text:
 |
 52011PC0315
 Priekšlikums EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA par Eiropas standartizāciju un grozījumiem Padomes Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EK /* COM/2011/0315 galīgā redakcija */
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1. PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 · Priekšlikuma pamatojums un mērķi
 Eiropas standartizācijā ir
 iesaistīti ražotāji, publiskā sektora iestādes un citas
 ieinteresētās personas, kas brīvprātīgi sadarbojas
 sistēmā, kuras pamatā ir atklātuma, pārredzamības
 un konsensa princips. Eiropas rūpniecībā standarti apkopo
 konkrētu jomu paraugpraksi, koncentrējot iesaistīto
 dalībnieku kopīgās zināšanas.
 Nākotnē Eiropas
 standartizācijai būs izšķiroša loma daudzās un
 dažādās jomās, aptverot plašāku loku nekā līdz
 šim — no atbalsta Eiropas konkurētspējas uzlabošanai,
 patērētāju tiesību aizsardzības, personu ar
 invaliditāti un vecāka gadagājuma cilvēku piekļuves
 iespēju uzlabošanas līdz cīņai pret klimata
 pārmaiņām. Lai nekavējoties reaģētu uz
 vajadzībām, kas rodas visās jomās, būs vajadzīga
 vispārēja, iekļaujoša, efektīva un tehniski moderna Eiropas
 standartizācijas sistēma. Šīs sistēmas pamatā būs
 pašreizējās sistēmas stiprās puses, bet tai būs
 jābūt arī elastīgai un jāspēj risināt
 nākotnes problēmas, tiklīdz tās radīsies.
 Stratēģijā gudrai,
 ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei „Eiropa 2020”
 [COM(2010) 2020] Komisija ir uzsvērusi, ka jāuzlabo Eiropas
 standartu noteikšanas metode un standartu izmantošana, lai Eiropas starptautiskie
 standarti būtu samēroti ar Eiropas rūpniecības
 ilgtermiņa konkurētspēju un svarīgu politikas
 mērķu sasniegšanu tādās jomās kā
 e-pārvaldība, e-veselība un e-pieejamība.
 Eiropas Parlaments 2010. gada
 21. oktobrī pieņēma ziņojumu par Eiropas
 standartizācijas nākotni [A7-0276/2010], kurā
 norādīts, ka, pārskatot Eiropas standartizācijas
 sistēmu, būtu jāsaglabā tās daudzie veiksmīgie
 elementi, jānovērš nepilnības un pareizi jālīdzsvaro
 Eiropas, nacionālā un starptautiskā dimensija.
 Ziņojumā turklāt atzīts, ka svarīgs faktors, kas
 veicina inovāciju un konkurētspēju jo īpaši IKT
 nozarē, ir sadarbspēja.
 Komisija 2011. gada 13. aprīļa
 paziņojumā „Akts par vienoto tirgu. Divpadsmit mehānismi,
 kā veicināt izaugsmi un vairot uzticēšanos”, starp divpadsmit
 pamatdarbībām, kas līdz 2012. gada beigām ES
 iestādēm jāpieņem, ir Eiropas standartizācijas
 sistēmas attiecināšana uz pakalpojumiem.
 · Vispārīgais konteksts
 Standarti un standartizācija ir ļoti
 efektīvi ES politikas instrumenti. Lai gan standartu un
 standartizācijas labvēlīgā ietekme uz Eiropas ekonomiku ir
 daudz plašāka, tos izmanto kā politikas instrumentus, lai cita
 starpā nodrošinātu vienotā tirgus darbību, tīklu un
 sistēmu sadarbspēju, jo īpaši IKT jomā, augstu
 aizsardzības līmeni patērētājiem un videi, vairāk
 inovācijas un labāku sociālo iekļautību.
 Digitalizētā sabiedrībā
 standarti ir nepieciešami, lai nodrošinātu tīklu un sistēmu
 sadarbspēju, jo īpaši IKT jomā. Digitāli
 orientētā sabiedrībā IKT risinājumus izmanto visās
 ekonomikas nozarēs, un tie ir kļuvuši par mūsu ikdienas
 daļu. IKT risinājumiem, lietojumprogrammām un pakalpojumiem
 būtu jāspēj savstarpēji komunicēt, jābūt
 sadarbspējīgiem. Sadarbspējas nodrošināšanai vajadzīgi
 standarti.
 Eiropas standartiem ir ļoti svarīga
 nozīme rūpniecisko ražojumu iekšējā tirgus
 darbībā. Eiropas standarti aizstāj nacionālos standartus,
 kas bieži konfliktē un var radīt tehniskus šķēršļus
 iekšzemes tirgū.
 Šajā regulā standarti ir
 iedalīti divās grupās: Eiropas standarti, ko izstrādā
 pēc Komisijas pieprasījuma, pamatojoties uz t. s. „pilnvaru”,
 saskaņā ar kuru Eiropas standartizācijas organizācijām
 jāsagatavo standarti, un citi Eiropas standarti, kurus izstrādā
 pēc citu dalībnieku (uzņēmumu, nacionālo
 standartizācijas institūciju, citu ieinteresēto personu utt.)
 iniciatīvas.
 Šajā priekšlikumā ir risinātas
 trīs galvenās problēmas.
 1. Strauji mainīgā pasaulē un
 sabiedrībā, jo īpaši nozarēs, ko raksturo ļoti
 īsi ražojumu aprites un izstrādes cikli, standarti nedrīkst
 atpalikt no straujās tehnoloģiju izstrādes. Dažas
 ieinteresētās personas apgalvo, ka viss pēc Komisijas
 pieprasījuma izstrādāto Eiropas standartu sagatavošanas process
 ir pārāk gauss. Lēna standartizācijas procesa galvenās
 negatīvās sekas ir tādas, ka turpina pastāvēt
 konfliktējoši nacionālie standarti, kas var radīt tehniskus
 šķēršļus piegādes ķēdē vai
 šķēršļus tirdzniecībā, ja nacionālos standartus
 izmanto kā protekcionistisku instrumentu. Citas sekas ir tādas, ka,
 nepastāvot saskaņotiem standartiem, uzņēmēji nevar
 izmantot attiecīgo standartu, lai pamatotu pieņēmumu par
 atbilstību, un tiem ir jāparāda atbilstība
 pamatprasībām saskaņā ar piemērojamajos ES
 tiesību aktos noteikto atbilstības novērtēšanas moduli.
 Abos gadījumos uzņēmumi nevar izvairīties no izmaksām,
 ko rada iekšējā tirgus sadrumstalotība vai atbilstības
 novērtēšanas procedūras. Konfliktējoši nacionālie
 standarti vai saskaņotu standartu trūkums paaugstina darījumu
 izmaksas un preču vienības izmaksas, jo uzņēmumiem
 jāražo atšķirīgas preču partijas. Lai šajā situācijā
 ātri izstrādātu tehniskās specifikācijas un
 nodrošinātu starptautisku sadarbspēju, ražotāji veido
 neformālus standartizācijas kanālus.
 2. Daudzas ar standartiem un
 standartizāciju saistītas problēmas skar MVU. Daudzas
 ieinteresētās personas uzskata, ka viena no
 būtiskākajām problēmām ir tā, ka
 standartizācijas darbībās jo īpaši Eiropas līmenī
 MVU kopumā nav pietiekami pārstāvēti. Turklāt
 standarti bieži ir saistīti ar iedzīvotāju drošību un
 labklājību, tīklu efektivitāti, vides un citām
 sabiedriskās politikas jomām. Lai gan standartiem
 sabiedrībā ir svarīga loma, ES standartizācijas
 procesā nav pietiekami integrēts ieinteresēto sabiedrības
 pārstāvju viedoklis. Lai risinātu problēmu, ko rada MVU un
 ieinteresēto sabiedrības pārstāvju nepietiekama
 pārstāvība standartizācijas darbībās,
 organizācijas, kuras pārstāv MVU un ieinteresētos
 sabiedrības pārstāvjus, saņem finansiālu atbalstu.
 Atbilstības kritēriji šo dotāciju saņemšanai, to
 izmantošanas nosacījumi un pieejamā finansiālā
 ieguldījuma veidi ir ļoti dažādi. Dažas organizācijas
 saņem dotācijas pasākumiem, bet citām piešķir arī
 darbības dotācijas. Vissliktākās sekas, ko rada MVU un
 ieinteresēto sabiedrības pārstāvju nepietiekama
 pārstāvība, izpaužas to nespējā ietekmēt procesu.
 3. IKT jomā daudzus standartus, kas
 nodrošina sadarbspēju, izstrādā nevis ESI, bet citas standartu izstrādātājas
 organizācijas (turpmāk „pasaules forumi un konsorciji”).
 Konkrēts piemērs ir standarti, kas saistīti ar internetu un
 globālo tīmekli. Tradicionālās standartizācijas
 organizācijas neaptver IKT jomu galvenokārt šauri specializētu
 zināšanu trūkuma dēļ, tāpēc pašlaik liela
 daļa no globālā IKT standartizācijas darba notiek
 ārpus oficiālās Eiropas un starptautiskās
 standartizācijas sistēmas. Pašlaik publiskajā iepirkumā,
 kam jāatbilst Direktīvas 2004/18/EK prasībām, uz
 forumu un konsorciju standartiem var atsaukties tikai izņēmuma
 gadījumā. Tā kā minētie standarti neietilpst
 nevienā no to standartu grupām, uz kuriem publiskā sektora
 iestādes var atsaukties uzaicinājumos uz konkursiem, piesardzīgas
 publiskā sektora iestādes uz tiem neatsaucas. Sekas ir tādas, ka
 IKT, ko tās iepērk, var nebūt sadarbspējīgas ar IKT,
 kuras iepērk citas iestādes. Šīs grūtības
 publiskā sektora iestādēm bieži traucē noteikt savu
 IKT stratēģiju un arhitektūru, tostarp organizāciju
 pārrobežu sadarbspējas jomā.
 · Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā
 Ar šo priekšlikumu daļēji
 aizstāj Direktīvu 98/34/EK un atceļ Lēmumus
 Nr. 1673/2006/EK un 87/95/EEK.
 · Atbilstība pārējiem Savienības politikas virzieniem
 un mērķiem
 Ar šo iniciatīvu īsteno
 stratēģijas „Eiropa 2020” pamatiniciatīvas „Inovācijas
 Savienība” [COM(2010) 546], „Rūpniecības politika”
 [COM(2010) 614] un „Eiropas digitalizācijas programma”
 [COM(2010) 245] un „Resursu ziņā efektīva Eiropa”
 [COM(2011) 21]. Ar to īsteno arī Aktu par vienoto tirgu
 [COM(2011) 206], kā arī Stratēģiju invaliditātes
 jomā; (2010–2020) [COM(2010) 636]. Tā ir daļa no Komisijas
 2011. gada darba programmā iekļautās stratēģiskās
 iniciatīvas.
 2. Apspriešanās ar ieinteresētajām
 personām un ietekmes novērtējums
 · Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
 Apspriešanās metodes, galvenās
 mērķnozares un vispārīgs respondentu raksturojums
 Komisija 2009. un 2010. gadā
 rīkoja divas vispārējas sabiedriskās apspriešanas un
 2010. gadā organizēja konkrētākas apspriešanas,
 kurās piedalījās dalībvalstu iestādes, Eiropas
 standartizācijas organizācijas, nacionālās
 standartizācijas institūcijas, ieinteresēto personu
 organizācijas un forumi un konsorciji. 2009. gadā tika
 pieņemta baltā grāmata „IKT standartizācijas
 modernizēšana Eiropas Savienībā. Turpmākā
 virzība”.
 Šīs regulas pamatā ir arī
 neatkarīgu ekspertu grupas darbs: Eiropas standartizācijas
 sistēmas pārskatīšanas speciālistu grupā (EXPRESS)
 darbojās 30 eksperti, kas pārstāvēja Eiropas,
 nacionālās un starptautiskās standartizācijas
 organizācijas, ražotājus, MVU, NVO, arodbiedrības,
 akadēmiskās aprindas, forumus un konsorcijus un ES dalībvalstu
 publiskā sektora iestādes. EXPRESS 2010. gada
 februārī iesniedza Eiropas Komisijai ziņojumu
 „Standartizācija konkurētspējīgai un inovatīvai
 Eiropai — redzējums 2020. gadam”.
 Atbilžu kopsavilkums un tas, kā
 tās ņemtas vērā
 Atbildes uz apspriešanā uzdotajiem
 jautājumiem, baltā grāmata „IKT standartizācijas
 modernizēšana Eiropas Savienībā. Turpmākā
 virzība”, EXPRESS ziņojums „Standartizācija
 konkurētspējīgai un inovatīvai Eiropai — redzējums 2010. gadam”
 un Eiropas Parlamenta ziņojums ir galīgo izraudzīto politikas
 risinājumu pamats.
 Atklāta apspriešana notika internetā
 no 2010. gada 23. marta līdz 21. maijam. Komisija
 saņēma 483 atbildes. Rezultāti ir pieejami
 tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/public-consultation/index_lv.htm.
 · Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
 Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija
 vajadzīgs.
 ·
 Ietekmes novērtējums
 Ietekmes novērtējumā un tā
 kopsavilkumā sniegts pārskats par dažādiem risinājumiem.
 Efektivitātes, lietderības un
 konsekvences kritērijam atbilst tikai apvienotie politikas
 risinājumi 1.A (Eiropas standartu izstrādes termiņi) un 1.C
 (pārredzamas un vienkāršotas saskaņoto un citu Komisijas
 pieprasīto Eiropas standartu izstrādes procedūras), 2.C
 (nostiprināt MVU un ieinteresēto sabiedrības pārstāvju
 pārstāvības organizāciju stāvokli ESI, paredzot
 darbības dotāciju piešķiršanas iespēju) un 3.B (atsauces uz
 forumu un konsorciju standartiem publiskajā iepirkumā).
 Tāpēc šie četri risinājumi ir šā priekšlikuma
 pamatā.
 Komisija veica darba programmā
 paredzēto ietekmes novērtējumu, par kuru ziņojums ir
 pieejams tīmekļa vietnē
 http://ec.europa.eu/enterprise/policies/european-standards/index_lv.htm.
 3. PRIEKŠLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI
 · Ierosināto pasākumu kopsavilkums
 1. Nacionālo standartizācijas
 institūciju sadarbība kļūs pārredzamāka.
 2. Publiskajā iepirkumā
 informācijas un komunikācijas tehnoloģiju nozarē
 jomās, kur nav Eiropas standartu, kur Eiropas standarti nav ieviesti
 tirgū vai kur šie standarti ir novecojuši, būs iespējams
 izmantot citu organizāciju izstrādātus standartus, ja šie
 standarti atbildīs kritēriju kopumam, kura pamatā ir PTO
 starptautisko standartizācijas procesu principi.
 3. Tiks uzlabota plānošana: Komisija
 izstrādās gada darba programmu, kurā būs
 norādītas Eiropas standartizācijas prioritātes un
 vajadzīgās pilnvaras.
 4. MVU un ieinteresētajiem
 sabiedrības pārstāvjiem vajadzētu būt labāk
 pārstāvētām Eiropas standartizācijā, turklāt
 tiks nodrošināts finansiālais atbalsts organizācijām, kas
 pārstāv MVU un ieinteresētos sabiedrības
 pārstāvjus.
 5. Komisijas un ESI administratīvā
 sloga mazināšana, piemēram, paredzot iespēju ievērojami
 vienkāršot vienreizējos maksājumus, skaidri nodalot tos no
 faktisko īstenošanas izmaksu verificēšanas. Šis priekšlikums ir
 nākamais solis ceļā uz sistēmu, kuras pamatā ir
 veiktspēja, pamatojoties uz saskaņotu rādītāju un
 mērķu (izlaides un rezultātu) noteikšanu. Šāds
 mērķis varētu būt standartizācijas procesa ātrums
 un efektivitāte.
 6. Lai gan Eiropas standartus jau plaši
 izmanto tādās jomās kā transports un loģistika, pasta
 pakalpojumi un elektronisko komunikāciju tīkli un pakalpojumi,
 brīvprātīgajiem Eiropas standartiem ir bijusi mazāka
 nozīme, atbalstot vienotā pakalpojumu tirgus izveides pabeigšanu.
 Tāpēc šā priekšlikuma darbības jomā ir iekļauti
 pakalpojumu standarti, lai Komisijai dotu pilnvaras pieprasīt Eiropas
 pakalpojumu standartu izstrādi un daļēji segt šīs
 izstrādes izmaksas.
 · Juridiskais pamats
 Līguma par Eiropas Savienības darbību
 114. pants.
 · Subsidiaritātes princips
 Subsidiaritātes principu piemēro,
 ciktāl priekšlikums nav ES ekskluzīvā kompetencē.
 Dalībvalstis nevar pienācīgi
 sasniegt priekšlikuma mērķus šādu iemeslu dēļ.
 Eiropas standartizācija atbalsta Eiropas
 tiesību aktus, ar kuriem izveido iekšējo tirgu un palīdz uzlabot
 Eiropas rūpniecības konkurētspēju. Standartu
 saskaņošana Eiropas līmenī ļauj novērst tehniskos
 šķēršļus tirdzniecībā, kurus varētu radīt
 konfliktējoši nacionālie standarti. Tāpēc ar
 standartizāciju Eiropas līmenī saistītās
 problēmas jārisina Eiropas līmenī.
 Priekšlikuma mērķus var labāk
 sasniegt ar ES rīcību šādu iemeslu dēļ.
 Mērķi nodrošināt
 iekšējā tirgus darbību, samazinot tādus
 šķēršļus ES iekšējā tirdzniecībā, kuru
 cēlonis ir dažādi nacionālie ražojumu standarti nevar pietiekami
 labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs. Tāpēc
 saskaņā ar subsidiaritātes principu problēmas mēroga
 un seku dēļ šķita lietderīgi to sasniegt ES līmenī.
 Eiropas standartiem ir ļoti svarīga
 nozīme rūpniecisko ražojumu iekšējā tirgus
 darbībā. Ar Eiropas standartiem aizstāj nacionālos
 standartus, kas bieži konfliktē un var radīt tehniskus
 šķēršļus iekļūšanai citas valsts iekšzemes tirgū.
 Saskaņotie standarti nodrošina ražojumu atbilstību ES tiesību
 aktos izklāstītajām pamatprasībām. Atbilstība
 Eiropas saskaņotajiem standartiem garantē ražojumu vajadzīgo
 drošuma līmeni. Tomēr saskaņoto standartu izmantošana
 joprojām ir brīvprātīga, un ražotāji var izmantot
 jebkurus citus tehniskos risinājumus, kas apliecina, ka to ražojumi
 atbilst pamatprasībām.
 Subsidiaritātes apsvērumu
 dēļ ietekmes novērtējuma procesā atteicās no
 vairākiem neleģislatīviem risinājumiem —
 sīkāk tas raksturots ietekmes novērtējumā.
 Tādējādi priekšlikums ir
 saskaņā ar subsidiaritātes principu.
 · Proporcionalitātes princips
 Priekšlikums ir saskaņā ar
 proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ.
 Priekšlikums attiecas tikai uz
 standartizācijas funkcionēšanu Eiropas līmenī un uz
 nacionālo standartizācijas institūciju sadarbību, lai
 izvairītos no konfliktējošiem nacionālajiem standartiem.
 Šis priekšlikums nerada papildu
 administratīvo slogu ekonomikas dalībniekiem, dalībvalstu
 valdībām, reģionālajām un vietējām
 iestādēm un iedzīvotājiem.
 ·
 Juridisko instrumentu izvēle
 Ierosinātais juridiskais instruments ir
 regula.
 Citi instrumenti nebūtu piemēroti
 šādu iemeslu dēļ.
 Ierosināto risinājumu, kā
 arī vienkāršošanas dēļ nav jāgroza dalībvalstu
 tiesību akti. Šis instruments attiecas tikai uz Eiropas
 standartizācijas organizācijām, nacionālo standartizācijas
 institūciju sadarbību, MVU un ieinteresēto sabiedrības
 pārstāvju pārstāvības organizāciju iesaisti
 Eiropas standartizācijā un uz Komisiju. Tāpēc šajā
 gadījumā direktīva nebūtu piemērots instruments.
 Juridiskajam instrumentam vajadzētu
 būt vispārēji piemērojamam, jo īpaši tai daļai
 par forumu un konsorciju standartu izmantošanu iepirkumos, kurai vajadzētu
 būt tieši piemērojamai visās dalībvalstīs.
 Turklāt juridiskajā instrumentā būtu iekļauti
 vairāki pienākumi, kas būtu tieši piemērojami Eiropas
 standartizācijas organizācijām, nacionālajām
 standartizācijas institūcijām, organizācijām, kuras
 Eiropas standartizācijā pārstāv MVU un ieinteresētos
 sabiedrības pārstāvjus, un Komisijai. Tādēļ
 piemērotākais juridiskais instruments ir regula. Alternatīvi
 risinājumi nebūtu pietiekami izvirzīto mērķu
 sasniegšanai.
 4. IETEKME UZ BUDŽETU
 Ietekme uz budžetu ir izklāstīta
 finanšu pārskatā.
 5. Papildu informācija
 · Vienkāršošana
 Priekšlikumā paredzēta tiesību
 aktu vienkāršošana.
 Standartizācija tiks attiecināta
 arī uz pakalpojumiem. Finanšu pārvaldība tiek vienkāršota.
 Sīkāku informāciju skatīt turpmāk.
 Priekšlikums ir iekļauts Komisijas
 caurviju programmā par ES acquis
 atjaunināšanu un vienkāršošanu un tās darba un likumdošanas
 programmā ar atsauci 2010/ENTR/0021.
 · Spēkā esošo tiesību aktu atcelšana
 Pieņemot priekšlikumu, tiks atcelti
 spēkā esoši tiesību akti.
 · Pārbaude, pārskatīšana un turpināmība
 Priekšlikumā ir ietverta
 pārskatīšanas klauzula.
 · Eiropas Ekonomikas zona
 Ierosinātais tiesību akts attiecas
 uz EEZ jautājumu, tādēļ tas būtu jāattiecina uz
 Eiropas Ekonomikas zonu.
 · Sīkāks priekšlikuma skaidrojums
 Šā priekšlikuma mērķis ir
 pārskatīt un apvienot:
 1. Padomes Lēmumu 87/95/EEK par
 standartizāciju informācijas tehnoloģiju un
 telekomunikācijas jomā, atceļot gandrīz visus tā
 (novecojušos) noteikumus un ieviešot jaunu sistēmu, kas publiskā
 iepirkuma jomā ļauj izmantot IKT standartus, kurus izstrādā
 organizācijas, kas nav Eiropas standartizācijas institūcijas;
 2. Direktīvu 98/34/EK, kas nosaka
 informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu,
 un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā
 (visi šīs direktīvas panti, kas attiecas uz paziņošanu par
 tehnisko noteikumu projektiem, ir ārpus šā priekšlikuma darbības
 jomas, un tos negroza), izmantojot šādus pasākumus: Eiropas
 sadarbība standartizācijā tiks attiecināta arī uz
 pakalpojumiem, nacionālo standartizācijas institūciju
 sadarbība kļūs pārredzamāka, MVU un ieinteresētie
 sabiedrības pārstāvji būs labāk
 pārstāvēti Eiropas standartizācijā, un tiks
 nodrošināts finansiālais atbalsts organizācijām, kas
 pārstāv MVU un ieinteresētos sabiedrības
 pārstāvjus;
 3. Lēmumu Nr. 1673/2006/EK par
 Eiropas standartizācijas finansēšanu. Šā lēmuma galvenie
 principi netiks grozīti, bet atbilstīgi ierosinātajai jaunajai
 Finanšu regulai tiks ieviesti šādi jauni noteikumi: operatīvo
 dienestu un Eiropas standartizācijas institūciju
 administratīvā sloga mazināšana, piemēram, paredzot
 iespēju ievērojami vienkāršot vienreizējos maksājumus,
 skaidri nodalot tos no faktisko īstenošanas izmaksu verificēšanas.
 Šis priekšlikums ir nākamais solis ceļā uz sistēmu, kuras
 pamatā ir veiktspēja, pamatojoties uz saskaņotu
 rādītāju un mērķu (izlaides un rezultātu)
 noteikšanu. Šāds mērķis varētu būt
 standartizācijas procesa ātrums un efektivitāte.
 2011/0150 (COD)
 Priekšlikums
 EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES REGULA
 par Eiropas standartizāciju un
 grozījumiem Padomes Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un
 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK,
 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EK
 (Dokuments attiecas uz EEZ)
 EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS
 SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par
 Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas
 priekšlikumu,
 pēc leģislatīvā akta
 projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
 ņemot vērā Eiropas Ekonomikas
 un sociālo lietu komitejas atzinumu[1],
 saskaņā ar parasto likumdošanas
 procedūru,
 tā kā:
 (1)
 Standartizācijas galvenais mērķis ir
 noteikt brīvprātīgas tehniskās vai kvalitātes
 specifikācijas, kurām var atbilst pašreizējie vai turpmākie
 ražojumi, ražošanas procesi vai pakalpojumi. Standartizācija var aptvert
 dažādus jautājumus, piemēram, konkrētu ražojumu dažādu
 kategoriju vai izmēru standartizāciju vai tehniskās specifikācijas
 ražojumu vai pakalpojumu tirgos, kur būtiska nozīme ir saderībai
 un sadarbspējai ar citiem ražojumiem vai sistēmām.
 (2)
 Eiropas standartizācija arī palīdz
 uzlabot uzņēmumu konkurētspēju, jo īpaši veicinot
 preču un pakalpojumu brīvu apriti, tīklu sadarbspēju,
 komunikācijas līdzekļus, tehnoloģiju izstrādi un inovāciju.
 Standartiem ir ievērojama pozitīva ekonomiska ietekme, piemēram,
 tie sekmē ekonomisku iekļūšanu iekšējā tirgū un
 veicina jaunu un uzlabotu ražojumu izstrādi vai tirgu attīstību
 un piegādes nosacījumu pilnveidi. Standarti tādējādi
 parasti palielina konkurenci un samazina izlaides un pārdošanas izmaksas,
 labvēlīgi ietekmējot tautsaimniecību kopumā. Standarti
 var saglabāt un uzlabot kvalitāti, sniegt informāciju un
 nodrošināt sadarbspēju un saderību, dodot lielāku labumu
 patērētājiem.
 (3)
 Eiropas standarti arī turpmāk būtu
 jāpieņem Eiropas standartizācijas
 institūcijām —Eiropas Standartizācijas komitejai (CEN),
 Eiropas Elektrotehniskās standartizācijas komitejai (CENELEC)
 un Eiropas Telekomunikāciju standartu institūtam (ETSI).
 (4)
 Eiropas standartiem ir ļoti svarīga
 nozīme iekšējā tirgū galvenokārt kā
 līdzeklim, kas ļauj pamatot pieņēmumu par to, ka ražojums,
 kurus paredzēts darīt pieejamus tirgū, atbilst
 pamatprasībām, kas attiecas uz šiem ražojumiem un ir noteiktas
 Savienības saskaņošanas tiesību aktos.
 (5)
 Uz Eiropas standartizāciju attiecas īpašs
 tiesiskais regulējums, kuru veido trīs tiesību akti, proti,
 Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija
 Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas
 kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas
 sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā[2], Eiropas Parlamenta un Padomes
 2006. gada 24. oktobra Lēmums Nr. 1673/2006/EK par Eiropas
 standartizācijas finansēšanu[3] un
 Padomes 1986. gada 22. decembra Lēmums 87/95/EEK par
 standartizāciju informācijas tehnoloģiju un
 telekomunikāciju jomā[4].
 Taču pašreizējais tiesiskais regulējums vairs neatbilst
 pārmaiņām, kas pēdējās desmitgadēs ir
 skārušas Eiropas standartizāciju. Tāpēc tiesiskais
 regulējums būtu jāvienkāršo un jāpielāgo, lai
 ņemtu vērā jaunus standartizācijas aspektus un
 atspoguļotu jaunākās pārmaiņas un turpmākos
 uzdevumus Eiropas standartizācijas jomā. Tas jo īpaši attiecas
 uz plašāku pakalpojumu standartu izstrādi un uz jauniem standartizācijas
 produktiem, kas nav oficiālie standarti.
 (6)
 Lai garantētu standartu un
 standartizācijas kā Savienības politikas instrumentu
 efektivitāti, nepieciešama efektīva un lietderīga
 standartizācijas sistēma, kas nodrošina elastīgu un
 pārredzamu platformu konsensa veidošanai visu dalībnieku vidū un
 ir finansiāli dzīvotspējīga.
 (7)
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
 12. decembra Direktīvā 2006/123/EK par pakalpojumiem
 iekšējā tirgū[5] ir
 vispārīgi noteikumi, kas pakalpojumu sniedzējiem atvieglo
 uzņēmējdarbības brīvības un pakalpojumu
 brīvas aprites izmantošanu, vienlaikus saglabājot pakalpojumu augstu
 kvalitāti. Tajā
 dalībvalstīm noteikts pienākums sadarbībā ar Komisiju
 veicināt brīvprātīgu Eiropas standartu izstrādi, lai
 veicinātu dažādu dalībvalstu pakalpojumu sniedzēju sniegto
 pakalpojumu saderību, informācijas sniegšanu saņēmējam
 un pakalpojumu sniegšanas kvalitāti. Taču Direktīva 98/34/EK attiecas tikai uz ražojumu
 standartiem, bet tieši neaptver pakalpojumu standartus. Tomēr
 iekšējā tirgus realitātē robeža starp precēm un
 pakalpojumiem arvien vairāk izzūd. Praksē ražojumu standartus un
 pakalpojumu standartus ne vienmēr ir iespējams skaidri nošķirt.
 Daudziem ražojumu standartiem ir pakalpojumu komponents, bet pakalpojumu
 standarti bieži daļēji attiecas arī uz ražojumiem.
 Tāpēc tiesiskais regulējums jāpielāgo šiem jaunajiem
 apstākļiem, attiecinot tā darbības jomu arī uz
 pakalpojumu standartiem.
 (8)
 Brīvprātīgu pakalpojumu
 standartu izstrādes procesam vajadzētu būt tirgus virzītam,
 dominējot tirgus dalībnieku un standartu tieši vai netieši skarto
 ieinteresēto personu vajadzībām, un tajā būtu
 jāņem sabiedrības intereses un jāpamatojas uz konsensu.
 Standartiem būtu jāattiecas galvenokārt uz pakalpojumiem, kas
 saistīti ar ražojumiem un procesiem.
 (9)
 Ciktāl Eiropas standartizācijas
 institūcijas var uzskatīt par uzņēmumiem vai
 uzņēmumu apvienībām Līguma 101. un
 102. panta nozīmē, uz tām attiecas konkurences tiesību
 akti.
 (10)
 Savienībā nacionālos standartus
 pieņem nacionālās standartizācijas institūcijas,
 tāpēc standarti varētu savstarpēji konfliktēt un
 radīt tehniskus šķēršļus iekšējā tirgū. Tāpēc
 iekšējā tirgus labad un lai Savienībā nodrošinātu
 standartizācijas efektivitāti, būtu jāsaglabā
 regulārā informācijas apmaiņa par pašreizējo un
 turpmāko standartizācijas darbu, kas notiek nacionālo
 standartizācijas institūciju, Eiropas standartizācijas
 institūciju un Komisijas starpā. Šī informācijas
 apmaiņa būtu jāsaskaņo ar 3. pielikuma noteikumiem
 Nolīgumā par tehniskajiem šķēršļiem
 tirdzniecībā, kas apstiprināts ar Padomes 1979. gada
 10. decembra Lēmumu 80/271/EEK par daudzpusēju
 nolīgumu slēgšanu, kuri izriet no 1973.–1979. gada
 tirdzniecības sarunām[6].
 (11)
 Regulārajai informācijas apmaiņai,
 kas notiek nacionālo standartizācijas institūciju, Eiropas
 standartizācijas institūciju un Komisijas starpā, nebūtu
 jāliedz standartizācijas institūcijām pildīt citus
 pienākumus un saistības, jo īpaši noteikumus
 3. pielikumā Nolīgumā par tehniskajiem
 šķēršļiem tirdzniecībā.
 (12)
 Standarti var palīdzēt Eiropas
 politikā vispārīgi risināt tādas samilzušas
 sabiedrības problēmas kā klimata pārmaiņas,
 ilgtspējīga resursu izmantošana un inovācija. Virzoties uz precēm un
 tehnoloģijām attiecināmu Eiropas vai starptautisku standartu
 izstrādi šajos tirgos, kas izplešas, Eiropa varētu radīt
 konkurences priekšrocības saviem uzņēmumiem un veicināt tirdzniecību.
 (13)
 Standarti ir svarīgi instrumenti
 uzņēmumiem, jo īpaši mazajiem un vidējiem
 uzņēmumiem (turpmāk „MVU”), kas diemžēl nav
 pienācīgi iesaistīti standartizācijas sistēmā,
 tāpēc pastāv risks, ka standartos nav ņemtas vērā
 MVU vajadzības un intereses. Tāpēc ir būtiski uzlabot to
 pārstāvību un līdzdalību standartizācijas
 procesā, jo īpaši tehniskajās komitejās.
 (14)
 Eiropas standarti ir ļoti svarīgi MVU
 konkurētspējas nodrošināšanai, kuri parasti ir vāji
 pārstāvēti jo īpaši Eiropas līmeņa
 standartizācijas darbībās. Tāpēc ar šo regulu
 būtu jānodrošina, ka Eiropas standartizācijas procesā MVU
 pienācīgi pārstāv atbilstoši kvalificētas
 struktūras.
 (15)
 Standarti var plaši ietekmēt sabiedrību,
 jo īpaši iedzīvotāju drošību un labklājību,
 tīklu efektivitāti, vidi, pieejamību un citas sabiedriskās
 politikas jomas. Tāpēc jānodrošina ieinteresēto
 sabiedrības pārstāvju lomas un ieguldījuma
 nostiprināšana standartu izstrādē, atbalstot organizācijas,
 kas pārstāv patērētāju, vides un ieinteresēto
 sabiedrības pārstāvju intereses.
 (16)
 Cik iespējams standartos vajadzētu
 ņemt vērā ietekmi uz vidi ražojumu un pakalpojumu dzīves
 cikla laikā. Komisijas Kopīgais pētniecības centrs
 izstrādājis svarīgus sabiedrībai pieejamus instrumentus
 šādas ietekmes novērtēšanai dzīves cikla laikā.
 (17)
 Komisijas un Eiropas standartizācijas
 sistēmas sadarbības dzīvotspēja ir atkarīga no
 tā, vai standartu izstrādes turpmākie pieprasījumi tiks
 rūpīgi plānoti. Plānošanu varētu uzlabot jo īpaši
 tad, ja savu ieguldījumu sniegtu ieinteresētās personas.
 Direktīvā 98/34/EK jau ir paredzēta iespēja pieprasīt,
 lai Eiropas standartizācijas institūcijas izstrādā Eiropas
 standartus, tāpēc ir lietderīgi ieviest labāku un
 pārredzamāku plānošanu saskaņā ar daudzgadu darba
 programmu, kurā būtu jāiekļauj pārskats par visiem
 standartu izstrādes pieprasījumiem, ko Komisija gatavojas iesniegt
 Eiropas standartizācijas institūcijām.
 (18)
 Vairākās direktīvās, ar
 kurām saskaņo ražojumu tirdzniecības nosacījumus, ir
 norādīts, ka Komisija var lūgt, lai Eiropas
 standartizācijas institūcijas pieņem saskaņotus Eiropas standartus,
 uz kuriem tiek pamatoti pieņēmumi par ražojumu atbilstību
 spēkā esošajām pamatprasībām. Tomēr daudzos no
 šiem tiesību aktiem ir iekļauti dažādi noteikumi par iebildumiem
 pret šiem standartiem, ja tie neaptver vai pilnīgi neaptver visas
 piemērojamās prasības. Atšķirīgi noteikumi, kas
 ekonomikas dalībniekiem un Eiropas standartizācijas
 institūcijām rada nenoteiktību, konkrēti ir iekļauti
 Padomes 1989. gada 21. decembra Direktīvā 89/686/EEK par
 dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz
 individuālajiem aizsardzības līdzekļiem[7], Padomes 1993. gada
 5. aprīļa Direktīvā 93/15/EEK par noteikumu
 saskaņošanu attiecībā uz civilām vajadzībām
 paredzēto sprāgstvielu laišanu tirgū un pārraudzību[8], Eiropas Parlamenta un Padomes
 1994. gada 23. marta Direktīvā 94/9/EK par dalībvalstu
 tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz iekārtām un
 aizsardzības sistēmām, kas paredzētas lietošanai
 sprādzienbīstamā vidē[9],
 Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 16. jūnija
 Direktīvā 94/25/EK par dalībvalstu normatīvo un
 administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz izpriecu
 kuģiem[10],
 Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 29. jūnija
 Direktīvā 95/16/EK par dalībvalstu tiesību aktu
 tuvināšanu attiecībā uz liftiem[11],
 Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 29. maija
 Direktīvā 97/23/EK par dalībvalstu normatīvo un
 administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz spiediena
 iekārtām[12],
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta
 Direktīvā 2004/22/EK par mērinstrumentiem[13], Eiropas Parlamenta un Padomes
 2007. gada 23. maija Direktīvā 2007/23/EK par pirotehnisko
 izstrādājumu laišanu tirgū[14],
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra
 Direktīvā 2009/105/EK par vienkāršām
 spiedtvertnēm[15] un
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa
 Direktīvā 2009/23/EK par neautomātiskiem svariem[16]. Tāpēc šajā regulā
 jāiekļauj vienotā procedūra, kas paredzēta Eiropas
 Parlamenta un Padomes 2008. gada 9. jūlija Lēmumā
 Nr. 768/2008/EK par produktu tirdzniecības vienotu sistēmu un ar
 ko atceļ Padomes Lēmumu 93/465/EEK[17], un jāsvītro attiecīgie
 minēto direktīvu noteikumi.
 (19)
 Lai palielinātu konkurenci un mazinātu ar
 atkarību no viena standarta saistīto risku, iepērkot
 aparatūru, programmatūru un informācijas tehnoloģiju
 pakalpojumus, publiskā sektora iestādēm būtu labāk
 jāizmanto viss attiecīgo standartu klāsts, piemēram,
 izvēloties standartus, ko var īstenot visi ieinteresētie
 piegādātāji. Eiropas
 Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta
 Direktīvā 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma
 procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas
 ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu
 nozarēs[18] un
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta
 Direktīvā 2004/18/EK par to, kā koordinēt
 būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un
 pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas
 procedūru[19],
 ir norādīts, ka publiskajā iepirkumā tehniskās
 specifikācijas būtu jāizstrādā, atsaucoties uz
 nacionālajiem standartiem, ar kuriem transponēti Eiropas standarti,
 Eiropas tehniskajiem apstiprinājumiem, vispārējām
 tehniskajām specifikācijām, starptautiskiem standartiem,
 citām Eiropas standartizācijas struktūru noteiktām tehnisko
 atsauču sistēmām vai, ja tādu nav, atsaucoties uz
 nacionālajiem standartiem, nacionālajiem tehniskajiem
 apstiprinājumiem vai nacionālajām tehniskajām
 specifikācijām, kas attiecas uz būvdarbu projektēšanu,
 aprēķiniem un ražojumu izmantošanu, vai līdzvērtīgiem
 dokumentiem. Tomēr informācijas un komunikācijas
 tehnoloģiju jomā standartus bieži izstrādā citas
 standartizācijas iestādes un tie neietilpst nevienā no
 Direktīvās 2004/17/EK un 2004/18/EK paredzētajām
 standartu un apstiprinājumu grupām. Tāpēc jāparedz
 iespēja publiskā iepirkuma tehniskajās specifikācijās
 atsaukties uz standartiem informācijas un komunikācijas tehnoloģiju
 jomā, lai reaģētu uz straujajām izmaiņām
 informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā, atvieglotu
 pārrobežu pakalpojumu sniegšanu, veicinātu konkurenci,
 sadarbspēju un inovāciju.
 (20)
 Daži standarti informācijas un
 komunikācijas tehnoloģiju jomā nav izstrādāti
 saskaņā ar Nolīguma par tehniskajiem šķēršļiem
 tirdzniecībā 3. pielikumā izklāstītajiem
 kritērijiem. Tāpēc šajā regulā būtu jānosaka
 informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomas standartu
 atlases procedūra, kuru varētu izmantot publiskajām
 iepirkumā un kurā būtu paredzētas izvērstas
 konsultācijas ar plašu ieinteresēto personu loku, tostarp ar Eiropas
 standartizācijas institūcijām, uzņēmumiem un
 publiskā sektora iestādēm. Šajā regulā atribūtu
 saraksta veidā būtu jāparedz arī prasības
 attiecībā uz šiem standartiem un ar tiem saistītajiem
 standartizācijas procesiem. Šiem atribūtiem būtu
 jānodrošina, lai tiktu ievēroti sabiedriskās politikas
 mērķi un sabiedrības vajadzības, un to pamatā
 vajadzētu būt kritērijiem, ko attiecībā uz
 starptautiskajām standartizācijas organizācijām
 izstrādājusi Pasaules Tirdzniecības organizācija.
 (21)
 Lai veicinātu turpmāku inovāciju un
 standartizēto risinājumu konkurenci, gadījumā ja tiek
 atzīta konkrēta tehniska specifikācija, konkurējošai
 tehniskai specifikācijai nevajadzētu zaudēt iespēju tikt
 atzītai saskaņā ar šīs regulas noteikumiem. Atzīšanā
 būtu jāievēro, lai tiktu nodrošināti atribūti un
 tirgū minimāli tiktu pieņemta tehniskā specifikācija.
 Pieņemšana tirgū nebūtu jāinterpretē kā plaša
 īstenošana tirgū.
 (22)
 Atlasītie standarti informācijas un
 komunikācijas tehnoloģiju jomā varētu palīdzēt
 īstenot Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra
 Lēmumu Nr. 922/2009/EK par Eiropas valstu pārvaldes iestāžu
 sadarbspējas risinājumiem (ISA)[20], ar kuru laikposmam no 2010. līdz
 2015. gadam izveido sadarbspējas risinājumu programmu Eiropas
 publiskās pārvaldes iestādēm, kā arī
 Savienības iestādēm un struktūrām, lai
 nodrošinātu kopīgus un koplietojamus risinājumus, kuri veicina
 sadarbspēju.
 (23)
 Informācijas un komunikācijas
 tehnoloģiju jomā var rasties situācijas, kad Savienības
 līmenī ir lietderīgi veicināt konkrētu standartu
 izmantošanu vai pieprasīt atbilstību tiem, lai nodrošinātu
 sadarbspēju vienotajā tirgū un lietotājiem —
 lielāku izvēles brīvību. Citādos apstākļos
 var būt arī tā, ka konkrēti Eiropas standarti vairs
 neatbilst patērētāju vajadzībām vai kavē
 tehnoloģiju izstrādi. Minēto iemeslu dēļ ar Eiropas
 Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta
 Direktīvu 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem
 noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem
 un pakalpojumiem[21]
 Komisijai tiek nodrošināta iespēja pieprasīt Eiropas
 standartizācijas institūcijām izstrādāt standartus,
 izveidot standartu un/vai specifikāciju sarakstu, ko publicē Eiropas
 Savienības Oficiālajā Vēstnesī, lai veicinātu
 to izmantošanu, vai noteikt, ka to īstenošana ir obligāta, vai
 svītrot standartus un/vai specifikācijas no minētā
 saraksta.
 (24)
 Šai regulai nebūtu jāliedz Eiropas
 standartizācijas institūcijām turpināt standartu
 izstrādi informācijas un komunikācijas tehnoloģiju
 jomā un paplašināt sadarbību ar citām standartu izstrādes
 institūcijām, jo īpaši informācijas un komunikācijas
 tehnoloģiju jomā, lai nodrošinātu konsekvenci un standartu un
 specifikāciju īstenošanā izvairītos no
 sadrumstalotības un dublēšanās.
 (25)
 Lēmumā Nr. 1673/2006/EK ir
 paredzēti noteikumi par Savienības ieguldījumu Eiropas
 standartizācijas finansēšanā, lai nodrošinātu, ka Eiropas
 standartu un citu Eiropas standartizācijas galīgo dokumentu
 izstrāde un pārskatīšana notiek, atbalstot Savienības
 mērķus, tiesību aktus un politikas virzienus.
 Administratīvo un budžeta procedūru vienkāršošanas labad
 atbilstīgi ierosinātajai jaunajai Finanšu regulai ir lietderīgi
 minētā lēmuma noteikumus iekļaut šajā regulā.
 (26)
 Ievērojot Eiropas standartizācijas lielo
 ietekmi, atbalstot Savienības politikas virzienus un tiesību aktus,
 un standartizācijas darbību daudzveidību, būtu
 jāparedz dažādi finansēšanas mehānismi. Tas
 galvenokārt attiecas uz dotācijām Eiropas un
 nacionālajām standartizācijas institūcijām, nepublicējot
 uzaicinājumus piedalīties konkursos, saskaņā ar
 110. panta 1. punkta otro daļu Padomes 2002. gada
 25. jūnija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu
 regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam[22], un 168. panta 1. punkta
 d) apakšpunktu Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulā
 (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas
 kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu
 regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam[23]. Turklāt tiem pašiem noteikumiem
 būtu jāattiecas uz institūcijām, kas šajā regulā
 nav atzītas par Eiropas standartizācijas institūcijām,
 tomēr ir pilnvarotas pamataktā un kam uzticēts
 sadarbībā ar Eiropas standartizācijas institūcijām
 veikt priekšdarbus Eiropas standartizācijas atbalstam.
 (27)
 Ciktāl Eiropas standartizācijas
 institūcijas pastāvīgi atbalsta Savienības darbības,
 tām būtu vajadzīgi efektīvi un lietderīgi
 centrālie sekretariāti. Tāpēc būtu jāpilnvaro
 Komisija piešķirt dotācijas institūcijām, kas īsteno
 vispārējas Eiropas nozīmes mērķus, darbības
 dotāciju gadījumā nepiemērojot ikgadējā
 samazinājuma principu, kurš minēts Regulas (EK, Euratom)
 Nr. 1605/2002 113. panta 2. punktā.
 (28)
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada
 24. oktobra Lēmumā Nr. 1639/2006/EK, ar ko izveido
 konkurētspējas un inovāciju pamatprogrammu (2007. līdz
 2013. gads)[24],
 Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra
 Lēmumā Nr. 1926/2006/EK, ar ko izveido Kopienas
 rīcības programmu patērētāju tiesību
 aizsardzības politikas jomā (no 2007. gada līdz
 2013. gadam)[25],
 un Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Regulā
 (EK) Nr. 614/2007 par finanšu instrumentu videi (LIFE+)[26] jau ir paredzēta iespēja
 finansiāli atbalstīt Eiropas organizācijas, kuras
 standartizācijā pārstāv MVU, patērētāju un
 vides intereses, bet īpašas dotācijas piešķir Eiropas organizācijām,
 kas standartizācijā pārstāv sociālās intereses.
 Finansējums, uz kuru attiecas Lēmums Nr. 1639/2006/EK,
 Lēmums Nr. 1926/2006/EK un Regula (EK) Nr. 614/2007,
 beigsies 2012. gada 31. decembrī. Lai Eiropas
 standartizācija virzītos uz priekšu, ir būtiski arī
 turpmāk veicināt un rosināt tādu Eiropas organizāciju
 aktīvu dalību, kuras pārstāv MVU,
 patērētājus, vides un sociālās intereses. Šādas
 organizācijas īsteno vispārējas Eiropas nozīmes
 mērķi un, ņemot vērā īpašās pilnvaras, ko
 tām devušas nacionālās bezpeļņas organizācijas,
 veido Eiropas tīklu, kurš pārstāv bezpeļņas
 organizācijas, kas darbojas dalībvalstīs, un veicina ar
 Līgumiem saderīgus principus un politikas virzienus. Ņemot
 vērā kontekstu, kurā darbojas Eiropas organizācijas, kas
 Eiropas standartizācijā pārstāv MVU,
 patērētājus, vides un sabiedrības intereses, un to
 statūtos noteiktos mērķus, tām ir pastāvīga
 Savienības darbībām un politikas virzieniem ļoti
 svarīga loma. Tāpēc Komisijai vajadzētu spēt arī
 turpmāk piešķirt dotācijas šīm institūcijām,
 darbības dotāciju gadījumā nepiemērojot
 ikgadējā samazinājuma principu, kas minēts Regulas (EK,
 Euratom) Nr. 1605/2002 113. panta 2. punktā.
 (29)
 Standartizācijas darbību
 finansējumam būtu jāspēj segt arī ar standartu un citu
 standartizācijas produktu izstrādi saistīto priekšdarbu un
 papilddarbu izmaksas. Tas galvenokārt attiecas uz izpētes darbu,
 tiesību aktu sagatavošanas dokumentu izstrādi, starplaboratoriju
 testiem un standartu validāciju un novērtēšanu. Lai
 veicinātu standartizāciju Eiropas un starptautiskā
 līmenī, būtu jāturpina arī tehniskās
 palīdzības un sadarbības programmas trešās valstīs.
 Lai Savienībā nodrošinātu tirgus pieejamību un
 uzņēmumu konkurētspēju, būtu jāparedz
 iespēja piešķirt dotācijas arī citām
 institūcijām, izmantojot uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus un
 vajadzības gadījumā piešķirot tiesības slēgt
 līgumus.
 (30)
 Savienības finansējumam vajadzētu
 būt vērstam uz standartu un citu standartizācijas produktu
 izstrādi, to izmantošanas atvieglošanu uzņēmumos, tulkojot tos
 dažādās oficiālajās Savienības valodās, Eiropas
 standartizācijas sistēmas kohēzijas stiprināšanu un
 taisnīgas un pārredzamas Eiropas standartu pieejamības
 nodrošināšanu visiem Savienības tirgus dalībniekiem. Tas ir
 īpaši svarīgi gadījumos, kad standartu izmantošana ļauj
 panākt atbilstību Savienības tiesību aktiem.
 (31)
 Lai nodrošinātu šīs regulas efektīvu
 piemērošanu, būtu vajadzīga iespēja izmantot
 vajadzīgās zināšanas, jo īpaši revīzijas un finanšu
 pārvaldības jomā, un administratīvā atbalsta resursus,
 kas var atvieglot Savienības finansēto darbību īstenošanu
 un regulāru izvērtēšanu, lai nodrošinātu to lietderību
 un ietekmi.
 (32)
 Turklāt būtu jāveic atbilstoši
 pasākumi, lai novērstu krāpšanu un pārkāpumus un
 atgūtu nepareizi izmaksātos līdzekļus, saskaņā ar
 Padomes 1995. gada 18. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95
 par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību[27], Padomes 1996. gada 11. novembra
 Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 par pārbaudēm un apskatēm
 uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu
 intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām[28], un Eiropas Parlamenta un Padomes
 1999. gada 25. maija Regulu (EK) Nr. 1073/1999 par
 izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF)[29].
 (33)
 Lai atjauninātu Eiropas standartizācijas
 institūciju sarakstus, tehnoloģiju attīstībai
 pielāgotu standartu atzīšanas kritērijus informācijas un
 komunikācijas tehnoloģiju jomā un MVU un ieinteresēto
 sabiedrības pārstāvju pārstāvības
 organizācijām piemērojamos kritērijus pielāgotu
 turpmākām pārmaiņām attiecībā uz to
 bezpeļņas statusu un pārstāvību, būtu
 jāpiešķir Komisijai pilnvaras pieņemt aktus saskaņā ar
 Līguma 290. pantu attiecībā uz šīs regulas pielikumu
 grozījumiem. Īpaši svarīgi, lai Komisija, veicot sagatavošanas
 darbus, attiecīgi konsultētos, tostarp ekspertu līmenī.
 (34)
 Komisijai, sagatavojot un izstrādājot deleģētus
 aktus, būtu jānodrošina, lai attiecīgos dokumentus vienlaikus,
 savlaicīgi un regulāri nosūtītu Eiropas Parlamentam un
 Padomei.
 (35)
 Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus
 šīs regulas īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu
 jāpiešķir Komisijai. Šīs pilnvaras būtu jāīsteno
 saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
 16. februāra Regulu (ES) Nr. 182/2011, ar ko nosaka normas
 un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem,
 kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu[30].
 (36)
 Lai īstenotu lēmumus attiecībā
 uz iebildumiem pret saskaņotajiem standartiem, ko Komisija uzskata par
 pamatotiem, un ja Eiropas Savienības Oficiālajā
 Vēstnesī vēl nav publicētas atsauces uz attiecīgo
 saskaņoto standartu, būtu jāizmanto konsultēšanās
 procedūra, ja vien uz attiecīgo standartu vēl nav
 attiecināts pieņēmums par atbilstību pamatprasībām,
 kas noteiktas piemērojamajos saskaņotajos Savienības
 tiesību aktos.
 (37)
 Lai īstenotu lēmumus attiecībā
 uz iebildumiem pret saskaņotajiem standartiem, ko Komisija uzskata par
 pamatotiem, un ja Eiropas Savienības Oficiālajā
 Vēstnesī jau ir publicētas atsauces uz attiecīgo
 saskaņoto standartu, būtu jāizmanto pārbaudes
 procedūra, ja vien šāds lēmums varētu ietekmēt
 pieņēmumu par atbilstību piemērojamajām pamatprasībām.
 (38)
 Ņemot vērā to, ka
 standartizāciju Eiropas līmenī nevar pietiekami labi sasniegt
 atsevišķās dalībvalstīs un to, ka mēroga vai
 iedarbības dēļ šo mērķi var labāk sasniegt Savienības
 līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus
 saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā
 noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā
 pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā regulā
 paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šā mērķa
 sasniegšanai.
 (39)
 Tāpēc būtu attiecīgi
 jāgroza Direktīvas 98/34/EK, 89/686/EEK, 93/15/EEK, 94/9/EK,
 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK, 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un
 2009/23/EK.
 (40)
 Tāpēc būtu jāatceļ
 Lēmums Nr. 1673/2006/EK un Lēmums 87/95/EEK,
 IR PIEŅĒMUŠI ŠO REGULU.
 I nodaļa
 Vispārīgi noteikumi
 1. pants
 Priekšmets
 Šajā regulā paredzēti
 noteikumi, kas attiecas uz Eiropas standartizācijas institūciju,
 nacionālo standartizācijas institūciju un Komisijas
 sadarbību, Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas galīgo
 dokumentu izstrādi attiecībā uz ražojumiem un pakalpojumiem, kuri
 ir saistīti ar ražojumiem un procesiem, kas atbalsta Savienības
 saskaņošanas tiesību aktus un politikas virzienus, tehnisko
 specifikāciju atzīšanu informācijas un komunikācijas
 tehnoloģiju (turpmāk „IKT”) jomā un Eiropas
 standartizācijas finansēšanu.
 2. pants
 Definīcijas
 Šajā regulā piemēro šādas
 definīcijas:
 1.
 „standarts” ir tehniska specifikācija
 atkārtotai vai ilgstošai piemērošanai; atbilstība tam nav
 obligāta, un tas ir kāds no turpmāk minētajiem:
 (a) „starptautisks standarts” ir standarts,
 ko pieņēmusi starptautiska standartizācijas institūcija;
 (b) „Eiropas standarts” ir standarts, ko
 pieņēmusi kāda no Eiropas standartizācijas
 institūcijām;
 (c) „saskaņotais standarts” ir Eiropas
 standarts, kurš pieņemts, pamatojoties uz Komisijas pieprasījumu, lai
 piemērotu Savienības saskaņotos tiesību aktus;
 (d) „nacionālais standarts” ir
 standarts, ko pieņēmusi nacionālā standartizācijas
 institūcija;
 (e) „IKT standarts” ir standarts
 informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā;
 2.
 „Eiropas standartizācijas galīgais dokuments”
 ir jebkura cita tehniskā specifikācija, kas nav Eiropas standarts un
 ko ir pieņēmusi Eiropas standartizācijas institūcija
 atkārtotai vai ilgstošai piemērošanai, atbilstība tam nav
 obligāta;
 3.
 „standarta projekts” ir dokuments, kurā
 iekļauts tehnisko specifikāciju teksts par konkrētu
 standartizācijas priekšmetu un kuru paredzēts pieņemt
 saskaņā ar attiecīgo standartizācijas procedūru,
 izstrādes posmā pēc sagatavošanas darba un kuru izplata
 sabiedriskai apspriešanai vai rūpīgai pārbaudei;
 4.
 „tehniskā specifikācija” ir
 specifikācija, kas iekļauta dokumentā, kurā
 norādīts kāds no šīs informācijas veidiem:
 (a) ražojumam nepieciešamie raksturlielumi,
 tostarp kvalitātes, veiktspējas, sadarbspējas, drošuma
 līmenis vai izmēri, kā arī prasības, kas
 piemērojamas ražojumam attiecībā uz nosaukumu, ar kuru ražojumu
 pārdod, terminoloģiju, simboliem, testēšanu un testēšanas
 metodēm, iepakojumu, marķējumu vai etiķeti un
 atbilstības novērtēšanas procedūrām;
 (b) ražošanas metodes un procesi, ko izmanto
 attiecībā uz lauksaimniecības produktiem, kas minēti
 Līguma 38. panta 1. punktā, cilvēku un dzīvnieku
 uzturam paredzētiem ražojumiem un zālēm, kā arī
 ražošanas metodes un procesi attiecībā uz citiem ražojumiem, ja tie
 ietekmē to raksturlielumus;
 (c) pakalpojumam nepieciešamie
 raksturlielumi, tostarp kvalitātes, veiktspējas, sadarbspējas un
 drošuma līmenis, kā arī prasības, kas piemērojamas
 pakalpojuma sniedzējam attiecībā uz informāciju, kura
 jādara pieejama pakalpojuma saņēmējam, kā minēts
 Direktīvas 2006/123/EK 22. panta 1.–3. punktā;
 (d) metodes un kritēriji, lai
 attiecībā uz to būtiskajiem raksturlielumiem novērtētu
 veiktspēju būvizstrādājumiem, kuri definēti
 2. panta 1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada
 9. marta Regulā (ES) Nr. 305/2011, ar ko nosaka saskaņotus
 būvizstrādājumu tirdzniecības nosacījumus un
 atceļ Padomes Direktīvu 89/106/EEK[31];
 5.
 „ražojums” ir ikviens rūpnieciski izgatavots
 ražojums un ikviens lauksaimniecības produkts, tostarp zivju produkti;
 6.
 „pakalpojums” ir ikviena pašnodarbinātā
 saimnieciskā darbība, parasti par atlīdzību, kā
 minēts Līguma 57. pantā;
 7.
 „Eiropas standartizācijas institūcija” ir
 I pielikumā minēta iestāde;
 8.
 „Starptautiska standartizācijas
 institūcija” ir Starptautiskā Standartizācijas organizācija
 (ISO), Starptautiskā Elektrotehnikas komisija (IEC) un
 Starptautiskā Telesakaru savienība (ITU).
 II nodaļa
 Pārredzamība un ieinteresēto personu līdzdalība
 3. pants
 Standartizācijas institūciju darba programmu pārredzamība
 1.
 Katra Eiropas un nacionālā
 standartizācijas institūcija vismaz reizi gadā
 izstrādā darba programmu. Darba programmā iekļauj
 informāciju par standartiem un Eiropas standartizācijas
 galīgajiem dokumentiem, ko attiecīgā iestāde plāno
 sagatavot vai grozīt, pašlaik gatavo vai groza vai ir pieņēmusi
 iepriekšējā periodā, ja ar tiem netransponē identiskus vai
 līdzvērtīgus starptautiskus vai Eiropas standartus.
 2.
 Attiecībā uz katru standartu un Eiropas
 standartizācijas galīgo dokumentu darba programmā norāda:
 (a) priekšmetu;
 (b) standartu un Eiropas
 standartizācijas galīgo dokumentu izstrādes posmu;
 (c) atsauces uz starptautiskiem standartiem,
 kas izmantoti kā pamats.
 3.
 Katra Eiropas un nacionālā
 standartizācijas institūcija dara savu darba programmu pieejamu
 savā tīmekļa vietnē vai kādā citā publiski
 pieejamā tīmekļa vietnē un publicē paziņojumu par
 darba programmas pieņemšanu standartizācijas darbībām
 veltītā valsts vai attiecīgā gadījumā Eiropas
 publikācijā.
 4.
 Vēlākais vienlaikus ar savas darba
 programmas publicēšanu ikviena Eiropas un nacionālās
 standartizācijas institūcija par darba programmas pieņemšanu
 paziņo pārējām Eiropas un nacionālajām
 standartizācijas institūcijām un Komisijai.
 5.
 Nacionālās standartizācijas
 institūcijas nevar iebilst pret standartizācijas priekšmeta
 iekļaušanu Eiropas standartizācijas institūcijas darba programmā.
 4. pants
 Standartu pārredzamība
 1.
 Katra Eiropas un nacionālā
 standartizācijas institūcija pēc pieprasījuma nosūta
 katru nacionālā standarta, Eiropas standarta un Eiropas
 standartizācijas galīgā dokumenta projektu pārējām
 Eiropas un nacionālajām standartizācijas institūcijām
 un Komisijai.
 2.
 Katra Eiropas un nacionālā
 standartizācijas institūcija nekavējoties atbild uz visām
 piezīmēm, ko tā saistībā ar šādu standarta
 projektu saņem no pārējām Eiropas un nacionālajām
 standartizācijas institūcijām un Komisijas, un
 pienācīgi ņem tās vērā.
 3.
 Nacionālās standartizācijas
 institūcijas nodrošina, lai:
 (a) standartu projekti tiktu publicēti
 tā, lai citās dalībvalstīs reģistrētām
 personām būtu iespēja iesniegt piezīmes;
 (b) pārējās
 nacionālās standartizācijas institūcijas varētu
 aktīvi vai pasīvi iesaistīties plānotajās
 darbībās, nosūtot novērotājus.
 5. pants
 Ieinteresēto personu dalība Eiropas standartizācijā
 1.
 Eiropas standartizācijas institūcijas jo
 īpaši ar III pielikumā minēto organizāciju
 starpniecību nodrošina mazo un vidējo uzņēmumu
 (turpmāk „MVU”), patērētāju organizāciju un vides un
 ieinteresēto sabiedrības pārstāvju pietiekamu
 pārstāvību politikas izstrādes līmenī un vismaz
 šādos Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas galīgo
 dokumentu izstrādes posmos:
 (a)
 priekšlikums jauniem darba uzdevumiem un to
 akceptēšana;
 (b)
 priekšlikumu tehniskā apspriešana;
 (c)
 ar projektiem saistītu piezīmju
 iesniegšana;
 (d)
 spēkā esošu Eiropas standartu un Eiropas
 standartizācijas galīgo dokumentu pārskatīšana;
 (e)
 pieņemto Eiropas standartu un Eiropas
 standartizācijas galīgo dokumentu izplatīšana un
 informēšana par tiem.
 2.
 Eiropas standartizācijas institūcijas
 nodrošina uzņēmumu, pētniecības centru un augstskolu, un
 citu juridisku personu pietiekamu pārstāvību tehniskā
 līmenī standartizācijas darbībās, kas attiecas uz
 jaunu jomu, kurai ir svarīga politiska vai ar tehnisku inovāciju
 saistīta nozīme, ja attiecīgās juridiskās personas ir
 piedalījušās ar šo jomu saistītos projektos, ko finansējusi
 Savienība saskaņā ar daudzgadu pamatprogrammu
 pētniecības un tehnoloģiju izstrādes jomā.
 III nodaļa
 Eiropas standarti un Eiropas standartizācijas galīgie dokumenti
 Savienības tiesību aktu un politikas atbalstam
 6. pants
 Komisijas darba programma Eiropas standartizācijas jomā
 1.
 Komisija pieņem Eiropas standartizācijas
 gada darba programmu, kurā norādīti Eiropas standarti un Eiropas
 standartizācijas galīgie dokumenti, kuru izstrādi tā
 saskaņā ar 7. pantu plāno pieprasīt Eiropas
 standartizācijas institūcijām.
 2.
 Šā panta 1. punktā
 minētajā Eiropas standartizācijas darba programmā
 norāda konkrētos mērķus un politikas virzienus, kas
 attiecas uz Eiropas standartiem un citiem Eiropas standartizācijas
 galīgajiem dokumentiem, kuru izstrādi Komisija plāno
 pieprasīt Eiropas standartizācijas institūcijām.
 Steidzamības gadījumā Komisija var to pieprasīt bez
 iepriekšējas norādīšanas.
 7. pants
 Standartizācijas pieprasījumi Eiropas standartizācijas
 institūcijām
 1.
 Komisija noteiktā termiņā var
 pieprasīt, lai viena vai vairākas Eiropas standartizācijas institūcijas
 izstrādātu Eiropas standarta vai Eiropas standartizācijas
 galīgā dokumenta projektu. Tie ir tirgus virzīti, tajos
 ņemtas vērā sabiedrības intereses, un tie pamatojas uz
 konsensu.
 2.
 Attiecīgā Eiropas standartizācijas
 institūcija viena mēneša laikā no pieprasījuma
 saņemšanas norāda, vai tā akceptē 1. punktā
 minēto pieprasījumu.
 3.
 Komisija triju mēnešu laikā no dienas,
 kad saņemta informācija par 2. punktā minēto
 akceptēšanu, informē attiecīgo Eiropas standartizācijas
 institūciju par dotācijas piešķiršanu Eiropas standarta vai
 Eiropas standartizācijas galīgā dokumenta projekta
 izstrādei.
 4.
 Eiropas standartizācijas institūcijas
 informē Komisiju par darbībām, ko tās veic
 saistībā ar 1. punktā minēto dokumentu izstrādi.
 8. pants
 Iebildumi pret saskaņotajiem standartiem
 1. Ja dalībvalsts uzskata,
 ka saskaņotais standarts neatbilst visām prasībām, kuras
 tas aptver un kuras noteiktas attiecīgajā Savienības
 tiesību aktā, tā par to informē Komisiju.
 2. Ja Komisija uzskata, ka
 1. punktā minētie iebildumi ir pamatoti, tā pieņem
 lēmumu:
 (a)
 atsauces uz attiecīgo saskaņoto standartu
 nepublicēt vai ierobežoti publicēt Eiropas Savienības
 Oficiālajā Vēstnesī;
 (b)
 ierobežoti saglabāt vai anulēt atsauces
 uz attiecīgo saskaņoto standartu Eiropas Savienības
 Oficiālajā Vēstnesī.
 3. Komisija informē
 attiecīgo Eiropas standartizācijas institūciju, kuru skar
 2. punktā minētais lēmums, un, ja nepieciešams, pieprasa
 attiecīgo saskaņoto standartu spārskatīšanu.
 4. Šā panta 2. punkta
 a) apakšpunktā minēto lēmumu pieņem saskaņā
 ar 18. panta 2. punktā minēto konsultēšanās
 procedūru.
 5. Šā panta 2. punkta
 b) apakšpunktā minēto lēmumu pieņem saskaņā
 ar 18. panta 3. punktā minēto pārbaudes
 procedūru.
 IV nodaļa
 Standarti IKT jomā
 9. pants
 Tehnisko specifikāciju atzīšana IKT jomā
 Komisija pēc Direktīvā 2004/18/EK
 minētas publiskā sektora iestādes priekšlikuma vai pēc
 savas ierosmes var pieņemt lēmumu atzīt par IKT standartiem
 tehniskās specifikācijas, kas nav nacionālie, Eiropas vai
 starptautiskie standarti un atbilst II pielikuma noteiktajām prasībām.
 10. pants
 IKT standartu izmantošana publiskajā iepirkumā
 IKT standarti, kas minēti
 9. punktā, ir vispārējas tehniskās
 specifikācijas, kas minētas Direktīvās 2004/17/EK un
 2004/18/EK un Regulā (EK) Nr. 2342/2002.
 V nodaļa
 Eiropas standartizācijas finansēšana
 11. pants
 Savienības finansējuma piešķiršana Eiropas standartizācijas
 institūcijām
 1. Savienības
 finansējumu var piešķirt Eiropas standartizācijas
 institūcijām šādām standartizācijas
 darbībām:
 (a)
 Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas
 galīgo dokumentu izstrādei un pārskatīšanai, kas ir
 vajadzīga un piemērota Savienības politikas virzienu un
 tiesību aktu atbalstam;
 (b)
 verifikācijai attiecībā uz Eiropas
 standartu un Eiropas standartizācijas galīgo dokumentu kvalitāti
 un atbilstību attiecīgajiem Savienības politikas virzieniem un
 tiesību aktiem;
 (c)
 ar Eiropas standartizāciju saistīto
 priekšdarbu un papilddarbu veikšanai, tostarp izpētei, programmām,
 semināriem, novērtējumiem, salīdzinošai analīzei,
 pētniecības darbam, laboratorijas darbam, starplaboratoriju testiem
 un pasākumiem, lai nodrošinātu, ka tiek saīsināti Eiropas
 standartu un Eiropas standartizācijas galīgo dokumentu izstrādes
 un pārskatīšanas periodi;
 (d)
 Eiropas standartizācijas institūciju
 centrālo sekretariātu darbībām, tostarp politikas izstrādei,
 standartizācijas darbību koordinēšanai, tehniskā darba
 izpildei un informācijas sniegšanai ieinteresētajām
 personām;
 (e)
 vajadzības gadījumā —
 Savienības politikas virzienu un tiesību aktu atbalstam izmantojamo
 Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas galīgo dokumentu
 tulkošanai Savienības oficiālajās valodās, kas nav Eiropas
 standartizācijas iestāžu darba valodas, vai attiecīgi pamatotos
 gadījumos citās valodās, kas nav Savienības oficiālās
 valodas;
 (f)
 informācijas sagatavošanai, lai skaidrotu,
 interpretētu un vienkāršotu Eiropas standartus un Eiropas
 standartizācijas galīgos dokumentus, tostarp lietotāju
 rokasgrāmatu un paraugprakses informācijas sagatavošanai un
 informētības uzlabošanas pasākumiem;
 (g)
 darbībām, kuru mērķis ir
 īstenot tehniskās palīdzības un sadarbības programmas
 ar trešām valstīm, kā arī Eiropas standartizācijas
 sistēmas un Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas galīgo
 dokumentu veicināšanai un to vērtības palielināšanai
 ieinteresēto personu vidū Savienībā un starptautiskā
 mērogā.
 2. Savienības
 finansējumu var piešķirt arī:
 (a)
 nacionālās standartizācijas
 institūcijas standartizācijas darbībām, kas minētas
 1. punktā un ko tās veic kopā ar Eiropas
 standartizācijas institūcijām;
 (b)
 citām institūcijām, kam
 uzticēts veikt darbu, kurš minēts 1. punkta a), c) un
 g) apakšpunktā, sadarbībā ar Eiropas standartizācijas
 institūcijām.
 12. pants
 Savienības finansējuma piešķiršana citām Eiropas
 organizācijām
 Savienības finansējumu var
 piešķirt III pielikumā minētām organizācijām
 šādu darbību veikšanai:
 (a)
 šo organizāciju funkcionēšanai un
 darbībām, kas saistītas ar Eiropas un starptautisko
 standartizāciju, ieskaitot tehniskā darba izpildi un
 informācijas sniegšanu to dalībniekiem un citām
 ieinteresētajām personām;
 (b)
 juridiskās un tehniskās kompetences
 nodrošināšanai, tostarp izpētei, lai izvērtētu
 vajadzību pēc Eiropas standartiem un Eiropas standartizācijas
 galīgajiem dokumentiem, un saistībā ar to izstrādi;
 (c)
 līdzdalībai tehniskajā darbā
 saistībā ar Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas
 galīgo dokumentu izstrādi un pārskatīšanu, kas ir
 vajadzīga un piemērota Savienības politikas virzienu un
 tiesību aktu atbalstam;
 (d)
 verifikācijai attiecībā uz Eiropas
 standartu un Eiropas standartizācijas galīgo dokumentu kvalitāti
 un atbilstību attiecīgajiem Savienības politikas virzieniem un
 tiesību aktiem;
 (e)
 Eiropas standartu un Eiropas standartizācijas
 galīgo dokumentu un ar standartiem saistītas informācijas un
 standartu izmantošanas veicināšanai ieinteresēto personu un MVU
 vidū.
 13. pants
 Finansēšanas pasākumi
 1.
 Savienības finansējumu nodrošina kā:
 (a)
 dotācijas bez uzaicinājuma iesniegt
 priekšlikumus vai līgumus pēc publiskā iepirkuma
 procedūrām:
 (i) Eiropas un nacionālajām
 standartizācijas institūcijām 11. panta 1. punktā
 minēto darbību veikšanai;
 (ii) institūcijām, kas norādītas
 pamataktā Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 49. panta
 nozīmē, šīs regulas 11. panta 1. punkta
 c) apakšpunktā minēto darbu veikšanai sadarbībā ar
 Eiropas standartizācijas institūcijām;
 (b)
 dotācijas pēc uzaicinājuma iesniegt
 priekšlikumus vai līgumus pēc publiskā iepirkuma
 procedūrām 11. panta 2. punkta b) apakšpunktā minētajām
 citām institūcijām, lai tās sadarbībā ar Eiropas
 standartizācijas institūcijām veiktu:
 (i) 11. panta 1. punkta
 a) apakšpunktā minēto Eiropas standartu un Eiropas
 standartizācijas galīgo dokumentu izstrādi un
 pārskatīšanu;
 (ii) priekšdarbus un papilddarbus, kas
 minēti 11. panta 1. punkta c) apakšpunktā;
 (iii) darbības, kas minētas
 11. panta 1. punkta g) apakšpunktā.
 (c)
 dotācijas pēc uzaicinājuma iesniegt
 priekšlikumus III pielikumā minētajām
 organizācijām 12. pantā minēto darbību veikšanai.
 2.
 Šā panta 1. punktā minēto
 institūciju darbības var finansēt, piešķirot:
 (a)
 dotācijas pasākumiem;
 (b)
 darbības dotācijas Eiropas
 standartizācijas institūcijām un III pielikumā
 organizācijām saskaņā ar Regulas EK, Euratom)
 Nr. 1605/2002 noteikumiem. Atjaunošanas gadījumā darbības
 dotācijas automātiski nesamazina.
 3.
 Komisija pieņem 1. un 2. punktā
 minētos finansējuma noteikumus, kā arī dotācijas
 apjomu un vajadzības gadījumā maksimālos finansējuma
 procentus katram darbības veidam.
 4.
 Izņemot pienācīgi pamatotus
 gadījumus, dotācijas, kas piešķirtas 11. panta
 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētajām
 standartizācijas darbībām, ir vienreizējs maksājums, ko
 izmaksā, kad izpildīti šādi nosacījumi:
 (a)
 Eiropas standartus un Eiropas standartizācijas
 galīgos dokumentus, ko saskaņā ar 7. pantu ir
 pieprasījusi Komisija, pieņem vai pārskata laikposmā, kurš
 nepārsniedz 7. pantā minētajā pieprasījumā
 norādīto laikposmu;
 (b)
 MVU, patērētāju organizācijas
 un vides un ieinteresētie sabiedrības pārstāvji ir
 pienācīgi pārstāvēti Eiropas standartizācijas
 darbā, kā norādīts 5. panta 1. apakšpunktā.
 5.
 Kopīgos sadarbības mērķus un
 finanšu un administratīvos nosacījumus attiecībā uz
 dotācijām, kas piešķirtas Eiropas standartizācijas
 institūcijām un III pielikumā minētajām
 organizācijām, saskaņā ar Regulu (EK, Euratom)
 Nr. 1605/2002 un Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 nosaka Komisijas
 un šo institūciju un organizāciju starpā noslēgtos
 partnerības pamatnolīgumos. Komisija informē Eiropas Parlamentu
 un Padomi par šo nolīgumu noslēgšanu.
 14. pants
 Pārvaldība
 Apropriācijas, ko budžeta
 lēmējinstitūcija nosaka standartizācijas darbību
 finansēšanai, var segt arī administratīvos izdevumus, kas
 saistīti ar priekšdarbiem, uzraudzību, inspicēšanu, revīziju
 un izvērtēšanu un ir tieši nepieciešami 11., 12. un 13. panta
 īstenošanai, tostarp izpētei, sanāksmēm, informēšanas
 un publicitātes darbībām, izdevumus, kas saistīti ar
 informātikas tīkliem informācijas apmaiņai, un jebkurus
 citus izdevumus, kuri attiecas uz administratīvu un tehnisku
 palīdzību, ko Komisija var izmantot standartizācijas
 darbībām.
 15. pants
 Savienības finanšu interešu aizsardzība
 1.
 Komisija nodrošina, lai, īstenojot
 darbības, ko finansē saskaņā ar šo regulu, tiktu
 aizsargātas Savienības finanšu intereses, piemērojot
 preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un citām
 prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un
 atgūstot nepareizi izmaksātas summas, kā arī, ja
 atklāti pārkāpumi, piemērojot iedarbīgus,
 samērīgus un preventīvus sodus saskaņā ar Regulām
 (EK, Euratom) Nr. 2988/95, (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un (EK)
 Nr. 1073/1999.
 2.
 Attiecībā uz Savienības
 darbībām, ko finansē saskaņā ar šo regulu, Regulas
 (EK, Euratom) Nr. 2988/95 1. panta 2. punktā minētais
 pārkāpuma jēdziens nozīmē jebkuru Savienības
 tiesību akta pārkāpumu vai līgumsaistību
 pārkāpumu ekonomikas dalībnieka darbības vai
 bezdarbības dēļ, kura sekas ir vai būtu bijušas
 kaitējums nepamatota izdevumu posteņa veidā Savienības
 vispārējam budžetam vai tās pārvaldītiem budžetiem.
 3.
 Nolīgumos un līgumos, kas izriet no
 šīs regulas, paredz Komisijai vai tās pilnvarotam pārstāvim
 veicamo uzraudzību un finanšu kontroli, kā arī Revīzijas
 palātai veicamās revīzijas, ko vajadzības
 gadījumā var veikt uz vietas.
 VI nodaļa
 Deleģētie akti, komiteja un ziņošana
 16. pants
 Deleģētie akti
 Attiecībā uz šīs regulas
 pielikumu grozījumiem Komisiju pilnvaro pieņemt deleģētus
 aktus saskaņā ar 17. pantu, lai:
 (a)
 atjauninātu I pielikumā
 iekļauto Eiropas standartizācijas institūciju sarakstu;
 (b)
 pielāgotu tehnoloģiju
 attīstībai II pielikumā minēto IKT jomas
 standartu atzīšanas kritērijus;
 (c)
 pielāgotu III pielikumā
 minētajām MVU un ieinteresēto sabiedrības
 pārstāvju pārstāvības organizācijām
 piemērojamos kritērijus turpmākām pārmaiņām
 attiecībā uz to bezpeļņas statusu un
 pārstāvību.
 17. pants
 Deleģēšanas īstenošana
 1.
 Pilnvaras pieņemt deleģētus aktus
 piešķir Komisijai, ievērojot šajā pantā paredzētos
 nosacījumus.
 2.
 Šīs regulas 16. pantā
 minētās deleģētās pilnvaras Komisijai piešķir uz
 nenoteiktu laiku, sākot no 2013. gada 1. janvāra.
 3.
 Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā
 laikā var atsaukt 16. pantā minēto pilnvaru
 deleģēšanu. Ar atsaukšanas lēmumu tiek izbeigta
 minētajā lēmumā norādīto pilnvaru
 deleģēšana. Lēmums stājas spēkā dienu pēc
 tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā
 Vēstnesī vai tajā norādītā
 vēlākā dienā. Tas neietekmē spēkā esošo
 deleģēto aktu spēkā esību.
 4.
 Tiklīdz Komisija pieņem
 deleģēto aktu, tā par to paziņo vienlaikus Eiropas
 Parlamentam un Padomei.
 5.
 Deleģēts akts, kas pieņemts
 saskaņā ar 16. pantu, stājas spēkā tikai tad, ja
 ne Eiropas Parlaments, ne Padome divu mēnešu laikā no
 minētā akta paziņošanas Eiropas Parlamentam un Padomei nav pret
 to iebilduši vai ja pirms minētā termiņa beigām gan Eiropas
 Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju, ka neizvirzīs
 iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes ierosmes minēto
 termiņu pagarina par diviem mēnešiem.
 18. pants
 Komitejas procedūra
 1.
 Komisijai palīdz komiteja. Tā ir komiteja
 Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
 2.
 Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES)
 Nr. 182/2011 4. pantu.
 3.
 Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro
 Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
 4.
 Ja komitejas atzinums sagatavojams rakstiskā
 procedūrā, šo procedūru beidz bez rezultātiem, ja atzinuma
 iesniegšanas termiņā šādu lēmumu pieņem komitejas
 priekšsēdētājs vai par to ar vienkāršu balsu vairākumu
 nobalso komitejas locekļi.
 19. pants
 Ziņojumi
 1.
 Eiropas standartizācijas institūcijas
 nosūta Komisijai gada ziņojumu par šīs regulas īstenošanu.
 Tajā iekļauj plašāku informāciju par:
 (a)
 šīs regulas 4., 5., 6., 11. un 13. panta
 īstenošanu;
 (b)
 MVU, patērētāju organizāciju un
 vides aizsardzības un ieinteresēto sabiedrības
 pārstāvju pārstāvību nacionālajās
 standartizācijas institūcijās.
 2.
 Šīs regulas III pielikumā
 minētās organizācijas, kas saņēmušas finansējumu
 saskaņā ar šo regulu, reizi gadā nosūta Komisijai
 ziņojumu par savām darbībām. Ziņojumā
 iekļauj plašāku informāciju par piederību šīm
 organizācijām un 12. pantā minētajām
 darbībām.
 3.
 Līdz 2015. gada 31. decembrim un
 vēlāk reizi piecos gados Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un
 Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu. Ziņojumā
 iekļauj izvērtējumu par Savienības finansēto
 standartizācijas darbību atbilstību, ievērojot Savienības
 politikas un tiesību aktu prasības.
 VII nodaļa
 Nobeiguma noteikumi
 20. pants
 Grozījumi
 1.
 Tiek svītroti šādi noteikumi:
 (a)
 Direktīvas 89/686/EEK 6. panta
 1. punkts;
 (b)
 Direktīvas 93/15/EEK 5. pants;
 (c)
 Direktīvas 94/9/EK 6. panta 1. punkts;
 (d)
 Direktīvas 94/25/EK 6. panta 1. punkts;
 (e)
 Direktīvas 95/16/EK 6. panta 1. punkts;
 (f)
 Direktīvas 97/23/EK 6. pants;
 (g)
 Direktīvas 2004/22/EK 14. pants;
 (h)
 Direktīvas 2007/23/EK 8. panta 4. punkts;
 (i)
 Direktīvas 2009/105/EK 6. pants;
 (j)
 Direktīvas 2009/23/EK 7. pants.
 2.
 Direktīvu 98/34/EK groza šādi:
 (a)
 svītro 1. panta 6.–10. punktu un 2.,
 3. un 4. pantu;
 (b)
 Direktīvas 6. panta 1. punktā
 svītro tekstu „ar I un II pielikumā minēto standartu
 institūciju pārstāvjiem”;
 (c)
 svītro 6. panta 3. punkta pirmo
 ievilkumu;
 (d)
 svītro 6. panta 4. punkta a),
 b) un e) apakšpunktu;
 (e)
 Direktīvas 11. panta otro teikumu
 aizstāj ar šādu teikumu: „Saņemto paziņojumu gada
 statistiku Komisija publicē Eiropas Savienības Oficiālajā
 Vēstnesī”.
 (f)
 Svītro I un II pielikumu.
 21. pants
 Nacionālās standartizācijas institūcijas
 Dalībvalstis paziņo Komisijai savas
 standartizācijas institūcijas.
 Komisija publicē nacionālo standartizācijas
 institūciju sarakstu un tā atjauninājumus Eiropas
 Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 22. pants
 Pārejas noteikumi
 Atsauces uz Direktīvu 98/34/EK
 Savienības tiesību aktos, kas paredz pieņēmumu par
 atbilstību pamatprasībām, piemērojot saskaņotos standartus,
 kuri pieņemti saskaņā ar Direktīvu 98/34/EK, uzskata
 par atsaucēm uz šo regulu, izņemot atsauces uz komiteju, kas
 izveidota saskaņā ar Direktīvas 98/34/EK 5. pantu.
 Ja citā Savienības tiesību
 aktā ir paredzēta procedūra iebildumu izvirzīšanai pret
 saskaņotajiem standartiem, uz minēto tiesību aktu neattiecas
 šīs regulas 8. pants.
 23. pants
 Atcelšana
 Lēmumu Nr. 1673/2006/EK un
 Lēmumu 87/95/EEK atceļ.
 Atsauces uz atceltajiem lēmumiem uzskata
 par atsaucēm uz šo regulu.
 24. pants
 Stāšanās spēkā
 Šī regula stājas spēkā
 divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas
 Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
 To piemēro no 2013. gada
 1. janvāra.
 Šī regula uzliek saistības
 kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
 Briselē,
 Eiropas Parlamenta
 vārdā — Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs priekšsēdētājs
 I PIELIKUMS
 EIROPAS
 STANDARTIZĀCIJAS INSTITŪCIJAS
 1. CEN — Eiropas
 Standartizācijas komiteja
 2. CENELEC — Eiropas
 Elektrotehniskās standartizācijas komiteja
 3. ETSI — Eiropas
 Telekomunikāciju standartu institūts
 II PIELIKUMS
 PRASĪBAS
 TEHNISKO SPECIFIKĀCIJU ATZĪŠANAI IKT JOMĀ
 1. Tehniskās
 specifikācijas ir tirgū pieņemtas, un to īstenošana
 nekaitē sadarbspējai ar spēkā esošo Eiropas vai
 starptautisko standartu īstenošanai. To, vai specifikācija ir
 tirgū pieņemta, var parādīt ar reāliem piemēriem,
 kā dažādas personas to saderīgi īstenojušas.
 2. Tehniskās
 specifikācijas izstrādā bezpeļņas organizācija,
 kas ir profesionāla sabiedrība, rūpniecības vai
 tirdzniecības apvienība vai cita dalībnieku organizācija,
 kura savas kompetences robežās izstrādā standartus
 informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā un nav
 Eiropas, nacionālā vai starptautiskā standartizācijas
 institūcija, izmantojot procesus, kas atbilst šādiem
 kritērijiem:
 (a) atvērtība:
 tehniskās specifikācijas izstrādā
 atvērtā lēmumu pieņemšanas procesā, kurā var
 piedalīties visas ieinteresētās personas standarta
 ietekmētajā tirgū vai tirgos;
 (b) konsenss:
 standartizācijas procesa pamatā ir
 sadarbības un konsenss, tajā netiek izrādīta īpaša
 labvēlība nevienai ieinteresētajai personai. Konsenss ir
 vispārēja vienošanās, kurā panāk, ka būtiskos
 jautājumos pret lēmumu neiebilst neviena nozīmīga
 ieinteresēto personu daļa, un kuras gaitā cenšas ņemt
 vērā visu ieinteresēto personu viedokļus un samierināt
 visus konfliktējošos argumentus. Konsenss nenozīmē
 vienprātību;
 (c) pārredzamība:
 (i) visa informācija par
 tehniskajām diskusijām un lēmumu pieņemšanu arhivē un
 identificē;
 (ii) Informācija par (jaunām)
 standartizācijas darbībām dara plaši zināmu, izmantojot
 piemērotus un pieejamus līdzekļus;
 (iii) lai panāktu līdzsvaru,
 mēģināts iesaistīt visu attiecīgo kategoriju
 ieinteresētās personas;
 (iv) ņemtas vērā
 ieinteresēto personu piezīmes un reaģēts uz tām.
 3. tehniskās
 specifikācijas atspoguļo šādas prasības:
 (a) atjaunināšana: tiek ilgstoši garantēts pastāvīgs
 atbalsts publicētajām specifikācijām un to
 atjaunināšana;
 (b) pieejamība:
 specifikācijas ir publiski pieejamas īstenošanai un izmantošanai ar
 samērīgiem noteikumiem (tostarp par samērīgu maksu vai bez
 maksas);
 (c) intelektuālā īpašuma
 tiesības, kas svarīgas specifikāciju īstenošanai,
 licencē saskaņā ar (taisnīgiem) samērīgiem un
 nediskriminējošiem ((F)RAND noteikumiem, kuros pēc
 intelektuālā īpašuma tiesību īpašnieka ieskatiem
 paredz svarīgo intelektuālā īpašuma tiesību
 licencēšanu bez atlīdzības;
 (d) būtiskums:
 (i) specifikācijas ir efektīvas un
 būtiskas;
 (ii) specifikācijām jāatbilst
 tirgus vajadzībām un regulējumam;
 (e) neitralitāte un stabilitāte:
 (i) ja vien iespējams,
 specifikācijas ir orientētas uz darbības rezultātiem, nevis
 pamatojas uz konstrukcijas vai īpašību aprakstiem;
 (ii) specifikācijas nekropļo tirgu
 un neierobežo to īstenotāju iespējas izvērst konkurenci un
 inovāciju, pamatojoties uz specifikācijām;
 (iii) specifikāciju pamatā ir
 progresīvas zinātniskas un tehnoloģiskas izstrādnes;
 (f) kvalitāte:
 (i) kvalitāte un detalizācijas
 pakāpe ir pietiekami, lai būtu iespējams labāk
 izstrādāt savstarpēji konkurējošus sadarbspējīgu
 ražojumus un pakalpojumus;
 (ii) standartizētas saskarnes netiek
 slēptas, un tās uzrauga tikai organizācijas, kas pieņem
 tehniskās specifikācijas.
 III PIELIKUMS
 EIROPAS
 IEINTERESĒTĀS ORGANIZĀCIJAS
 (a)
 Eiropas organizācija, kas pārstāv
 MVU standartizācijas darbībās un kas:
 (i) ir nevalstiska bezpeļņas
 organizācija;
 (ii) kam statūtos noteiktie
 mērķi un darbības ir MVU interešu pārstāvēšana
 standartizācijas procesā Eiropas līmenī;
 (iii) vismaz divās trešdaļās
 dalībvalstu ir saņēmusi MVU bezpeļņas
 pārstāvības organizāciju pilnvarojumu
 pārstāvēt MVU intereses standartizācijas procesā
 Eiropas līmenī;
 (b)
 Eiropas organizācija, kas pārstāv
 patērētājus Eiropas standartizācijas darbībās un
 kas:
 (i) ir nevalstiska bezpeļņas
 organizācija, neatkarīga no nozares, kam nav komerciālu un ar
 uzņēmējdarbību saistītu vai citādu
 konfliktējošu interešu;
 (ii) kam statūtos noteiktie
 mērķi un darbības ir patērētāju interešu
 pārstāvēšana standartizācijas procesā Eiropas
 līmenī;
 (iii) vismaz divās trešdaļās
 dalībvalstu ir saņēmusi nacionālo bezpeļņas
 patērētāju pārstāvības organizāciju
 pilnvarojumu pārstāvēt patērētāju intereses
 standartizācijas procesā Eiropas līmenī;
 (c)
 Eiropas organizācija, kas pārstāv
 vides jomas intereses Eiropas standartizācijas darbībās un kas:
 (i) ir nevalstiska bezpeļņas
 organizācija, neatkarīga no nozares, kam nav komerciālu un ar
 uzņēmējdarbību saistītu vai citādu
 konfliktējošu interešu;
 (ii) kam statūtos noteiktie
 mērķi un darbības ir vides jomas interešu
 pārstāvēšana standartizācijas procesā Eiropas
 līmenī;
 (iii) vismaz divās trešdaļās
 dalībvalstu ir saņēmusi nacionālo bezpeļņas vides
 organizāciju pilnvarojumu pārstāvēt vides jomas intereses
 standartizācijas procesā Eiropas līmenī;
 (d)
 Eiropas organizācija, kas pārstāv
 sabiedrības intereses Eiropas standartizācijas darbībās un
 kas:
 (i) ir nevalstiska bezpeļņas
 organizācija, neatkarīga no nozares, kam nav komerciālu un ar
 uzņēmējdarbību saistītu vai citādu
 konfliktējošu interešu;
 (ii) kam statūtos noteiktie
 mērķi un darbības ir sabiedrības interešu
 pārstāvēšana standartizācijas procesā Eiropas
 līmenī;
 (iii) vismaz divās trešdaļās
 dalībvalstu ir saņēmusi nacionālo bezpeļņas
 sociālo organizāciju pilnvarojumu pārstāvēt
 sabiedrības intereses standartizācijas procesā Eiropas
 līmenī.
 TIESĪBU
 AKTA FINANŠU PĀRSKATS
 1. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS KONTEKSTS
 1.1. Priekšlikuma/iniciatīvas nosaukums
 1.2. Attiecīgās
 politikas jomas ABM/ABB struktūrā
 1.3. Priekšlikuma/iniciatīvas
 būtība
 1.4. Mērķi
 1.5. Priekšlikuma/iniciatīvas
 pamatojums
 1.6. Ilgums
 un finansiālā ietekme
 1.7. Paredzētie
 pārvaldības veidi
 2. PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
 2.1. Uzraudzības
 un ziņošanas noteikumi
 2.2. Pārvaldības
 un kontroles sistēma
 2.3. Krāpšanas
 un pārkāpumu apkarošanas pasākumi
 3. PRIEKŠLIKUMA/INICIATĪVAS
 PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
 3.1. Attiecīgās
 daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu
 pozīcijas
 3.2. Paredzamā
 ietekme uz izdevumiem
 3.2.1. Paredzamās
 ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
 3.2.2. Paredzamā
 ietekme uz darbības apropriācijām
 3.2.3. Paredzamā
 ietekme uz administratīvajām apropriācijām
 3.2.4. Saderība ar
 kārtējo daudzgadu finanšu shēmu
 3.2.5. Trešo personu
 dalība finansējumā
 3.3. Paredzamā ietekme uz
 ieņēmumiem
 TIESĪBU
 AKTA FINANŠU PĀRSKATS
 1.
 PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 1.1.
 Priekšlikuma nosaukums
 Priekšlikums: Eiropas Parlamenta un Padomes Regula
 par Eiropas standartizāciju un grozījumiem Padomes
 Direktīvās 89/686/EEK un 93/15/EEK un Eiropas Parlamenta un
 Padomes Direktīvās 94/9/EK, 94/25/EK, 95/16/EK, 97/23/EK,
 98/34/EK, 2004/22/EK, 2007/23/EK, 2009/105/EK un 2009/23/EK
 1.2.
 Attiecīgā(s) politikas joma(s) ABM/ABB
 struktūrā[32]
 2. sadaļa. Uzņēmējdarbība
 — 02 03. nodaļa. Preču iekšējais tirgus un nozaru
 politika
 1.3.
 Priekšlikuma būtība
 Priekšlikums attiecas uz notiekošas darbības
 pagarināšanu.
 Būtu jānorada, ka summas, kas
 norādītas tiesību akta finanšu pārskata neskar nākamo
 Komisijas priekšlikumu daudzgadu finanšu shēmai pēc 2013. gada. Budžeta apropriācijas, kas tiks
 atvēlētas šai darbībai, Komisija ierosinās
 gadskārtējā budžeta procedūrā.
 Tādējādi šis finanšu pārskats attiecas uz vienu gadu
 (2013).
 1.4.
 Mērķi
 1.4.1.
 Komisijas daudzgadu stratēģiskie
 mērķi, kurus plānots sasniegt ar priekšlikumu
 1.a. Konkurētspēja izaugsmei un
 nodarbinātībai
 1.4.2.
 Konkrētie mērķi un
 attiecīgās ABM/ABB darbības
 Konkrētais mērķis Nr. 1
 Pastāvīgi pārskatīt
 spēkā esošo iekšējā tirgus acquis un vajadzības gadījumā ierosināt jaunus
 leģislatīvus vai neleģislatīvus pasākumus
 1.4.3.
 Paredzamie rezultāti un ietekme
 Priekšlikumā ir izklāstīta Eiropas
 standartizācijas vispārējā sistēma. Tajā ir
 iekļauti vairāki elementi, kas neietekmē budžetu (piemēram,
 Eiropas standartizācijas institūciju, nacionālo standartizācijas
 institūciju un Komisijas sadarbība), kā arī juridiskais
 pamats Eiropas standartizācijas institūciju CEN, CENELEC
 un ETSI (turpmāk „ESI”) veikto standartizācijas darbību
 daļējai finansēšanai un juridiskais pamats finansiāla
 atbalsta sniegšanai Eiropas organizācijām, kuras pārstāv
 MVU, patērētājus, vides jomu un sabiedrības intereses.
 Eiropas standartizācijas sistēmas
 daļēja finansēšana ar ESI starpniecību atbilst
 būtiskām iekšējā tirgus interesēm un būtu
 jāturpina. Taču sistēmai būtu jākļūst efektīvākai.
 No vienas puses, ir pieņemti pasākumi, lai saīsinātu
 pēc Komisijas pieprasījuma izstrādāto Eiropas standartu
 sagatavošanas laiku. Tiks izmantoti finanšu instrumenti, lai ESI rosinātu
 aktīvāk censties rast konsensu strīdīgos jautājumos un
 pārskatīt dažus iekšējos procesus. No otras puses, šis
 priekšlikums iezīmē pāreju uz daudz vienkāršāku,
 operatīvāku un stabilāku mehānismu, lai uzlabotu ES
 piešķirtā finansiālā atbalsta efektivitāti.
 Ievērojami vienkāršotu un mazāk birokrātisku pasākumu
 kopums samazinās operatīvo dienestu un finansējuma
 saņēmēju administratīvo slogu. Šis slogs liedz dienestiem
 izmantot to rīcībā esošos resursus politikas mērķiem
 un izpildes termiņu nodrošināšanai, radot ESI
 pārmērīgus birokrātiskus šķēršļus. Šajā
 priekšlikumā ierosināts pārveidot ESI finansēšanas
 mehānismu, paredzot iespēju pakāpeniski pāriet uz
 veiktspējā balstītu sistēmu, kuras pamatā ir
 saskaņotu rādītāju un mērķu (izlaides un
 rezultātu) noteikšana un vienreizēju maksājumu (vienreizēju
 maksājumu, standarta likmes vienības izmaksu un vienotas likmes
 maksājumu) vienkāršošana, skaidri nodalot tos no jebkādas
 faktisko īstenošanas izmaksu verificēšanas.
 Būtu jāturpina arī sniegt
 finansiālu atbalstu Eiropas organizācijām, kas pārstāv
 MVU, patērētājus, vides aizsardzības un sociālās
 intereses. Līdz šim tās ir saņēmušas finansējumu
 saskaņā ar dažādām programmām, kuru lielākā
 daļa beidzas 2012. gada 31. decembrī. Tāpēc ir
 lietderīgi racionalizēt šīs atbalsta shēmas un tās
 pārgrupēt, nemainot to juridisko pamatu. Atbilstības
 kritēriji šo dotāciju saņemšanai, to izmantošanas
 nosacījumi un finansiālo ieguldījumu veidi ir saskaņoti un
 pielāgoti atbilstošās ieinteresēto personu grupas
 konkrētajām vajadzībām tā, lai, piemēram,
 darbības dotācijas kādai Eiropas organizācijai varētu
 piešķirt ieinteresēto personu grupa.
 Princips par darbības dotāciju, kas nav
 vienotas likmes dotācijas, pakāpenisku samazināšanu atbilstoši
 Finanšu regulas 113. pantam saskaņā ar Eiropas Parlamenta un
 Padomes 2006. gada 24. oktobra Lēmumu Nr. 1673/2006/EK par
 Eiropas standartizācijas finansēšanu uz ESI neattiecas. Šis
 izņēmums būtu jāsaglabā arī turpmāk.
 Turklāt darbības dotācijas
 organizācijām principā piešķir, lai sniegtu
 īstermiņa atbalstu, dodot iespēju ilgtermiņā
 panākt finansiālu neatkarību. Taču šī
 degresivitāte būtu pretrunā ES politikai, kas paredz
 nostiprināt MVU un ieinteresēto sabiedrības pārstāvju
 stāvokli, lai nodrošinātu Eiropas standartizācijas sistēmas
 iekļautību. Tā kā Eiropas standartu izstrāde
 nākotnē visticamāk paplašināsies, pieaugs arī to
 organizāciju darba apjoms, kas Eiropas standartizācijas
 sistēmā pārstāv MVU un ieinteresētos sabiedrības
 pārstāvjus. Šīm organizācijām ES darbībās un
 politikā ir nemainīgi svarīga loma, ņemot vērā to
 darbības kontekstu un statūtos noteiktos mērķus. Lai
 Eiropas standartizācija virzītos uz priekšu, ir būtiski arī
 turpmāk veicināt un rosināt tādu Eiropas organizāciju
 aktīvu dalību, kuras pārstāv MVU,
 patērētājus, vides un sociālās intereses. Šādas
 organizācijas īsteno vispārējas Eiropas nozīmes
 mērķi un, ņemot vērā īpašo pilnvarojumu, ko
 tām devušas nacionālās bezpeļņas organizācijas,
 vai to, ka tās ekskluzīvi pārstāv MVU un sabiedrības
 intereses, veido Eiropas tīklu, kurš pārstāv bezpeļņas
 organizācijas, kas darbojas dalībvalstīs, un veicina ar
 Līgumiem saderīgus principus un politikas virzienus. Ņemot
 vērā kontekstu, kurā darbojas Eiropas organizācijas, kas
 Eiropas standartizācijā pārstāv MVU,
 patērētājus, vides un sabiedrības intereses, un to
 statūtos noteiktos mērķus, tām ir pastāvīga
 Savienības darbībām un politikas virzieniem ļoti
 svarīga loma. Turklāt standarta izstrādei vajadzīgi 1
 līdz 3 gadi, tātad nepieciešama ilgstoša iesaiste tehniskā
 procesā. Lai pastāvīgi aktīvi piedalītos
 tehniskajā komitejā vai darba grupā, nepieciešama ilgstoša
 laikietilpīga iesaiste. Tāpēc uz izraudzītajām Eiropas
 organizācijām, kas pārstāv MVU, patērētājus,
 vides un sociālās intereses, ir jāattiecina degresivitātes
 principa izņēmums.
 1.4.4.
 Rezultātu un ietekmes rādītāji
 (a)
 To Eiropas standartu skaits, ko ESI
 pieņēmušas pēc Komisijas pieprasījuma.
 (b)
 Laiks no brīža, kad ESI akceptē Eiropas
 standarta projekta izstrādes pieprasījumu, līdz
 attiecīgā standarta oficiālajai pieņemšanai.
 (c)
 To Eiropas organizāciju, kas pārstāv
 MVU, patērētājus, vides aizsardzības un sociālās
 intereses, faktiskais līdzdalības līmenis Eiropas
 standartizācijas procesā.
 (d)
 Standartizācijas struktūru un
 pārvaldības faktiskās pārmaiņas un to ietekme uz
 pieņemto standartu skaitu, standartu izstrādes laiku un to Eiropas
 organizāciju, kas pārstāv MVU, patērētājus, vides
 aizsardzības un sociālās intereses, līdzdalību Eiropas
 standartizācijas procesā.
 1.5.
 Priekšlikuma pamatojums
 1.5.1.
 Īstermiņa vai ilgtermiņa
 vajadzības
 Rezumējot var teikt, ka ar šo priekšlikumu
 jāapmierina šādas vajadzības.
 (a)
 Eiropas standartizācija ir svarīgs un efektīvs
 Eiropas politikas un tiesību aktu atbalsta instruments. Tam ir un būs
 ievērojama ietekme, nostiprinot preču un pakalpojumu vienoto tirgu un
 novēršot šķēršļu radīšanu tirdzniecībā ES. Tāpēc
 ESI būtu jāturpina pieņemt Eiropas standartus un tām
 būtu jāpiešķir ES līdzfinansējums. Turklāt
 juridiskajam pamatam būtu jāaptver ne vien ražojumu, bet arī
 pakalpojumu standarti.
 (b)
 Standartizācija ES sniedz ievērojamu
 ieguldījumu Eiropas ekonomikā. Standarti ir iedarbīgs
 stratēģisks instruments, kura izmantošana ļauj palielināt
 uzņēmumu konkurētspēju. Tāpēc jānodrošina,
 lai standarti neatpaliktu no arvien īsākajiem ražojumu izstrādes
 cikliem, un jāpaātrina Eiropas standartizācijas tempi.
 (c)
 Standarti ietekmēs arvien plašākus
 Eiropas sabiedrības slāņus, tostarp gandrīz ikvienu
 uzņēmumu un daudzas privātpersonas. Standarts ir tā
 izstrādē iesaistīto personu panāktā konsensa
 rezultāts. Lai standartu atzītu tiklab uzņēmumi, kā
 patērētāji, tā izstrādē jāpiedalās
 pietiekami plašam personu lokam. Tāpēc ar šo priekšlikumu būtu
 jānodrošina, ka Eiropas standartizācijas sistēma kļūst
 pēc iespējas iekļaujošāka un ka visi tajā
 iesaistītie partneri ir uzticīgi sistēmai, kura sakņojas
 tādās pamatvērtībās kā atklātums,
 pārredzamība un zinātniska stabilitāte un kurā
 turpinās nepārtraukts standartizācijas struktūru un
 pārvaldības pilnveides process.
 (d)
 Standartiem jābūt pieejamiem, lai
 nodrošinātu pakalpojumu un lietojumprogrammu sadarbspēju
 informācijas un komunikācijas tehnoloģiju jomā un lai
 Eiropa varētu izmantot visas IKT sniegtās priekšrocības.
 Svarīgākajiem IKT standartiem, kas izstrādāti
 specializētos forumos un konsorcijos, būtu jāpiešķir
 lielāka nozīme jomās, kurās ESI nav iesaistītas, ESI
 standarti nav ieviesti tirgū vai ir novecojuši. Tātad šie standarti
 būtu oficiāli jāatzīst, lai publiskā sektora
 iestādes tos varētu izmantot publiskajā iepirkumā.
 1.5.2.
 ES iesaistīšanās pievienotā
 vērtība
 Eiropas standartiem ir ļoti svarīga
 nozīme rūpniecisko ražojumu iekšējā tirgus
 darbībā. Eiropas standarti aizstāj nacionālos standartus,
 kas bieži ir konfliktējoši un var radīt tehniskus
 šķēršļus iekšzemes tirgū. Eiropas standartus var
 iedalīt divās grupās:
 a) Eiropas standarti, ko izstrādā
 pēc Komisijas pieprasījuma, pamatojoties uz t. s. „pilnvaru”,
 saskaņā ar kuru ESI jāizstrādā normatīvas
 tehniskas specifikācijas, kas atbilst pilnvarā
 izklāstītajām prasībām. Šos standartus var
 iedalīt divās apakšgrupās:
 – Eiropas saskaņotie standarti, kas nodrošina
 ražojumu atbilstību ES tiesību aktos izklāstītajām
 pamatprasībām. Atbilstība Eiropas saskaņotajiem standartiem
 garantē ražojumu vajadzīgo drošuma līmeni. Tomēr
 saskaņoto standartu izmantošana joprojām ir
 brīvprātīga, un ražotāji var izmantot jebkādus citus
 tehniskus risinājumus, kas apliecina, ka to ražojumi atbilst
 pamatprasībām. To Eiropas standartu daļa, kas ir saskaņotie
 standarti, pēdējos divdesmit gados ir palielinājusies no
 3,55 % līdz 20 % 2009. gadā,
 – citi Eiropas standarti Eiropas politikas
 atbalstam;
 b) pārējos Eiropas standartus
 pieņem neatkarīgi no ES tiesību aktiem pēc
 uzņēmumu, nacionālo standartizācijas institūciju (NSI)
 vai citu ieinteresēto personu iniciatīvas vai pēc Komisijas
 pieprasījuma.
 Eiropas standarti un jo īpaši saskaņotie
 standarti ir preču iekšējā tirgus darbības
 stūrakmeņi. Tomēr standartu izstrāde ir darbietilpīgs
 un laikietilpīgs process, kuru īsteno dalībvalstu eksperti.
 Tāpēc Lēmumā Nr. 1673/2006/EK ir izklāstīts
 juridiskais pamats, saskaņā ar kuru piešķir finansiālu
 atbalstu Eiropas standartizācijas institūciju centrālajiem
 sekretariātiem, lai uzlabotu saskaņoto standartu kvalitāti un
 veicinātu Eiropas standartizāciju starptautiskā
 līmenī. Eiropas Komisija un EBTA ar katru ESI slēdz
 partnerības pamatnolīgumus, saskaņā ar kuriem Komisijai var
 sūtīt finansēšanas priekšlikumus. Partnerības
 pamatnolīgumos paredz administratīvos un finanšu noteikumus, kas
 attiecas uz standartizācijas darbību finansēšanu, un
 izklāsta finansiālā atbalsta piešķiršanas
 vispārīgo kontekstu un noteikumus. Ar šo priekšlikumu aizstāj
 Lēmumu Nr. 1673/2006/EK.
 1.5.3.
 Līdzīgas iepriekšējas pieredzes
 rezultātā gūtās atziņas
 Šajā priekšlikumā ir ņemti
 vērā saistībā ar Lēmumu Nr. 1673/2006/EK veiktie
 novērtējumi, un šādā kontekstā veikts arī
 ietekmes novērtējums.
 1.5.4.
 Saderība un iespējamā sinerģija
 ar citiem attiecīgajiem instrumentiem
 Šis priekšlikums pilnīgi atbilst
 pārējiem attiecīgajiem instrumentiem, t. i., visiem
 tiesību aktiem, kas norādīti pievienotā ietekmes
 novērtējuma 4. pielikumā.
 1.6.
 Ilgums un finansiālā ietekme
 Beztermiņa
 priekšlikums
 1.7.
 Paredzētie pārvaldības veidi[33]
 Komisijas īstenota centralizēta tieša
 pārvaldība
 2.
 PĀRVALDĪBAS PASĀKUMI
 2.1.
 Uzraudzības un ziņošanas noteikumi
 Kopīgos sadarbības mērķus un
 finanšu un administratīvos nosacījumus attiecībā uz
 dotācijām, kas piešķirtas Eiropas standartizācijas
 institūcijām un pārējām šajā priekšlikumā
 minētajām organizācijām, nosaka Komisijas un šo
 iestāžu un organizāciju starpā noslēgtos partnerības
 pamatnolīgumos saskaņā ar Finanšu regulu un Regulu (EK, Euratom)
 Nr. 2342/2002. Šajos nolīgumos un dotāciju nolīgumos precizē
 uzraudzības un ziņošanas noteikumus.
 Turklāt saskaņā ar šo priekšlikumu
 Eiropas standartizācijas institūcijām un pārējām
 priekšlikumā minētajām organizācijām katru gadu
 jāiesniedz Komisijai ziņojumi par savu pienākumu izpildi.
 2.2.
 Pārvaldības un kontroles sistēma
 2.2.1.
 Konstatētie riski
 Eiropas standartizācijas institūcijām
 ir stabils finansiāls pamats. Lai novērstu finanšu riskus,
 pārējām priekšlikumā minētajām
 organizācijām adresētajos uzaicinājumos iesniegt
 priekšlikumus būs iekļauti finansiāli atlases kritēriji.
 Līdz ar to finanšu riski nav konstatējami.
 2.2.2.
 Paredzētās kontroles metodes
 Paredzētās kontroles metodes ir
 noteiktas Finanšu regulā un Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002.
 Tās tiks sīkāk precizētas Komisijas un Eiropas
 standartizācijas institūciju un pārējo priekšlikumā
 minēto organizāciju noslēgtajos partnerības
 pamatnolīgumos un dotāciju nolīgumos. Priekšlikumā
 turklāt ir skaidri noteikts, ka nolīgumos un līgumos, kas izriet
 no šīs regulas, jāparedz Komisijai vai tās pilnvarotam
 pārstāvim veicamā uzraudzība un finanšu kontrole, kā
 arī Revīzijas palātai veicamās revīzijas, ko
 vajadzības gadījumā var veikt uz vietas.
 2.3.
 Krāpšanas un pārkāpumu apkarošanas
 pasākumi
 Šajā priekšlikumā ir iekļauts
 noteikums, saskaņā ar kuru Komisijai jāgādā, lai tiktu
 aizsargātas Savienības finanšu intereses, piemērojot
 preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un citām
 prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un
 atgūstot nepareizi izmaksātas summas, kā arī, ja
 atklāti pārkāpumi, piemērojot iedarbīgus,
 samērīgus un preventīvus sodus saskaņā ar Regulām
 (EK, Euratom) Nr. 2988/95, (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un (EK)
 Nr. 1073/1999.
 3.
 PRIEKŠLIKUMA PAREDZAMĀ FINANSIĀLĀ IETEKME
 3.1.
 Attiecīgās daudzgadu finanšu shēmas
 izdevumu kategorijas un budžeta izdevumu pozīcijas
 · Esošās budžeta izdevumu pozīcijas
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu Izdevumu veids || Iemaksas
 Dif./nedif. ([34]) || no EBTA[35] valstīm || no kandidātvalstīm[36] || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 1a. Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai || 02 03 04. pants — Tiesību aktu standartizācija un tuvināšana || Dif. || JĀ || NĒ || NĒ || NĒ
 · No jauna veidojamās budžeta pozīcijas
 02 03 04. pants būtu jāsadala divos atsevišķos
 pantos:
 –
 agrākais 02 03 04. pants
 būtu jāaizstāj ar 02 03 04 01. pantu,
 iekļaujot tajā minētajam pantam paredzētos kredītus,
 kas aptver finansiālu atbalstu CEN, CENELEC un ETSI
 standartizācijas darbībām;
 –
 02 03 04 02. pantā ietilps
 šādi kredīti, kas iepriekš paredzēti un izmaksāti
 saskaņā ar 02.02.01., 17.02.02.00. un 07.03.07. pantu
 darbībām, kas saistītas ar standartizāciju: EUR 2,1 miljons no
 02.02.01. budžeta pozīcijas, EUR 1,4 miljoni no
 17.02.02.00. budžeta pozīcijas un EUR 0,2 miljoni no
 07.03.07. budžeta pozīcijas tiks pārnestas uz jauno
 02 03 04 02. budžeta pozīciju;
 –
 finanšu programmā 02.02.01., 17.02.02.00. un
 07.03.07. pantā summas tiks samazinātas par iepriekš
 norādītajām summām, kas atbilst standartizācijas
 darbībām. Summas
 pēdējos minētajos pantos tiks samazinātas par summām,
 kas atbilst standartizācijas darbībām.
 –
 Citām standartizācijas jomā pārstāvētajām
 ieinteresēto sabiedrības pārstāvju organizācijām
 paredzēto dotāciju kredīti ir iekļauti citos budžeta pantos
 (piemēram, 04 03 03 02.).
 Daudzgadu finanšu shēmas izdevumu kategorija || Budžeta pozīcija || Izdevumu veids || Iemaksas
 Dif./nedif. || no EBTA valstīm || no kandidāt-valstīm || no trešām valstīm || Finanšu regulas 18. panta 1. punkta aa) apakšpunkta nozīmē
 1a. Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai || 02 03 04 01. pants — Atbalsts CEN, CENELEC un ETSI standartizācijas darbībām || Dif. || JĀ || NĒ || NĒ || NĒ
 1a. Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai || 02 03 04 02. pants — Atbalsts organizācijām, kas standartizācijas darbībās pārstāv MVU un ieinteresētos sabiedrības pārstāvjus || Dif. || JĀ || NĒ || NĒ || NĒ
 3.2.
 Paredzamā ietekme uz izdevumiem[37]
 3.2.1.
 Paredzamās ietekmes uz izdevumiem kopsavilkums
 Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 Daudzgadu finanšu shēmas pozīcija: || Daudzums || 1a. Konkurētspēja izaugsmei un nodarbinātībai
 || || || gads N[38] || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || gadi N+4 līdz 6 || KOPĀ
  Darbības apropriācijas || || || || || || || ||
 02 03 04 01. pants — Atbalsts CEN, CENELEC un ETSI standartizācijas darbībām || Saistības || (1) || 23,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Maksājumi || (2) || 9 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 02 03 04 02. pants — Atbalsts organizācijām, kas standartizācijas darbībās pārstāv MVU un ieinteresētos sabiedrības pārstāvjus || Saistības || (1a) || 3,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Payments || (2a) || 3,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Administratīvās apropriācijas, kas tiek finansētas no īpašajām programmām paredzētā finansējuma[39] || || || || -- || -- || -- || -- || --
 02 01 04 02. postenis || || (3) || 0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Tikai informācijai — summas turpmāk norādītajās pozīcijās tiks samazinātas (šīs summas nav atspoguļotas kopsummā): || || || || || || || || || ||
 02.02.01. pants (1.a pozīcija) || Saistības || || -2,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Maksājumi || || -2,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 17.02.02.00. pants (3.b pozīcija) || Saistības || || -1,4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Maksājumi || || -1,4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 07.03.07. pants (2. pozīcija) || Saistības || || -0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Maksājumi || || -0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 KOPĒJĀS apropriācijas 1.a POZĪCIJĀ daudzgadu finanšu shēmā || Saistības || =1+1a +3 || 27,4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Maksājumi || =2+2a +3 || 12,9 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Daudzgadu finanšu shēmas pozīcija: || 5 || „Administratīvie izdevumi”
 EUR million (to 3 decimal places)
 || || || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || gadi N+4 līdz 6 || KOPĀ
 ĢD: ENTR, SANCO, MARKT, MOVE, ENV un INFSO ||
  Cilvēkresursi || 3,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
  Citi administratīvie izdevumi || 0,3 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 KOPĀ || Apropriācijas || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- ||
 KOPĒJĀS apropriācijas 5. POZĪCIJĀ daudzgadu finanšu shēmā || (Saistību summa kopā = maksājumu summa kopā) || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- ||
 Miljonos EUR (3 zīmes aiz komata)
 || || || 2013 || 2014 || 2015 || 2016 || 2017-2020 || KOPĀ
 KOPĒJĀS apropriācijas 1. līdz 5. POZĪCIJĀ daudzgadu finanšu shēmā || Saistības || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Maksājumi || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 3.2.2.
 Paredzamā ietekme uz darbības
 apropriācijām
 Priekšlikumā paredzēts darbības
 apropriāciju izmantojums šādā veidā.
 Saistību apropriācijas miljonos EUR
 (3 zīmes aiz komata)
 Norādīt mērķus un rezultātus ò || || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || gadi N+4 līdz 6 || KOPĀ
 REZULTĀTI
 Rezultāta veids[40] || Rezultāta vidējās izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu skaits || Izmaksas || Rezultātu kopskaits || Kopējās izmaksas
 KONKRĒTAIS MĒRĶIS Nr. 1: Pastāvīgi pārskatīt spēkā esošo iekšējā tirgus acquis un vajadzības gadījumā ierosināt jaunus leģislatīvus vai neleģislatīvus pasākumus || || || || || || || || || || || || || || || ||
 ESI centrālie sekretariāti || (A) || 3,35 || 3 || 10 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Standartu tulkošana || (B) || 0,55 || 2 || 1,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Standartizācijas darbs (tostarp IKT jomā) || (C) || 0,4 || 25 || 11 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Eiropas standartu veicināšana || (D) || 0,1 || 1 || 0,1 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Revīzijas, novērtējumi un īpaši projekti || (E) || 0,8 || 1 || 0,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Pētījumi un tehniskā palīdzība || (D) (E) || 1,2 || 0 || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Eirokodeksu veicināšana un izstrāde || (D) (E) || 0,5 || 1 || 0,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Atbalsts MVU pārstāvības organizācijām || (A) to (E) || 2,0 || 1 || 2,0 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Atbalsts sociālās jomas ieinteresēto personu pārstāvības organizācijām || (A) to (E) || 0,5 || 2 || 1,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Starpsumma konkrētajam mērķim Nr. 1 || || || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 KOPĒJĀS IZMAKSAS || 36 || 27 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 3.2.3.
 Paredzamā ietekme uz administratīvajām
 apropriācijām
 3.2.3.1.
 Kopsavilkums
 Priekšlikumā paredzēts
 administratīvo apropriāciju izmantojums šādā veidā.
 Miljonos EUR
 (3 zīmes aiz komata)
 || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || gadi N+4 līdz 6 || KOPĀ
 5. POZĪCIJA daudzgadu finanšu shēmā || || || || || || || ||
 Cilvēkresursi || 3,5 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Citi administratīvie izdevumi || 0,3 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Starpsumma —5. POZĪCIJA daudzgadu finanšu shēmā || 3,8 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Ārpus 5. POZĪCIJAS[41] daudzgadu finanšu shēmā || || || || || || || ||
 Cilvēkresursi || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Citi administratīvie izdevumi || 0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Starpsumma — ārpus 5. POZĪCIJAS daudzgadu finanšu shēmā || 0,2 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 KOPĀ || 4 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 3.2.3.2.
 Paredzamās cilvēkresursu
 vajadzības
 Priekšlikumā paredzēts cilvēkresursu
 izmantojums šādā veidā.
 Paredzamais apjoms izsakāms veselos
 skaitļos (vai maksimāli ar vienu zīmi aiz komata)
 || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || gadi N+4 līdz 6
  Štatu sarakstā ietvertās amata vietas (ierēdņi un pagaidu darbinieki) ||
 XX 01 01 01 (Galvenā mītne un Komisijas pārstāvniecības) || 2,9 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 01 02 (Delegācijas) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 05 01 (Netiešā pētniecība) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 10 01 05 01 (Tiešā pētniecība) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
  Ārštata darbinieki (izsakot ar pilnslodzes ekvivalentu — FTE)[42] ||
 XX 01 02 01 (CA, INT, SNE, ko finansē no vispārīgajām apropriācijām) || 0,6 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 02 02 (CA, INT, JED, LA un SNE delegācijās) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX 01 05 02 (CA, INT, SNE — netiešā pētniecība) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 10 01 05 02 (CA, INT, SNE — tiešā pētniecība) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 Citas budžeta pozīcijas (precizēt) || 0 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 KOPĀ || 7 || -- || -- || -- || -- || -- || --
 XX ir
 attiecīgā politikas virziena joma vai budžeta sadaļa.
 Cilvēkresursu vajadzības tiks
 nodrošinātas, izmantojot attiecīgā
 ģenerāldirektorāta darbiniekus, kas jau iesaistīti
 konkrētās darbības pārvaldībā un/vai ir
 pārgrupēti attiecīgajā
 ģenerāldirektorātā, vajadzības gadījumā
 izmantojot vadošajam ģenerāldirektorātam gada budžeta sadales
 procedūrā piešķirtos papildu resursus un ņemot
 vērā budžeta ierobežojumus.
 Veicamo uzdevumu
 apraksts
 Ierēdņi un pagaidu darbinieki || Regulas īstenošana (t. i., standartizācijas darbību un to finansēšanas pārvaldība, tostarp IKT jomā, un MVU un ieinteresēto sabiedrības pārstāvju pārstāvības organizācijām paredzēto dotāciju pārvaldība).
 Ārštata darbinieki || Valstu norīkotie eksperti palīdzēs veikt ar standartizācijas darbībām saistītos papildpasākumus, tostarp IKT jomā. Līgumdarbinieki veiks galvenokārt izpildes uzdevumus.
 3.2.4.
 Saderība ar kārtējo daudzgadu
 finanšu shēmu
 Priekšlikums atbilst pašreizējai daudzgadu
 finanšu shēmai. Iespējama dažu kredītu pārvietošana no
 citām budžeta sadaļām uz 2. sadaļu
 (Uzņēmējdarbība), kā norādīts 3.1. iedaļā.
 3.2.5.
 Trešo personu iemaksas
 Priekšlikumā paredzēts šāds
 līdzfinansējums.
 Apropriācijas miljonos EUR (3 zīmes aiz
 komata)
 || gads N || gads N+1 || gads N+2 || gads N+3 || gadi N+4 līdz 6 || Kopā
 Norādīt līdzfinansētāju || EBTA || EBTA || EBTA || EBTA || EBTA || EBTA || EBTA || EBTA
 KOPĀ — līdzfinansējuma apropriācijas || 0,7 || -- || -- || -- || -- || -- || -- || --
 3.3.
 Paredzamā ietekme uz ieņēmumiem
 Priekšlikumam nav
 finansiālas ietekmes uz ieņēmumiem.
 [1] OV C [...], [...], [...]. lpp.
 [2] OV L 24, 21.7.1998.,
 37. lpp.
 [3] OV L 315, 15.11.2006.,
 9. lpp.
 [4] OV L 36, 7.2.1987.,
 31. lpp.
 [5] OV L 376, 27.12.2006.
 [6] OV L 71, 17.3.1980., 1. lpp.
 [7] OV L 399, 30.12.1989., 18. lpp.
 [8] OV L 121,
 15.5.1993., 20. lpp.
 [9] OV L 100, 19.4.1994., 1. lpp.
 [10] OV L 164, 30.6.1994., 15. lpp.
 [11] OV L 213, 7.9.1995., 1. lpp.
 [12] OV L 181, 9.7.1997., 1. lpp.
 [13] OJ L 135, 30.4.2004., 1. lpp.
 [14] OV L 154, 14.6.2007., 1. lpp.
 [15] OV L 264, 8.10.2009., 12. lpp.
 [16] OV L 122, 16.5.2009., 6. lpp.
 [17] OV L 218, 13.8.2008., 82. lpp.
 [18] OV L 134, 30.4.2004.,
 1. lpp.
 [19] OV L 134, 30.4.2004.,
 114. lpp.
 [20] OV L 260, 3.10.2009.,
 20. lpp.
 [21] OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.
 [22] OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
 [23] OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp.
 [24] OV L 310, 9.11.2006., 15. lpp.
 [25] OV L 404, 30.12.2006., 39. lpp.
 [26] OV L 149, 9.6.2007., 1. lpp.
 [27] OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.
 [28] OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.
 [29] OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.
 [30] OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.
 [31] OV L 88, 4.4.2011., 5. lpp.
 [32] ABM — budžeta vadība pa darbības jomām, ABB
 — budžeta līdzekļu sadale pa darbības jomām.
 [33] Informācija
 par pārvaldības veidiem un atsauces uz Finanšu regulu ir atrodamas
 BudgWeb tīmekļa vietnē: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [34] — diferencētās apropriācijas, Nedif. —
 nediferencētās apropriācijas.
 [35] EBTA – Eiropas Brīvās tirdzniecības
 asociācija.
 [36] Kandidātvalstis un attiecīgā
 gadījumā potenciālās kandidātvalstis no
 Rietumbalkāniem.
 [37] Summas, kas norādītas 3.2. iedaļas
 tabulās, jāpielāgo, ievērojot inflāciju, un gala
 rezultātā attiecīgi jākoriģē.
 [38] Gads N ir paredzamais priekšlikuma īstenošanas
 sākuma gads, t. i., 2013. gads.
 [39] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
 programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
 (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
 pētniecība, tiešā pētniecība.
 [40] Rezultāti ir attiecīgie produkti vai pakalpojumi
 (piemēram, finansēto studentu apmaiņu skaits, uzbūvēto
 ceļu garums kilometros). (A) —
 administratīvais atbalsts, (B) — tulkošanas pakalpojumi, (C) —
 faktiskais standartizācijas darbs, (D) — veicināšana un
 publicitāte, tostarp konferences, (E) — citi intelektuāli pakalpojumi.
 [41] Tehniskais un/vai administratīvais atbalsts un ES
 programmu un/vai darbību īstenošanas atbalsta izdevumi
 (kādreizējās „BA” pozīcijas), netiešā
 pētniecība, tiešā pētniecība.
 [42] CA — līgumdarbinieki; INT — pagaidu
 darbinieki, JED — jaunākie eksperti delegācijās, LA —
 vietējie darbinieki; SNE — valstu norīkotie eksperti.