVT – belaipsnė transmisija
 4 PRIEDAS
 PRANEŠIMAS
 (1)
 (Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm))
 (1) Jeigu tai tos pačios šeimos transporto priemonės, patvirtintos pagal 7.6 poskyrį, šis pranešimas turi būti pateikiamas dėl kiekvienos atskiros vienai šeimai priklausančios transporto priemonės.
 5 PRIEDAS
 PATVIRTINIMO ŽENKLŲ IŠDĖSTYMAS
 A MODELIS
 (Žr. šios taisyklės 4.4 punktą)
 Prie transporto priemonės pritvirtintas aukščiau pavaizduotas patvirtinimo ženklas reiškia, kad ta transporto priemonė, atsižvelgiant į išmatuotąjį išmetamą CO2 kiekį ir sunaudojamą degalų kiekį arba sunaudojamą elektros energijos kiekį ir elektrinę ridą, pagal Taisyklę Nr. 101 yra patvirtinta Nyderlanduose (E4) ir jai suteiktas patvirtinimo numeris 012492. Pirmieji du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas pagal Taisyklę Nr. 101 su 01 serijos pakeitimais.
 B MODELIS
 (Žr. šios taisyklės 4.5 punktą)
 Prie transporto priemonės pritvirtintas aukščiau pavaizduotas patvirtinimo ženklas reiškia, kad ta transporto priemonė pagal Taisykles Nr. 101 ir 83 (1) yra patvirtinta Nyderlanduose (E4). Pirmieji du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad tuomet, kai atitinkami patvirtinimai buvo suteikti, į Taisyklę Nr. 101 buvo įtraukti 01 serijos pakeitimai, o į Taisyklę Nr. 83 jau buvo įtraukti 05 serijos pakeitimai.
 (1) Antrasis skaičius pateiktas tik kaip pavyzdys.
 6 PRIEDAS
 VIEN VIDAUS DEGIMO VARIKLIU VAROMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ IŠMETAMO ANGLIES DIOKSIDO KIEKIO IR SUNAUDOJAMO DEGALŲ KIEKIO MATAVIMO METODAS
 1. BANDYMO SPECIFIKACIJA
 1.1. Vien vidaus degimo varikliu varomų transporto priemonių išmetamas anglies dioksido (CO2) kiekis nustatomas pagal Taisyklės Nr. 83 4 priedo I bandymo metodiką, galiojančią transporto priemonės patvirtinimo metu.
 1.2. Išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis nustatomas atskirai pirmajai (važiavimo mieste) ir antrajai (važiavimo užmiestyje) nustatyto važiavimo ciklo dalių.
 1.3. Be transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančių Taisyklės Nr. 83 4 priede nustatytų sąlygų galioja ir šios sąlygos:
 1.3.1.
 Atliekant bandymą turi būti naudojama tik transporto priemonei valdyti būtina įranga. Jei yra rankiniu būdu valdomas variklio įsiurbiamo oro temperatūros įtaisas, jis turi būti gamintojo nurodytoje padėtyje, atitinkančioje aplinkos temperatūrą, kurioje atliekamas bandymas. Paprastai turi būti naudojami papildomi įtaisai, būtini įprastam transporto priemonės naudojimui.
 1.3.2.
 Jei radiatoriaus ventiliatorius yra reguliuojamos temperatūros, jis turi būti sureguliuotas pagal įprastas transporto priemonės naudojimo sąlygas. Keleivių salono šildymo sistema ir galima oro kondicionavimo sistema turi būti išjungta, tačiau tokių sistemų kompresoriai turi veikti kaip įprasta.
 1.3.3.
 Jei įrengtas turbokompresorius, jis turi veikti įprastu bandymo sąlygoms režimu.
 1.3.4.
 Visi tepalai turi būti tokie, kokius rekomenduoja transporto priemonės gamintojas ir nurodyti bandymų ataskaitoje.
 1.3.5.
 Pasirenkamos plačiausios padangos. Jei yra daugiau kaip trijų dydžių padangų, pasirenkamos už didžiausias vienu dydžiu mažesnės padangos.
 1.4. Išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio verčių skaičiavimas
 1.4.1.
 Išmetamas CO2 kiekis, išreikštas g/km, apskaičiuojamas pagal matavimo rezultatus ir transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančias Taisyklės Nr. 83 4 priedo 8 priedėlio nuostatas.
 1.4.1.1.
 Skaičiuojant naudojamas CO2 tankis QCO2 = 1,964 g/l.
 1.4.2.
 Sunaudojamo kiekio vertės apskaičiuojamos pagal išmetamą angliavandenilių, anglies monoksido ir anglies dioksido kiekį, apskaičiuojamą pagal matavimo rezultatus ir transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančias Taisyklės Nr. 83 4 priedo 8 priedėlio nuostatas.
 1.4.3.
 Sunaudojamas degalų kiekis, išreikštas l/100 km (jei tai benzinas, SND, etanolis (E85) arba dyzelinas) arba m3/100 km (jei tai GD / biometanas), apskaičiuojamas pagal šias formules:
 a)
 kai transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalams naudojamas benzinas (E5):
 FC = (0,118/D) · [(0,848 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];
 b)
 kai transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalams naudojamos SND:
 FCnorm = (0,1212 / 0,538) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]
 Jei bandymams naudojamų degalų sudėtis skiriasi nuo normalizuotam sunaudojamam kiekiui apskaičiuoti taikytos sudėties, gamintojo prašymu gali būti taikoma pataisos koeficientas cf:
 FCnorm = (0,1212 / 0,538) · (cf) · [(0,825 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)]
 Pataisos koeficientas cf, kuris gali būti taikomas, nustatomas taip:
 cf = 0,825 + 0,0693 · nactual;
 čia:
 nactual
 =
 faktinis naudojamų degalų H/C santykis;
 c)
 kai transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalams naudojamos GD/biometanas:
 FCnorm = (0,1336 / 0,654) · [(0,749 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];
 d)
 kai transporto priemonės yra su slėginio uždegimo varikliais, kurių degalams naudojamas dyzelinas (B5):
 FC = (0,116/D) · [(0,861 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];
 e)
 kai transporto priemonės yra su priverstinio uždegimo varikliais, kurių degalams naudojamas etanolis (E85):
 FC = (0,1742/D) · [(0,574 · HC) + (0,429 · CO) + (0,273 · CO2)];
 Šiose formulėse:
 FC
 =
 sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (jei tai benzinas, SND, dyzelinas arba biodyzelinas) arba m3/100 km (jei tai GD);
 HC
 =
 išmatuotasis išmetamų angliavandenilių kiekis g/km;
 CO
 =
 išmatuotasis išmetamo anglies monoksido kiekis g/km;
 CO2
 =
 išmatuotasis išmetamo anglies dioksido kiekis g/km;
 D
 =
 bandymų degalų tankis.
 Jei degalai dujiniai, tai yra jų tankis 15 °C temperatūroje.
 7 PRIEDAS
 VIEN ELEKTRINE PAVARA VAROMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ SUNAUDOJAMO ELEKTROS ENERGIJOS KIEKIO MATAVIMO METODAS
 1. BANDYMO SEKA
 1.1. Sudėtis
 Bandymo seką sudaro dvi dalys (žr. 1 paveikslą):
 a)
 miesto ciklas, sudarytas iš keturių elementariųjų miesto ciklų;
 b)
 užmiesčio ciklas.
 Jei yra rankinė pavarų dėžė su keletu pavarų, vairuotojas keičia pavaras pagal gamintojo specifikacijas.
 Jei transporto priemonė turi keletą važiavimo režimų, kuriuos gali pasirinkti vairuotojas, jis turi pasirinkti tą, kuris geriausiai atitinka tikslinę kreivę.
 1 paveikslas
 Bandymo seka M1 ir N1 kategorijų transporto priemonėms
 1.2. Miesto ciklas
 Miesto ciklą sudaro keturi elementarieji 195 s trukmės ciklai, o jis visas trunka 780 s.
 Elementariojo miesto ciklo aprašas pateiktas 2 paveiksle ir 1 lentelėje.
 2 paveikslas
 Elementarusis miesto ciklas (195 s)
 1 lentelė
 Elementarusis miesto ciklas
 Veiksmo Nr.
 Veiksmo tipas
 ELEMENTARUSIS MIESTO CIKLAS
 Veiksmo trukmė
 (s)
 Režimo trukmė
 (s)
 Bendra trukmė
 (s)
 Režimo Nr.
 Greitėjimas
 (m/s2)
 Greitis
 (km/h)
 1
 Stovėjimas
 1
 0,00
 0
 11
 11
 11
 2
 Greitėjimas
 2
 1,04
 0–15
 4
 4
 15
 3
 Pastovus greitis
 3
 0,00
 15
 8
 8
 23
 4
 Lėtėjimas
 4
 –0,83
 15–0
 5
 5
 28
 5
 Stovėjimas
 5
 0,00
 0
 21
 21
 49
 6
 Greitėjimas
 6
 0,69
 0–15
 6
 12
 55
 7
 Greitėjimas
 0,79
 15–32
 6
 61
 8
 Pastovus greitis
 7
 0,00
 32
 24
 24
 85
 9
 Lėtėjimas
 8
 –0,81
 32–0
 11
 11
 96
 10
 Stovėjimas
 9
 0,00
 0
 21
 21
 117
 11
 Greitėjimas
 10
 0,69
 0–15
 6
 26
 123
 12
 Greitėjimas
 0,51
 15–35
 11
 134
 13
 Greitėjimas
 0,46
 35–50
 9
 143
 14
 Pastovus greitis
 11
 0,00
 50
 12
 12
 155
 15
 Lėtėjimas
 12
 –0,52
 50–35
 8
 8
 163
 16
 Pastovus greitis
 13
 0,00
 35
 15
 15
 178
 17
 Lėtėjimas
 14
 –0,97
 35–0
 10
 10
 188
 18
 Stovėjimas
 15
 0,00
 0
 7
 7
 195
 Vienodi veiksmai
 Trukmė
 (s)
 Dalis procentais
 Stovėjimas
 60
 30,77
 Greitėjimas
 42
 21,54
 Pastovus greitis
 59
 30,26
 Lėtėjimas
 34
 17,44
 Iš viso
 195
 100,00
 Vidutinis greitis (km/h)
 18,77
 Trukmė (s)
 195
 Teorinis elementariojo miesto ciklo atstumas (m)
 1 017
 Teorinis keturių elementariųjų miesto ciklų atstumas (m)
 4 067
 1.3. Užmiesčio ciklas
 Užmiesčio ciklo aprašas pateiktas 3 paveiksle ir 2 lentelėje.
 3 paveikslas
 Užmiesčio ciklas (400 s)
 Pastaba:
 Metodas, kurį reikia taikyti, jei transporto priemonė negali atitikti šios kreivės greičio reikalavimų, išsamiau aprašytas 1.4 punkte.
 2 lentelė
 Veiksmo Nr.
 Veiksmo tipas
 UŽMIESČIO CIKLAS
 Veiksmo trukmė
 (s)
 Režimo trukmė
 (s)
 Bendra trukmė
 (s)
 Režimo Nr.
 Pagreitis
 (m/s2)
 Greitis
 (km/h)
 1
 Stovėjimas
 1
 0,00
 0
 20
 20
 20
 2
 Greitėjimas
 2
 0,69
 0–15
 6
 41
 26
 3
 Greitėjimas
 0,51
 15–35
 11
 37
 4
 Greitėjimas
 0,42
 35–50
 10
 47
 5
 Greitėjimas
 0,40
 50–70
 14
 61
 6
 Pastovus greitis
 3
 0,00
 70
 50
 50
 111
 7
 Lėtėjimas
 4
 –0,69
 70–50
 8
 8
 119
 8
 Pastovus greitis
 5
 0,00
 50
 69
 69
 188
 9
 Greitėjimas
 6
 0,43
 50–70
 13
 13
 201
 10
 Pastovus greitis
 7
 0,00
 70
 50
 50
 251
 11
 Greitėjimas
 8
 0,24
 70–100
 35
 35
 286
 12
 Pastovus greitis
 9
 0,00
 100
 30
 30
 316
 13
 Greitėjimas
 10
 0,28
 100–120
 20
 20
 336
 14
 Pastovus greitis
 11
 0,00
 120
 10
 10
 346
 15
 Lėtėjimas
 12
 –0,69
 120–80
 16
 34
 362
 16
 Lėtėjimas
 –1,04
 80–50
 8
 370
 17
 Lėtėjimas
 –1,39
 50–0
 10
 380
 18
 Stovėjimas
 13
 0,00
 0
 20
 20
 400
 Vienodi veiksmai
 Trukmė
 (s)
 Dalis procentais
 Stovėjimas
 40
 10,00
 Greitėjimas
 109
 27,25
 Pastovus greitis
 209
 52,25
 Lėtėjimas
 42
 10,50
 Iš viso
 400
 100,00
 Vidutinis greitis (km/h)
 62,60
 Trukmė (s)
 400
 Teorinis atstumas (m)
 6 956
 1.4. Leidžiamasis nuokrypis
 Leidžiamieji nuokrypiai nurodyti 4 paveiksle.
 4 paveikslas
 Greičio leidžiamoji nuokrypa
 Greičio (± 2 km/h) ir laiko (± 1 s) leidžiamosios nuokrypos yra geometriškai susietos kiekviename taške, kaip pavaizduota 4 paveiksle.
 Kai greitis mažesnis kaip 50 km/h, leidžiami šie nuokrypiai nuo minėtos leidžiamosios nuokrypos:
 a)
 keičiant pavaras, ne ilgiau kaip 5 s;
 b)
 iki penkių kartų per valandą kitu metu, kaskart ne ilgiau kaip 5 s.
 Bendras laikas, kai nesilaikoma leidžiamosios nuokrypos, turi būti nurodytas bandymų ataskaitoje.
 Kai greitis didesnis kaip 50 km/h, leidžiama nesilaikyti leidžiamųjų nuokrypų, jei akceleratoriaus pedalas nuspaustas iki galo.
 2. BANDYMO METODAS
 2.1. Principas
 Taikant toliau aprašytą bandymų metodą galima išmatuoti sunaudojamą elektros energijos kiekį, Wh/km.
 2.2. Matavimo parametrai, vienetai ir tikslumas
 Parametras
 Vienetai
 Tikslumas
 Skiriamoji geba
 Laikas
 s
 ± 0,1 s
 0,1 s
 Atstumas
 m
 ± 0,1 %
 1 m
 Temperatūra
 °C
 ± 1 °C
 1 °C
 Greitis
 km/h
 ± 1 %
 0,2 km/h
 Masė
 kg
 ± 0,5 %
 1 kg
 Energija
 Wh
 ± 0,2 %
 0,2 s klasė pagal IEC 687
 IEC= Tarptautinė elektrotechnikos komisija
 2.3. Transporto priemonė
 2.3.1. Transporto priemonės būklė
 2.3.1.1. Transporto priemonės padangos turi būti pripūstos iki transporto priemonės gamintojo nurodyto slėgio aplinkos temperatūroje.
 2.3.1.2. Mechaninių judamųjų dalių alyvos klampumas turi atitikti transporto priemonės gamintojo specifikaciją.
 2.3.1.3. Apšvietimo ir šviesos signalizavimo bei pagalbiniai įtaisai turi būti išjungti, išskyrus tuos, kurie būtini bandymams atlikti ir naudojami transporto priemonėje dienos metu.
 2.3.1.4. Visos kitiems nei varymo tikslams skirtos energijos akumuliavimo sistemos (elektrinės, hidraulinės, pneumatinės ir kt.) turi būti įkrautos iki gamintojo nurodyto didžiausiojo lygio.
 2.3.1.5. Jei akumuliatoriai naudojami aukštesnėje už aplinkos temperatūroje, vairuotojas automobilio gamintojo rekomenduojamu būdu palaiko akumuliatoriaus temperatūrą tarp įprasto veikimo ribų.
 Gamintojo atstovas turi patvirtinti, kad akumuliatoriaus šiluminio valdymo sistema nėra išjungta ir veikia tinkamai.
 2.3.1.6. Bandomoji transporto priemonė su joje įrengtais akumuliatoriais per savaitę iki bandymo turi būti nuvažiavusi ne mažiau kaip 300 km.
 2.4. Darbo režimas
 Visi bandymai atliekami nuo 20 °C iki 30 °C temperatūroje.
 Pagal bandymo metodą jis susideda iš šių etapų:
 a)
 pradinis akumuliatoriaus įkrovimas;
 b)
 du kartus atliekamas ciklas iš keturių elementariųjų miesto ciklų ir užmiesčio ciklo;
 c)
 akumuliatoriaus įkrovimas;
 d)
 sunaudojamo elektros energijos kiekio skaičiavimas.
 Jei tarp etapų transporto priemonė turi judėti, ji nustumiama į kitą bandymų zoną (be regeneracinio įkrovimo).
 2.4.1. Pradinis akumuliatoriaus įkrovimas
 Akumuliatoriaus įkrovimas susideda iš šių procedūrų:
 2.4.1.1. Akumuliatoriaus iškrova
 Procedūra prasideda transporto priemonės akumuliatoriaus iškrova važiuojant (bandymų kelyje, ant važiuoklės dinamometro ar kt.) pastoviu greičiu, lygiu 70 ± 5 % didžiausiojo transporto priemonės 30 minučių greičio.
 Iškrova baigiama:
 a)
 kai transporto priemonė nebegali važiuoti greičiu, lygiu 65 % didžiausiojo 30 minučių greičio, arba
 b)
 kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę, arba
 c)
 nuvažiavus 100 km atstumą.
 2.4.1.2. Įprastas naktinis įkrovimas
 Akumuliatorius turi būti įkraunamas pagal toliau aprašytą metodiką.
 2.4.1.2.1. Įprasto naktinio įkrovimo metodika
 Įkrovimas atliekamas:
 a)
 įmontuotuoju įkrovikliu, jei toks yra;
 b)
 išoriniu gamintojo rekomenduojamu įkrovikliu, laikantis įprasto įkrovimo būdo;
 c)
 nuo 20 °C iki 30 °C aplinkos temperatūroje.
 Pagal šią metodiką neleidžiami jokių tipų specialieji įkrovimai, kurie gali būti pradedami automatiškai ar rankiniu būdu, pvz., išlyginamieji įkrovimai arba aptarnavimo įkrovimai.
 Automobilio gamintojas turi patvirtinti, kad bandymo metu specialiojo įkrovimo procedūra nebuvo atliekama.
 2.4.1.2.2. Įkrovimo pabaigos kriterijai
 Įkrovimo pabaiga atitinka 12 valandų įkrovimo trukmę, išskyrus atvejus, kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui parodo, jog akumuliatorius dar nėra visiškai įkrautas.
 Tokiu atveju
 2.4.1.2.3. Visiškai įkrautas akumuliatorius
 Akumuliatorius, įkrautas pagal naktinio įkrovimo metodiką iki įkrovimo pabaigos kriterijaus.
 2.4.2. Ciklo taikymas ir atstumo matavimas
 Nurodomas įkrovimo pabaigos laikas t0 (maitinimo atjungimas).
 Važiuoklės dinamometras turi būti nustatytas pagal šio priedo 1 priedėlyje aprašytą metodą.
 Pradedant nuo momento, kai nuo t0 praėjusios ne daugiau kaip 4 valandos, ant važiuoklės dinamometro du kartus atliekamas ciklas, susidedantis iš keturių elementariųjų miesto ciklų ir užmiesčio ciklo (bandomasis atstumas – 22 km, bandymo trukmė – 40 minučių).
 Pabaigoje užregistruojama nuvažiuoto atstumo Dtest vertė.
 2.4.3. Akumuliatoriaus įkrovimas
 Transporto priemonė prijungiama prie elektros tiekimo tinklo per 30 minučių po du kartus atlikto ciklo, susidedančio iš keturių elementariųjų miesto ciklų ir užmiesčio ciklo.
 Transporto priemonė įkraunama pagal įprastą naktinio įkrovimo metodiką (žr. šio priedo 2.4.1.2 papunktį).
 Tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio esantis energijos matavimo prietaisas išmatuoja iš tinklo perduotą įkrovos energiją E ir įkrovos trukmę.
 Įkrova baigiama praėjus 24 h po ankstesnio įkrovos pabaigos laiko (t0).
 Pastaba:
 Nutrūkus elektros tiekimui tinkle, 24 h laikotarpis pratęsiamas pridedant elektros nebuvimo trukmę. Įkrovos tinkamumą aptaria patvirtinimo laboratorijos technikos tarnyba ir transporto priemonės gamintojas.
 2.4.4. Sunaudojamo elektros energijos kiekio skaičiavimas
 Išmatuotosios energijos E (Wh) ir įkrovimo trukmės vertės užrašomos bandymų ataskaitoje.
 Sunaudojamas elektros energijos kiekis c apskaičiuojamas pagal šią formulę:
 (išreiškiama Wh/km ir suapvalinama vienetų tikslumu);
 čia Dtest yra per bandymą nuvažiuotas atstumas (km).
 Priedėlis
 VIEN ELEKTRINE PAVARA VAROMOS TRANSPORTO PRIEMONĖS BENDROSIOS VAŽIAVIMO GALIOS NUSTATYMAS IR DINAMOMETRO KALIBRAVIMAS
 1. ĮVADAS
 Šio priedėlio paskirtis – nustatyti transporto priemonės bendrosios važiavimo galios matavimo ± 4 % statistiniu tikslumu važiuojant pastoviu greičiu metodą ir ± 5 % tikslumu atkartoti šią išmatuotąją važiavimo galią ant dinamometro.
 2. KELIO CHARAKTERISTIKOS
 Bandymų kelias turi būti horizontalus, tiesus ir be kliūčių ar vėjo kliuvinių, kurie galėtų pakenkti važiavimo galios matavimo kintamumui.
 Bandymų kelio išilginis nuolydis turi neviršyti ± 2 %. Šis nuolydis apibrėžiamas kaip abiejų bandymų kelio galų aukščių skirtumo ir jo bendro ilgio dalmuo. Be to, vietinis nuolydis tarp dviejų 3 m atstumu nutolusių taškų turi nesiskirti nuo išilginio nuolydžio daugiau kaip ± 0,5 %.
 Didžiausioji bandymų kelio skerspjūvio pakyla turi būti ne didesnė kaip 1,5 %.
 3. ATMOSFEROS SĄLYGOS
 3.1. Vėjas
 Bandymai turi būti atliekami, kai vidutinis vėjo greitis nesiekia 3 m/s, o didžiausi gūsiai – mažiau kaip 5 m/s. Be to, bandymų keliui skersa vėjo vektoriaus komponentė turi būti mažesnė kaip 2 m/s. Vėjo greitis matuojamas 0,7 m aukštyje virš kelio paviršiaus.
 3.2. Drėgnumas
 Kelias turi būti sausas.
 3.3. Standartinės sąlygos
 Barometrinis slėgis
 H0 = 100 kPa
 Temperatūra
 T0 = 293 K (20 °C).
 Oro tankis
 d0 = 1,189 kg/m3
 3.3.1. Oro tankis
 3.3.1.1. Oro tankis bandymo metu, apskaičiuotas kaip aprašyta 3.3.1.2 papunktyje, neturi skirtis nuo standartinių sąlygų oro tankio daugiau kaip 7,5 %.
 3.3.1.2. Oro tankis apskaičiuojamas pagal formulę:
 čia:
 dT
 –
 oro tankis bandymo metu (kg/m3);
 d0
 –
 oro tankis standartinėmis sąlygomis (kg/m3);
 HT
 –
 bendras barometrinis slėgis bandymo metu (kPa);
 TT
 –
 absoliučioji temperatūra bandymo metu (K).
 3.3.2. Aplinkos sąlygos
 3.3.2.1. Aplinkos temperatūra turi būti nuo 5 °C (278 K) iki 35 °C (308 K), barometrinis slėgis – nuo 91 kPa iki 104 kPa. Santykinis drėgnis turi būti mažesnis kaip 95 %.
 3.3.2.2. Tačiau, gamintojui pritarus, bandymai gali būti atliekami žemesnėje aplinkos temperatūroje – iki 1 °C. Tokiu atveju turėtų būti taikomas pagal 5 °C apskaičiuotas pataisos koeficientas.
 4. TRANSPORTO PRIEMONĖS PARENGIMAS
 4.1. Įvažinėjimas
 Transporto priemonė turi būti parengta važiuoti, tinkamai sureguliuota ir nuvažiavusi ne mažiau kaip 300 km. Padangos turi būti įvažinėjamos tuo pat metu kaip ir transporto priemonė arba jų protektoriaus rašto gylis turi būti nuo 90 % iki 50 % pradinio gylio.
 4.2. Patikrinimai
 Pagal gamintojo specifikacijas nagrinėjamai paskirčiai turi būti atlikti šie patikrinimai: ratų, ratlankių, padangų (markės, tipo, slėgio), priekinės ašies geometrijos, stabdžių nustatymo (pašalinant parazitinį stabdymą), priekinės ir galinės ašių sutepimo, pakabos sureguliavimo, transporto priemonės prošvaisos ir kt. Patikrinama, ar važiuojant laisvąja eiga nėra elektrinio stabdymo.
 4.3. Pasirengimas bandymui
 4.3.1. Transporto priemonė pakraunama tiek, kad jos masė atitiktų atliekant bandymą naudotiną masę, įskaitant vairuotoją ir matavimo įrangą, krovinį tolygiai paskirstant apkrovimo zonose.
 4.3.2. Transporto priemonės langai turi būti uždaryti. Visi oro kondicionavimo sistemos, priekinių žibintų ir kt. dangčiai turi būti uždaryti.
 4.3.3. Transporto priemonė turi būti švari.
 4.3.4. Prieš pat bandymą transporto priemonė reikiamu būdu pašildoma iki įprastos darbinės temperatūros.
 5. NUSTATYTASIS GREITIS V
 Nustatytasis greitis reikalingas pagal pasipriešinimo judėjimui kreivę nustatyti pasipriešinimo judėjimą esant standartiniam greičiui. Norint nustatyti pasipriešinimą pagal transporto priemonės greitį, artimą standartiniam greičiui V0, pasipriešinimas judėjimui išmatuojamas esant nustatytajam greičiui V. Pageidautina išmatuoti bent keturias penkias vertes, taikant nustatytuosius greičius (įskaitant standartinius greičius).
 1 lentelėje nurodyti nustatytieji greičiai pagal transporto priemonės kategoriją. Žvaigždutė * reiškia standartinį greitį.
 1 lentelė
 Kategorijos
 V max
 Nustatytasis greitis (km/h)
 > 130
 120 (2)
 100
 80 (1)
 60
 40
 20
 130–100
 90
 80 (1)
 60
 40
 20
 —
 100–70
 60
 50 (1)
 40
 30
 20
 —
 < 70
 50 (2)
 40 (1)
 30
 20
 —
 —
 6. ENERGIJOS KAITA LĖTĖJANT
 6.1. Bendrosios važiavimo galios nustatymas
 6.1.1. Matavimo įranga ir tikslumas
 Laiko matavimo paklaida turi būti mažesnė kaip 0,1 s, o greičio – ± 0,5 km/h.
 6.1.2. Bandymo metodika
 6.1.2.1. Transporto priemone pasiekiamas greitis, 5 km/h didesnis už greitį, kuriam esant pradedami bandymo matavimai.
 6.1.2.2. Nustatoma neutralioji pavara arba atjungiamas elektros tiekimas.
 6.1.2.3. Išmatuojamas laikas t1, per kurį transporto priemonė sulėtėja nuo:
 V2 = V + Δ Vkm/h iki V1 = V – Δ Vkm/h;
 čia:
 Δ V ≤5 km/h, kai vardinis greitis ≤ 50 km/h;
 Δ V ≤ 10 km/h, kai vardinis greitis > 50 km/h.
 6.1.2.4. Tas pats bandymas atliekamas priešinga kryptimi ir išmatuojamas laikas t2.
 6.1.2.5. Apskaičiuojamas laikų t1 ir t2 vidurkis T1.
 6.1.2.6. Šie bandymai kartojami iki vidurkio statistinis tikslumas (p):
 tampa ne didesnis kaip 4 % (p ≤ 4 %).
 Statistinis tikslumas (p) apskaičiuojamas taip:
 čia:
 T
 –
 koeficientas, pateiktas žemiau esančioje lentelėje;
 s
 –
 standartinis nuokrypis: ;
 n
 –
 bandymų skaičius.
 n
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 t
 3,2
 2,8
 2,6
 2,5
 2,4
 2,3
 2,3
 1,6
 1,25
 1,06
 0,94
 0,85
 0,77
 0,73
 6.1.2.7. Pasipriešinimo judėjimui jėgos skaičiavimas
 Pasipriešinimo judėjimui jėga F, esant nustatytajam greičiui, apskaičiuojama taip:
 čia:
 MHP
 –
 atliekant bandymą naudotina masė;
 Mr
 –
 visų ratų ir transporto priemonės dalių, kurios rieda kartu su ratais lėtėjant lygiavertė inercijos masė. Mr turėtų būti išmatuotas ar apskaičiuotas reikiamu būdu.
 6.1.2.8. Pasipriešinimas judėjimui, nustatytas važiuojant keliu, perskaičiuojamas pagal standartines aplinkos sąlygas taip:
 F perskaičiuotoji = k · F išmatuotoji
 čia:
 RR
 –
 pasipriešinimas riedėjimui važiuojant greičiu V;
 RAERO
 –
 aerodinaminis pasipriešinimas važiuojant greičiu V;
 RT
 –
 bendrasis kelio pasipriešinimas = RR + RAERO;
 KR
 –
 pasipriešinimo riedėjimui temperatūrinis perskaičiavimo koeficientas, laikomas lygiu: 3,6 × 10–3/°C
 t
 –
 bandymo kelyje aplinkos temperatūra, °C;
 t0
 –
 standartinė aplinkos temperatūra = 20 °C;
 dt
 –
 oro tankis bandymo sąlygomis;
 d0
 –
 oro tankis bandymo standartinėmis sąlygomis (20 °C, 100 kPa) = 1,189 kg/m3.
 Dalmenis RR/RT ir RAERO/RT transporto priemonės gamintojas turi nurodyti remdamasis įmonės įprastai turimais duomenimis.
 Jei šių verčių neturima, gamintojui ir atitinkamai technikos tarnybai sutarus, gali būti taikomos riedėjimo ir bendro pasipriešinimo vertės, apskaičiuojamos pagal šią formulę:
 čia:
 MHP – atliekant bandymą naudotina masė.
 Įvairų greitį atitinkančios a ir b koeficientų vertės nurodytos šioje lentelėje:
 V (km/h)
 a
 b
 20
 7,24 · 10– 5
 0,82
 40
 1,59 · 10– 4
 0,54
 60
 1,96 · 10– 4
 0,33
 80
 1,85 · 10– 4
 0,23
 100
 1,63 · 10– 4
 0,18
 120
 1,57 · 10– 4
 0,14
 6.2. Dinamometro nustatymas
 Šios procedūros paskirtis – ant dinamometro imituoti bendrąją važiavimo galią esant tam tikram greičiui.
 6.2.1. Matavimo įranga ir tikslumas
 Matavimo įranga turi būti panaši į tą, kuri naudota važiuojant keliu.
 6.2.2. Bandymo metodika
 6.2.2.1. Transporto priemonė sumontuojama ant dinamometro.
 6.2.2.2. Oro slėgis varomųjų ratų padangose (šaltose) nustatomas toks, kokio reikia važiuoklės dinamometrui.
 6.2.2.3. Važiuoklės lygiavertė inercijos masė nustatoma pagal 2 lentelę.
 2 lentelė
 Atliekant bandymą naudotina masė
 MHP
 (kg)
 Lygiavertė inercija
 I
 (kg)
 MHP ≤ 480
 455
 480 < MHP ≤ 540
 510
 540 < MHP ≤ 595
 570
 595 < MHP ≤ 650
 625
 650 < MHP ≤ 710
 680
 710 < MHP ≤ 765
 740
 765 < MHP ≤ 850
 800
 850 < MHP ≤ 965
 910
 965 < MHP ≤ 1 080
 1 020
 1 080 < MHP ≤ 1 190
 1 130
 1 190 < MHP ≤ 1 305
 1 250
 1 305 < MHP ≤ 1 420
 1 360
 1 420 < MHP ≤ 1 530
 1 470
 1 530 < MHP ≤ 1 640
 1 590
 1 640 < MHP ≤ 1 760
 1 700
 1 760 < MHP ≤ 1 870
 1 810
 1 870 < MHP ≤ 1 980
 1 930
 1 980 < MHP ≤ 2 100
 2 040
 2 100 < MHP ≤ 2 210
 2 150
 2 210 < MHP ≤ 2 380
 2 270
 2 380 < MHP ≤ 2 610
 2 270
 2 610 < MHP
 2 270
 6.2.2.4. Transporto priemonės ir važiuoklės dinamometro temperatūra pakeliama iki stabilios darbinės, kad sąlygos būtų kuo artimesnės sąlygoms kelyje.
 6.2.2.5. Atliekamos šio priedo 6.1.2 punkte nurodytos operacijos, išskyrus 6.1.2.4 ir 6.1.2.5 punktus, ir 6.1.2.7 punkte pateiktoje formulėje MHP pakeičiant I, o Mr pakeičiant Mrm.
 6.2.2.6. Stabdžiai nustatomi taip, kad atitiktų perskaičiuotąjį pusę naudingojo krovinio atitinkantį pasipriešinimą judėjimui (6.1.2.8 punktas) ir būtų atsižvelgta į transporto priemonės masės kelyje ir naudojamos lygiavertės inercijos masės (I) skirtumą. Tai gali būti padaryta apskaičiuojant vidutinę perskaičiuotąją lėtėjimo nuo V2 iki V1 trukmę ir pritaikant ją ant dinamometro pagal šią lygtį:
 čia:
 I
 –
 važiuoklės dinamometro smagračio lygiavertė inercijos masė;
 Mrm
 –
 varomųjų ratų ir transporto priemonės dalių, kurios rieda kartu su ratais lėtėjant lygiavertė inercijos masė. Mrm turėtų būti išmatuotas ar apskaičiuotas reikiamu būdu.
 6.2.2.7. Turėtų būti nustatoma stendo turima sugerti galia Pa, kad skirtingomis dienomis ar ant skirtingų to paties tipo dinamometrų tai pačiai transporto priemonei būtų galima atkurti tą pačią bendrąją važiavimo galią.
 (1) Standartinis greitis.
 (2) Jei transporto priemonė jį gali pasiekti.
 8 PRIEDAS
 HIBRIDINE ELEKTRINE PAVARA VAROMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ IŠMETAMO ANGLIES DIOKSIDO, SUNAUDOJAMO DEGALŲ KIEKIO IR SUNAUDOJAMO ELEKTROS ENERGIJOS KIEKIO MATAVIMO METODAS
 1. ĮVADAS
 1.1. Šiame priede pateikiamos specialiosios nuostatos dėl šios taisyklės 2.17.2 punkte apibrėžtos hibridinės elektrinės transporto priemonės (HEV) tipo patvirtinimo.
 1.2. Pagal bandymams bendrai taikomą principą hibridinės elektrinės transporto priemonės bandomos pagal principus, taikomus vien vidaus degimo varikliu varomoms transporto priemonėms (6 priedas), nebent šiame priede būtų nurodyta kitaip.
 1.3. OVC transporto priemonės (kurių kategorijos aprašytos šio priedo 2 skyriuje) bandomos pagal A sąlygas ir B sąlygas.
 Bandymo abejomis A ir B sąlygomis rezultatai ir svertinis vidurkis nurodomi pranešimo formoje, aprašytoje 4 priede.
 1.4. Važiavimo ciklai ir pavarų perjungimo momentai
 1.4.1. Transporto priemonėms su rankine transmisija taikomas važiavimo ciklas, aprašytas transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančiame Taisyklės Nr. 83 4 priedo 1 priedėlyje, įskaitant nustatytus pavarų perjungimo momentus.
 1.4.2. Transporto priemonėms, kurioms taikoma specialioji pavarų perjungimo strategija, Taisyklės Nr. 83 4 priedo 1 priedėlyje nustatyti perjungimo momentai netaikomi. Šioms transporto priemonėms taikomas važiavimo ciklas, aprašytas transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančiame Taisyklės Nr. 83 4 priedo 2.3.3 punkte. Kalbant apie pavarų perjungimo momentus, šios transporto priemonės turi būti valdomos pagal gamintojo instrukcijas, pateikiamas gaminamų transporto priemonių vairuotojo vadove ir nurodytas ant techninio pavarų perjungimo prietaiso (vairuotojo informacijai).
 1.4.3. Transporto priemonėms su automatine transmisija taikomas važiavimo ciklas, aprašytas transporto priemonės patvirtinimo metu galiojančiame Taisyklės Nr. 83 4 priedo 2.3.3 punkte.
 1.4.4. Transporto priemonei parengti taikomas pirmosios ir (arba) antrosios taikytino važiavimo ciklo dalių derinys, nustatytas šiame priede.
 2. HIBRIDINIŲ ELEKTRINIŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ KATEGORIJOS
 Transporto priemonės įkrovimas
 Įkrovimas ne transporto priemonėje (1)
 (OVC)
 Įkrovimas transporto priemonėje (2)
 (NOVC)
 Veikimo režimo perjungiklis
 Nėra
 Yra
 Nėra
 Yra
 3. IŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (OVC HEV) BE VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIO
 3.1. Atliekami du bandymai tokiomis sąlygomis:
 A sąlygos: bandymas atliekamas visiškai įkrovus elektros energijos / galios akumuliavimo įtaisą.
 B sąlygos: bandymas atliekamas elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova).
 Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaiso įkrovos būsenos (SOC) profilis skirtingais I tipo bandymo etapais nurodytas 1 priedėlyje.
 3.2. A sąlygos
 3.2.1. Procedūra pradedama iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, kaip aprašyta 3.2.1.1 punkte.
 3.2.1.1. Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaiso iškrova
 Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.):
 a)
 pastoviu 50 km/h greičiu tol, kol pradeda veikti HEV degalus naudojantis variklis, arba
 b)
 jei transporto priemonė negali pasiekti pastovaus 50 km/h greičio nepradėjus veikti degalus naudojančiam varikliui, greitis turi būti sumažintas tiek, kad transporto priemonė galėtų važiuoti mažesniu pastoviu greičiu nustatytą laiką (atstumą) (kurį suderina technikos tarnyba ir gamintojas) degalus naudojančiam varikliui vos neužsivedant, arba
 c)
 pagal gamintojo rekomendaciją.
 Degalus naudojantis variklis turi būti sustabdytas per 10 sekundžių nuo automatinio užsivedimo.
 3.2.2. Transporto priemonės parengimas
 3.2.2.1. Transporto priemonės su slėginio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo antrąją dalį ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo. Turi būti atliekami trys ciklai iš eilės.
 3.2.2.2. Transporto priemonės su priverstinio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo vieną pirmąją bei dvi antrąsias dalis ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 3.2.2.3. Po parengimo ir prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip +/-2 K, o elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas visiškai įkraunamas 3.2.2.4 punkte nustatytu būdu.
 3.2.2.4. Išlaikymo metu elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas įkraunamas taikant 3.2.2.5 punkte nurodytą įprasto naktinio įkrovimo metodiką.
 3.2.2.5. Įprastas naktinis įkrovimas
 Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal toliau aprašytą metodiką.
 3.2.2.5.1. Įprasto naktinio įkrovimo metodika
 Įkrovimas atliekamas:
 a)
 įmontuotuoju įkrovikliu, jei toks yra, arba
 b)
 išoriniu gamintojo rekomenduojamu įkrovikliu, laikantis įprasto įkrovimo būdo;
 c)
 nuo 20 °C iki 30 °C aplinkos temperatūroje. Pagal šią metodika neleidžiami jokių tipų specialieji įkrovimai, kurie gali būti pradedami automatiškai ar rankiniu būdu, pvz., išlyginamieji įkrovimai arba aptarnavimo įkrovimai. Gamintojas turi patvirtinti, kad bandymo metu specialiojo įkrovimo procedūra nebuvo atliekama.
 3.2.2.5.2. Įkrovimo pabaigos kriterijai
 Įkrovimo pabaiga atitinka 12 valandų įkrovimo trukmę, išskyrus atvejus, kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui parodo, jog akumuliatorius dar nėra visiškai įkrautas.
 Tokiu atveju
 3.2.3. Bandymo metodika
 3.2.3.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.
 3.2.3.2. Gali būti naudojamos 3.2.3.2.1 arba 3.2.3.2.2 punkte nustatytos bandymo procedūros.
 3.2.3.2.1. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).
 3.2.3.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą ir tęsiasi per kelis pakartotinius bandymų ciklus. Jis baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis), per kurį akumuliatorius pasiekia mažiausiojo įkrovimo būseną pagal toliau apibrėžtus kriterijus (bandinių ėmimo pabaiga (ES)).
 Elektros energijos likutis Q [Ah] matuojamas per kiekvieną bendrą ciklą, taikant šio priedo 2 priedėlyje nurodytą procedūrą, ir yra naudojamas siekiant nustatyti, ar buvo pasiekta akumuliatoriaus mažiausiojo įkrovimo būsena.
 Laikoma, kad per bendrą ciklą N akumuliatorius pasiekė mažiausios įkrovos būseną, jeigu per bendrą ciklą N + 1 išmatuotas elektros energijos likutis neviršija 3 % iškrovos, išreikštos akumuliatoriaus vardinės talpos (Ah) procentine dalimi esant didžiausiai įkrovai, kaip nurodyta gamintojo. Gamintojo prašymu galima atlikti papildomus bandymo ciklus, o jų rezultatus įtraukti į apskaičiavimus, pateiktus 3.2.3.5 ir 3.4.1 punktuose, su sąlyga, kad elektros energijos likutis kiekvieno papildomo bandymo ciklo atveju rodytų, kad akumuliatoriaus iškrova yra mažesnė nei per ankstesnį ciklą.
 Tarp ciklų leidžiama atlikti iki 10 minučių trukmės karštąjį kondicionavimą. Šiuo laikotarpiu jėgos pavara išjungiama.
 3.2.3.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 3.2.3.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.
 3.2.3.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m1 [g] ir c1 [l]). Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.1 punktą, m1 ir c1 – tai paprasčiausiai vieno bendro atlikto ciklo rezultatai. Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą, m1 ir c1 – tai bendrų atliktų N ciklų rezultatų sumos.
 3.2.4. Per 30 minučių nuo paskutinio ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą. Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e1 [Wh].
 3.2.5. A sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e1 [Wh].
 3.3. B sąlygos
 3.3.1. Transporto priemonės parengimas
 3.3.1.1. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti iškraunamas pagal šio priedo 3.2.1.1 papunktį. Gamintojo prašymu, prieš iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, gali būti atliktas parengimas pagal šio priedo 3.2.2.1 arba 3.2.2.2 punktą.
 3.3.1.2. Prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip +/-2 K.
 3.3.2. Bandymo metodika
 3.3.2.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.
 3.3.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).
 3.3.2.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 3.3.2.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.
 3.3.2.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m2 [g] ir c2 [l]).
 3.3.3. Per 30 minučių nuo ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.
 Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e2 [Wh].
 3.3.4. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas pagal šio priedo 3.2.1.1 punktą.
 3.3.5. Per 30 minučių nuo iškrovos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.
 Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e3 [Wh].
 3.3.6. B sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e4 [Wh]: e4 = e2 – e3
 3.4. Bandymo rezultatai
 3.4.1. CO2 vertės lygios: M1 = m1/Dtest1 ir M2 = m2/Dtest2 [g/km]; čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 3.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 3.3 poskyris), o m1 ir m2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 3.2.3.5 ir 3.3.2.5 punktuose.
 3.4.2. Svertinės CO2 vertės apskaičiuojamos taip:
 3.4.2.1.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.1 punktą:
 M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav),
 čia:
 M
 –
 išmetamų CO2 masė, g/km;
 M1
 –
 išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km;
 M2
 –
 išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km;
 De
 –
 transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 3.4.2.2.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą:
 M = (Dovc · M1 + Dav · M2)/(Dovc + Dav),
 čia:
 M
 –
 išmetamų CO2 masė, g/km;
 M1
 –
 išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km;
 M2
 –
 išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km;
 Dovc
 –
 OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 3.4.3. Sunaudojamo degalų kiekio vertės:
 C1 = 100 · c1/Dtest1 ir C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],
 čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 3.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 3.3 poskyris), o c1 ir c2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 3.2.3.5 ir 3.3.2.5 punktuose.
 3.4.4. Svertinės sunaudojamo degalų kiekio vertės apskaičiuojamos taip:
 3.4.4.1.
 Jeigu bandymų procedūra atliekama pagal 3.2.3.2.1 punktą:
 C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav),
 čia:
 C
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km;
 C1
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km;
 C2
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km;
 De
 –
 transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 3.4.4.2.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą:
 C = (Dovc · C1 + Dav · C2)/(Dovc + Dav),
 čia:
 C
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km;
 C1
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km;
 C2
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km;
 Dovc
 –
 OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 3.4.5. Sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės turi būti tokios:
 E1 = e1/Dtest1 ir E4 = e4/Dtest2 [Wh/km],
 čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 3.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 3.3 poskyris), o e1 ir e2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 3.2.5 ir 3.3.6 punktuose.
 3.4.6. Svertinės sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės apskaičiuojamos taip:
 3.4.6.1.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.1 punktą:
 E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav),
 čia:
 E
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km;
 E1
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km;
 E4
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km;
 De
 –
 transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 3.4.6.2.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 3.2.3.2.2 punktą:
 E = (Dovc · E1 + Dav · E4)/(Dovc + Dav),
 čia:
 E
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km;
 E1
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km;
 E4
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km;
 Dovc
 –
 OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 4. IŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (OVC HEV) SU VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIU
 4.1. Atliekami du bandymai tokiomis sąlygomis:
 4.1.1.
 A sąlyga: bandymas atliekamas visiškai įkrovus elektros energijos / galios akumuliavimo įtaisą.
 4.1.2.
 B sąlyga: bandymas atliekamas elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova).
 4.1.3.
 Veikimo režimo jungiklis turi būti nustatytas į lentelėje nurodytą padėtį:
 Hibridiniai režimai
 Akumuliatoriaus įkrovos būsena
 Vien elektrinis
 Hibridinis
 Jungiklio padėtis
 Vien degalais
 Hibridinis
 Jungiklio padėtis
 Vien elektrinis
 Vien degalais
 Hibridinis
 Jungiklio padėtis
 Hibridinis režimas n (3)
 ...
 Hibridinis režimas m (3)
 Jungiklio padėtis
 A sąlygos
 Visiškai įkrautas
 Hibridinis
 Hibridinis
 Hibridinis
 Daugiausia elektrinis hibridinis režimas (4)
 B sąlyga
 Mažiausiai įkrautas
 Hibridinis
 Degalų naudojimo
 Degalų naudojimo
 Daugiausia degalų naudojimo režimas (5)
 4.2. A sąlygos
 4.2.1. Jei pagal šios taisyklės 9 priedą išmatuota transporto priemonės elektrinė rida yra didesnė už vieną visą ciklą, gamintojo prašymu ir technikos tarnybai pritarus, I tipo bandymas sunaudojamam elektros energijos kiekiui išmatuoti gali būti atliekamas vien elektriniu režimu. Tokiu atveju M1 ir C1 vertės 4.4 poskyryje yra lygios 0.
 4.2.2. Procedūra pradedama iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, kaip aprašyta 4.2.2.1 punkte.
 4.2.2.1. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas jungikliui esant vien elektros režimo padėtyje ir važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.) pastoviu greičiu, lygiu 70 % ± 5 % didžiausiojo transporto priemonės greičio vien elektriniu režimu, kuris nustatomas Taisyklėje Nr. 68 elektrinėms transporto priemonėms nustatyta bandymo metodika.
 Iškrova baigiama:
 a)
 kai transporto priemonė nebegali važiuoti greičiu, lygiu 65 % didžiausiojo 30 minučių greičio, arba
 b)
 kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę, arba
 c)
 nuvažiavus 100 km atstumą.
 Jei transporto priemonė neturi vien elektrinio režimo, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas transporto priemone važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.):
 a)
 pastoviu 50 km/h greičiu tol, kol pradeda veikti HEV degalus naudojantis variklis, arba
 b)
 jei transporto priemonė negali pasiekti pastovaus 50 km/h greičio nepradėjus veikti degalus naudojančiam varikliui, greitis turi būti sumažintas tiek, kad transporto priemonė galėtų važiuoti mažesniu pastoviu greičiu nustatytą laiką (atstumą) (kurį suderina technikos tarnyba ir gamintojas) degalus naudojančiam varikliui vos neužsivedant, arba
 c)
 pagal gamintojo rekomendaciją.
 Degalus naudojantis variklis turi būti sustabdytas per 10 sekundžių nuo automatinio užsivedimo.
 4.2.3. Transporto priemonės parengimas
 4.2.3.1.
 Transporto priemonės su slėginio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo antrąją dalį ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo. Turi būti atliekami trys ciklai iš eilės.
 4.2.3.2.
 Transporto priemonės su priverstinio uždegimo varikliais parengiamos taikant atitinkamo važiavimo ciklo vieną pirmąją bei dvi antrąsias dalis ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 4.2.3.3.
 Po parengimo ir prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip ± 2 K, o elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas visiškai įkraunamas 4.2.3.4 punkte nustatytu būdu.
 4.2.3.4.
 Išlaikymo metu elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas įkraunamas taikant 3.2.2.5 punkte nurodytą įprasto naktinio įkrovimo metodiką.
 4.2.4. Bandymo metodika
 4.2.4.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.
 4.2.4.2. Gali būti naudojamos 4.2.4.2.1 arba 4.2.4.2.2 punkte nustatytos bandymo procedūros.
 4.2.4.2.1. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).
 4.2.4.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą ir tęsiasi per kelis pakartotinius bandymų ciklus. Jis baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis), per kurį akumuliatorius pasiekia mažiausios įkrovos būseną pagal toliau apibrėžtus kriterijus (bandinių ėmimo pabaiga (ES)).
 Elektros energijos likutis Q [Ah] matuojamas per kiekvieną bendrą ciklą, taikant šio priedo 2 priedėlyje nurodytą procedūrą, ir yra naudojamas siekiant nustatyti, ar buvo pasiekta akumuliatorius mažiausios įkrovos būsena.
 Laikoma, kad per bendrą ciklą N akumuliatorius pasiekė mažiausios įkrovos būseną, jeigu per bendrą ciklą N + 1 išmatuotas elektros energijos likutis neviršija 3 % iškrovos, išreikštos akumuliatoriaus vardinės talpos (Ah) procentine dalimi esant didžiausiai įkrovai, kaip nurodyta gamintojo. Gamintojo prašymu galima atlikti papildomus bandymo ciklus, o jų rezultatus įtraukti į apskaičiavimus, pateiktus 4.2.4.5 ir 4.4.1 punktuose, su sąlyga, kad elektros energijos likutis kiekvieno papildomo bandymo ciklo atveju rodytų, jog akumuliatoriaus iškrova yra mažesnė nei per ankstesnį ciklą.
 Tarp ciklų leidžiama atlikti iki 10 minučių trukmės karštąjį kondicionavimą. Šiuo laikotarpiu jėgos pavara išjungiama.
 4.2.4.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 4.2.4.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.
 4.2.4.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m1 [g] ir c1 [l]). Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą, m1 ir c1 – tai paprasčiausiai vieno bendro atlikto ciklo rezultatai. Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą, m1 ir c1 – tai bendrų atliktų N ciklų rezultatų sumos.
 4.2.5. Per 30 minučių nuo paskutinio ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.
 Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e1 [Wh].
 4.2.6. A sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e1 [Wh].
 4.3. B sąlyga
 4.3.1. Transporto priemonės parengimas
 4.3.1.1. Elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti iškraunamas pagal šio priedo 4.2.1.1 punktą.
 Gamintojo prašymu, prieš iškraunant elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisą, gali būti atliktas parengimas pagal šio priedo 4.2.3.1 arba 4.2.3.2 punktą.
 4.3.1.2. Prieš bandymą transporto priemonė laikoma patalpoje, kurioje palaikoma palyginti pastovi nuo 293 K iki 303 K (nuo 20 °C iki 30 °C) temperatūra. Tai tęsiama ne trumpiau kaip šešias valandas ir tol, kol variklio alyvos ir aušalo (jei yra) temperatūra nesiskiria nuo patalpos temperatūros daugiau kaip ± 2 K.
 4.3.2. Bandymo metodika
 4.3.2.1. Transporto priemonė užvedama įprastomis vairuotojui skirtomis priemonėmis. Pirmasis ciklas prasideda pradedant transporto priemonės užvedimo procedūrą.
 4.3.2.2. Bandinių ėmimas prasideda (BS) prieš arba per transporto priemonės užvedimo procedūrą, o baigiasi pasibaigus paskutiniam užmiesčio ciklo laisvosios eigos laikotarpiui (antroji dalis, bandinių ėmimo pabaiga (ES)).
 4.3.2.3. Transporto priemone važiuojama taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 4.3.2.4. Išmetamosios dujos analizuojamos pagal transporto priemonės patvirtinimo metu galiojantį Taisyklės Nr. 83 4 priedą.
 4.3.2.5. Užregistruojami bendro ciklo (CO2 ir sunaudojamo degalų kiekio) A sąlygomis bandymo rezultatai (atitinkamai m2 [g] ir c2 [l]).
 4.3.3. Per 30 minučių nuo ciklo pabaigos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.
 Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e2 [Wh].
 4.3.4. Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti iškraunamas pagal šio priedo 4.2.1.1 punktą.
 4.3.5. Per 30 minučių nuo iškrovos elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas turi būti įkraunamas pagal šio priedo 3.2.2.5 punktą.
 Energijos matavimo įranga, įrengta tarp elektros tiekimo tinklo lizdo ir transporto priemonės įkroviklio, matuoja iš tinklo tiekiamą įkrovos energiją e3 [Wh].
 4.3.6. B sąlygomis sunaudojamas elektros energijos kiekis yra e4 [Wh]: e4 = e2-e3.
 4.4. Bandymo rezultatai
 4.4.1. CO2 vertės lygios: M1 = m1/Dtest1 ir M2 = m2/Dtest2 [g/km]; čia Dtest1 ir Dtest2 yra tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 4.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 4.3 poskyris), o m1 ir m2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 4.2.4.5 ir 4.3.2.5 punktuose.
 4.4.2. Svertinės CO2 vertės apskaičiuojamos taip:
 4.4.2.1.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą:
 M = (De · M1 + Dav · M2)/(De + Dav),
 čia:
 M
 –
 išmetamų CO2 masė, g/km;
 M1
 –
 išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km;
 M2
 –
 išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km;
 De
 –
 transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 4.4.2.2.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą:
 M = (Dovc · M1 + Dav · M2)/(Dovc + Dav),
 čia:
 M
 –
 išmetamų CO2 masė, g/km;
 M1
 –
 išmetamų CO2 masė, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, g/km;
 M2
 –
 išmetamų CO2 masė, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), g/km;
 Dovc
 –
 OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 4.4.3. Sunaudojamo degalų kiekio vertės:
 C1 = 100 · c1/Dtest1 ir C2 = 100 · c2/Dtest2 [l/100 km],
 čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 4.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 4.3 poskyris), o c1 ir c2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 4.2.4.5 ir 4.3.2.5 punktuose.
 4.4.4. Svertinės sunaudojamo degalų kiekio vertės apskaičiuojamos taip:
 4.4.4.1.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą:
 C = (De · C1 + Dav · C2)/(De + Dav),
 čia:
 C
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km;
 C1
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km;
 C2
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km;
 De
 –
 transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 4.4.4.2.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą:
 C = (Dovc · C1 + Dav · C2)/(Dovc + Dav),
 čia:
 C
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, l/100 km;
 C1
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, l/100 km;
 C2
 –
 sunaudojamas degalų kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), l/100 km;
 Dovc
 –
 OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 4.4.5. Sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės
 E1 = e1/Dtest1 ir E4 = e4/Dtest2 [Wh/km],
 čia Dtest1 ir Dtest2 yra bendri tikrieji nuvažiuoti atstumai per bandymus atitinkamai A sąlygomis (šio priedo 4.2 poskyris) ir B sąlygomis (šio priedo 4.3 poskyris), o e1 ir e2 atitinkamai nustatytos šio priedo atitinkamai 4.2.6 ir 4.3.6 punktuose.
 4.4.6. Svertinės sunaudojamo elektros energijos kiekio vertės apskaičiuojamos taip:
 4.4.6.1.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.1 punktą:
 E = (De · E1 + Dav · E4)/(De + Dav),
 čia:
 E
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km;
 E1
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km;
 E4
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km;
 De
 –
 transporto priemonės elektrinė rida, nustatyta pagal 9 priede aprašytą metodiką, kai gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 4.4.6.2.
 Jeigu bandymai atliekami pagal 4.2.4.2.2 punktą:
 E = (Dovc · E1 + Dav · E4)/(Dovc + Dav),
 čia:
 E
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, Wh/km;
 E1
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, kai elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas yra visiškai įkrautas, Wh/km;
 E4
 –
 sunaudojamas elektros energijos kiekis, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisui esant mažiausios įkrovos būsenos (didžiausia iškrova), Wh/km;
 Dovc
 –
 OVC rida pagal 9 priede aprašytą procedūrą;
 Dav
 –
 25 km (numatomas vidutinis atstumas tarp dviejų akumuliatoriaus įkrovimų).
 5. NEIŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (NOVC HEV) BE VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIO
 5.1. Šios transporto priemonės bandomos pagal 6 priedą, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 5.1.1. Išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis nustatomas atskirai pirmajai (važiavimo mieste) ir antrajai (važiavimo užmiestyje) nustatyto važiavimo ciklo dalių.
 5.2. Parengimui atliekami ne mažiau kaip 2 važiavimo ciklai (pirmoji ir antroji dalys) be tarpinio išlaikymo, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 5.3. Bandymo rezultatai
 5.3.1. Šio bandymo rezultatai (sunaudojamas degalų kiekis C [l/100 km] ir išmetamas CO2 kiekis M [g/km]) yra perskaičiuojami pagal transporto priemonės akumuliatoriaus energijos likučio DEbatt funkciją.
 Perskaičiuotosios vertės (C0 [l/100 km] ir M0 [g/km]) turėtų atitikti nulinį energijos likutį (ΔEbatt = 0) ir yra skaičiuojamos taikant perskaičiavimo koeficientą, kurį gamintojas nustato kaip nurodyta toliau.
 Jei naudojamos kitos nei akumuliatorius energijos akumuliavimo sistemos, ΔEbatt reiškia ΔEstorage – elektros energijos akumuliavimo įtaiso energijos likutį.
 5.3.1.1. Elektros energijos likutis Q (Ah), matuojamas pagal šio priedo 2 priedėlio metodiką, naudojamas kaip transporto priemonės akumuliatoriaus energijos kiekio ciklo pabaigoje ir ciklo pradžioje skirtumo matas. Elektros energijos likutis atskirtai nustatomas pirmajai ir antrajai ciklo dalims.
 5.3.2. Šiomis sąlygomis bandymo rezultatais leidžiama laikyti neperskaičiuotąsias išmatuotąsias C ir M vertes:
 1)
 jei gamintojas gali įrodyti, kad energijos likutis ir sunaudojamas degalų kiekis nėra susiję;
 2)
 jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą;
 3)
 jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą ir DEbatt nesiskiria nuo sunaudoto degalų kiekio (sunaudotas degalų kiekis reiškia per vieną ciklą sunaudojamą degalų kiekį) energinės vertės daugiau kaip 1 %.
 Akumuliatoriaus energijos atsargų pokytis DEbatt pagal išmatuotąjį elektros energijos likutį Q gali būti apskaičiuojamas taip:
 ΔEbatt = Δ(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ),
 čia ETEbatt [MJ] yra bendra akumuliatoriaus energinė talpa, o Vbatt [V] – vardinė akumuliatoriaus įtampa.
 5.3.3. Gamintojo nustatomas sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel)
 5.3.3.1. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.
 Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos sunaudojamo degalų kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.
 5.3.3.2. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas taip:
 Kfuel = (n · QiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi
 2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah),
 čia:
 Ci
 –
 sunaudoto degalų kiekio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (l/100 km);
 Qi
 –
 elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah);
 n
 –
 rezultatų skaičius.
 Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinę statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.
 5.3.3.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.
 5.3.4. Sunaudojamas degalų kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (C0)
 5.3.4.1. Sunaudojamas degalų kiekis C0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km),
 čia:
 M
 –
 per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km);
 Q
 –
 per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).
 5.3.4.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui, sunaudojamas degalų kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes.
 5.3.5. Gamintojo nustatomas išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2
 )
 5.3.5.1. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2
 ) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija, kaip nurodyta toliau. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.
 Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos išmetamo CO2 kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.
 5.3.5.2. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2
 ) nustatomas taip:
 KCO2
 = (n · SQiMi – SQi · SMi)/(n · SQi
 2 – (SQi)2) (g/km/Ah),
 čia:
 Mi
 –
 išmesto CO2 masės vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (g/km);
 Qi
 –
 elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah);
 n
 –
 rezultatų skaičius.
 Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.
 5.3.5.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.
 5.3.6. Išmetamas CO2 kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (M0)
 5.3.6.1. Išmetamas CO2 kiekis M0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 M0 = M – KCO2
 · Q (g/km),
 čia:
 M
 –
 per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km);
 Q
 –
 per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).
 5.3.6.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui, išmetamas CO2 kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes.
 6. NEIŠORIŠKAI ĮKRAUNAMOS (NE OVC HEV) SU VEIKIMO REŽIMO JUNGIKLIU
 6.1. Šios transporto priemonės bandomos hibridiniu režimu pagal 6 priedą, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo. Jei galimi keletas hibridinių režimų, bandymas turi būti atliekamas tuo režimu, kuris automatiškai nustatomas pasukus uždegimo raktelį (įprastu režimu).
 6.1.1. Išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis nustatomas atskirai pirmajai (važiavimo mieste) ir antrajai (važiavimo užmiestyje) nustatyto važiavimo ciklo dalių.
 6.2. Parengimui atliekami ne mažiau kaip 2 važiavimo ciklai (pirmoji ir antroji dalys) be tarpinio išlaikymo, taikant atitinkamą važiavimo ciklą ir šio priedo 1.4 poskyrio nuostatas dėl pavarų keitimo.
 6.3. Bandymo rezultatai
 6.3.1. Šio bandymo rezultatai (sunaudojamas degalų kiekis C [l/100 km] ir išmetamas CO2 kiekis M [g/km]) yra perskaičiuojami pagal transporto priemonės akumuliatoriaus energijos likučio ΔEbatt funkciją.
 Perskaičiuotosios vertės (C0 [l/100 km] ir M0 [g/km]) turėtų atitikti nulinį energijos likutį (ΔEbatt = 0) ir yra skaičiuojamos taikant perskaičiavimo koeficientą, kurį gamintojas nustato kaip nurodyta toliau.
 Jei naudojamos kitos nei akumuliatorius energijos akumuliavimo sistemos, ΔEbatt reiškia ΔEstorage – elektros energijos akumuliavimo įtaiso energijos likutį.
 6.3.1.1. Elektros energijos likutis Q (Ah), matuojamas pagal šio priedo 2 priedėlio metodiką, naudojamas kaip transporto priemonės akumuliatoriaus energijos kiekio ciklo pabaigoje ir ciklo pradžioje skirtumo matas. Elektros energijos likutis atskirtai nustatomas pirmajai ir antrajai ciklo dalims.
 6.3.2. Šiomis sąlygomis bandymo rezultatais leidžiama laikyti neperskaičiuotąsias išmatuotąsias C ir M vertes:
 1)
 jei gamintojas gali įrodyti, kad energijos likutis ir sunaudojamas degalų kiekis nėra susiję;
 2)
 jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą;
 3)
 jei ΔEbatt visuomet atitinka akumuliatoriaus įkrovą ir ΔEbatt nesiskiria nuo sunaudoto degalų kiekio (sunaudotas degalų kiekis reiškia per vieną ciklą sunaudojamą degalų kiekį) energinės vertės daugiau kaip 1 %.
 Akumuliatoriaus energijos atsargų pokytis ΔEbatt pagal išmatuotąjį elektros energijos likutį Q gali būti apskaičiuojamas taip:
 ΔEbatt = DSOC(%) · ETEbatt ≅ 0,0036 · |ΔAh| · Vbatt = 0,0036 · Q · Vbatt (MJ),
 čia ETEbatt [MJ] yra bendra akumuliatoriaus energinė talpa, o Vbatt [V] – vardinė akumuliatoriaus įtampa.
 6.3.3. Gamintojo nustatomas sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel)
 6.3.3.1. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.
 Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos sunaudojamo degalų kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.
 6.3.3.2. Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas (Kfuel) nustatomas taip:
 Kfuel = (n · ΣQiCi – ΣQi · ΣCi)/(n · ΣQi
 2 – (ΣQi)2) (l/100 km/Ah),
 čia:
 Ci
 –
 sunaudoto degalų kiekio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (l/100 km);
 Qi
 –
 elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah);
 n
 –
 rezultatų skaičius.
 Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.
 6.3.3.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.
 6.3.4. Sunaudojamas degalų kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (C0)
 6.3.4.1. Sunaudojamas degalų kiekis C0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 C0 = C – Kfuel · Q (l/100 km),
 čia:
 C
 –
 per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km);
 Q
 –
 per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).
 6.3.4.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui sunaudojamas degalų kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto sunaudojamo degalų kiekio vertes.
 6.3.5. Gamintojo nustatomas išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2
 )
 6.3.5.1. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2
 ) nustatomas gamintojo atliktų matavimų serija, kaip nurodyta toliau. Šioje serijoje bent po vieną matavimo rezultatą turi būti Qi < 0 ir Qj > 0.
 Jei antrosios sąlygos per bandyme taikomą važiavimo ciklą (pirmąją arba antrąją dalį) laikytis neįmanoma, tuomet technikos tarnyba savo nuožiūra įvertina ekstrapoliacijos, būtinos išmetamo CO2 kiekio vertei, kai ΔEbatt = 0, nustatyti, statistinį reikšmingumą.
 6.3.5.2. Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas (KCO2) nustatomas taip:
 KCO2 = (n · ΣQiMi – ΣQi · ΣMi)/(n · ΣQi
 2 – (ΣQi)2) (g/km/Ah),
 čia:
 Mi
 –
 išmesto CO2 masės vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (g/km);
 Qi
 –
 elektros energijos likučio vertė, išmatuota per i-tąjį gamintojo bandymą (Ah);
 n
 –
 rezultatų skaičius.
 Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficientas suapvalinamas keturių reikšminių skaitmenų tikslumu (pvz., 0,xxxx arba xx,xx). Išmetamo CO2 kiekio perskaičiavimo koeficiento statistinį reikšmingumą nustato technikos tarnyba.
 6.3.5.3. Pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes nustatomi atskiri sunaudojamo degalų kiekio perskaičiavimo koeficientai.
 6.3.6. Išmetamas CO2 kiekis, kai akumuliatoriaus energijos likutis lygus nuliui (M0)
 6.3.6.1. Išmetamas CO2 kiekis M0, kai ΔEbatt = 0, apskaičiuojamas pagal šią lygtį:
 M0 = M – KCO2
 · Q (g/km),
 čia:
 M
 –
 per bandymą išmatuotas sunaudojamas degalų kiekis (l/100 km);
 Q
 –
 per bandymą išmatuotas elektros energijos likutis (Ah).
 6.3.6.2. Esant nuliniam akumuliatoriaus energijos likučiui išmetamas CO2 kiekis atskirai apskaičiuojamas pagal per pirmąją ir antrąją ciklo dalis išmatuoto išmetamo CO2 kiekio vertes.
 (1) dar vadinamos „išoriškai įkraunamomis“;
 (2) dar vadinamos „neišoriškai įkraunamomis“.
 (3) Pvz., sportinis, ekonomiškas, miesto, užmiesčio režimas ir t. t.
 (4) Daugiausia elektrinis hibridinis režimas:
 Hibridinis režimas, kuriuo elektros suvartojama daugiausia iš visų galimų pasirinkti hibridinių režimų, kai bandymai atliekami A sąlygomis, nustatant pagal gamintojo pateiktą informaciją ir pritarus technikos tarnybai.
 (5) Daugiausia degalų naudojimo hibridinis režimas:
 Hibridinis režimas, kuriuo degalų suvartojama daugiausia iš visų galimų pasirinkti hibridinių režimų, kai bandymai atliekami B sąlygomis, nustatant pagal gamintojo pateiktą informaciją ir pritarus technikos tarnybai.
 1 priedėlis
 OVC HEVS ELEKTROS ENERGIJOS (GALIOS) AKUMULIAVIMO ĮTAISO ĮKROVOS BŪSENOS (SOC) PROFILIS
 A ir B sąlygomis bandomų OVC HEVS SOC profiliai yra tokie:
 A
 sąlygos:
 B
 sąlygos:
 2 priedėlis
 OVC IR NOVC HEV AKUMULIATORIAUS ELEKTROS ENERGIJOS LIKUČIO MATAVIMO METODAS
 1. ĮVADAS
 1.1.
 Šio priedėlio tikslas – nustatyti ne transporto priemonėje įkraunamų hibridinių elektrinių transporto priemonių (OVC HEV) ir transporto priemonėje įkraunamų hibridinių elektrinių transporto priemonių (NOVC HEV) elektros energijos likučio matavimo metodą ir reikiamus prietaisus. Išmatuoti elektros energijos likutį būtina norint:
 a)
 nustatyti, kada akumuliatorius pasiekė mažiausios įkrovos būseną per bandymo procedūrą, apibrėžtą šio priedo 3 ir 4 skyriuose, ir
 b)
 išmatuotąjį sunaudojamą degalų kiekį ir išmetamų CO2 kiekį perskaičiuoti pagal elektros energijos kiekio akumuliatoriuje pokytį bandymo metu, taikant šio priedo 5 ir 6 skyriuose nustatytą metodą.
 1.2.
 Šiame priede aprašytą metodą gamintojas taiko matavimams, kurie atliekami šio priedo 5.3.3.2, 5.3.5.2, 6.3.3.2 ir 6.3.5.2 punktuose nurodytiems perskaičiavimo koeficientams Kfuel ir KCO2
 nustatyti.
 Technikos tarnyba patikrina, ar šie matavimai atlikti laikantis šiame priede aprašytos metodikos.
 1.3.
 Šiame priede aprašytą metodą technikos tarnyba taiko elektros energijos likučiui Q matuoti, kaip nustatyta šio priedo 3.2.3.2.2, 4.2.4.2.2, 5.3.4.1, 5.3.6.1, 6.3.4.1 ir 6.3.6.1 punktuose.
 2. MATAVIMO ĮRANGA IR PRIETAISAI
 2.1.
 Atliekant šio priedo 3, 4, 5 ir 6 skyriuose aprašytus bandymus akumuliatoriaus srovė matuojama naudojant gnybtinio arba uždarojo tipo srovės keitiklį. Srovės keitiklio (t. y. srovės jutiklio be duomenų priėmimo įrangos) tikslumas turi būti ne mažesnis kaip 0,5 % išmatuotosios vertės (matavimo vienetas – A) arba 0,1 % didžiausiosios skalės vertės.
 Šiam bandymui neturi būti naudojami OEM diagnostiniai badikliai.
 2.1.1.
 Srovės keitiklis montuojamas ant vieno iš laidų, tiesiogiai sujungtų su akumuliatoriumi. Kad būtų nesunku matuoti akumuliatoriaus srovės stiprį naudojantis išorine matavimo įranga, pageidautina, kad gamintojai transporto priemonėje įrengtų reikiamus, saugius ir prieinamus prijungimo įtaisus. Jei tai neįmanoma, gamintojas privalo padėti technikos tarnybai įrengti priemones, kuriomis srovės keitiklis pirmiau aprašytu būdu galėtų būti prijungtas prie laidų, prijungtų prie akumuliatoriaus.
 2.1.2.
 Srovės keitiklio išvesties duomenys registruojami ne rečiau kaip 5 Hz dažnumu. Išmatuotasis srovės stipris integruojamas pagal laiką ir gaunama išmatuotoji Q vertė ampervalandėmis (Ah).
 2.1.3.
 Temperatūra jutiklio vietoje matuojama ir registruojama tokiu pat dažnumu kaip ir srovės stipris, kad ta verte būtų galima pasinaudoti srovės keitiklio ir, jei tinka, srovės keitiklio išvesties duomenims konvertuoti naudojamo įtampos keitiklio slinkčiai kompensuoti.
 2.2.
 Technikos tarnybai turėtų būti pateikiamas sąrašas instrumentų (gamintojas, modelio Nr., serijos Nr.), kuriais gamintojas naudojasi norėdamas nustatyti:
 a)
 kada akumuliatorius pasiekė mažiausios įkrovos būseną per bandymo procedūrą, apibrėžtą šio priedo 3 ir 4 skyriuose, ir
 b)
 perskaičiavimo koeficientus Kfuel ir KCO2
 (kaip apibrėžta šio priedo 5.3.3.2, 5.3.5.2, 6.3.3.2 ir 6.3.5.2 punktuose),
 ir turėtų būti nurodomos paskutinio kalibravimo (kai taikoma) datos.
 3. MATAVIMO METODIKA
 3.1.
 Akumuliatoriaus srovės stipris pradedamas matuoti prasidedant bandymui, o baigiamas iškart po to, kai transporto priemonė pabaigia visą važiavimo ciklą.
 3.2.
 Registruojamos atskiros pirmosios ir antrosios ciklo dalių Q vertės.
 9 PRIEDAS
 VIEN ELEKTRINE JĖGOS PAVARA ARBA HIBRIDINE ELEKTRINE JĖGOS PAVARA VAROMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ ELEKTRINĖS RIDOS IR HIBRIDINE ELEKTRINE JĖGOS PAVARA VAROMŲ TRANSPORTO PRIEMONIŲ OVC RIDA
 1. ELEKTRINĖS RIDOS MATAVIMAS
 Toliau aprašytas matavimo metodas skirtas vien elektrine pavara varomų transporto priemonių elektrinei ridai kilometrais arba hibridine elektrine jėgos pavara varomų išoriškai įkraunamų transporto priemonių (OVC HEV, kaip apibrėžta 8 priedo 2 skyriuje) elektrinei ridai ir OVC ridai išmatuoti.
 2. MATAVIMO PARAMETRAI, VIENETAI IR TIKSLUMAS
 Matavimo parametrai, vienetai ir tikslumas turi būti tokie:
 Parametras
 Vienetas
 Tikslumas
 Skiriamoji geba
 Laikas
 s
 ± 0,1 s
 0,1 s
 Atstumas
 m
 ± 0,1 %
 1 m
 Temperatūros laipsniai
 C
 ± 1 laipsnis C
 1 laipsnis C
 Greitis
 km/h
 ± 1 %
 0,2 km/h
 Masė
 kg
 ± 0,5 %
 1 kg
 Elektros energijos likutis
 Ah
 ± 0,5 %
 0,3 %
 3. BANDYMO SĄLYGOS
 3.1. Transporto priemonės būklė
 3.1.1. Transporto priemonės padangos turi būti pripūstos iki transporto priemonės gamintojo nurodyto slėgio aplinkos temperatūroje.
 3.1.2. Mechaninių judamųjų dalių alyvos klampumas turi atitikti transporto priemonės gamintojo specifikaciją.
 3.1.3. Apšvietimo ir šviesos signalizavimo bei pagalbiniai įtaisai turi būti išjungti, išskyrus tuos, kurie būtini bandymams atlikti ir naudojami transporto priemonėje dienos metu.
 3.1.4. Visos kitiems nei varymo tikslams skirtos energijos akumuliavimo sistemos (elektrinės, hidraulinės, pneumatinės ir kt.) turi būti įkrautos iki gamintojo nurodyto didžiausiojo lygio.
 3.1.5. Jei akumuliatoriai naudojami aukštesnėje už aplinkos temperatūroje, vairuotojas automobilio gamintojo rekomenduojamu būdu palaiko akumuliatoriaus temperatūrą tarp įprasto veikimo ribų.
 Gamintojo atstovas turi patvirtinti, kad akumuliatoriaus šiluminio valdymo sistema nėra išjungta ir veikia tinkamai.
 3.1.6. Bandomoji transporto priemonė su joje įrengtais akumuliatoriais per savaitę iki bandymo turi būti nuvažiavusi ne mažiau kaip 300 km.
 3.2. Klimato sąlygos
 Visi bandymai lauke atliekami, kai temperatūra siekia nuo 5 °C iki 32 °C.
 Visi bandymai uždarose patalpose atliekami, kai temperatūra siekia nuo 20 °C iki 30 °C.
 4. VEIKIMO REŽIMAI
 Pagal bandymo metodą jis susideda iš šių etapų:
 a)
 pradinis akumuliatoriaus įkrovimas;
 b)
 ciklo atlikimas ir elektrinės ridos išmatavimas.
 Jei tarp etapų transporto priemonė turi judėti, ji nustumiama į kitą bandymų zoną (be regeneracinės įkrovos).
 4.1. Pradinis akumuliatoriaus įkrovimas
 Akumuliatoriaus įkrova susideda iš šių procedūrų:
 Pastaba:
 pradine akumuliatoriaus įkrova vadinamas pirmasis akumuliatoriaus įkrovimas gavus transporto priemonę. Jei vienas po kito atliekami keli bandymai ar matavimai, pirmasis įkrovimas yra pradinis akumuliatoriaus įkrovimas, o kiti įkrovimai gali būti atliekami taikant įprasto naktinio įkrovimo metodiką.
 4.1.1. Akumuliatoriaus iškrova
 4.1.1.1. Vien elektrinių transporto priemonių:
 4.1.1.1.1.
 Procedūra prasideda transporto priemonės akumuliatoriaus iškrova važiuojant (bandymų kelyje, ant važiuoklės dinamometro ar kt.) pastoviu greičiu, lygiu 70 % ± 5 % didžiausiojo transporto priemonės 30 minučių greičio.
 4.1.1.1.2.
 Iškrova baigiama:
 a)
 kai transporto priemonė nebegali važiuoti greičiu, lygiu 65 % didžiausiojo 30 minučių greičio, arba
 b)
 kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę, arba
 c)
 nuvažiavus 100 km atstumą.
 4.1.1.2. Išoriškai įkraunamų hibridinių elektrinių transporto priemonių (OVC HEV) be veikimo režimo jungiklio, apibrėžtų 8 priede:
 4.1.1.2.1.
 Gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu.
 4.1.1.2.2.
 Transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.):
 a)
 pastoviu 50 km/h greičiu tol, kol pradeda veikti HEV degalus naudojantis variklis, arba
 b)
 jei transporto priemonė negali pasiekti pastovaus 50 km/h greičio nepradėjus veikti degalus naudojančiam varikliui, greitis turi būti sumažintas tiek, kad transporto priemonė galėtų važiuoti mažesniu pastoviu greičiu nustatytą laiką (atstumą) (kurį suderina technikos tarnyba ir gamintojas) degalus naudojančiam varikliui vos neužsivedant, arba
 c)
 pagal gamintojo rekomendaciją.
 Degalus naudojantis variklis turi būti sustabdytas per 10 sekundžių nuo automatinio užsivedimo.
 4.1.1.3. Išoriškai įkraunamų hibridinių elektrinių transporto priemonių (OVC HEV) be veikimo režimo jungiklio, apibrėžtų 8 priede:
 4.1.1.3.1.
 Jei vien elektrinės padėties nėra, gamintojas turi pateikti priemones atlikti matavimą transporto priemonei važiuojant vien elektriniu režimu.
 4.1.1.3.2.
 Procedūra prasideda transporto priemonės elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaiso iškrova jungikliui esant vien elektros režimo padėtyje ir važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.) pastoviu greičiu, lygiu 70 % ± 5 % didžiausiojo transporto priemonės 30 minučių greičio.
 4.1.1.3.3.
 Iškrova baigiama:
 a)
 kai transporto priemonė nebegali važiuoti greičiu, lygiu 65 % didžiausiojo 30 minučių greičio, arba
 b)
 kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę, arba
 c)
 nuvažiavus 100 km atstumą.
 4.1.1.3.4.
 Jei transporto priemonė negali veikti vien elektriniu režimu, elektros energijos (galios) akumuliavimo įtaisas iškraunamas važiuojant (bandymų keliu, ant važiuoklės dinamometro ar kt.):
 a)
 pastoviu 50 km/h greičiu tol, kol pradeda veikti HEV degalus naudojantis variklis, arba
 b)
 jei transporto priemonė negali pasiekti pastovaus 50 km/h greičio nepradėjus veikti degalus naudojančiam varikliui, greitis turi būti sumažintas tiek, kad transporto priemonė galėtų važiuoti mažesniu pastoviu greičiu nustatytą laiką (atstumą) (kurį suderina technikos tarnyba ir gamintojas) degalus naudojančiam varikliui vos neužsivedant, arba
 c)
 pagal gamintojo rekomendaciją.
 Degalus naudojantis variklis turi būti sustabdytas per 10 sekundžių nuo automatinio užsivedimo.
 4.1.2. Įprastas naktinis įkrovimas
 Jei transporto priemonė yra vien elektrinė, akumuliatorius įkraunamas pagal įprasto naktinio įkrovimo metodiką, apibrėžtą 7 priedo 2.4.1.2 punkte, ne ilgiau kaip 12 valandų.
 Jei tai OVC HEV, akumuliatorius įkraunamas pagal įprasto naktinio įkrovimo metodiką, apibrėžtą 8 priedo 3.2.2.5 papunktyje.
 4.2. Ciklo taikymas ir ridos matavimas
 4.2.1. Vien elektrinių transporto priemonių atveju:
 4.2.1.1. Ant važiuoklės dinamometro taikoma 7 priedo 1.1 poskyryje aprašyta bandymo seka, pakoreguota, kaip aprašyta 7 priedo 1 priedėlyje, kol pasiekiami bandymo pabaigos kriterijai.
 4.2.1.2. Bandymo pabaigos kriterijus pasiekiamas, kai transporto priemonė nebegali laikytis tikslinės kreivės iki 50 km/h arba kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę.
 Tuomet transporto priemonė turi būti sulėtinama iki 5 km/h atleidžiant akceleratoriaus pedalą ir neliečiant stabdžių pedalo, o po to sustabdoma stabdžiais.
 4.2.1.3. Kai greitis didesnis kaip 50 km/h ir transporto priemonė nepasiekia reikiamo bandymo ciklo pagreičio arba greičio, akceleratoriaus pedalas turi likti visiškai nuspaustas tol, kol vėl bus pasiekta standartinė kreivė.
 4.2.1.4. Žmonių reikmėms patenkinti tarp bandymo sekų leidžiama daryti iki trijų pertraukėlių, kurių bendra trukmė ne ilgesnė kaip 15 minučių.
 4.2.1.5. Pabaigus bandymą, nuvažiuoto atstumo vertė De kilometrais atitinka elektrinės transporto priemonės elektrinę ridą. Ji suapvalinama vienetų tikslumu.
 4.2.2. Hibridinių elektrinių transporto priemonių atveju
 4.2.2.1. Siekiant nustatyti hibridinių elektrinių transporto priemonių elektrinę ridą.
 4.2.2.1.1.
 Atlikus nustatymus, kaip aprašyta Taisyklės Nr. 83 4 priedo 2, 3 ir 4 priedėliuose, ant važiuoklės dinamometro taikoma 8 priedo 1.4 poskyryje aprašyta bandymo seka ir pavarų keitimo nuostatos, kol nepasiekiami bandymo pabaigos kriterijai.
 4.2.2.1.2.
 Siekiant išmatuoti elektrinę ridą bandymo pabaigos kriterijus pasiekiamas, kai transporto priemonė nebegali laikytis tikslinės kreivės iki 50 km/h, kai standartinė transporto priemonės įranga vairuotojui nurodo sustabdyti transporto priemonę arba kai akumuliatorius pasiekia mažiausios įkrovos būseną. Tuomet transporto priemonė turi būti sulėtinama iki 5 km/h atleidžiant akceleratoriaus pedalą ir neliečiant stabdžių pedalo, o po to sustabdoma stabdžiais.
 4.2.2.1.3.
 Kai greitis didesnis kaip 50 km/h ir transporto priemonė nepasiekia reikiamo bandymo ciklo pagreičio arba greičio, akceleratoriaus pedalas turi likti visiškai nuspaustas, kol vėl bus pasiekta standartinė kreivė.
 4.2.2.1.4.
 Žmonių reikmėms patenkinti tarp bandymo sekų leidžiama daryti iki trijų pertraukėlių, kurių bendra trukmė ne ilgesnė kaip 15 minučių.
 4.2.2.1.5.
 Pabaigus bandymą naudojant vien elektrinį variklį nuvažiuoto atstumo vertė De kilometrais atitinka hibridinės elektrinės transporto priemonės elektrinę ridą. Ji suapvalinama vienetų tikslumu. Jeigu bandymo metu transporto priemonė veikia ir elektriniu, ir hibridiniu režimu, grynojo elektrinio veikimo režimo trukmė nustatoma matuojant įpurškikliams arba uždegikliui tiekiamą srovę.
 4.2.2.2. Siekiant nustatyti hibridinių elektrinių transporto priemonių OVC ridą:
 4.2.2.2.1.
 Ant važiuoklės dinamometro taikoma 8 priedo 1.4 poskyryje aprašyta bandymo seka ir pavarų keitimo nuostatos, pakoreguoti, kaip aprašyta Taisyklės Nr. 83 4 priedo 2, 3 ir 4 priedėliuose, kol nepasiekiami bandymo pabaigos kriterijai.
 4.2.2.2.2.
 Siekiant išmatuoti OVC ridą bandymo pabaigos kriterijus pasiekiamas, kai akumuliatorius pasiekia mažiausios įkrovos būseną pagal 8 priedo 3.2.3.2.2 arba 4.2.4.2.2 punkte nustatytus kriterijus. Transporto priemone važiuojama iki užmiesčio ciklo paskutinio laisvosios eigos laikotarpio.
 4.2.2.2.3.
 Žmonių reikmėms patenkinti tarp bandymo sekų leidžiama daryti iki trijų pertraukėlių, kurių bendra trukmė ne ilgesnė kaip 15 minučių.
 4.2.2.2.4.
 Pabaigus bandymą bendra nuvažiuoto atstumo (km), suapvalinto vienetų tikslumu, vertė atitinka hibridinės elektrinės transporto priemonės OVC ridą.
 10 PRIEDAS
 TRANSPORTO PRIEMONIŲ SU PERIODIŠKAI REGENERUOJAMA SISTEMA IŠMETAMŲ TERŠALŲ BANDYMO METODAS
 1. ĮVADAS
 1.1. Šiame priede pateikiamos specialios nuostatos dėl transporto priemonių su šios taisyklės 2.19 poskyryje apibrėžta periodiškai regeneruojama sistema tipo patvirtinimo.
 2. TIPO PATVIRTINIMO TAIKYMO SRITIS IR IŠPLĖTIMAS
 2.1. Transporto priemonių šeimų grupės su periodiškai regeneruojama sistema
 Metodika taikoma transporto priemonėms su šios taisyklės 2.19 poskyryje apibrėžta periodiškai regeneruojama sistema. Pagal šį priedą gali būti nustatomos transporto priemonių šeimų grupės. Taigi, tie transporto priemonių su regeneravimo sistemomis tipai, kurių toliau aprašyti parametrai yra vienodi arba atitinka nurodytas leidžiamąsias nuokrypas, laikomi priklausantys tai pačiai šeimai, atsižvelgiant į apibrėžtoms periodiškai regeneruojamoms sistemoms būdingus matus.
 2.1.1. Identiški parametrai:
 Variklių:
 a)
 cilindrų skaičius;
 b)
 variklio darbinis tūris (± 15 %);
 c)
 vožtuvų skaičius;
 d)
 degalų sistema;
 e)
 degimo procesas (2 taktų, 4 taktų, rotorinis).
 Periodiškai regeneruojamos sistemos (t. y. deginių filtras katalizatorius, kietųjų dalelių gaudyklės):
 a)
 konstrukcija (t. y. apribos tipas, brangiojo metalo tipas, substrato tipas, korių tankis);
 b)
 tipas ir veikimo principas;
 c)
 dozavimas ir priedų sistema;
 d)
 tūris (± 10 %);
 e)
 vieta (temperatūra ± 50 °C esant 120 km/h arba 5 % didžiausiosios temperatūros ar slėgio skirtumas).
 2.2. Skirtingos standartinės masės transporto priemonių tipai
 Koeficientas Ki, pagal šio priedo metodiką nustatytas transporto priemonių su šios taisyklės 2.19 poskyryje apibrėžta periodiškai regeneruojama sistema tipui patvirtinti, gali būti taikomas ir kitoms šeimų grupės transporto priemonėms, kurių standartinė masė priklauso kitoms dviem aukštesnėms arba bet kuriai žemesnei lygiavertės inercijos klasėms.
 2.3. Užuot atlikus tolesniame skyriuje apibrėžtas procedūras, gali būti taikoma fiksuota koeficiento Ki vertė 1,05, jei technikos tarnyba nemato priežasties, dėl kurios ši vertė galėtų būti viršyta.
 3. BANDYMO METODIKA
 Transporto priemonėje gali būti jungiklis, kuriuo aktyvinamas arba išaktyvinamas regeneracijos procesas, jei ši operacija neturi įtakos pradiniam transporto priemonės sukalibravimui. Šį jungiklį leidžiama naudoti tik apsaugoti nuo regeneracijos įkraunant regeneravimo sistemą ir pirminio parengimo ciklo metu. Tačiau juo neturi būti naudojamasi matuojant išmetamus teršalus regeneracijos etapu; išmetamų teršalų bandymą geriau atlikti nepakeistu originalios įrangos gamintojo (OEM) valdymo įrenginiu.
 3.1. Išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio matavimas tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija
 3.1.1. Išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio tarp regeneracijos etapų ir regeneravimo įtaiso įkrovos metu vidurkis nustatomas pagal keleto tolygiai išdėstytų (jei daugiau kaip 2) I tipo veikimo ciklų arba lygiaverčių variklio bandymų stendo ciklų aritmetinį vidurkį. Galima alternatyva – gamintojas gali pateikti duomenis, įrodančius, kad išmetamo anglies dioksido kiekis ir sunaudojamas degalų kiekis tarp regeneracijos etapų išlieka pastovus (± 4 %). Tokiu atveju galima taikyti per įprastą I tipo bandymą gautus išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio rezultatus. Bet kuriuo kitu atveju turi būti atlikti bent du I tipo veikimo ciklai arba lygiaverčiai variklio bandymų stendo ciklai: vienas iškart po regeneracijos (prieš naują įkrovimą), o kitas – kuo arčiau prieš regeneracijos etapą. Visi išmetamų teršalų matavimai ir skaičiavimai atliekami pagal 6 priedą. Atskiros regeneravimo sistemos vidutinis išmetamų teršalų kiekis apskaičiuojamas pagal šio priedo 3.3 punktą, o daugybinių periodiškai regeneruojamų sistemų atveju jis apskaičiuojamas pagal šio priedo 3.4 punktą.
 3.1.2. Įkrovos procesas ir Ki nustatymas turi būti atliekami per I tipo veikimo ciklą, ant važiuoklės dinamometro ar variklio bandymų stende taikant lygiavertį bandymo ciklą. Šie ciklai gali būti vykdomi nepertraukiamai (t. y. tarp ciklų neišjungiant variklio). Pabaigus bet kiek ciklų transporto priemonė gali būti nuimta nuo važiuoklės dinamometro ir bandymas pratęsiamas vėliau.
 3.1.3. Ciklų skaičius tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija (D), ciklų, per kuriuos atliekami išmetamų teršalų matavimai, skaičius (n) ir kiekvieno matavimo rezultatas (M′sij) nurodomi 1 priede pateiktos formos atitinkamai 4.1.11.2.1.10.1–4.1.11.2.1.10.4 arba 4.1.11.2.5.4.1–4.1.11.2.5.4.4 punktuose.
 3.2. Išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio matavimas vykstant regeneracijai
 3.2.1. Jei reikia, transporto priemonė išmetamų teršalų bandymui vykstant regeneracijai parengiama taikant Taisyklės Nr. 83 4 priedo 5.3 poskyryje nurodytus parengiamuosius ciklus arba lygiaverčius variklio bandymų stendo ciklus, o tai priklauso nuo 3.1.2 punkte pasirinktos įkrovos metodikos.
 3.2.2. Prieš atliekant pirmąjį galiojantį išmetamų teršalų bandymą, galioja 6 priede aprašytos bandymo ir transporto priemonės sąlygos.
 3.2.3. Regeneracija neturi vykti transporto priemonės parengimo metu. Tai gali būti užtikrinta vienu iš šių būdų:
 3.2.3.1.
 Pradinio parengimo metu gali būti sumontuota netikra regeneravimo sistema arba dalinė sistema.
 3.2.3.2.
 Taikomas bet koks kitas gamintojo ir tipo patvirtinimo institucijos sutartas metodas.
 3.2.4. Šaltojo užvedimo išmetamų teršalų bandymas, aprėpiant regeneracijos procesą, atliekamas taikant I tipo veikimo ciklą arba lygiavertį variklio bandymų stendo ciklą. Jei išmetamų teršalų bandymai tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija, atliekami variklio bandymų stende, išmetamų teršalų bandymas aprėpiant regeneracijos etapus taip pat atliekamas variklio bandymų stende.
 3.2.5. Jei regeneracijos procesas trunka ilgiau kaip vieną veikimo ciklą, paskesnis (-i) bandymo ciklas (-ai) atliekami nedelsiant, neišjungiant variklio, kol atliekama visa regeneracija (visi ciklai turi būti pabaigti). Naujam bandymui pasirengti (pvz., filtrui pakeisti) būtinas laikas turi būti kuo trumpesnis. Šiuo laikotarpiu variklis išjungiamas.
 3.2.6. Išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio vertės (Mri) apskaičiuojamos pagal 6 priedą. Užregistruojamas visai regeneracijai atlikti prireikusių veikimo ciklų skaičius (d).
 3.3. Atskiros regeneravimo sistemos bendro išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio apskaičiavimas:
 1)
 n ≥ 2
 2)
 ;
 3)
 ;
 čia (kiekvieno nagrinėjamo išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio atveju):
 M′sij
 –
 per vieną veikimo ciklo (ar lygiaverčio variklio bandymų stendo ciklo) dalį be regeneracijos išmetama CO2 masė g/km ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i);
 M′rij
 –
 per vieną veikimo ciklo (ar lygiaverčio variklio bandymų stendo ciklo) dalį regeneracijos metu išmetama CO2 masė g/km ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i); (kai n > 1, pirmasis I tipo bandymas atliekamas šaltu, o paskesni – karštu varikliu);
 Msi
 –
 per vieną veikimo ciklo dalį be regeneracijos išmetamos CO2 masės g/km ir sunaudojamo degalų kiekio l/100 km vidurkis (i);
 Mri
 –
 per vieną veikimo ciklo dalį su regeneracija išmetamos CO2 masės g/km ir sunaudojamo degalų kiekio l/100 km vidurkis (i);
 Mpi
 –
 išmetamos CO2 masės g/km ir sunaudojamo degalų kiekio l/100 km vidurkis;
 n
 –
 bandymo momentų, kuriais išmetamų teršalų matavimas (I tipo veikimo ciklai arba lygiaverčiai variklio bandymų stendo ciklai) atliekamas tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija, skaičius, ≥ 2;
 d
 –
 regeneracijai atlikti būtinas veikimo ciklų skaičius;
 D
 –
 veikimo ciklų skaičius tarp dviejų ciklų, kuriais vyksta regeneracija.
 10.1 paveiksle pateiktas matavimo parametrus iliustruojantis pavyzdys.
 10.1 paveikslas
 Parametrai, matuojami atliekant išmetamo anglies dioksido kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio bandymą per regeneracijos ciklus ir tarp jų (schematinis pavyzdys, D tarpsniu išmetamų teršalų kiekis gali didėti arba mažėti)
 3.3.1. Regeneracijos koeficiento K išmetamam anglies dioksido kiekiui ir sunaudojamam degalų kiekiui (i) apskaičiavimas:
 Ki = Mpi/Msi
 Msi, Mpi ir Ki rezultatai registruojami technikos tarnybai pateikiamoje ataskaitoje.
 Ki gali būti nustatytas atlikus vieną seką.
 3.4. Daugybinių periodiškai regeneruojamų sistemų bendro išmetamo CO2 kiekio ir sunaudojamo degalų kiekio apskaičiavimas:
 1)
 nk ≥ 2;
 2)
 3)
 ;
 4)
 ;
 5)
 ;
 6)
 ;
 7)
 ;
 čia:
 Msi
 –
 išmetamo CO2 masė g/km visų operacijų k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i) be regeneracijos;
 Mri
 –
 išmetamo CO2 masė g/km visų operacijų k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i) regeneracijos metu;
 Mpi
 –
 išmetamo CO2 masė g/km visų operacijų k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i);
 Msik
 –
 išmetamo CO2 masė g/km operacijos k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i) be regeneracijos;
 Mrik
 –
 išmetamo CO2 masė g/km operacijos k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i) regeneracijos metu;
 M′sik,j
 –
 per vieną I tipo veikimo ciklą (ar lygiaverčio variklio bandymų stendo ciklą) be regeneracijos išmetama CO2 masė g/km operacijos k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i), išmatuotas taške j; 1 ≤ j ≤ n;
 M′rik,j
 –
 per vieną I tipo veikimo ciklą (ar lygiaverčio variklio bandymų stendo ciklą) regeneracijos metu išmetama CO2 masė g/km operacijos k atveju ir sunaudojamas degalų kiekis l/100 km (i) (kai j > 1, pirmasis I tipo bandymas atliekamas šaltu, o paskesni – karštu varikliu), išmatuotas taške j; 1 ≤ j ≤ d;
 nk
 –
 bandymo momentų, kuriais išmetamų teršalų matavimas (I tipo veikimo ciklai arba lygiaverčiai variklio bandymų stendo ciklai) atliekamas tarp dviejų ciklų, kurių metu vyksta regeneracija, skaičius operacijos k atveju, ≥ 2;
 dk
 –
 regeneracijai atlikti būtinas veikimo ciklų skaičius operacijos k atveju;
 Dk
 –
 veikimo ciklų skaičius tarp dviejų ciklų, kuriais vyksta regeneracija, operacijos k atveju.
 10.2 paveiksle (toliau) pateiktas matavimo parametrus iliustruojantis pavyzdys.
 10.2 ir 10.3 paveikslai
 Parametrai matuojami per išmetamų teršalų bandymą ciklų metu ir tarp ciklų, kai vyksta regeneracija (pavyzdinė schema)
 Daugiau informacijos apie schematinį procesą pateikta 10.3 pav.
 Kai tai yra paprastas ir tikroviškas atvejis, vadovaujamasi toliau pateikiamu išsamiu 10.3 pav. pavaizduotos pavyzdinės schemos aprašu.
 1.
 DPF – regeneracinės, vienodu atstumu vykstančios operacijos, per atskiras operacijas panašus išmetamų teršalų kiekis (± 15 %).
 Dk = Dk + 1 = D1
 dk = dk + 1 = d1
 Mrik – Msik = Mrik + 1 – Msik + 1
 nk = n
 2.
 DeNOx – desulfuravimo (SO2 pašalinimo) operacija pradedama prieš nustatant sieros poveikį išmetamų teršalų kiekiui (± 15 % išmatuotų išmetamų teršalų kiekio) ir šiame pavyzdyje dėl egzoterminių priežasčių kartu su paskutinį kartą atliekamu DPF atsinaujinimo procesu.M′sik,j = 1 = konstanta
 Msik = Msik + 1 = Msi2
 Mrik = Mrik + 1 = Mri2
 SO2 pašalinimo operacija: Mri2, Msi2, d2, D2, n2 = 1
 3.
 Užbaigta sistema (DPF + DeNOx):
 Daugybinių periodiškai regeneruojamų sistemų atveju (Ki) koeficientą įmanoma apskaičiuoti tik po tam tikro kiekvienos sistemos regeneravimo etapų skaičiaus. Užbaigus visą procedūrą (nuo A iki B, žr. 10.2 pav.), vėl turėtų būti sudarytos pradinės A sąlygos.
 3.4.1. Patvirtinimo išplėtimas daugybinės periodiškai regeneruojamos sistemos atveju
 3.4.1.1.
 Jeigu pakeičiamas (-i) daugybinės regeneruojamos sistemos techninis (-iai) parametras (-ai) arba regeneravimo strategija visų šios mišrios sistemos operacijų atveju, atliekant matavimus turėtų būti atlikta visa procedūra, įskaitant visus regeneruojamus įtaisus, siekiant atnaujinti daugybinį Ki koeficientą.
 3.4.1.2.
 Jeigu pasikeičia tik vieno daugybinės regeneruojamos sistemos įtaiso strateginiai parametrai (pvz., „D“ ir (arba) „d“ DPF atveju), o gamintojas gali pateikti technikos tarnybai techniškai pagrįstus duomenis ir informaciją, rodančią, kad;
 a)
 nėra jokios sąveikos (kurią būtų įmanoma nustatyti) su kitu (-ais) sistemos įtaisu (-ais) ir
 b)
 svarbūs parametrai (t. y. konstrukcija, veikimo principas, tūris, vieta ir kt.) yra identiški,
 galėtų būti supaprastinta būtinoji Ki regeneravimo procedūra.
 Gamintojas ir technikos tarnyba yra sutarę, kad tokiu atveju gali būti atliekama tik viena bandinių ėmimo / laikymo ir regeneravimo operacija, o bandymų rezultatai („Msi“, „Mri“) kartu su pakeistais parametrais („D“ ir (arba) „d“) galėtų būti įtraukti į atitinkamą (-as) formulę (-es) siekiant matematiškai atnaujinti daugybinį Ki koeficientą pakeičiant esamą (-as) pagrindinę (-es) Ki koeficiento formulę (-es).