text:
20.8.2014
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 245/9
 AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 2/2014
 2014 m. rugpjūčio 5 d.
 kuriuo skiriami Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) vykdomosios valdybos nariai
 (2014/534/ES)
 AKR IR ES AMBASADORIŲ KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą, pasirašytą 2000 m. birželio 23 d. Kotonu (1), pirmą kartą iš dalies pakeistą 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge (2), o antrą kartą – 2010 m. birželio 22 d. Uagadugu (3), ypač į jo III priedo 2 straipsnio 6 dalį,
 atsižvelgdamas į 2005 m. liepos 20 d. AKR ir EB ambasadorių komiteto sprendimą Nr. 8/2005 dėl Įmonių plėtojimo centro statuto ir darbo tvarkos taisyklių (4), ypač į jo 9 straipsnio 1 dalį,
 kadangi:
 (1)
 AKR ir EB ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 8/2005 priimto Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) statuto ir darbo tvarkos taisyklių 9 straipsnyje nustatyta, kad vykdomosios valdybos narius skiria ambasadorių komitetas ne ilgesniam kaip penkerių metų laikotarpiui;
 (2)
 Įmonių plėtojimo centro vykdomosios valdybos trijų ES atstovaujančių narių, paskirtų AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 3/2013 (5), kadencija, kuri buvo pratęsta AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimu Nr. 1/2014 (6), baigsis 2014 m. rugsėjo 6 d.,
 NUSPRENDĖ:
 1 straipsnis
 Nedarant poveikio vėlesniems sprendimams, kuriuos Komitetui gali tekti priimti atsižvelgiant į jo prerogatyvas, Įmonių plėtojimo centro vykdomosios valdybos nariais skiriami:
 —
 Jacek ADAMSKI,
 —
 Martin BENKO,
 —
 Nicole BOLLEN,
 —
 John Atkins ARUHURI,
 —
 Maria MACHAILO-ELLIS,
 —
 Félix MOUKO,
 kurių kadencija baigiasi 2018 m. rugsėjo 6 d. arba uždarius Centrą, atsižvelgiant į tai, kuri data ankstesnė.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną. Jis bet kuriuo metu gali būti patikslintas atsižvelgiant į Centro padėtį.
 Priimta Briuselyje 2014 m. rugpjūčio 5 d.
 AKR ir ES ambasadorių komiteto vardu
 Pirmininkas
 D. B. KAMALA
 (1) OL L 317, 2000 12 15, p. 3.
 (2) Susitarimas, iš dalies keičiantis 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytą Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimą (OL L 209, 2005 8 11, p. 27).
 (3) Susitarimas, kuriuo antrą kartą iš dalies keičiamas 2000 m. birželio 23 d. Kotonu pasirašytas ir 2005 m. birželio 25 d. Liuksemburge pirmą kartą iš dalies pakeistas Afrikos, Karibų jūros bei Ramiojo vandenyno grupės valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių partnerystės susitarimas (OL L 287, 2010 11 4, p. 3).
 (4) OL L 66, 2006 3 8, p. 16.
 (5) 2013 m. liepos 30 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 3/2013, kuriuo skiriami Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) vykdomosios valdybos nariai (OL L 263, 2013 10 5, p. 18).
 (6) 2014 m. vasario 7 d. AKR ir ES ambasadorių komiteto sprendimas Nr. 1/2014, kuriuo skiriami Įmonių plėtojimo centro (ĮPC) vykdomosios valdybos nariai (OL L 67, 2014 3 7, p. 7).


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.4.2009
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 82/30
 Recurso interposto em 26 de Janeiro de 2009 — República Portuguesa/Comissão
 (Processo T-33/09)
 (2009/C 82/53)
 Língua do processo: português
 Partes
 Recorrente: República Portuguesa (representantes: L. Inez Fernandes e J. A. de Oliveira, agentes)
 Recorrida: Comissão das Comunidades Europeias
 Pedidos da recorrente
 —
 a título principal, anular a Decisão C(2008) 7419, de 25 de Novembro de 2008, mediante a qual a Comissão exigiu à República Portuguesa o pagamento da sanção pecuniária compulsória em que esta última foi condenada por acórdão do Tribunal de Justiça, no processo C-70/06, com efeitos a 10 de Janeiro de 2008;
 —
 a título subsidiário, anular a referida decisão na parte em que os seus efeitos ultrapassam a data de 29 de Janeiro de 2008;
 —
 condenar a Comissão das Comunidades Europeias na totalidade das despesas ou, caso o Tribunal de Justiça se limite a reduzir o montante da sanção pecuniária, condenar cada uma das partes a suportar as suas próprias despesas.
 Fundamentos e principais argumentos
 A recorrente vem pedir a anulação da decisão recorrida, nos termos do artigo 230.o CE, com fundamento em violação do Tratado CE ou de normas jurídicas relativas à aplicação deste por parte da Comissão.
 Com efeito, ao exigir à recorrente o pagamento correspondente à sanção pecuniária compulsória diária em que foi condenada pelo Tribunal de Justiça no processo C-70/06 relativamente ao período compreendido entre 10 de Janeiro e 17 de Julho de 2008, quando a recorrente já tinha dado integral cumprimento à obrigação de transpor a Directiva 89/665 (1), a Comissão violou o Tratado CE ou normas jurídicas relativas à aplicação deste.
 Quando o Tribunal de Justiça proferiu, em 10 de Janeiro de 2008, o seu acórdão no processo C-70/06, que condena a recorrente ao pagamento de uma sanção pecuniária compulsória por cada dia de atraso na adopção das medidas necessárias para dar cumprimento ao seu acórdão de 14 de Outubro de 2004, Comissão/Portugal, no processo C-275/03, medidas essas que consistiam na revogação do Decreto-Lei n.o 48051, de 21 de Novembro de 1967, que subordina a indemnização das pessoas lesadas em consequência da violação do direito comunitário em matéria de contratos de direito público ou das normas nacionais que o transpõem à prova da existência de culpa ou dolo, já a República Portuguesa tinha aprovado a Lei n.o 67/2007, que revoga o referido decreto-lei e aprova o novo regime de responsabilidade civil extracontratual do Estado e demais entidades públicas, e procedido à sua publicação no Diário da República 1.a Série, n.o 251, em 31 de Dezembro de 2007. Esta lei entrou em vigor trinta dias depois da sua publicação, ou seja, em 30 de Janeiro de 2008.
 Em 4 de Janeiro de 2008, a recorrente informou desse facto o Tribunal de Justiça e requereu a junção de uma cópia da referida lei aos autos do processo C-70/06. Todavia, dado o avançado estado do processo, o Tribunal de Justiça já não pôde ter em consideração tal facto e proferiu o seu acórdão, em 10 de Janeiro de 2008.
 Por conseguinte, a recorrente considera que o pedido de pagamento da sanção pecuniária compulsória só pode abranger o período até 9 de Janeiro de 2008 ou, na pior das hipóteses, atendendo a que a data da entrada em vigor da Lei n.o 67/2007 não coincide com a da sua publicação, até 29 de Janeiro de 2008. O pedido da Comissão é, portanto, completamente infundado na parte em que respeita a períodos posteriores.
 (1) Directiva 89/665/CE do Conselho de 21 de Dezembro de 1989, que coordena as disposições legislativas, regulamentares e administrativas relativas à aplicação dos processos de recurso em matéria de adjudicação dos contratos de direito público de obras e de fornecimentos (JO L 395, p. 33).


type: contracts

text:
 23.2.2006
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 53/42
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 n. 145/2005
 del 2 dicembre 2005
 che modifica l'allegato II (Regolamentazioni tecniche, norme, prove e certificazioni) dell'accordo SEE
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, modificato dal protocollo che adegua l'accordo sullo Spazio economico europeo (di seguito «l'accordo»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 L'allegato II dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 79/2005 (1).
 (2)
 Occorre integrare nell'accordo la direttiva 2005/20/CE del Parlamento europeo e del Consiglio, del 9 marzo 2005, che modifica la direttiva 94/62/CE sugli imballaggi e i rifiuti di imballaggio (2),
 DECIDE:
 Articolo 1
 Al punto 7 (direttiva 94/62/CEE del Parlamento europeo e del Consiglio) del capitolo XVII dell'allegato II dell'accordo, viene aggiunto il seguente trattino:
 «—
 32005 L 0020: direttiva 2005/20/CE del Parlamento e del Consiglio (GU L 70 del 16.3.2005, pag. 17).»
 Articolo 2
 I testi della direttiva 2005/20/CE nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 3 dicembre 2005, a condizione che tutte le notificazioni previste dall'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo siano pervenute al Comitato misto SEE (3).
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 2 dicembre 2005.
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 SAS Principe Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) GU L 268 del 13.10.2005, pag. 10.
 (2) GU L 70 del 16.3.2005, pag. 17.
 (3) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.


text:
15.9.2005
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 239/1
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS Nr. 44/2005
 2005 m. balandžio 29 d.
 iš dalies keičiantis EEE susitarimo I priedą (Veterinarijos ir fitosanitarijos reikalai)
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – Susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 Susitarimo I priedas buvo iš dalies pakeistas 2005 m. kovo 11 d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 43/2005 (1).
 (2)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. sausio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 136/2004, nustatantis produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Bendrijos pasienio veterinarijos postuose tvarką (2).
 (3)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. vasario 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 82/2004, nustatantis gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, deklaravimo ir veterinarinio patikrinimo dokumentą (3).
 (4)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimas 2004/253/EB, nustatantis pereinamojo laikotarpio priemones, kurias Vengrija turi taikyti į Vengriją iš Rumunijos įvežamų gyvų gyvūnų veterinariniams patikrinimams (4).
 (5)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. kovo 18 d. Komisijos sprendimas 2004/273/EB, adaptuojantis Sprendimą 2001/881/EB, papildant pasienio kontrolės postų sąrašą ir išbraukiant iš jo informaciją dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo (5).
 (6)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. kovo 26 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 585/2004, iš dalies pakeičiantis Reglamentą (EB) Nr. 282/2004, nustatantį gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, deklaravimo ir veterinarinės patikros dokumentą (6).
 (7)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. kovo 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 599/2004 dėl Bendrijos vidaus prekybos gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais suderinto sertifikato pavyzdžio ir patikrinimo ataskaitos patvirtinimo (7).
 (8)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB dėl Traces sistemos įdiegimo ir iš dalies keičiantis Sprendimą 92/486/EEB (8).
 (9)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. balandžio 26 d. Komisijos sprendimas 2004/408/EB, iš dalies keičiantis Sprendimus 2001/881/EB ir 2002/459/EB dėl pasienio kontrolės postų sąrašo keitimo ir tolesnių papildymų (9) su pataisymais, padarytais OL L 208, 2004 6 10, p. 17.
 (10)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimas 2004/469/EB, iš dalies keičiantis Sprendimą 2001/881/EB, nustatantį pasienio kontrolės postų sąrašą dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo (10) su pataisymais, padarytais OL L 212, 2004 6 12, p. 7.
 (11)
 Į Susitarimą turi būti įtrauktas 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimas 2004/477/EB, pritaikantis Sprendimą 2002/459/EB dėl Traces kompiuterių tinklo vienetų sąrašo papildymo dėl Čekijos Respublikos, Estijos, Kipro, Latvijos, Lietuvos, Vengrijos, Maltos, Lenkijos, Slovėnijos ir Slovakijos stojimo (11) su pataisymais, padarytais OL L 212, 2004 6 12, p. 53.
 (12)
 Šis sprendimas netaikomas Lichtenšteinui,
 NUSPRENDĖ:
 1 straipsnis
 Susitarimo I priedo I skyriaus 1.2 dalis iš dalies keičiama taip, kaip nurodyta šio sprendimo priede.
 2 straipsnis
 Reglamentų (EB) Nr. 136/2004, 282/2004, 585/2004, 599/2004 ir Sprendimų 2004/253/EB, 2004/273/EB, 2004/292/EB, 2004/408/EB su pataisymais, padarytais OL L 208, 2004.6.10, p. 17, 2004/469/EB su pataisymais, padarytais OL L 212, 2004.6.12, p. 7, ir 2004/477/EB su pataisymais, padarytais OL L 212, 2004.6.12, p. 53, tekstai islandų ir norvegų kalbomis, kurie turi būti paskelbti Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede, yra autentiški.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2005 m. balandžio 30 d., jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (12).
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje, 2005 m. balandžio 29 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Pirmininkas
 Richard WRIGHT
 (1) OL L 198, 2005 7 28, p. 45.
 (2) OL L 21, 2004 1 28, p. 11.
 (3) OL L 49, 2004 2 19, p. 11.
 (4) OL L 79, 2004 3 17, p. 47.
 (5) OL L 86, 2004 3 24, p. 21.
 (6) OL L 91, 2004 3 30, p. 17.
 (7) OL L 94, 2004 3 31, p. 44.
 (8) OL L 94, 2004 3 31, p. 63.
 (9) OL L 151, 2004 4 30, p. 21.
 (10) OL L 160, 2004 4 30, p. 7.
 (11) OL L 160, 2004 4 30, p. 86.
 (12) Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.
 PRIEDAS
 Susitarimo I priedo I skyriaus 1.2 dalis iš dalies keičiama kaip nurodyta toliau:
 1.
 39 punktas (Komisijos sprendimas 2001/881/EB) papildomas šiuo tekstu:
 „—
 32004 D 0273: 2004 m. kovo 18 d. Komisijos sprendimas 2004/273/EB (OL L 86, 2004 3 24, p. 21),
 —
 32004 D 0408: 2004 m. balandžio 26 d. Komisijos sprendimas 2004/408/EB (OL L 151, 2004 4 30, p. 21) su pataisymais, padarytais OL L 208, 2004 6 10, p. 17,
 —
 32004 D 0469: 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimas 2004/469/EB (OL L 160, 2004 4 30, p. 7) su pataisymais, padarytais OL L 212, 2004 6 12, p. 7.“
 2.
 46 punkte (Komisijos sprendimas 2002/459/EB) papildomai įrašomos šios įtraukos:
 „—
 32004 D 0408: 2004 m. balandžio 26 d. Komisijos sprendimas 2004/408/EB (OL L 151, 2004 4 30, p. 21) su pataisymais, padarytais OL L 208, 2004 6 10, p. 17,
 —
 32004 D 0477: 2004 m. balandžio 29 d. Komisijos sprendimas 2004/477/EB (OL L 160, 2004 4 30, p. 86) su pataisymais, padarytais OL L 212, 2004 6 12, p. 53.“
 3.
 Po 114 punkto (Komisijos sprendimas 2003/630/EB) įterpiami šie punktai:
 „115.
 32004 R 0136: 2004 m. sausio 22 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 136/2004, nustatantis produktų, importuojamų iš trečiųjų šalių, veterinarinių patikrinimų Bendrijos pasienio veterinarijos postuose tvarką (OL L 21, 2004 1 28, p. 11).
 Šis aktas taip pat yra taikomas Islandijai įžanginės dalies 2 dalyje nurodytų specialių teisės aktų reglamentuojamose srityse.
 Šio reglamento nuostatos šio Susitarimo tikslais adaptuojamos taip:
 8 straipsnio 4 dalyje po žodžio „Suomija“ įrašomi žodžiai „Islandija, Norvegija“.
 116.
 32004 D 0253: 2004 m. kovo 10 d. Komisijos sprendimas 2004/253/EB, nustatantis pereinamojo laikotarpio priemones, kurias Vengrija turi taikyti į Vengriją iš Rumunijos įvežamų gyvų gyvūnų veterinariniams patikrinimams (OL L 79, 2004 3 17, p. 47).
 Šis aktas taip pat yra taikomas Islandijai įžanginės dalies 2 dalyje nurodytų specialių teisės aktų reglamentuojamose srityse.
 117.
 32004 R 0282: 2004 m. vasario 18 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 282/2004, nustatantis gyvūnų, įvežamų į Bendriją iš trečiųjų šalių, deklaravimo ir veterinarinės patikros dokumentą (OL L 49, 2004 2 19, p. 11) su pakeitimais, padarytais:
 —
 32004 R 0585: 2004 m. kovo 26 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 585/2004 (OL L 91, 2004 3 30, p. 17).
 Šis aktas taip pat yra taikomas Islandijai įžanginės dalies 2 dalyje nurodytų specialių teisės aktų reglamentuojamose srityse.
 118.
 32004 D 0292: 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB dėl Traces sistemos įdiegimo, ir iš dalies keičiantis Sprendimą 92/486/EEB (OL L 94, 2004 3 31, p. 63).
 Šis aktas taip pat yra taikomas Islandijai įžanginės dalies 2 dalyje nurodytų specialių teisės aktų reglamentuojamose srityse.
 119.
 32004 R 0599: 2004 m. kovo 30 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 599/2004 dėl Bendrijos vidaus prekybos gyvūnais ir gyvūninės kilmės produktais suderinto sertifikato pavyzdžio ir patikrinimo ataskaitos patvirtinimo (OL L 94, 2004 3 31, p. 44).
 Šis aktas taip pat yra taikomas Islandijai įžanginės dalies 2 dalyje nurodytų specialių teisės aktų reglamentuojamose srityse.“
 4.
 14 punkto (Komisijos sprendimas 92/527/EEB) tekstas išbraukiamas.
 5.
 16 punkto (Komisijos sprendimas 93/13/EEB) tekstas išbraukiamas.
 6.
 12 punktas (Komisijos sprendimas 92/486/EB) papildomas šiuo tekstu:
 „—
 32004 D 0292: 2004 m. kovo 30 d. Komisijos sprendimas 2004/292/EB (OL L 94, 2004 3 31, p. 63).“


text:
 30.11.2006
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 333/30
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L'EEE
 N
 o 112/2006
 du 22 septembre 2006
 modifiant l'annexe II (réglementations techniques, normes, essais et certification) de l'accord EEE
 LE COMITÉ MIXTE DE L'EEE,
 vu l'accord sur l'Espace économique européen, modifié par le protocole portant adaptation de cet accord, ci-après dénommé «l'accord», et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 L'annexe II de l'accord a été modifiée par la décision du Comité mixte de l'EEE no 79/2006 du 7 juillet 2006 (1).
 (2)
 La directive 2006/9/CE de la Commission du 23 janvier 2006 modifiant la directive 90/642/CEE du Conseil relative aux teneurs maximales en résidus qui y sont fixées pour le diquat (2) doit être intégrée dans l'accord.
 (3)
 La directive 2006/30/CE de la Commission du 13 mars 2006 modifiant les annexes des directives 86/362/CEE, 86/363/CEE et 90/642/CEE du Conseil en ce qui concerne les teneurs maximales en résidus pour le groupe bénomyl (3) doit être intégrée dans l'accord.
 (4)
 La directive 2006/33/CE de la Commission du 20 mars 2006 modifiant la directive 95/45/CE en ce qui concerne le jaune orangé S (E 110) et le dioxyde de titane (E 171) (4) doit être intégrée dans l'accord.
 (5)
 La directive 2006/34/CE de la Commission du 21 mars 2006 modifiant l'annexe de la directive 2001/15/CE afin d'y inscrire certaines substances (5) doit être intégrée dans l'accord.
 (6)
 La décision 2006/252/CE de la Commission du 27 mars 2006 modifiant la décision 1999/217/CE en ce qui concerne le répertoire des substances aromatisantes utilisées dans ou sur les denrées alimentaires (6) doit être intégrée dans l'accord.
 (7)
 La directive 2006/37/CE de la Commission du 30 mars 2006 modifiant l'annexe II de la directive 2002/46/CE du Parlement européen et du Conseil afin d'y inscrire certaines substances (7) doit être intégrée dans l'accord,
 DÉCIDE:
 Article premier
 Le chapitre XII de l'annexe II de l'accord est modifié par le texte de l'annexe de la présente décision.
 Article 2
 Les textes des directives 2006/9/CE, 2006/30/CE, 2006/33/CE, 2006/34/CE, 2006/37/CE et de la décision 2006/252/CE en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 23 septembre 2006, pour autant que toutes les notifications prévues à l'article 103, paragraphe 1, de l'accord aient été faites au Comité mixte de l'EEE (8).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 22 septembre 2006.
 Par le Comité mixte de l'EEE
 Le Président
 Oda Helen SLETNES
 (1) JO L 289 du 19.10.2006, p. 10.
 (2) JO L 22 du 26.1.2006, p. 24.
 (3) JO L 75 du 14.3.2006, p. 7.
 (4) JO L 82 du 21.3.2006, p. 10.
 (5) JO L 83 du 22.3.2006, p. 14.
 (6) JO L 91 du 29.3.2006, p. 48.
 (7) JO L 94 du 1.4.2006, p. 32.
 (8) Pas d'obligations constitutionnelles signalées
 ANNEXE
 Le chapitre XII de l'annexe II de l'accord est modifié comme suit:
 1.
 Le tiret suivant est ajouté aux points 38 (directive 86/362/CEE du Conseil) et 39 (directive 86/363/CEE du Conseil):
 «—
 32006 L 0030: directive 2006/30/CE de la Commission du 13 mars 2006 (JO L 75 du 14.3.2006, p. 7).»
 2.
 Le tiret suivant est ajouté au point 46b (directive 95/45/CE de la Commission):
 «—
 32006 L 0033: directive 2006/33/CE de la Commission du 20 mars 2006 (JO L 82 du 21.3.2006, p. 10).»
 3.
 Les tirets suivants sont ajoutés au point 54 (directive 90/642/CEE du Conseil):
 «—
 32006 L 0009: directive 2006/9/CE de la Commission du 23 janvier 2006 (JO L 22 du 26.1.2006, p. 24),
 —
 32006 L 0030: directive 2006/30/CE de la Commission du 13 mars 2006 (JO L 75 du 14.3.2006, p. 7).»
 4.
 Le tiret suivant est ajouté au point 54v (décision 1999/217/CE de la Commission):
 «—
 32006 D 0252: décision 2006/252/CE de la Commission du 27 mars 2006 (JO L 91 du 29.3.2006, p. 48).»
 5.
 Le tiret suivant est ajouté au point 54zi (directive 2001/15/CE de la Commission):
 «—
 32006 L 0034: directive 2006/34/CE de la Commission du 21 mars 2006 (JO L 83 du 22.3.2006, p. 14).»
 6.
 La disposition suivante est ajoutée au point 54zzi (directive 2002/46/CE du Parlement européen et du Conseil):
 «, modifiée par:
 —
 32006 L 0037: directive 2006/37/CE de la Commission du 30 mars 2006 (JO L 94 du 1.4.2006, p. 32).»


type: legislation

text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 13.12.2018
 COM(2018) 825 final
 2018/0417(CNS)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se mění rozhodnutí č. 940/2014/EU, pokud jde o produkty, jež mohou využít osvobození nebo snížení tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně)
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 Ustanovení Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) platí pro nejvzdálenější regiony Unie. Nejvzdálenější francouzské regiony jsou však vyňaty z územní působnosti směrnic o DPH a spotřební dani.
 Ustanovení SFEU, a zejména její článek 110, v zásadě v nejvzdálenějších francouzských regionech nepovolují žádné rozdíly ve zdanění místních produktů a produktů pocházejících z metropolitní Francie, ostatních členských států nebo třetích zemí. Podle článku 349 SFEU však lze pro tyto regiony zavést konkrétní opatření z důvodu trvalého znevýhodnění, které má dopad na jejich sociální a hospodářskou situaci. Tato opatření se týkají různých politik, mezi něž patří i politika fiskální.
 Daň „octroi de mer“ (přístavní daň) je nepřímá daň platná pouze v nejvzdálenějších francouzských regionech, kterými jsou Martinik, Guadeloupe, Francouzská Guyana, Réunion a Mayotte. Tato daň se vztahuje jak na dovozy zboží, ať už je jeho původ jakýkoli, tak na dodávky zboží za úplatu osobami, které provádějí výrobní činnosti. Uplatňuje se v podstatě stejným způsobem na produkty z místní produkce i na dovážené produkty.
 Rozhodnutí Rady č. 940/2014/EU ze dne 17. prosince 2014 nicméně povoluje Francii do 31. prosince 2020 uplatňovat osvobození od tzv.„octroi de mer“ (přístavní daně) nebo její snížení u některých produktů, které pocházejí z místní produkce. Seznam produktů, pro které platí výše uvedené osvobození od daně nebo její snížení, je uveden v příloze uvedeného rozhodnutí. Rozdíl ve výši daně mezi místními a ostatními produkty nesmí podle druhu produktu překročit 10, 20 nebo 30 procentních bodů. V části A přílohy jsou uvedeny produkty, u nichž nesmí být rozdíl ve zdanění vyšší než 10 procentních bodů, v části B jsou produkty, u nichž nesmí být rozdíl ve zdanění vyšší než 20 procentních bodů, a v části C jsou produkty, u nichž nesmí být rozdíl ve zdanění vyšší než 30 procentních bodů.
 V rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 jsou vyloženy důvody, jež vedly k přijetí zvláštních opatření: odlehlost, závislost na surovinách a energii, povinnost vytvářet větší zásoby, malý rozsah místního trhu v kombinaci s málo rozvinutou exportní činností atd. Všechna tato znevýhodnění se projevují zvýšením produkčních nákladů, a tedy i pořizovací ceny produktů z místní produkce, které by bez konkrétních opatření byly méně konkurenceschopné v porovnání s produkty odjinud, a to i při zohlednění nákladů na dopravu do nejvzdálenějších francouzských regionů. Tato skutečnost by ztížila zachování místní produkce. Konkrétní opatření obsažená v rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 jsou tedy zaměřena na posílení místního průmyslu.
 Článek 3 rozhodnutí Rady ze dne 17. prosince 2014 stanoví, že francouzské orgány předloží Komisi do 31. prosince 2017 zprávu o uplatňování režimu zdanění stanoveného tímto rozhodnutím, aby se ověřilo, jaký měla přijatá opatření dopad a jaký byl jejich přínos pro podporu nebo zachování místních hospodářských činností, přičemž se vezmou v úvahu znevýhodnění postihující nejvzdálenější regiony. Na základě této zprávy Komise předloží Radě zprávu obsahující úplnou analýzu hospodářských a sociálních aspektů a případně předloží návrh na změnu ustanovení rozhodnutí č. 940/2014/EU.
 Francouzské orgány zaslaly tuto zprávu Komisi dne 12. února 2018. Konkrétní hodnoticí zprávy za každý nejvzdálenější francouzský region s žádostmi o změnu seznamu produktů, které mohou být předmětem diferencovaného zdanění, byly předány dne 15. března 2018 za Guyanu, Martinik a Guadeloupe, dne 4. června 2018 za Réunion, a bez žádosti ohledně aktualizace seznamu, dne 28. srpna 2018, pokud jde o Mayotte. Doplňující žádost ohledně zařazení nového produktu byla podána dne 26. října 2018.
 Žádosti o aktualizaci seznamů předané francouzskými orgány obsahují převážně žádosti o zařazení nových produktů do seznamů (50), ale také žádosti o překvalifikování produktů na seznamu, které umožní vyšší rozdíl ve zdanění (28), a žádosti o rozšíření kategorie uvedených produktů (7), jakož i několik žádostí o aktualizaci kódů (9 produktů u Guyany). Jejich cílem je obnovit konkurenceschopnost podniků tím, že se bude kompenzovat část výrobních dodatečných nákladů, které zatěžují místní produkci.
 Zpráva Komise stanovená v článku 3 rozhodnutí č. 940/2014/EU analyzuje hospodářské a sociální aspekty uplatňování daňového režimu „octroi de mer“ od vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost a navrhuje žádosti o aktualizaci seznamů francouzských orgánů vyhovět.
 U některých místních výrob totiž pokles cen, či dokonce cenový kolaps, útočné obchodní operace v oblasti cen, obtíže ve stavebnictví, klesající podíl na trhu nebo/a zvýšené výrobní dodatečné náklady ohrožují udržitelnost činností a pracovních míst.
 Navíc je rozvoj nových výrob omezen, či dokonce ohrožen existencí výrobních dodatečných nákladů, které podrývají jejich konkurenceschopnost vůči nízkonákladovým výrobkům dováženým z metropolitní Francie nebo z Asie.
 Tyto okolnosti vyžadují zavedení rozdílu ve zdanění, či dokonce jeho zvýšení u dotyčné místní produkce, která má pro dané regiony prvořadý význam.
 Tato zpráva byla dnešního dne předložena Radě. Je k ní připojen i návrh Rady.
 Účelem tohoto návrhu je přizpůsobit seznam produktů, které mohou využívat rozdílu ve zdanění, ekonomickým změnám, jež nastaly od přijetí rozhodnutí č. 940/2014/EU.
 1.SOUVISLOSTI NÁVRHU
 •Odůvodnění a cíle návrhu
 Dne 15. března 2018 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh technické změny rozhodnutí č. 940/2014/EU Rady ze dne 17. prosince 2014. K žádosti byly připojeny zprávy odůvodňující požadované změny. Na základě těchto zpráv předložila Komise dnešního dne Radě zprávu obsahující analýzu hospodářských a sociálních aspektů uplatňování daňového režimu „octroi de mer“ a zdůvodnila nutnost změny rozhodnutí č. 940/2014/EU.
 •Soulad s platnými předpisy v této oblasti politiky
 Tato iniciativa odpovídá prioritám určeným politickými směrnicemi, které byly upřesněny v článku 349 SFEU. Tento článek uznává, že strukturální sociální a hospodářská situace nejvzdálenějších regionů, kam patří Guadeloupe, Francouzská Guyana, Martinik, Réunion a Mayotte, je prohlubována jejich odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů, přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj. V důsledku toho výše uvedený článek 349 stanoví, že Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem přijímá konkrétní opatření zaměřená zejména na vytvoření podmínek pro uplatnění Smluv v těchto regionech, včetně společných politik. Cílem změny seznamů produktů, které využívají rozdílu ve zdanění, je podpořit a zachovat určité produkty místní výroby, které jsou především ohroženy, a tedy podpořit zaměstnanost v zámořských departmentech. Tato změna prohlubuje jednotný trh a obnovuje konkurenceschopnost produktů z místní produkce tím, že kompenzuje nevýhody jejich zeměpisné a hospodářské situace.
 •Soulad s ostatními politikami Unie
 Na základě čl. 349 třetího pododstavce SFEU Rada přijme opatření s ohledem na zvláštní charakter a omezení nejvzdálenějších regionů, aniž by narušila integritu a soudržnost právního řádu Unie, který zahrnuje také vnitřní trh a společné politiky. Rozhodnutí č. 940/2014/EU a parametry, na nichž se zakládá, jsou považovány za soudržné s ostatními politikami Unie. Tato iniciativa odpovídá změně vymezené v příloze rozhodnutí č. 940/2014/EU. Ostatní parametry rozhodnutí č. 940/2014/EU zůstávají nezměněny. Za těchto podmínek změna seznamu produktů, které mohou využívat rozdílu ve zdanění, nemůže mít dopad na soudržnost rozhodnutí č. 940/2014/EU s ostatními politikami Unie.
 2.PRÁVNÍ ZÁKLAD, SUBSIDIARITA A PROPORCIONALITA
 •Právní základ
 Článek 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU).
 •Subsidiarita (v případě nevýlučné pravomoci)
 Pouze Rada může na základě článku 349 Smlouvy o fungování EU přijmout konkrétní opatření ve prospěch nejvzdálenějších regionů, aby bylo možno přizpůsobit použití smluv pro tyto regiony, včetně společných politik, z důvodu trvalého znevýhodnění ohrožujícího hospodářskou a sociální situaci nejvzdálenějších regionů.
 Návrh je tedy v souladu se zásadou subsidiarity.
 •Přiměřenost
 Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů:
 Týká se pouze produktů, u kterých se zařazení do seznamu produktů nebo změna v seznamu produktů jeví jako odůvodněné.
 Zároveň je nejvyšší navrhovaný rozdíl ve zdanění u každého produktu, který je předmětem tohoto návrhu, omezen na nezbytnou míru se zřetelem k dodatečným nákladům, které nese dotčená místní produkce. Daňové zatížení produktů dovážených do zámořských francouzských regionů a departementů tak nepřekračuje míru nezbytnou pro vyrovnání, vzhledem k těmto produktům, nižší konkurenceschopnosti produktů z místní produkce.
 V právním rámci rozhodnutí č. 940/2014/EU je jediným prostředkem k zavedení a změně rozdílu ve zdanění uplatňovaného na místní produkty změna stávajícího rozhodnutí. Má za cíl změnu rozhodnutí č. 940/2014/EU.
 •Volba nástroje
 Navržený nástroj: rozhodnutí Rady.
 Jiné nástroje by nebyly přiměřené.
 Text, který je předmětem změny, je sám o sobě rozhodnutím Rady, přijatým na stejném právním základě (článek 349 SFEU).
 3.VÝSLEDKY HODNOCENÍ EX-POST, KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 •Následná hodnocení / kontroly účelnosti platných právních předpisů
 A. Z čl. 349 prvního pododstavce SFEU podle výkladu Soudního dvora Evropské unie ve spojených věcech C-132/14 až C-136/14
 1
 vyplývá, že „konkrétní opatření“, kterých se týká, jsou přijímána „s ohledem“ na „strukturální sociální a hospodářskou situaci“ nejvzdálenějších regionů, která „je prohlubována“ určitými faktory, „přičemž neměnnost a spolupůsobení těchto faktorů vážným způsobem ohrožuje jejich rozvoj“. Uvedené faktory jsou tak v čl. 349 prvním pododstavci SFEU uvedeny jako skutečnosti ztěžující strukturální sociální a hospodářskou situaci nejvzdálenějších regionů, které Rada musí podle čl. 349 třetího pododstavce SFEU při přijímání konkrétních opatření zohlednit. Na základě pohledu popsaného Soudním dvorem výše a z důvodu, které jsou vyloženy dále, je Komise toho názoru, že bezprostřední změna seznamu produktů, které mohou využívat rozdílu ve zdanění, je jediné vhodné řešení:
 – Zamýšlené změny umožní reagovat na hospodářské změny, které nastaly od přijetí rozhodnutí č. 940/2014/EU (pokles cen, či dokonce cenový kolaps, útočné obchodní operace v oblasti cen, obtíže ve stavebnictví, klesající podíl na trhu nebo/a zvýšené výrobní náklady) a zabránit tak bezprostřední a pravděpodobně nenapravitelné škodě u některých slabých místních výrobních odvětví.
 Některé nové činnosti rozvíjené v těchto regionech jsou totiž ohroženy silnou konkurencí dovážených produktů s nízkými cenami, zatímco mají zvýšené výrobní dodatečné náklady, které zatěžují jejich konkurenceschopnost.
 – Některé místní produkce čelí zvýšeným výrobním nákladům. Přitom existence dodatečných nákladů nevyrovnaných diferencovaným zdaněním ohrožuje existenci místních podniků, které jsou o to více zranitelnější, protože většina z nich jsou malé a střední podniky (68 % z nich zaměstnává méně než 20 osob).
 – Tato iniciativa je základním opatřením na podporu a zachování místní produkce v nejvzdálenějších francouzských regionech. Režim „octroi de mer“ má přímý dopad na místní podniky. Umožňuje rozvoj nových místních činností navzdory zvýšeným výrobním dodatečným nákladům.
 Je tedy životně důležitý k zachování místní produkce v nejvzdálenějších francouzských regionech, kde je nezaměstnanost, zejména v případě mladých lidí, nejvyšší v Evropě.
 B. Za prvé je nutné upřesnit, že změna seznamu produktů, které mohou být předmětem diferencovaného zdanění, je jedinou volbou k zachování a rozvoji místní produkce v těchto nejvzdálenějších regionech.
 Na druhé straně se jedná o kompenzační opatření s omezenými hospodářskými důsledky. Tato iniciativa se totiž týká pouze obchodů realizovaných v nejvzdálenějších francouzských regionech. Její dopad je tedy geograficky omezen na území, která netvoří součást Společenství ve smyslu směrnic o DPH (2006/112/ES) a spotřební dani (2008/118/ES).
 Kromě toho produkty, u nichž francouzské orgány požádaly o zařazení do seznamů nebo o překlasifikování v seznamech, představují místní produkci, která byla vykázána ve výši 225 milionů EUR za rok 2016, a dovozy jsou o přibližně stejné výši 212 milionů EUR. Kategorie těchto produktů jsou velmi rozmanité.
 Komise ověřila u každého z těchto produktů odůvodnění diferencovaného zdanění a jeho přiměřenosti a ujistila se, že toto diferencované zdanění nemůže narušit celistvost a soudržnost právního řádu Unie, včetně vnitřního trhu a společných politik. Zejména se ujistila o existenci místní produkce, o existenci významných dovozů zboží, které mohou ohrozit zachování místní produkce, a o existenci dodatečných nákladů zvyšujících pořizovací cenu produktů z místní produkce oproti produktům pocházejícím odjinud a narušujícím konkurenceschopnost produktů z místní produkce.
 Pokud jde o všechny tyto produkty, daří se dovozům dobře. V období 2014–2016 zaznamenaly přibližně 5% nárůst.
 Co se týče místních produktů, které zaujímají téměř celý trh, takže podíl „dovezených“ výroků je velmi nízký, ujistila se Komise o bezprostředním a vážném riziku zatěžujícím místní produkci.
 Navíc Komise přikročila k vyhodnocení uplatňování režimu „octroi de mer“ v nejvzdálenějších francouzských regionech v polovině období na základě zpráv předložených francouzskými orgány podle článku 3 rozhodnutí č. 940/2014/EU. Ve své zprávě předložené dnešního dne Radě dospěla Komise k závěru, že režim „octroi de mer“ nemá na hospodářskou soutěž a obchod významný vliv.
 Konečně mimo bezprostřední změnu seznamů bude provedena kompletní revize rozhodnutí, při níž se při obnově úpravy, jež bude zahájena na začátku roku 2019, uplatní nástroje k „lepší právní regulaci“.
 •Konzultace se zúčastněnými stranami
 Viz odstavec výše.
 Navíc v rámci kompletního posouzení rozhodnutí č. 940/2014/EU budou konzultovány všechny zúčastněné strany.
 •Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Posouzení dopadů
 Viz odstavec výše.
 •Účelnost právních předpisů a zjednodušení
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Základní práva
 Nevztahuje se na tento návrh.
 4.ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Evropské unie.
 5.DALŠÍ PRVKY
 •Plány provádění a způsoby monitorování, hodnocení a podávání zpráv
 Bude provedena celková revize rozhodnutí č. 940/2014/EU, při níž se při obnově právní úpravy, jež bude zahájena na začátku roku 2019, uplatní nástroje k „lepší právní regulaci“.
 •Informativní dokumenty (u směrnic)
 Nevztahuje se na tento návrh.
 •Podrobné vysvětlení konkrétních ustanovení návrhu
 Nevztahuje se na tento návrh.
 2018/0417 (CNS)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY,
 kterým se mění rozhodnutí č. 940/2014/EU, pokud jde o produkty, jež mohou využít osvobození nebo snížení tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně)
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu
 2
 ,
 v souladu se zvláštním legislativním postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rozhodnutí Rady č. 940/2014/EU ze dne 17. prosince 2014 o režimu tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) v nejvzdálenějších francouzských regionech povoluje francouzským orgánům uplatnit osvobození od tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně) či její snížení u produktů, které pocházejí z místní produkce a které jsou uvedeny v jeho příloze. Nejvyšší povolená odchylka zdanění je, v závislosti na výrobcích a dotyčném zámořském departementu, 10, 20 nebo 30 procentních bodů.
 (2)Podle čl. 3 odst. 2 rozhodnutí č. 940/2014/EU francouzské orgány zaslaly dne 12. února 2018 Komisi zprávu o uplatňování režimu zdanění stanoveného tímto rozhodnutím. Konkrétní hodnoticí zprávy za každý z nejvzdálenějších francouzských regionů s žádostmi o změnu seznamu produktů, jež mohou být předmětem diferencovaného zdanění, byly předány dne 15. března 2018 za Guyanu, Martinik a Guadeloupe, dne 4. června 2018 za Réunion, a bez žádosti ohledně aktualizace seznamu, dne 28. srpna 2018, pokud jde o Mayotte. Doplňující žádost ohledně zařazení nového produktu byla podána dne 26. října 2018.
 (3)Na základě zprávy francouzských orgánů předložila Komise Radě zprávu stanovenou v čl. 3 odst. 2 druhém pododstavci rozhodnutí č. 940/2014/EU, jakož i návrh na změnu tohoto rozhodnutí. Tyto změny se týkají Martiniku, Guadeloupu, Francouzské Guyany a Réunionu. Spočívají v začlenění nových produktů do seznamu a ve zvýšení povoleného rozdílu u některých produktů.
 (4)Spočívají rovněž, co se týče Guyany, v aktualizaci kódů kombinované nomenklatury, které jsou uvedeny v příloze rozhodnutí č. 940/2014/EU.
 (5)Změna seznamů je odůvodněna v každém případě s ohledem na dodatečné náklady produktů z místní produkce oproti rovnocenným dováženým produktům, které se vyrábějí na území Unie.
 (6)Změny, které je třeba z tohoto hlediska zavést, spočívají většinou v zápisu produktů na seznamy uvedené v příloze rozhodnutí č. 940/2014/EU, přičemž u těchto produktů již existovala místní produkce v roce 2014 a nebyla ohledně nich v roce 2014 podána žádná žádost o zápis do seznamů.
 (7)V Guyaně jsou dotyčnými produkty cement (produkt 2523 29 00) a dřevěný nábytek (produkty 9403 30, 9403 50 00, 9403 60 a 9403 90 30).
 (8)Na Martiniku jsou dotyčnými produkty některé plastové granule (produkt 3907 61 00) a chladírny (produkt 8418 69 00).
 (9)Na Guadeloupu jsou dotyčnými produkty některá masa (produkt 0210 12 19), některé omáčky (produkt 2103 90 90), denaturovaný etylalkohol (produkt 2207 20 00), některá hnojiva (produkty 2833, 2834 a 2836), některé kosmetické produkty (produkty 3303 00 90 a 3304 99 00), některé chladicí kapaliny (produkt 3820 00 00) a papírové a lepenkové krabice a bedny (produkt 4819 10 00).
 (10)Na Réunionu jsou dotyčnými produkty některé tiskoviny (produkt 4911 99), některé hygienické produkty (produkty 4818 20 10 a 4818 20 91), některé náhradní díly dopravních prostředků (produkty 8511 40 00, 8511 50 00 a 8511 90 00), některá provzdušňovací potrubí a jejich příslušenství (produkty 7306 30 80, 7306 61 92 a 7307 99 80), zásobníky solárních ohřívačů vody (produkt 8419 90 85), některá hnojiva (3102 10 90) a některá rajčatová pyré (produkt 2002 90 11).
 (11)V odvětví zemědělství jsou žádosti o zařazení do seznamů nebo o překlasifikování na nich odůvodněny nutností místních producentů diverzifikovat svou produkci, aby mohli lépe čelit klimatickým rizikům. Produkty, které je třeba zapsat na seznamy, jež jsou uvedeny v příloze rozhodnutí č. 940/2014/EU, jsou v případě Martiniku některá zelenina (produkty 0709 30 00, 0709 40 00, 0709 93 90, 0714), avokádo (produkt 0804 40 00), v případě Guadeloupu ananasy (produkt 0804 30) a papriky (produkt 0904 22 00) a v případě Réunionu cibule (produkt 0703 10 19) a česnek (produkt 0703 20 00). Kromě toho je třeba překlasifikovat na seznamu B některou zeleninu (produkt 0706), některé papriky (produkt 0709 60) a ananasy (produkty 0804 30 a 0805), pokud jde o Martinik.
 (12)U některých produktů, které již byly zapsány do seznamů uvedených v příloze rozhodnutí č. 940/2014/EU, je třeba buď rozšířit dotyčný maximální rozdíl na podpoložky kombinované nomenklatury, na něž se v současné době nevztahuje, nebo zvýšit maximální rozdíl.
 (13)U Martiniku je tedy třeba překlasifikovat jogurty (produkt 0403 10), některé produkty pro stavebnictví z umělé hmoty (produkt 3925) ze seznamu B do seznamu C, mraženou zeleninu (produkt 0710), prefabrikované stavby (produkt 9406), některé klenotnické výrobky (produkty 7113 a 7117) a solární ohřívače vody (produkt 8419 19) ze seznamu A do seznamu B.
 (14)U Guadeloupu je třeba zapsat na seznam B veškeré masné přípravky a konzervy (produkt 1602), a už nikoliv jen položku 1602 41 10, veškeré rybí přípravky a konzervy (produkt 1604 20), a už nikoliv jen přípravky a konzervy z lososů (produkt 1604 20 10), a co se týče hnojiv, veškeré položky 3102, 3103, 3104 a 3105, a už nikoliv jen hnojiva podpoložek 3102 90, 3103 90, 3104 20 a 3105 20. Je třeba rovněž překlasifikovat jogurty (produkt 0403 10), některé nealkoholické nápoje (produkty 2202 10 00 a 2202 99 19
 3
 ) a některé stavební materiály (produkty 3925 10 00 a 3925 90 80) ze seznamu B do seznamu C.
 (15)Na Réunionu je třeba překlasifikovat v potravinářském průmyslu třtinový cukr (produkt 1701), konzervovaná rajčata (produkty 2002 10) a některé malířské tmely (produkt 3214 10 90) ze seznamu A do seznamu C, některé konzervované luštěniny (produkty 2005 51 00 a 2005 99 80), některé nátěrové barvy (produkty 3208 a 3209), polyetylénové fólie a pytle (produkty 3920 10 a 3923 21) a některé krabice a kartóny (4819 20 00) ze seznamu B do seznamu C a některá ovocná pyré (2007 99 50) ze seznamu A do seznamu B.
 (16)U Martiniku je třeba rovněž opravit chybu, pokud jde o celní položku zařazenou do seznamu, který se nachází v příloze rozhodnutí č. 940/2014/EU, a nahradit položku 2204 29 položkou 2204 21.
 (17)Rovněž je třeba zapsat do seznamů produkty, které mohou být předmětem diferencovaného zdanění, produkty, u nichž místní produkce v roce 2014 neexistovala, ale jejichž produkce už byla zahájena, nebo produkty, u nichž existují konkrétní projekty pro zahájení produkce v krátké době. V případě Guyany jsou dotčené produkty výsledkem úpravy sítotiskem, jako jsou potištěné vesty (produkt 6110 30 91), potištěné oděvní doplňky pro kojence (produkt 6111 20 90), potištěné pláštěnky (produkt 6201 19 00), potištěné šaty (produkt 6204 42 00), potištěné stolní prádlo (produkt 6302 91 00), potištěné čepice (6505 00 30) a potištěné hrnečky (produkty 6212 00) a „palivové dřevo“ (produkt 4401 12 00). U Guadeloupu se jedná o některá piva (produkt 2203), některé neslazené vody (produkt 2201 10 90) a některé přístroje k filtrování a čištění vody (produkty 8421 21 00). Na Réunionu jsou dotčeny některé hygienické produkty (produkty 4818 90 10).
 (18)Rozhodnutí č. 940/2014/EU by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha rozhodnutí Komise č. 940/2014/EU se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost tři dny po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda
 (1)
 SDEU, 15. prosince 2015, spojené věci C-132/14 až C-136/14, Komise proti Radě Evropské unie, EU:C:2015:813.
 (2)
 Úř. věst. C, , s. .
 (3)
 Tento kód nahrazuje kód 2202 90 10 v důsledku změny celní nomenklatury.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 13.12.2018
 COM(2018) 825 final
 PŘÍLOHA
 návrhu rozhodnutí Rady,
 kterým se mění rozhodnutí č. 940/2014/EU, pokud jde o produkty, jež mohou využít osvobození nebo snížení tzv. „octroi de mer“ (přístavní daně)
 PŘÍLOHA
 Příloha rozhodnutí č. 940/2014/EU se mění takto:
 1.Část A se mění takto:
 a)v bodě 1 se vkládají tyto produkty: „0904 22 00, 2103 90 90, 2207 20 00, 3820 00 00, 4819 10 00“;
 b)v bodě 2 se vkládá produkt „2523 29 00“;
 c)bod 3 se mění takto;
 i) vkládají se tyto produkty: „0709 30 00, 0709 40 00, 0709 93 90, 0804 40 00, 0714, 8418 69 00“;
 ii) vypouštějí se tyto produkty: „0706, 0709 60, 0804 30, 0805, 0710, 7113, 7117, 8419 19, 9406“;
 d)bod 5 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „3102 10 90, 8511 40 00, 8511 50 00, 8511 90 00“;
 ii) vypouštějí se tyto produkty: „ 1701, 2002 10, 2007 99 50, 3214 10 90“.
 2.Část B se mění takto:
 a)bod 1 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „0210 12 19, 0804 30, 16 02, 1604 20, 2201 10 90, 2833, 2834, 2836, 3102, 3103, 3104, 3105, 3303 00 90, 3304 99 00“;
 ii) vypouštějí se tyto produkty: „0403 10, 1602 41 10, 1604 20 10, 2202 10 00, 3102 90, 3103 90, 3104 20, 3105 20, 3925 10 00, 3925 90 80“;
 b)bod 2 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „0303 59, 0305 31 00, 0305 44 90, 0305 52 00, 0305 53 90, 0305 54 90, 0305 59 85, 0305 64 00, 4418 91 00, 4418 99, 6110 30 91, 6111 20 90, 6201 19 00, 6204 42 00, 6302 91 00, 6505 00 30, 6912 00, 94030 30, 9403 50 00, 9403 60, 9403 90 30“;
 ii) vypouští se tento produkt: „0305 59 80“;
 c)bod 3 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „3907 61 00, 0706, 0709 60, 0710, 0804 30, 0805, 7113, 7117, 8419 19, 9406“;
 ii) vypouštějí se tyto produkty: „0403 10, 3925“;
 d)bod 5 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „0703 10 19, 0703 20 00, 2002 90 11, 2007 99 50, 4911 99, 4818 20 10, 4818 20 91, 4818 90 10, 7306 30 80, 7306 61 92, 7307 99 80, 8419 90 85“;
 ii) vypouštějí se tyto produkty: „2005 51 00, 2005 99 80, 3208, 3209, 3920 10, 3923 21, 4819 20 00“.
 3.Část C se mění takto:
 a)v bodě 1 se vkládají tyto produkty: „2203, 8421 21 00, 0403 10, 2202 10 00, 2202 99 19, 3925 10 00, 3925 90 80“;
 b)bod 2 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „4401 12 00, 9406 90 10, 9406 10 00, 9406 90 38“;
 ii) vypouštějí se tyto produkty: „9406 00 11, 9406 00 20, 9406 00 38“;
 c)bod 3 se mění takto:
 i) vkládají se tyto produkty: „0403 10, 3925, 2204 21“;
 ii) vypouští se tento produkt: „2204 29“;
 d)v bodě 5 se vkládají tyto produkty: „1701, 2002 10, 2005 51 00, 2005 99 80, 3208, 3209, 3214 10 90, 3920 10, 3923 21, 4819 20 00“.


type: wikipedia

text:
La cour de la Ferme-Saint-Lazare est une voie du de Paris, en France.
 Situation et accès
 La cour de la Ferme-Saint-Lazare est une voie publique située dans le de Paris. Elle débute au 79, boulevard de Magenta et se termine en impasse au-delà de la cité de Chabrol. Elle dessert la rue Léon-Schwartzenberg et a une branche qui rejoint la rue de Chabrol.
 Origine du nom
 La cour de la Ferme-Saint-Lazare tire son nom du voisinage des anciens enclos et maison Saint-Lazare.
 Historique
 Cette voie a reçu son nom par arrêté municipal du .
 Annexes
 Articles connexes
 Liste des voies du 10e arrondissement de Paris
 Liens externes
 Cour de la Ferme-Saint-Lazare, mairie de Paris
 Références
 Ferme-Saint-Lazare
 Ferme-Saint-Lazare


type: other

text:
Kriminaal maili.ee spam taga Aleksandr Primakov | Virgo Kruve koduleht
 « Valitsuse kaubamärk arvamusfestivalil 12.-13. august 2016
 Karilaid on lahkunud Keskerakonnast »
 Spam kirjade saatmine on Eesti seaduste järgi karistatav ainult siis kui saajaks on eraisik. Firmade postkastidesse saatmist ei karistata. Seda kasutavad ära erasikud ja neile kuuluvad firmad, kes pakuvad reklaami saatmise nimelist teenust aga tegelikult reostavad valimatult Äriregistrist pärinevaid aadresse.
 Praeguseks aastaks on spam jäänud autori postkastis vähemaks, sest nii tellijad on ettevaatlikumad kui ka levitajad on tõenäoliselt oma baasidest eemaldanud aadresse, millele saadetud kirjad jõudsid häbiposti.
 Viimane aktiivsem spam kirjade levitaja on Urmo Valle ehk nime vahetamise järel Urmo Mark. Tema firmadest Calendar OÜ ja Scandinavian Marketing ning Stranmark ja petuskeemidest koos võlgadega on internetis eraldi sissekanded. Ta asutab ilma sissemakseta uusi firmasid, sest käibe varjamise ja maksude tasumata jätmise pärast on eelmised registrist kustutatud(aruannete esitamata jätmine). Tegemist on vähemalt 3 korda kriminaalkorras karistatud isikuga. See sissekanne on teisest kriminaalse teo eest karistatud spami levitajast.
 Internetis tegutseb ta domeeni maili.ee alt, mis on registreeritud eraisikule Aleksandr Primakov. Mitmed tema levitatud kirjad on tulnud domeenidelt, mille omanikuks on Alex Prim. Tegemist on olnud mitmete Venemaa, India ja USA domeenidega. Täpsemalt leiab neid kirju kasutades vastavale sildile linki http://www.veebimees.info/tag/maili-ee-alex-prim
 Maili.ee taga on kriminaalkorras karistatud Aleksandr Primakov
 Tema klientide hulgas olid tuntumatest firmadest Eesti Ekspress, Credit.ee, etreening.ee, Domus Kinnisvara OÜ.
 maili.ee spam hinnakiri
 Firma on kindlasti rohkem väärt kui see sadakond eurot, mis kulub teadmata kontaktidele postitamisele. Sellise teenusega jätate endast sama kahtlase mulje kui need kirjade levitajad.
 Kriminaalkaristatud Aleksandr Primakov – KarS § 385 lg 1 järgi 2 kuud vanglat
 Otsuse tegemise aeg ja koht 14. veebruaril 2012.a. Tallinnas, Liivalaia kohtumajas
 Kriminaalasja number 1-12-566
 Süüdistatav ALEKSANDR PRIMAKOV
 isikukood: 38212190336, Eesti Vabariigi kodanik,
 emakeel vene keel,
 RESOLUTSIOON Juhindudes 248 lg 1 p 5 kohus otsustas:
 1. Tunnistada Aleksandr Primakov (ik. 38212190336) KarS § 385 lg 1 järgi
 kvalifitseeritud kuriteo toimepanemises süüdi ja karistada teda vangistusega
 tähtajaga 2 (kaks) kuud.
 2. KarS § 73 alusel määrata, et Aleksandr Primakov’ile karistuseks mõistetud 2
 (kaks) kuud vangistust ei pöörata täitmisele, kui ta ei pane 3 (kolme) aasta
 pikkuse katseaja jooksul toime uut tahtlikku kuritegu.
 3. Katseaja kulgemist arvestada kohtuotsuse kuulutamise päevast s.o. alates 14.
 veebruarist 2012.a.
 4. Aleksandr Primakov’i suhtes kohaldatud tõkend – elukohast lahkumise keeld –
 tühistada kohtuotsuse jõustumisel.
 5. KrMS § 175 lg 1 p 4, 5 ja 9 ning KrMS § 179 lg 1 p 2 alusel välja mõista
 Aleksandr Primakov’ilt riigituludesse:
 • sundraha summas 435 eurot;
 • kriminaaltoimiku materjalidest kaitsjale koopia tegemise kulud summas 0,45 eurot;
 • kaitsjatasu osutatud õigusabi eest summas 307,03 eurot.
 Võttes aluseks KrMS § 180 lg 3 tasuda Aleksandr Primakov’i poolt
 kriminaalmenetluse kulud ositi 1 (ühe) aasta jooksul arvates kohtuotsuse
 jõustumisest igakuiselt võrdsetes osades.
 Selgitus sellel ajal kehtinud Karistusseadustikust, et millega maili.ee omanik Aleksandr Primakov siis seadust rikkus:
 Allikas riigiteataja.ee/akt/129122011190
 Hetkel talle firmasid ei kuulunud aga kes on temaga kokku puutunud ning teab, milliste firmade kaudu käib arveldamine, siis võib teada anda. Vihje andja jääb avaldamata.
 Virgo Kruve on olnud seadusekuulekas ja tema nime ei leia Karistusregistrist ei kuritegude, süütegude ega väärtegude alt. Ta on selle poolest vähemuse esindaja, sest pärast liiklustrahvide karmistumist (sh parkimine) on karistuse märgi külge saanud üle poole Eesti täiskasvanud inimestest.
 12. august 2016 | Teema: inimesed | Kirjuta kommentaar Arvuti tõlge tekstist mõnes teises keeles


text:
 11.8.2014
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 261/41
 31. mail 2014 esitatud hagi – Yavorskaya versus nõukogu jt
 (Kohtuasi T-405/14)
 2014/C 261/67
 Kohtumenetluse keel: prantsuse
 Pooled
 Hageja: Elena Yavorskaya (Moskva, Venemaa) (esindajad: advokaadid: D. Grisay, C. Hartman ja Y. G. Georgiades)
 Kostjad: Euroopa Liidu Nõukogu, Euroopa Komisjon, Euroopa Keskpank (EKP) ja Eurogroup, keda esindab Euroopa Liidu Nõukogu
 Nõuded
 Hageja palub Üldkohtul:
 —
 tunnistada käesolev Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 340 alusel esitatud lepinguvälise kahju hüvitamise hagi vastuvõetavaks;
 —
 tunnistada hagi põhjendatuks selle alusel, et erinevate Euroopa Liidu institutsioonide poolt Küprose Vabariigile pangakontode arestimise valdkonnas määratud meetmed rikuvad piisavalt selgelt Euroopa Liidu õiguse aluspõhimõtteid, mis annavad õigusi üksikisikutele – see kujutab endast ELTL artikli 340 rikkumist;
 —
 tuvastada, et Euroopa Liidu tegevus on raske ja selge õigusrikkumine, mis põhjustas hagejale kahju, mida võib hinnata vähemalt 3 2 99 855,45 eurole, arvestama seda, et menetluse käigus võib see, eelkõige intressi ja vastavaid kohtukulusid silmas pidades langeda või tõusta;
 —
 mõista eespool nimetatud summa välja Euroopa Liidult;
 —
 mõista Euroopa Liidult välja kohtukulud.
 Väited ja peamised argumendid
 Hageja esitab hagiavalduse põhjenduseks ühe väite, mis käsitleb Euroopa Liidu poolset lepinguvälist rikkumist ning täpsemalt omandiõiguse põhimõtte ja diskrimineerimise keelu põhimõtte rikkumist.
 Euroopa Liidu poolt Küprose Vabariigi suhtes kehtestatud meetmed viisid hageja pangaarve külmutamiseni Laïki Bank’s, ilma et talle oleks makstud õiglast ja eelnevat hüvitist.
 Euroopa Liit rikkus ilmselgelt ja ebamõistlikult hageja omandiõigust ja kuna vaid alla 1 00 000,00 euro suurused hoiused on Laiki Bank’s Euroopa Liidu poolt Küprose ametiasutustele ette nähtud meetmete kohaselt tagatud, siis ka diskrimineerimise keelu põhimõtet.