type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Důležité právní upozornění
 |
 52008PC0121
 Návrh nařízení Rady, kterým se zrušuje vyrovnávací clo z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných DRAMs (dynamické paměti s libovolným přístupem) pocházejících z Korejské republiky a zastavuje řízení /* KOM/2008/0121 konečném znení */
 [pic] | KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ |V Bruselu dne 7.3.2008KOM(2008) 121 v konečném zněníNávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje vyrovnávací clo z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných DRAMs (dynamické paměti s libovolným přístupem) pocházejících z Korejské republiky a zastavuje řízení(předložený Komisí)DŮVODOVÁ ZPRÁVASOUVISLOSTI NÁVRHU |Odůvodnění a cíle návrhu Tento návrh se týká používání nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněného nařízením Rady (ES) č. 461/2004 ze dne 8. března 2004 (dále jen „základní nařízení“) v řízení týkajícím se dovozů některých elektronických mikroobvodů nazývaných dynamické paměti s libovolným přístupem (DRAMs) pocházejících z Korejské republiky. |Obecné souvislosti Tento návrh se předkládá v souvislosti s prováděním základního nařízení a je výsledkem šetření, které proběhlo v souladu s hmotněprávními a procesními požadavky stanovenými v základním nařízení. |Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu Rada nařízením (ES) č. 1480/2003 (Úř. věst. L 212, 22. 8. 2003, s. 1) uložila konečné vyrovnávací clo ve výši 34,8 % z dovozu DRAMs pocházejících z Korejské republiky a vyráběných všemi společnostmi kromě společnosti Samsung Electronics Co., Ltd. Na základě zprávy přijaté Orgánem pro řešení sporů Světové obchodní organizace (WT/DS299/R Evropská společenství – vyrovnávací opatření na čipy dynamické paměti s libovolným přístupem z Koreji, přijatá dne 3. 8 .2005) přijala Rada nařízení (ES) č. 584/2006 (Úř. věst. L 103, 12. 4. 2006, s. 1) za účelem provedení doporučení uvedených ve zprávě a snížení konečného vyrovnávacího cla na 32,9 %. |Soulad s ostatními politikami a cíli Unie Nevztahuje se na tento návrh. |KONZULTACE ZÚčASTNěNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADů |Konzultace zúčastněných stran |Zúčastněné strany dotčené tímto řízením již měly možnost v průběhu šetření v souladu s ustanoveními základního nařízení hájit své zájmy. |Sběr a využití výsledků odborných konzultací |Nebylo třeba využít externích odborných konzultací. |Posouzení dopadů Tento návrh je výsledkem provádění základního nařízení. Základní nařízení nestanoví obecné posouzení dopadů, obsahuje však úplný seznam podmínek, které musí být posouzeny. |PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU |Shrnutí navrhovaných opatření Po obdržení přímých důkazů o dalším subvencování od výrobního odvětví Společenství a žádosti o přezkum od společnosti Hynix Semiconductor Inc., v níž se uvádělo, že platnost napadnutelných subvencí skončila dne 18. března 2006, Komise zahájila částečný prozatímní přezkum z moci úřední týkající se platného vyrovnávacího cla z dovozu DRAMs pocházejících z Korejské republiky. Účelem tohoto přezkumu, který byl omezen na ověření subvencování jednoho korejského vyvážejícího výrobce, a to společnosti Hynix Semiconductor Inc. (dále jen „Hynix“), bylo posoudit potřebu zachování, zrušení nebo změny stávajících opatření. Přezkumné šetření potvrdilo, že společnost Hynix obdržela další subvence. Potvrdilo však rovněž, že subvence vyrovnané v původním šetření a subvence, které společnost obdržela po skončení původního období šetření, přestaly poskytovat výhodu. Navrhuje se proto řízení zastavit a opatření uložená nařízením Rady (ES) č. 1480/2003 ode dne 31. prosince 2007 zrušit. |Právní základ Nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství, naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 461/2004 ze dne 8. března 2004. |Zásada subsidiarity Návrh spadá do výlučné pravomoci Společenství. Zásada subsidiarity se proto neuplatní. |Zásada proporcionality Návrh je v souladu se zásadou proporcionality z těchto důvodů. |Podoba opatření je popsána ve výše uvedeném základním nařízení a neponechává žádný prostor pro rozhodnutí na vnitrostátní úrovni. |Údaje o způsobu, jakým je dosaženo toho, aby finanční a administrativní zátěž Společenství, vlád členských států, regionálních a místních orgánů, hospodářských subjektů a občanů byla co nejmenší a přiměřená cíli návrhu, není třeba uvádět. |Volba nástrojů |Navrhované nástroje: nařízení. |Jiné prostředky by nebyly přiměřené, jelikož základní nařízení nestanoví náhradní možnosti. |ROZPOčTOVÉ DůSLEDKY |Návrh nemá žádné důsledky pro rozpočet Společenství. |1. NávrhNAŘÍZENÍ RADY,kterým se zrušuje vyrovnávací clo z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných DRAMs (dynamické paměti s libovolným přístupem) pocházejících z Korejské republiky a zastavuje řízeníRADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství,s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2026/97 ze dne 6. října 1997 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství[1] (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 19 uvedeného nařízení,s ohledem na návrh předložený Komisí po konzultaci s poradním výborem,vzhledem k těmto důvodům:A. POSTUPI. Stávající opatření(1) Rada nařízením (ES) č. 1480/2003[2] (dále jen „nařízení o konečném clu“) uložila konečné vyrovnávací clo ve výši 34,8 % z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných dynamické paměti s libovolným přístupem (DRAMs) pocházejících z Korejské republiky a vyráběných všemi společnostmi kromě společnosti Samsung Electronics Co., Ltd (dále jen „Samsung“), pro kterou byla stanovena nulová celní sazba. Nařízení o konečném clu předcházelo nařízení Komise (ES) č. 708/2003, kterým se ukládá prozatímní vyrovnávací clo z dovozu DRAMS pocházejících z Korejské republiky[3] (dále jen „nařízení o prozatímním clu“).(2) Na základě zprávy přijaté Orgánem pro řešení sporů Světové obchodní organizace[4] (dále jen „ zpráva odborné skupiny ES-Korea pro DRAMs “) přijala Rada nařízení (ES) č. 584/2006[5] za účelem provedení doporučení uvedených ve zprávě odborné skupiny a snížení konečného vyrovnávacího cla na 32,9 % (dále jen „prováděcí nařízení“).II. Zahájení částečného prozatímního přezkumu z moci úřední(3) Výrobci ve Společenství Micron Europe Ltd a Qimonda AG (původně Infineon Technologies AG) poskytli Komisi přímé důkazy prokazující, že společnost Hynix Semiconductor Inc. (dále jen „Hynix“) v období následujícím po období šetření v rámci původního šetření obdržela dodatečné subvence. Společnost Hynix mimoto předložila žádost o částečný prozatímní přezkum, v níž se uvádělo, že subvence, které byly v původním šetření považovány za napadnutelné, již neexistují.(4) S ohledem na výše uvedená podání se Komise rozhodla postupovat z moci úřední.III. Šetření(5) Poté, co Komise rozhodla, že existují dostatečné důkazy pro zahájení částečného prozatímního přezkumu, a po konzultaci s poradním výborem oznámila dne 18. března 2006 zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie[6] zahájení částečného prozatímního přezkumu z moci úřední v souladu s článkem 19 základního nařízení.(6) Přezkum byl omezen na prověření subvencování jednoho vyvážejícího výrobce, společnosti Hynix, s cílem posoudit potřebu zachování, zrušení nebo změny stávajících opatření. Období šetření trvalo od 1. ledna 2005 do 31. prosince 2005 (dále jen „období šetření“).(7) Komise oficiálně informovala dotyčného vyvážejícího výrobce (Hynix), vládu Korejské republiky (dále jen „korejská vláda“) a výrobce ve Společenství o zahájení částečného prozatímního přezkumu. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost předložit svá stanoviska písemně a požádat o slyšení ve lhůtách stanovených v oznámení o zahájení.(8) Aby Komise získala informace potřebné pro své šetření, zaslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, a obdržela odpovědi od společnosti, korejské vlády a několika korejských bank, jakož i od Deutsche Bank AG.(9) Komise se snažila ověřit obdržené informace a uskutečnila inspekce na místě v prostorách korejské vlády (Ministerstvo financí a hospodářství (dále jen „MFH“) a Komise pro finanční dohled (dále jen „FSC“ (Financial Supervisory Commission)) a těchto společností a institucí v Soulu:Hynix Semiconductor Inc.Korea Exchange Bank (dále jen „KEB“)Korea Development Bank (dále jen „KDB“)Woori BankShinhan BankDeutsche Bank AGNational Agricultural Cooperative Federation (dále jen „NACF“)Hyundai Marine & Fire InsuranceB. POSUZOVANÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK(10) Posuzovaný výrobek a obdobný výrobek jsou stejné jako v původním šetření, tj. některé elektronické mikroobvody nazývané dynamické paměti s libovolným přístupem (DRAMs) všech typů, hustot záznamů a variant, též montované, ve formě zpracovaných waferů nebo chipů, vyrobených pomocí variant technologie kovových oxidových polovodičů (MOS), včetně technologie CMOS, všech hustot záznamů (i budoucích), bez ohledu na přístupovou dobu, konfiguraci, obal nebo rám atd. pocházející z Korejské republiky. Dotčený výrobek zahrnuje rovněž DRAMs obsažené v paměťových modulech (ne zakázkových) nebo paměťových deskách (ne zakázkových), nebo v jiné agregované formě za předpokladu, že jejich hlavním účelem je poskytovat paměť.(11) Dotčený výrobek lze v současnosti zařadit do kódů KN ex 8473 30 20, ex 8473 50 20, ex 8542 32 10, ex 8542 32 31, ex 8542 32 39 a ex 8548 90 20.C. SUBVENCEI. Úvod(12) Na základě informací, které měla Komise k dispozici při zahájení, a odpovědí na dotazníky zaslaných Komisí byla zkoumána tato opatření:2. záchranný balíček schválený Creditors' and Financial Institutions Council (dále jen „CFIC“) společnosti Hynix dne 30. prosince 2002 (dále jen „nová restrukturalizace“) zahrnující kapitalizaci pohledávky, konverzi dluhu a změny úrokových podmínek;3. údajné preferenční financování poskytnuté korejskými bankami společnosti Beijing Orient Electronics (dále jen „BOE“) s cílem usnadnit nabytí podniku Hydis náležejícího společnosti Hynix;4. údajné preferenční financování poskytnuté korejskými bankami fondu CVC s cílem usnadnit nabytí System IC, podniku společnosti Hynix, včetně převodu dluhu společnosti Hynix na jiný subjekt za sníženou cenu;5. odkup pohledávek společnosti Hynix v hotovosti formou diskontu;6. zvýhodněný daňový režim, který společnosti Hynix údajně přiznala vláda Korejské republiky;7. refinancování dluhu společnosti Hynix z července 2005.(13) Všechna výše uvedená opatření byla opatření ad hoc . S výjimkou opatření uvedeného v písmenu e) přijaly všechna opatření, jichž se týkalo šetření, věřitelské banky/instituce společnosti Hynix údajně na základě nařízení korejské vlády. Pro toto řízení je (stejně jako v původním šetření) nejdůležitější otázka „finančního příspěvku poskytnutého vládou“ ve smyslu článku 2 základního nařízení a připomíná se 9. až 15. bod odůvodnění nařízení o konečném clu.II. Finanční situace společnosti Hynix po původním šetření(14) Navzdory velkým balíčkům pomoci, které společnost Hynix obdržela v roce 2001, se její finanční situace nezlepšila a v roce 2002 byl podle společnosti Standard & Poor její rating „selective default“. Za prvních devět měsíců roku 2002 společnost vykázala ztrátu ve výši 1,03 bilionu KRW. Bylo zřejmé, že není schopna uhradit žádný splatný dluh. Její ukazatele na základě účetní závěrky za rok 2002 ukazují, že svými běžnými aktivy nemohla pokrýt běžná pasíva, svými příjmy nemohla uhradit úrokové výdaje, byla významně více financována dluhem než vlastním kapitálem a měla vysoké čisté ztráty. Ačkoliv pomoc z října 2001 do jisté míry situaci ulehčila, společnost se stále nacházela ve značné finanční tísni. Morgan Stanley Dean Witter, jeden z externích poradců společnosti Hynix, ve zprávě předložené v září 2002 uvedl, že je velmi nepravděpodobné, že by společnost Hynix „v příštích dvou letech nashromáždila dostatek hotovosti, aby dodržela splatné závazky z pohledávek“, nebo že by „rozšířila svou kapacitu a financovala technickou modernizaci a VaV, které jsou nezbytné, aby zůstala konkurenceschopným výrobcem DRAM“. Morgan Stanley Dean Witter dále uvedli, že „společnost Hynix je z technického hlediska v úpadku a je udržována pouze prostřednictvím programů restrukturalizace dluhu“ a že „finanční závazky, které jsou nezbytné, aby se společnost dostala opět na konkurenceschopnou úroveň, jsou příliš vysoké. Věřitelé si nemohou dovolit společnost opatrovat, dokud se opět neuzdraví. Bez ohledu na výsledek je zpráva pro investory jasná: společnost Hynix není společností s ohodnocením „investment grade“.(15) Merrill Lynch (rovněž v září 2002) uvedli: „Jsme stále více znepokojeni neutěšenými vyhlídkami společnosti Hynix, pokud jde o zisky. Odhady na rok 2002–2003 jsme snížili na schodek, jelikož zlepšení v oblasti nákladů a růst nabídky jsou omezené nedostatkem investic do modernizace výrobní technologie“. Deutsche Bank Korea, jeden z dalších poradců společnosti Hynix, připustili, že jejich oddělení pro kmenové akcie sice sledovalo odvětví polovodičů, nesledovalo však společnost Hynix kvůli „nechuti investorů“. Společnost sama vážnost svých finančních obtíží v uvedeném období nezpochybňuje.III. Nová restrukturalizace(16) V říjnu 2001 přijala CFIC plán normalizace podniku za účelem provedení rekonstrukce společnosti. CFIC byla složena z bank a jiných institucí, které byly věřiteli společnosti Hynix. Rozhodnutí CFIC byla přijímána 75% většinou. Hlasovací práva každé instituce byla stanovena podle jejích pohledávek vůči společnosti Hynix.(17) Podnik Hynix byl zahrnut v zákonu na podporu restrukturalizace korporací (Corporate Restructuring Promotion Act (dále jen „CRPA“)) a jako takový byl pod účinnou kontrolou jejích věřitelů. CFIC se rozhodla podnik nebo jeho část prodat třetí straně. V prosinci 2002 Výbor pro restrukturalizaci, který je podvýborem CFIC, zahájil jednání se společností Micron Technology Inc. Tato jednání trvala 5 měsíců. Strany podepsaly memorandum o porozumění, představenstvo společnosti Hynix však nakonec podmínky prodeje odmítlo.(18) V květnu 2002 CFIC jako následné opatření vzhledem k pokračujícímu zhoršování finanční situace společnosti Hynix najala několik externích poradců, včetně Deutsche Bank („DB“), Morgan Stanley Dean Witter, Deloitte & Touche a A. D. Little, aby analyzovali situaci společnosti Hynix a předložili plán na její záchranu. Společně s těmito externími poradci prováděla do listopadu 2002 hloubkovou kontrolu ve společnosti Hynix KEB, která stála v čele CFIC jako hlavní věřitel. Výsledná zpráva, kterou vyhotovily Deutsche Bank a KEB (dále jen „zpráva DB“), byla předložena CFIC.(19) Dne 30. prosince 2002 se CFIC rozhodla provést obrat v situaci podniku a podnik odprodat, jak bylo uvedeno ve zprávě DB. Změna zahrnovala restrukturalizaci spočívající v:- kapitalizaci pohledávky ve výši 1 861,5 miliardy KRW,- snížení kapitálu v poměru 21:1,- konverzi dluhu ve výši 3 293 miliard KRW a- změny úrokových podmínek nově formulovaného dluhu.IV. Popis opatřeníi. Kapitalizace pohledávky(20) CFIC rozhodla o výměně pohledávek ve výši 1 861,5 miliardy KRW za akcie společnosti Hynix; to představovalo přibližně 50 % nezajištěných půjček společnosti Hynix. V době přijetí rozhodnutí v prosinci 2002 byla cena akcií při kapitalizaci stanovena na 435 KRW s použitím jednoměsíční průměrné tržní ceny. Ačkoliv podle CRPA je CFIC povinna při výpočtu ceny akcií při kapitalizaci použít přiměřenou metodu, žádná konkrétní metoda není stanovena.(21) Restrukturalizační plán zahrnoval snížení kapitálu před uskutečněním kapitalizace, k čemuž byl nutný souhlas akcionářů. Ke kapitalizaci proto nemohlo dojít ihned. Jakmile bylo snížení kapitálu v poměru 21:1 provedeno, cena akcií při kapitalizaci činila 9 135 KRW (21 x 435 KRW) a kapitalizace pokračovala. Jelikož akcie v rámci kapitalizace měly být vydány až v dubnu 2003, tato cena sloužila jako minimální hodnota, nebyl však stanoven žádný strop. Skutečná cena akcií v době rozhodnutí byla ve skutečnosti 280 KRW; v dubnu 2003 poklesla na 167 KRW.ii. Konverze dluhu(22) Splatnost dluhu společnosti Hynix, který nebyl přeměněn na vlastní kapitál, byla prodloužena do prosince 2006. Tento nově formulovaný dluh činil celkem 3 293 miliard KRW.iii. Změny úrokových podmínek(23) Úroková sazba se u nově formulovaného dluhu snížila na 3,5 % z 6,5 %. S 3% rozdílem se nakládalo jako s dodatečnou jistinou a byl připočten k nezaplacenému dluhu s datem splatnosti rovněž v prosinci 2006. Úrok z dodatečné jistiny byl stanoven ve výši 6 % a měl být placen čtvrtletně.V. Strategie korejské vlády ohledně společnosti Hynix(24) Jak je popsáno v nařízení o prozatímním clu a nařízení o konečném clu, korejská vláda se o situaci ve společnosti Hynix velmi zajímala. Korejská vláda připustila, že kvůli situaci společnosti Hynix nebyli zahraniční investoři ochotni v Koreji investovat, jelikož pohledávky korejských bank vůči společnosti Hynix byly příliš vysoké. Vláda potřebovala problém společnosti Hynix vyřešit, aby byla tato nejistota odstraněna. „Strukturální přizpůsobení“ společnosti Hynix bylo v druhé polovině roku 2002 uváděno jako hlavní politická otázka ve zprávě Ministerstva financí a hospodářství. Zpráva předložená Národnímu shromáždění korejské Velké národní strany v opozici kritizovala to, že korejská vláda trvá na záchraně skupiny Hyundai, v níž byla společnost Hynix dceřinou společností, a uváděla, že korejská vláda záchranou společnosti Hynix „lije peníze do bezedné jámy“. Společnost Hynix tvrdí, že vzhledem k tomu, že zpráva byla předložena v listopadu 2002, neměla by se považovat za důkaz účasti korejské vlády na nové restrukturalizaci. Nová restrukturalizace však byla věřiteli schválena měsíc po předložení zprávy Velké národní strany a o nejlepším způsobu záchrany společnosti Hynix se uvažovalo už měsíce předtím. Zpráva Velké národní strany proto nehraje roli v otázce, zda korejská vláda měla strategii na záchranu společnosti Hynix.(25) V první polovině roku náměstek ministra financí uvedl, že „věřitelé budou muset najít řešení pro společnost Hynix pokud možno co nejdříve, aby se minimalizoval nepříznivý dopad na hospodářství“. Za tímto účelem se uskutečnila schůzka mezi korejskou vládou a věřiteli společnosti Hynix, na niž korejská vláda oznámila svůj názor na tehdy probíhající jednání se společností Micron. MFH nemohlo potvrdit ani popřít, zda se uskutečnily i jiné schůzky, a tvrdilo, že záznamy ze schůzek nebyly vždy uchovávány. FSC na druhou stranu uvedla, že se žádné další schůzky neuskutečnily, ačkoliv byla o dění informována prostřednictvím neformálních telefonních hovorů. Z důkazů obsažených ve spisu však vyplývá, že korejská vláda s ohledem na předchozí šetření týkající se její účasti ve společnosti Hynix ze strany Evropských společenství a USA přikázala, aby se veškerá komunikace týkající se společnosti Hynix uskutečňovala ústně, aby ji nebylo možno sledovat[7]. FSC uvedla, že nemá žádnou pravomoc zasahovat do snah jednotlivých společností o restrukturalizaci, že však proces částečně monitoruje například tehdy, pokud se domnívá, že by to mohlo znamenat šok pro trhy. FSC provádí takovéto monitorování prostřednictvím kontaktů s osobami „na pracovní úrovni“, avšak o takovýchto kontaktech nejsou uchovávány žádné záznamy. Ačkoliv FSC připustila, že společnost Hynix byla restrukturalizována, protože byla příliš velká, trvala na tom, že způsob restrukturalizace určovali výhradně věřitelé. Věřitelské banky společnosti Hynix potvrdily, že FSC na restrukturalizaci podrobně dohlížela prostřednictvím telefonních hovorů a žádostí o informace.(26) Korejská vláda na schůzkách v dubnu 2002 věřitelům společnosti Hynix oznámila své oficiální stanovisko, a to buď společnost Hynix prodat, nebo ji zachránit, aby se ztlumil šok. Ačkoliv korejská vláda trvala na tom, že rozhodnutí o likvidaci bylo ponecháno na věřitelích, její výroky o významu záchrany společnosti Hynix (prostřednictvím restrukturalizace nebo prodeje) s cílem obnovit důvěru v korejské trhy jsou s tímto tvrzením v rozporu. Přesvědčení korejské vlády, že společnost Hynix je příliš velká, než aby mohla vyhlásit úpadek, dokládá tvrzení jedné z věřitelských bank, že společnost Hynix je tak velká společnost zaměstnávající tak vysoký počet lidí a s tolika zakázkami, že „si dovedete představit, co by se stalo, kdyby vyhlásila úpadek nebo se dostala do platební neschopnosti“. Jeden z externích poradců společnosti Hynix mimoto ve svém jmenovacím dopise napsal, že bude nápomocen „...v úsilí nalézt pro společnost Hynix reálné a proveditelné restrukturalizační řešení, které by minimalizovalo sociální škody ...“ (zdůraznění přidáno). Bylo zřejmé, že likvidace společnosti Hynix nepadá v úvahu.VI. Účast korejské vlády ve věřitelských bankách společnosti Hynix(27) Korejská vláda je hlavním akcionářem v mnoha věřitelských bankách společnosti Hynix. Z informací obsažených ve spisech, které poskytly banky, společnost Hynix a korejská vláda, vyplývá, že korejská vláda má přinejmenším významný podíl (> 20 %) ve věřitelských bankách / finančních institucích, které mají v CFIC nejméně 75 % hlasovacích práv. Připomíná se, že požadovaná většina v CFIC byla 75 %. Proto nelze účast korejské vlády na rozhodnutích přijatých CFIC zpochybnit.(28) Stejně jako v původním šetření jsou KDB a NACF subjekty, které jsou zcela ve vlastnictví státu, a považují se proto za veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 1 odst. 3 základního nařízení.(29) Ve spisech nejsou obsaženy žádné důkazy, které by prokazovaly, že se situace Woori Bank změnila oproti situaci popsané v 80. až 82. bodě odůvodnění nařízení o prozatímním clu. Jak se uvádí v nařízení o prozatímním clu, Chohung Bank (nyní nazvaná Shinhan Bank, jelikož se dne 1. dubna 2006 spojila s Shinhan Bank) uzavřela v lednu 2002 s Korean Deposit Insurance Corporation (dále jen „KDIC“) memorandum o porozumění, které KDIC, veřejnoprávnímu subjektu, umožňuje mít rozhodující vliv na rozhodování Chohung Bank.(30) Nařízení ministerského předsedy č. 408 je dalším důkazem o tom, že existoval právní rámec pro politicky odůvodněné zásahy korejské vlády do finančního odvětví. Korejská vláda uvádí nařízení jako důkaz, že korejská vláda oficiálně oznámila, že nebude do bank a finančních institucí zasahovat. Avšak čl. 5 odst. 1 nařízení ministerského předsedy č. 408 stanoví, že „v případě, že organizace finančního dohledu předloží žádost o spolupráci finančních institucí nebo o podporu vzhledem k nutnosti stabilizovat finanční trh ...je nutno toto provést prostřednictvím dokumentu nebo na schůzce“. Nařízení proto nejenže nevylučuje zásahy vlády do finančních institucí, nýbrž rovněž výslovně stanoví způsoby, jak lze takovýto zásah provést.(31) Společnost Hynix tvrdila, že KEB nebyla kontrolována korejskou vládou, a uvedla podíl Commerzbank jako důkaz o nezávislosti na zásazích korejské vlády. Předložila rovněž dokumenty, které odkazují na právo veta Commerzbank, v některých záležitostech, včetně řízení rizik. KEB však nemohla potvrdit, že Commerzbank, ačkoliv vyslala osobu, aby se stala členem úvěrového týmu, skutečně vykonávala kontrolu nad rozhodnutími o úvěrech, a uvedla, že si existence tohoto práva veta není vědoma. Nedávné šetření v souvislosti s účastí korejské vlády na nákupu akcií v KEB ze strany Lone Star v roce 2003 prokazuje, že má korejská vláda nad KEB kontrolu. Usuzuje se proto, že není důvod odklonit se od závěrů původního šetření, pokud jde o vliv korejské vlády na rozhodnutí KEB.(32) Dalším příkladem účasti korejské vlády ve věřitelských bankách společnosti Hynix bylo jmenování bývalého ministra průmyslu a obchodu předsedou Výboru pro restrukturalizaci CFIC společnosti Hynix řídícím výborem tohoto subjektu, načež byl o několik měsíců později opět jmenován ministrem.(33) Kookmin a Woori Bank rovněž ve svých brožurách pro Securities Exchange Commission v roce 2002 uvedly, že je zásahy korejské vlády mohou vést k politicky orientovaným rozhodnutím. Společnost Hynix předložila důkazy, že dotyčný text neodkazuje výslovně na společnost Hynix, a nemělo by se mít za to, že z něj vyplývá, že korejská vláda vykonává kontrolu nad korejským bankovním odvětvím. Důkazy předložené společnosti Hynix však nezpochybňují ostatní části brožury, které například varují, že by podíl korejské vlády „mohl vést k tomu, že přijmeme opatření nebo budeme sledovat politické cíle, jež mohou být v rozporu se zájmy [věřitelů]“.(34) Komise požádala o nahlédnutí do interní dokumentace týkající se rozhodnutí věřitelských institucí o schválení restrukturalizačního plánu. Tyto důvěrné dokumenty prokazují, že ačkoliv věřitelé při rozhodování o účasti na restrukturalizaci postupovali podle svých běžných interních postupů, nejednali v souladu s úvěrovým ratingem, který společnosti Hynix přiznali pro dotyčné období. Ačkoliv všichni věřitelé přiznali společnosti Hynix rating odpovídající hodnocení „selective default“ společnosti Standard & Poor, přistoupili nicméně ke schválení restrukturalizačního plánu. Například v době, kdy byla restrukturalizace schválena, se v úvěrovém ratingu společnosti Hynix jedné banky uvádělo, že společnost je vysoce zranitelná a že možnost obnovení podniku není příliš pravděpodobná. Rating, který společnosti Hynix přiznala jiná zúčastněná banka, uváděl, že možnost nesplacení je velmi vysoká a že budoucí zotavení není možné. Tyto banky však přikročily ke schválení návrhu na restrukturalizaci, ačkoliv z důkazů vyplývá, že to nebylo v souladu s tržně orientovaným přístupem, a ani zpráva DB nenaznačovala opak.(35) To bylo prokázáno tím, jak věřitelé zacházeli s nově formulovaným dluhem a vlastním kapitálem, který získali v rámci kapitalizace pohledávky: přibližně 80–90 % dluhu společnosti Hynix bylo odepsáno jako ztráta (v jednom případě dokonce 100 %) a vlastní kapitál byl zaúčtován ve výši přibližně 20 % ceny, kterou věřitelé zaplatili.(36) Společnost tvrdí, že následující události prokazují, že rozhodnutí věřitelů bylo správné – od roku 2005 je společnost Hynix zisková a věřitelé prodali své podíly ve společnosti se značným ziskem. Jedná se však o následnou analýzu, která naprosto neodůvodňuje závěr, že v době, kdy věřitelé schválili restrukturalizační plán, to bylo v souladu s tržně orientovaným přístupem. Mimoto skutečnost, že společnost Hynix přežila, byla zapříčiněna mimořádně vysokými subvencemi, které obdržela. Není možno tvrdit, že protože společnost Hynix přežila, subvence nebyly subvencemi, jelikož přežití bylo možné pouze díky těmto subvencím. Věřitelé byli v postavení, v jakém se nacházeli na konci roku 2002 proto, že se účastnili restrukturalizace v roce 2001, která představovala subvenci. Nemohou proto tvrdit, že je nutno je srovnávat se soukromými věřiteli, kteří přijímají veškerá opatření ohledně své situace v konkrétním časovém okamžiku zcela podle své vůle. Tvrzení společnosti Hynix proto neovlivňuje závěr, že věřitelé nejednali v souladu s tržně orientovaným přístupem.VII. Závěr o finančním příspěvku(37) Vzhledem k existujícím důkazům o strategii korejské vlády ohledně společnosti Hynix a její účasti na rozhodovacím procesu věřitelů společnosti Hynix, jakož i důkazům týkajícím se bezvýchodné situace společnosti Hynix a neochoty trhu navýšit kapitál, a nedostatečným důkazům, že stávající věřitelé jednali v souladu s tržním měřítkem, aniž by byli sami narušeni subvencemi, se vyvozuje závěr, že korejská vláda pověřila dlužníky společnosti Hynix a nařídila jim zachránit tuto společnost schválením restrukturalizace, jak bylo popsáno výše v 19. bodě odůvodnění. To představovalo finanční příspěvek ve smyslu čl. 2 odst. 1 základního nařízení.(38) Společnost Hynix tvrdila, že korejská vláda neměla nic společného s novou restrukturalizací, kterou navrhli věřitelé s pomocí externích poradců. Dále uvedla, že důkazy obsažené ve spisu pouze prokazují, že se korejská vláda zajímala o budoucnost společnosti Hynix, avšak nesplňují požadavek na prokazatelnou spojitost mezi korejskou vládou a jednáním bank. Ačkoliv podíl korejské vlády není přesvědčivým důkazem o nařízení nebo pověření, dostatečně dokládá, nakolik může korejská vláda ovlivnit rozhodovací proces bank. Stejně jako v původním šetření důkazy obsažené ve spisu naznačují, že jako hlavní akcionář mohla korejská vláda jmenovat ředitele, a byla tudíž schopna ovlivnit výsledek hlasování na zasedáních správní rady. Různé tiskové články a zprávy ve spise jednoznačně prokazují, že by korejská vláda nedovolila, aby společnost Hynix vyhlásila úpadek, a prokazuje to rovněž skutečnost, že jedna z bank zcela vlastněných korejskou vládou odkoupila od ostatních věřitelů dluh společnosti Hynix s cílem zmírnit finanční zátěž bank, které byly pověřeny záchranou této společnosti. Nepopírá se, že nový restrukturalizační plán navrhli externí poradci společnosti Hynix ve spojení s jejími věřiteli; z důkazů obsažených ve spisu však vyplývá, že korejská vláda pověřila věřitele společnosti Hynix a nařídila jim, aby společnost restrukturalizovali a nenechali ji vyhlásit úpadek.(39) Chování bank proto jednoznačně prokazuje, že nejednaly v souladu s běžnými obchodními úvahami. Žádná z bank společnost Hynix nepovažovala za společnost s hodnocením „investment grade“. Ve skutečnosti veškeré ratingy přiznané společnosti Hynix jejími věřiteli prokazují, že ji považovali za značně rizikovou a pochybovali, že by byla schopna přežít. Společnost uvedla, že by chování věřitelů mělo být přezkoumáno z hlediska „stávajícího věřitele“. Jak je však popsáno podrobněji výše ve 36. a níže ve 41. až 44. bodě odůvodnění, je v tomto případě, který je ovlivněn velmi vysokými subvencemi podobnými těm, jež byly poskytnuty pouze asi o rok dříve, správným testem ohledně komerční přiměřenosti chování věřitelů test soukromého investora. Není proto nutné zabývat se otázkou, zda by se stávající věřitel choval podobně jako věřitelé Hynix.VIII. Výhoda(40) Co se týká výhody poskytnuté společnosti Hynix, KEB, Woori Bank, Shinhan Bank, KDB a NACF tvrdily, že se účastnily nové restrukturalizace, jelikož chtěly maximalizovat míru návratnosti u půjček, které již byly společnosti Hynix poskytnuty. Měly za to, že hodnota společnosti Hynix jako podniku byla vyšší než aktuální likvidační hodnota. Nicméně toto srovnání, bez ohledu na svou opodstatněnost coby standard pro analýzu existence výhody, by v žádném případě nebylo použitelné v daném případě z důvodů objasněných v 36. a 41. až 44. bodě odůvodnění. Existence možné výhody pro věřitele s vysokými pohledávkami navíc neprokazuje, že společnost Hynix neměla žádnou výhodu.(41) Společnost Hynix uvádí, že nová restrukturalizace byla založena na tržních podmínkách, jelikož ji navrhli externí poradci, například DB a Deloitte, po měsících hloubkové kontroly a vycházela ze zprávy DB, která doporučovala postup, jenž byl následně dodržen. Zpráva DB však byla adresována věřitelům společnosti Hynix. Jejím cílem bylo maximalizovat vrácení dluhu těmto věřitelům a zároveň nenechat společnost vyhlásit úpadek. Společnost Hynix tvrdila, že testem, jenž by se měl použít ke zjištění výhody, kterou společnost obdržela na základě nové restrukturalizace, je test „soukromého věřitele“, nikoliv test „soukromého investora“. Postavení věřitelů je činitelem, jenž by bylo možno v analýze posoudit; jak je však vysvětleno v 36. bodě odůvodnění a níže, v tomto případě nemůže hrát žádnou roli.(42) Obecně je příslušnou normou to, zda by tržně orientovaný investor s pohledávkami nebo bez stávajících pohledávek vůči společnosti Hynix posuzoval či neposuzoval navrhovanou investici do společnosti Hynix jako smysluplnou. Zpráva DB neposkytuje na tuto otázku spolehlivou odpověď, jelikož vzhledem k tomu, že je určena stávajícím věřitelům, je založena na použití stávající dluhové a kapitálové struktury společnosti Hynix jako prostředku pro navrhované investice, a omezuje tudíž na nulu možnost hypotetických vnějších investic za stejných podmínek. Zpráva DB neobsahuje žádné důkazy o tom, že by externí soukromí investoři měli zájem vložit peníze do společnosti Hynix. DB soukromým investorům ve skutečnosti doporučovala do společnosti Hynix neinvestovat, jak prokazuje skutečnost, že její oddělení výzkumu nesledovalo kmenové akcie společnosti Hynix.(43) Každopádně byla finanční situace společnosti Hynix v době nové restrukturalizace (jak je popsáno výše ve 14. bodě odůvodnění) bezvýchodná a bylo zřejmé, že společnost Hynix není schopna hradit své závazky. Trh proto neposkytl žádné financování, jak je zřejmé z tvrzení finančních poradců uvedených ve 14. a 15. bodě odůvodnění. Ačkoliv zpráva DB naznačuje způsob, jak by mohli věřitelé společnosti Hynix minimalizovat své ztráty, neuvádí důvody, proč by měl trh nadále půjčovat nebo investovat peníze do společnosti Hynix, společnosti s ratingem „selective default“. Ostatní údaje o postavení společnosti Hynix a situaci na trhu, jež jsou k dispozici, potvrzují, že zpráva DB nedává spolehlivou odpověď na otázku, zda by tržně orientovaný investor hodnotil či nehodnotil navrhovanou investici do společnosti Hynix jako smysluplnou.(44) Ponecháme-li stranou otázku, jaký způsob jednání mohl či nemohl být stranám dostupný v roce 2002 vzhledem k tehdy panující situaci, faktem zůstává, že společnost Hynix se do této situace dostala investicemi, které nebyly z hospodářského hlediska přiměřené, a rozhodnutími o půjčkách, jež přijala korejská vláda nebo která byla přijata jejím jménem v roce 2001, a jejichž účinky přetrvávaly v roce 2002 i posléze. Výslovným účelem nové restrukturalizace bylo refinancovat společnost Hynix a nelze ji oddělit od první pomoci v roce 2001. Tato dvě opatření jsou neoddělitelně spjata. Jinými slovy, jen kvůli neracionální povaze a následnému neúspěchu předchozí restrukturalizace bylo nutné přeměnit pohledávky stávajících věřitelů opatřením z roku 2002. Řešení navrhované ve zprávě DB bylo proto možné pouze v důsledku opatření z roku 2001. Určité navrhované jednání nelze považovat za tržní měřítko, je-li toto jednání samo o sobě pokračováním předchozího nepřiměřeného investičního rozhodnutí vlády. Z tohoto důvodu zpráva DB nedává spolehlivou odpověď na otázku, zda by tržně orientovaný investor hodnotil či nehodnotil navrhovanou investici do společnosti Hynix jako smysluplnou.(45) Vyvozuje se proto závěr, že nová restrukturalizace poskytla společnosti výhodu ve smyslu čl. 2 odst. 2 základního nařízení.IX. Specifičnost(46) Jelikož opatření zahrnující novou restrukturalizaci byla přijata výhradně pro společnost Hynix, považují se konverze dluhu, přeměna úroků na jistinu a kapitalizace pohledávky za specifické ve smyslu článku 3 základního nařízení.X. Výpočet výše výhodyi. Načasování výhody(47) Podle článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočte na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která bude zjištěna za posuzované období. Když bylo dne 30. prosince 2002 přijato rozhodnutí o restrukturalizaci, byla výše pohledávek odpovídající částce, jež měla být přeměněna na vlastní kapitál, odečtena od půjček a zaúčtována jako úprava kapitálu (poznámka 14 k účetní závěrce společnosti Hynix za rok 2002). Téhož dne byla společnost Hynix rovněž zproštěna svých závazků platit úroky s ohledem na tento dluh.(48) Výrobní odvětví Společenství uvedlo, že výhoda z nové restrukturalizace společnosti Hynix vznikla až 13. dubna 2003, kdy byly akcie skutečně vydány věřitelům. Na druhou stranu společnost uvedla, že dnem vzniku výhody je prosinec 2002, jelikož to byl den, kdy bylo věřiteli přijato rozhodnutí o schválení restrukturalizace, a datum, kdy byla společnost Hynix zproštěna svých závazků, pokud jde o dluh.(49) Jelikož odborná skupina Orgánu pro řešení sporů pro DRAMs uvedla, že výhoda subvence musí být posuzována z hlediska příjemce, a společnost neměla ode dne přijetí rozhodnutí o přistoupení k nové restrukturalizaci žádný závazek vůči věřitelům, usuzuje se, že dnem vzniku výhody pro společnost Hynix byl 30. prosinec 2002.ii. Základ pro výpočetKonverze dluhu a změny úrokové sazby a platebních podmínek(50) V souladu s metodikou přijatou v původním šetření se pro účely výpočtu výhody považuje konverze dluhu za půjčku. Přeměna úroků na jistinu bude za tímto účelem rovněž považována za půjčku. V původním šetření se mělo za to, že subvence je nominální částkou jistiny půjčky poskytnuté na běžnou pětiletou dobu odpisů majetku. Každá roční částka takto přidělená se zvyšovala připočtením běžné komerční úrokové sazby v Koreji (7 %). Odborná skupina ES-Korea pro DRAMs toto kritizovala jako „metodiku subvencí“, která neodráží skutečnost, že půjčky jsou na rozdíl od dotací splatné a že „je tedy pro společnost zjevně méně výhodné, je-li jí poskytnuta půjčka, než když je jí poskytnuta dotace“[8]. Odborná skupina se domnívala, že by Evropská komise měla svůj výpočet založit na měřítcích, která odrážejí běžnou investiční praxi.(51) Na základě připomínek odborné skupiny WTO týkajících se metodiky subvencí použité v původním šetření se v tomto přezkumu považovalo za vhodné nalézt měřítko založené na půjčce, na jehož základě by bylo možno vypočítat výhodu.(52) Finanční situace společnosti Hynix v době nové restrukturalizace (jak je popsáno výše ve 14. a 15. bodě odůvodnění) byla bezvýchodná a bylo zřejmé, že společnost Hynix není schopna hradit své závazky. Na trhu proto nebylo dostupné žádné financování. V době nové restrukturalizace nebyly společnosti Hynix poskytnuty žádné komerčně srovnatelné půjčky, ani nebyly k dispozici ověřené důkazy o nákladech a podmínkách srovnatelné komerční půjčky, která by byla v příslušné době poskytnuta společnosti Hynix nebo jiné společnosti ve srovnatelné situaci. Skutečnost, že se nové restrukturalizace účastnily rovněž soukromé subjekty, neposkytuje spolehlivé měřítko. Zúčastněné subjekty byly malé a měly ve společnosti Hynix nevýznamné částky pohledávek v porovnání se subjekty řízenými korejskou vládou. V souladu se zjištěními odborné skupiny WTO v případě japonských DRAMs, která hodnotila stejné skutečnosti jako toto šetření, účast vlády v rozhodovacím procesu týkajícím se nové restrukturalizace narušuje trh, a proto nelze soukromé subjekty, jež nedostávají pokyny od vlády, považovat za spolehlivé měřítko[9].(53) Komise proto sestavila zprostředkované měřítko založené na komerční úrokové sazbě s připočtením rizikové prémie odrážející míry výpadků u společností vykazujících srovnatelné riziko. Takovéto měřítko bere v úvahu délku půjčky, referenční úrokovou sazbu, kterou by platila úvěruschopná společnost, pravděpodobnost nesplacení neúvěruschopnou společností v rámci konkrétního období a pravděpodobnost nesplacení úvěruschopnou společností v rámci stejného konkrétního období.(54) K výpočtu odpovídající referenční úrokové sazby pro neúvěruschopnou společnost Komise použila tento vzorec:ib = [(1-qn)(1+if)^n/(1-pn)]^(1/n)-1kde:n = délka půjčkyib = referenční úroková sazba pro neúvěruschopného vypůjčovateleif = dlouhodobá úroková sazba, kterou by platila úvěruschopná společnostpn = pravděpodobnost nesplacení neúvěruschopnou společností v období n letqn = pravděpodobnost nesplacení úvěruschopnou společností v období n let.(55) Pro účely tohoto výpočtu Komise použila jako sazbu pro úvěruschopnou společnost pro půjčky v KRW průměrnou úrokovou sazbu Bank of Korea v roce 2003 pro firemní dluhopisy s ratingem „investment grade“, která činila 10,43 %. Míry výpadků u úvěruschopných i neúvěruschopných společnosti pro období předmětných opatření byly převzaty od Moody's Investor Services. Míra výpadků u neúvěruschopné společnosti v roce 2003 v období 3 let (doba konverze dluhu) byla 54,86 %, zatímco míra výpadků u úvěruschopné společnosti v období 3 let v roce 2003 činila 0,33 %. To vedlo k celkové úrokové sazbě ve výši 43,8 %. Naproti tomu úroková sazba placená společností Hynix v případě nově formulovaného dluhu činila 3,5 %, to znamená rozdíl v úrokové sazbě ve výši 40,3 %, jenž vede k sazbě vyrovnávacího cla ve výši 23,7 %.Kapitalizace pohledávky(56) Jak je popsáno výše ve 21. bodě odůvodnění, CFIC vypočítala ke dni 30. prosince 2002 cenu akcií v případě kapitalizace pohledávky na 435 KRW, a to na základě jednoměsíční průměrné tržní ceny. Společnost tvrdí, že to byla z obchodního hlediska platná metoda ke stanovení ceny akcií a že odrážela skutečnou situaci na trhu. Tato cena ve skutečnosti odrážela strop; pokud by se cena akcií mezi 30. prosincem 2002 a dnem skutečného vydání akcií zvýšila, cena by se odpovídajícím způsobem změnila. Skutečná cena ke dni přijetí rozhodnutí o přistoupení k nové restrukturalizaci činila 280 KRW. Když byl dluh po snížení kapitálu přeměněn na vlastní kapitál za cenu 9 513 KRW (435 KRW x 21), byla cena akcií ve skutečnosti 3 500 KRW. Pokud se nebere v úvahu účinek snížení kapitálu, vydané akcie byly obchodovány značně pod nominální hodnotou, a to za 167 KRW. Je nesporné, že CFIC měla volnost jednání, pokud jde o metodu, pomocí níž bylo možno stanovit cenu akcií při kapitalizaci. Bez ohledu na tuto volnost jednání však vzhledem k tomu, že cena akcií při kapitalizaci nebyla pevně stanovenou cenou, nýbrž zárukou, že společnost obdrží za své akcie minimální částku, nelze ji považovat za cenu, která odpovídá skutečné obchodní situaci, zejména vzhledem ke skutečné ceně v době, kdy byla stanovena cena akcií při kapitalizaci, a nepřekvapující klesající tendenci mezi dobou zasedání CFIC a provedením kapitalizace v dubnu 2003.(57) K výpočtu výhody, kterou obdržela společnost Hynix z kapitalizace pohledávky, je nutno vzít v úvahu náklady na emisi kmenových akcií. Komise poznamenává, že k přezkumu případných nákladů na kapitalizaci z pohledu příjemce je třeba vzít v úvahu povinnosti uložené společnosti při vydávání nových kmenových akcií. Komise v tomto ohledu poznamenává, že injekce do kmenového akciového kapitálu obvykle neukládají společnosti konkrétní povinnosti, protože neexistuje ani pevná sazba návratnosti, kterou musí společnost dosáhnout, ani se ve skutečnosti nemusí provádět žádné platby. Společnost má však přinejmenším teoretickou povinnost rozdělit svůj zisk nebo jeho část akcionářům; poměr kapitálové návratnosti (dále jen „ROE“) by mohl poskytnout určitý náznak výše návratnosti, která se očekává, že společnost poskytne svým akcionářům, a mohl by se použít při výpočtu výše výhody poskytnuté společnosti Hynix. Avšak ROE společnosti Hynix v byl roce 2003 záporný, jak bylo vypočteno s použitím její účetní závěrky za příslušný rok. Proto není na základě objektivního zhodnocení finančního postavení společnosti Hynix v době kapitalizace pohledávky myslitelné očekávat, že by společnost Hynix byla schopna rozdělit jakékoli výnosy svým akcionářům za příslušný rok. Pokud se jako měřítko použije ROE, stále by se došlo k závěru, že celá částka kapitalizované pohledávky představuje napadnutelnou subvenci.(58) Komise rovněž přezkoumala, zda společnost Hynix vynaložila náklady spojené s tím, že se musela vzdát svých vlastnických podílů v důsledku kapitalizace, nebo s potenciálním zředěním cen akcií v důsledku vydání nových akcií. Komise na základě svého přezkumu existujících důkazů nevěří, že by se čistá výhoda společnosti Hynix z celé kapitalizace pohledávky zmenšila v důsledku vydání nových akcií. V tomto ohledu se Komise domnívá, že je nezbytné zjistit, jaký dopad měla kapitalizace pohledávky na finanční situaci společnosti Hynix.(59) Jelikož jde o mezní kritérium, je důležité uznat, že toto nebyla přímá kapitálová infuze. Základní výhoda společnosti Hynix vycházela z obrovské částky dluhu, který byl vymazán v důsledku kapitalizace, a to částky 1 861,5 miliardy KRW. To zbavilo společnost Hynix povinností splatit jakoukoli částku jistiny a zaplatit úroky. Místo toho se tato obrovská částka dluhu nahradila kmenovými akciemi vydanými pro věřitelské banky. Společnosti Hynix však nevznikly žádné skutečně vyčíslitelné náklady z vydání nových akcií. Zatímco hodnota existujících akcií byla zředěna v důsledku emise, tento postup neměl žádný dopad na rozvahu společnosti Hynix. Výsledkem nebyly žádné úbytky hotovosti (kromě výdajů spojených s vydáním nových akcií) a společnost Hynix nebyla zavázána k žádným hotovostním platbám v budoucnu, jak by tomu bylo v případě dluhových nástrojů.(60) Společnost uvedla, že od případně zjištěné výhody je nutno odečíst tržní hodnotu akcií, a citovala pokyny Komise pro výpočet subvence v šetřeních týkajících se vyrovnávacích cel, které v oddílu E písmenu f) bodu iii) stanoví, že „pokud vláda nakupuje akcie společnosti a platí za tyto akcie cenu vyšší, než je tržní cena ( s přihlédnutím k jiným činitelům, jež mohou ovlivnit soukromého investora ), představuje částku subvence rozdíl mezi těmito dvěma cenami“ (zdůraznění přidáno). Soukromý investor by však v příslušné době akcie společnosti Hynix vůbec nekoupil. Z důkazů obsažených ve spisu vyplývá, že se s akciemi společnosti Hynix obchodovalo na tak nízké úrovni, že obchodování mělo být zastaveno nebýt výjimky v korejských předpisech o kótování, která (jak se zdá) byla vytvořena pouze pro společnost Hynix. Skutečnost, že akcie měly tržní hodnotu, nemá navíc žádný dopad na společnost, která ji nemusí platit. To by byla důležitá úvaha pouze v případě, pokud by kapitalizace pohledávky zahrnovala prvek, jenž by společnost Hynix zavazoval odkoupit akcie zpět.(61) Na základě všech těchto aspektů a vzhledem k tomu, že společnost Hynix nenahlásila žádné náklady spojené s vydáním kmenových akcií, se má za to, že vhodným přístupem ke stanovení výhody z kapitalizace pohledávky je zohlednění celé částky kapitalizace.iii. Konečný výpočet výhody(62) Jak bylo objasněno výše v 61. bodě odůvodnění, celá částka kapitalizace pohledávky byla brána jako výhoda plynoucí společnosti Hynix z tohoto opatření. Tato subvence poskytuje velkou, neopakující se výhodu, jelikož (jak je popsáno výše) za vhodnou se považovala metoda rozložení na období 5 let. Výše takto přidělené subvence byla vyjádřena jako procento celkového prodeje společnosti Hynix v roce 2005. S úrokem – při použití průměrných komerčních úrokových sazeb platných v Koreji pro období přezkumného šetření – činí napadnutelná subvence 6,8 %. Jelikož je však kapitalizace pohledávky jednorázovou, neopakující se subvencí poskytnutou ve stanoveném období a jelikož se usuzuje, že tato doba subvencování začala v době, kdy byla výhoda skutečně obdržena, má se za to, že skončila dne 31. prosince 2007.(63) Jak je uvedeno výše v 50. bodě odůvodnění, konverze dluhu a přeměna úroků na jistinu byly považovány za půjčky a považují se za opakující se subvenci. Společnost tvrdila, že subvenci obdrženou při restrukturalizaci v prosinci 2002 splatila, když v červenci 2005 refinancovala svůj dluh konsorciu korejských a zahraničních bank (viz níže 75. a 76. bod odůvodnění). Společnost Hynix tvrdí, že refinancování, jehož prostřednictvím převzala nový dluh, aby splatila dluh v rámci nové restrukturalizace a přestal se na ni vztahovat CRPA, subvenci zrušilo. Když v roce 2005 došlo k refinancování, společnost Hynix se stala opět ziskovou a podle Korea Investors Service Inc. měla úvěrový rating BBB+. Refinancování dluhu na základě komerčních podmínek ze strany společnosti Hynix zamezilo dalšímu opakování subvence, takže výhoda přestala existovat. Proto se usuzuje, že ode dne 13. července 2005 přestala konverze dluhu a přeměna úroků na jistinu poskytovat společnosti Hynix výhodu.XI. Ostatní údajné režimy subvencíProdej BOE-Hydis(64) V lednu 2003 společnost Hynix prodala svůj podnik na výrobu displejů z tekutých krystalů (dále jen „Hydis“) čínské společnosti Beijing Orient Electronics Technology Group Co. Limited (dále jen „BOE“) za přibližně 380 milionů USD. Kupní cena byla velkou měrou financována půjčkami poskytnutými věřitelskými bankami společnosti Hynix, konkrétně KEB, KDB, Woori Bank a Hyundai Marine and Fire Insurance („HMFI“), které společně půjčily nově založené společnosti BOE-Hydis, zřízené za účelem pořízení aktiv, 188 milionů USD.(65) Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že korejská vláda pověřila korejské banky a nařídila jim, aby poskytly zvýhodněné financování s cílem umožnit BOE nabytí aktiv, tudíž poskytnout společnosti Hynix velmi potřebnou peněžní injekci.(66) Ačkoliv existovaly určité důkazy, že KEB a Hynix vyvíjely jistý nátlak na některé jiné půjčovatele a že BOE nebyla schopna získat finanční prostředky od nezávislých věřitelů, nebyly k dispozici důkazy, že poskytnuté financování bylo ve skutečnosti napadnutelnou subvencí. Zjištění učiněná ohledně pověření a/nebo pokynů pro korejské banky ze strany korejské vlády nepostačuje. Aby bylo možno zjistit napadnutelnou subvenci za okolností popsaných výrobním odvětvím Společenství, je nutno prokázat, že samotná společnost BOE byla korejskou vládou pověřena a bylo jí nařízeno, aby koupila Hydis. Ačkoliv podmínky financování poskytnutého korejskými bankami byly velkorysé, společnost BOE převzala dluh ve výši 188 milionů USD a zaplatila zbytek kupní ceny v hotovosti. Neexistují žádné důkazy o pověření/pokynech pro BOE ze strany korejské vlády. Finanční prostředky byly každopádně poskytnuty BOE-Hydis a nebyly předloženy žádné důkazy, že by byla výhoda přenesena na společnost Hynix. Proto se má za to, že půjčky ve výši 188 milionů USD poskytnuté korejskými bankami společnosti BOE-Hydis nepředstavují subvenci ve smyslu článku 2 základního nařízení.Prodej podniku System IC(67) Jak se předpokládalo v rámci nové restrukturalizace, v říjnu 2004 prodala společnost Hynix svá aktiva System IC konsorciu vedenému CVC Partners, soukromým kapitálovým fondem spravovaným Citigroup Venture Capital za částku 954,3 miliardy KRW. Finanční prostředky na nabytí aktiv činily 481,3 miliardy KRW z kupní ceny a financování mělo většinou podobu převodu dluhu ze společnosti Hynix na MagnaChip, společnost založenou za účelem nákupu aktiv System IC. Věřitelé společnosti Hynix převedli své nezajištěné pohledávky vůči společnosti Hynix na MagnaChip s diskontní sazbou 21 %, zajištěné pohledávky však nová společnost převzala bez jakékoli úlevy.(68) Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že převod pohledávek formou diskontu představoval napadnutelnou subvenci. Avšak vzhledem k tomu, že společnost MagnaChip převzala dluh ve výši 481,3 miliardy KRW a zaplatila v hotovosti 481,3 miliardy KRW, musely by nejprve existovat důkazy o pověření/pokynech pro MagnaChip / CVC Partners, aby bylo možno konstatovat, že transakce zahrnovala finanční příspěvek, a žádné takové důkazy předloženy ani nalezeny nebyly. Účast věřitelů na převodu pohledávek formou diskontu byla dobrovolná. Obdobně jako v případě prodeje BOE-Hydis byly finanční prostředky poskytnuty třetí straně, nikoli společnosti Hynix, a neexistují proto žádné důkazy o výhodě přenesené na společnost Hynix. Proto se má za to, že převod pohledávek na společnost MagnaChip formou diskontu nepředstavuje subvenci ve smyslu článku 2 základního nařízení.Odkup v hotovosti(69) V říjnu 2004 společnost Hynix použila výnosy z prodeje aktiv System IC k provedení plánu na odkup v hotovosti, schváleného CFIC, podle něhož společnost Hynix „odkoupila zpět“ dluh vůči svým věřitelům za sníženou cenu. Společnost Hynix tím nabídla předčasné splacení svého dluhu, ovšem se sníženou sazbou. Druhý odkup v hotovosti se uskutečnil v prosinci 2004. Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že tyto odkupy v hotovosti formou diskontu byly napadnutelnou subvencí.(70) Věřitelé, kteří se chtěli zúčastnit říjnového odkupu v hotovosti, souhlasili s tím, že společnost Hynix splatí 70 % nezajištěného dluhu a 96 % zajištěného dluhu. Diskontní sazba u nezajištěného dluhu byla v případě prosincového odkupu v hotovosti snížena na 21,84 %.(71) Z důkazů obsažených ve spise vyplývá, že účast na odkupech v hotovosti byla dobrovolná. Dále neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že chování zúčastněných věřitelů nebylo komerčně přiměřené, jelikož diskont u nezajištěného dluhu byl kompenzován předčasným splacením, a tudíž časovou hodnotou peněz. Nemá se proto za to, že odkupy v hotovosti představují subvenci ve smyslu článku 2 základního nařízení.Zvýhodněný daňový režim(72) Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že korejská vláda poskytla společnosti Hynix zvýhodněný daňový režim tím, že nepožadovala, aby přiznala zisky z kapitalizace pohledávky v rámci nové restrukturalizace jako příjem. Ačkoliv ztráty společnosti Hynix byly v roce 2003 takové, že by nemusela platit žádnou daň z příjmu právnických osob, i kdyby zisk z kapitalizace jako příjem přiznala, výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že společnost Hynix obdržela výhodu, jelikož tím, že nepřiznala zisk, nesnížila převod ztrát do příštích období, takže je mohla započítat oproti zdanitelným ziskům v roce 2005, kdy se stala ziskovou.(73) Údajný zvýhodněný daňový režim pramení z odložení změny v zákoně, podle níž by musely společnosti procházející dobrovolnou restrukturalizací jako Hynix přiznat zisky pocházející z kapitalizace pohledávek jako zdanitelný příjem. Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že podle původního záměru korejské vlády měla změna v právních předpisech vstoupit v platnost v březnu 2003, takže by zisky z kapitalizace pohledávky společnosti Hynix v rámci nové restrukturalizace byly zdanitelné. Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že na základě podnětů nejméně jedné ze tří společností, jichž se tato změna zákona přímo týkala (k nimž patřila i společnost Hynix), korejská vláda odložila vstup tohoto nového ustanovení v platnost na 1. leden 2004. Společnost Hynix uvedla, že k odložení data účinnosti nového ustanovení došlo, když korejská vláda zjistila, že by okamžitý účinek byl v rozporu se zásadou zákazu zpětné účinnosti a zavedenou praxí, že daňové předpisy vstupují v platnost na počátku daňového roku.(74) Výrobní odvětví Společenství svá tvrzení zopakovalo ve svých připomínkách předložených po zveřejnění základních skutečností a zjištění šetření. Ve spisu však nejsou k dispozici dostatečné důkazy o úmyslu korejské vlády zajistit, aby zisk společnosti Hynix z kapitalizace pohledávky nebyl zdaněn, nebo o tom, že údajné zvýhodněné zacházení bylo ve skutečnosti specifické ve smyslu článku 3 základního nařízení. Dále je sporné, zda z tohoto osvobození od daně společnost Hynix získala nějakou výhodu vzhledem k výši jejích čistých provozních ztrát a skutečnosti, že ty mohly být převedeny jen do období příštích pěti let. Společnost Hynix v roce 2005 dosáhla zisku, její ztráty však byly takové, že i kdyby byl zisk z kapitalizace pohledávky přiznán jako zdanitelný příjem, zbývající převod ztrát do příštích období by byl i nadále postačoval k tomu, aby absorboval zisk, jehož bylo dosaženo v roce 2005, tudíž v proběhu období šetření (nebo dříve) nevznikla společnosti Hynix žádná výhoda. Jelikož výhoda z kapitalizace pohledávky byla vyrovnána „brutto“, tj. bez přihlédnutí k dopadu případného zdanění, jakákoli výhoda z tohoto zvýhodněného daňového zacházení již byla zohledněna a její opětovné vyrovnání by znamenalo dvojí započtení. Proto se daňový režim týkající se kapitalizace pohledávky společnosti Hynix ze strany korejské vlády nepovažuje za subvenci ve smyslu článku 2 základního nařízení.Refinancování z července 2005(75) V červenci 2005 společnost Hynix refinancovala 1,2 bilionu KRW svého dluhu a předčasně se na ni přestal vztahovat CRPA. Refinancování zahrnovalo termínovanou půjčku ve výši 500 milionů USD získanou vydáním dluhopisů na Newyorské burze cenných papírů a smlouvu o revolvingovém úvěru ve výši 250 miliard KRW a 550 milionů USD za účasti korejských i zahraničních bank (dále jen „refinancování z července 2005“). Výrobní odvětví Společenství tvrdilo, že refinancování z července 2005 představuje další subvenci, jelikož společnost Hynix byla dosud velmi zadluženou společností, pro niž nebylo na trhu dostupné žádné financování.(76) V červenci 2005 již byla společnost Hynix mnohem zdravější, ačkoliv stále vysoce zadlužená. Byla opět zisková a její úvěrový rating byl BBB+. Důkazy obsažené ve spisu prokazují, že podmínky financování, které poskytly korejské banky, nebyly v rozporu s jejím úvěrovým ratingem. Míra účasti zahraničních bank dokládá tvrzení společnosti Hynix, že se refinancování uskutečnilo za komerčních podmínek. Mimoto neexistovaly žádné důkazy o pověření nebo nařízení pro korejské banky, pokud jde o půjčky pro společnost Hynix v rámci tohoto refinancování. Refinancování z července 2005 se proto nepovažuje za subvenci ve smyslu článku 2 základního nařízení.XII. Závěr o opatřeních(77) Mělo se za to, že výhoda plynoucí ze subvencí vyrovnaných v původním šetření byla obdržena dne 1. ledna 2001 a byla poskytnuta na období pěti let, což odpovídalo běžné době odpisů majetku v odvětví polovodičů.(78) Opatření uložená v původním šetření se týkala jednorázových, neopakovaných subvencí poskytnutých na stanovené období, a jelikož se má za to, že doba subvencování začala v okamžiku, kdy byla výhoda skutečně obdržena, usuzuje se, že opatření uložená nařízením o konečném clu pozbyla platnosti dne 1. ledna 2006. Jelikož konverze dluhu a přeměna úroků na jistinu z prosince 2002 přestaly společnosti Hynix poskytovat výhodu dne 13. července 2005 a platnost kapitalizace pohledávky z prosince 2002 skončila ke dni 31. prosince 2007, opatření by měla být zrušena s účinkem od 31. prosince 2007 a řízení by mělo být zastaveno.(79) Proto by konečná vyrovnávací cla zaplacená nebo zaúčtovaná podle nařízení Rady (ES) č. 1480/2003 z dovozu některých elektronických mikroobvodů nazývaných dynamické paměti s libovolným přístupem (DRAMs), vyrobených pomocí variant technologie kovových oxidových polovodičů (MOS), včetně technologie CMOS, všech typů, hustot záznamů, variant, bez ohledu na přístupovou dobu, konfiguraci, obal nebo rám atd. pocházejících z Korejské republiky a propuštěných do volného oběhu ode dne 31. prosince 2007 měla být vrácena nebo prominuta.(80) Společnosti Hynix, korejské vládě, výrobnímu odvětví Společenství a všem ostatním zúčastněným stranám byly sděleny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě bude doporučeno zrušit platná opatření a řízení zastavit, a byla jim poskytnuta příležitost k podání připomínek. Tyto připomínky byly popřípadě projednány v oddílech tohoto nařízení, které se zabývají předloženými záležitostmi.(81) O vrácení nebo prominutí je nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s příslušnými celními předpisy.(82) Ve svých připomínkách výrobní odvětví Společenství rovněž tvrdilo, že by opatření měla být zachována až do doby skončení jejich platnosti v srpnu 2008, pět let po uložení konečných opatření, aby se vyrovnalo napadnutelné subvencování, a na podporu tohoto tvrzení uvedlo článek 19 základního nařízení. Článek 19 však mimo jiné umožňuje zrušit opatření, pokud již nejsou nutná k vyrovnání subvencování. Článek 15 základního nařízení, který představuje základ pro uložení opatření, kromě toho uvádí, že opatření lze uložit (a analogicky zachovat), „pokud nebyla subvence nebo více subvencí zrušena nebo nebylo prokázáno, že subvence již neposkytují daným vývozcům výhodu“. Jelikož z výsledku šetření vyplývá, že subvence poskytnuté společnosti Hynix již neposkytují výhodu, platnost opatření nelze zachovat a tvrzení výrobního odvětví Společenství je nutno odmítnout,PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Vyrovnávací clo uložené z dovozu některých elektronických integrovaných obvodů nazývaných dynamické paměti s libovolným přístupem (DRAMs), vyrobených pomocí variant technologie kovových oxidových polovodičů (MOS), včetně technologie CMOS, všech typů, hustot záznamů, variant, bez ohledu na přístupovou dobu, konfiguraci, obal nebo rám atd. pocházejících z Korejské republiky uložené nařízením (ES) č. 1480/2003 se od 31. prosince 2007 zrušuje a řízení se zastavuje.Článek 2Konečné vyrovnávací clo zaplacené nebo zúčtované podle článku 1 nařízení (ES) č. 1480/2003 od 31. prosince roku 2007 se v souladu s článkem 236 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství[10], vrátí nebo promine. O vrácení nebo prominutí je nutno požádat vnitrostátní celní orgány v souladu s příslušnými celními předpisy.Článek 3Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne [...].Za Radupředseda/předsedkyně [1] Úř. věst. L 288, 21.10.1997, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 461/2004 (Úř. věst. L 77, 13.3.2004, s. 12).[2] Úř. věst. L 212, 22.8.2003, s. 1. Nařízení ve znění nařízení (ES) č. 2116/2005, Úř. věst. L 340, 23.12.2005, s. 7.[3] Úř. věst. L 102, 24.4.2003, s. 7.[4] WT/DS299/R Evropská společenství – vyrovnávací opatření na čipy dynamické paměti s libovolným přístupem z Koreji, přijatá dne 3. srpna 2005.[5] Úř. věst. L 103, 12.4.2006, s. 1.[6] Úř. věst. C 67, 18.3.2006, s. 16.[7] Kangwon Lee, výkonný ředitel KEB, „I will not tell“ („Neřeknu“), Maeil Business Newspaper, 23. srpna 2002.[8] Zpráva odborné skupiny ES – Korea pro DRAMs, odstavec 7.212.[9] Zpráva odborné skupiny Japonsko – Korea pro DRAMs WT/DS336/R, odstavce 7.283 – 7.298.[10] Úř. věst. L 302, 19.10.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 1791/2006 (Úř. věst. L 363, 20.12.2006, s. 1).


type: caselaw

text:
 25.4.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 171/29
 Ordú na Cúirte Ginearálta an 15 Feabhra 2022 – eSlovensko Bratislava v an Coimisiúin
 (Cás T-304/21) (1)
 (2022/C 171/49)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Níl san Iris Oifigiúil seo ach na fógraí maidir le cásanna ar cuireadh clabhsúr leo roimh an 1 Eanáir 2022 agus mar sin níl leagan Gaeilge ar fáil.
 (1) JI C 320 9.8.2021.


type: other

text:
UK QORTI SUPREMA AGAIN JIKKUNSIDRA ordnijiet tali
 Arbitraġġ internazzjonali • arbitraġġ Blog • UK QORTI SUPREMA AGAIN JIKKUNSIDRA ordnijiet tali
 25/06/2013 billi William Kirtley
 Ust-Kamenogorsk idroenerġija Pjanti JSC vs AES Ust-Kamenogorsk idroenerġija Pjanti LLP [2013] UKSC 35
 F'deċiżjoni fil Ust-Kamenogorsk idroenerġija Pjanti JSC vs AES Ust-Kamenogorsk idroenerġija Pjanti LLP [2013] UKSC 35, mogħtija fuq 12 Ġunju 2013, il-Qorti Suprema eżaminat jekk il-qrati Ingliżi kellhom ġurisdizzjoni biex toħroġ inġunzjoni rigward il-kontinwazzjoni jew il-bidu ta 'proċedimenti barranin miġjuba bi ksur ta' ftehim ta 'arbitraġġ, anki fin-nuqqas ta 'attwali, proposti jew arbitraġġ intiż.
 AES Ust-Kamenogorsk idroenerġija Pjanti LLP ("Sign") kien il-konċessjonarju u kerrej ta ' 25 sena konċessjoni mogħtija bi ftehim datat 23 lulju 1997 konkluż ma Ust-Kamenogorsk JSC Pjanti idroenerġija ("JSC") tagħtih id-dritt li joperaw jipproduċu impjant idroelettriku fil-Kazakistan enerġija. Il-ftehim ta 'konċessjoni inkluda klawsola ta' arbitraġġ li tipprovdi għal arbitraġġ f'Londra fil-każ ta 'xi tilwim.
 fil 2009, wara tilwim bejn il-partijiet, JSC fetħet kawża kontra AESUK fil-qrati Kazakhstan. AESUK sussegwentement maħruġa proċeduri quddiem il-Qorti tal-Kummerċ Ingliża jallegaw dikjarazzjoni li l-klawżola ta 'arbitraġġ kienet valida u infurzabbli u mingħajr avviż interim anti-suit injunction trażżin JSC mill insegwiment tal-proċeduri quddiem il-qrati Kazakhstan.
 AESUK ma kinux ressqu, u ma kellhom ebda intenzjoni jew li jixtiequ li jibdew, xi proċeduri ta 'arbitraġġ. pożizzjoni tiegħu kienet li JSC ma għandhom isegwu jew ikunu ħielsa biex isegwu proċedimenti legali kontra dan - ma għandu jġib procedings arbitraġġ, AESUK se jiddefendi dawk il-proċedimenti.
 Permezz ta 'digriet datat 16 April 2010, Burton J, seduta fil-High Court, mogħtija AESUK dikjarazzjoni bħal din flimkien ma 'inġunzjoni fir-rigward tal-ftuħ ta' proċedimenti kontriha minn JSC (https://bailii.org/ew/cases/EWHC/Comm/2010/772.html). Permezz ta 'digriet datat 1 lulju 2011, il-Qorti tal-Appell ċaħad l-appell JSC kontra ordni Burton J (https://bailii.org/ew/cases/EWCA/Civ/2011/647.html).
 JSC appellat.
 Sentenza tal-Qorti Suprema
 Il-Qorti Suprema unanimament ċaħad l-appell, azjenda li li l-qrati Ingliżi kellhom żmien twil u ġurisdizzjoni sew rikonoxxuti biex irażżan proċedimenti barranin miġjuba bi ksur ta 'ftehim ta' arbitraġġ, anki fejn l-ebda arbitraġġ kienet teżisti jew kontemplazzjoni, sakemm il-proċedimenti barranin ma kinux fl-ambitu tal-Konvenzjonijiet ta 'Brussell / Lugano wara d-deċiżjoni West Tankers Inc vs Allianz SpA (li qabel kienet RAS Riunione Adriatica di Sicurta SpA) (Il Front Comor) (Kawża 185/07) [2009] 1 AC 1138. Ma kien hemm xejn fl-Att Arbitraġġ 1996 li neħħiet din is-setgħa mill-qrati.
 Fl-għoti tad-deċiżjoni tal-Qorti Suprema, Mulej Mance indikat:
 • L ftehim ta 'arbitraġġ jagħti lok għal "obbligu negattiv" fejn iż-żewġ partijiet espressament jew impliċitament wegħda li ma tibda proċeduri fi kwalunkwe forum ieħor għajr il-forum speċifikati fil-ftehim ta' arbitraġġ. Din il-wegħda negattiv ma jibda provvedimenti forum ieħor hija importanti daqs il-ftehim pożittiv fuq il-forum.
 • Id-dispożizzjonijiet tal-Att dwar l-Arbitraġġ 1996 dwar id-determinazzjoni ta 'kwistjonijiet ġuriżdizzjonali ma kinux komprensivi, u applikati biss fejn proċeduri ta 'arbitraġġ kienu bil-mixi jew kontemplazzjoni.
 • Għalhekk, l-Att dwar l-Arbitraġġ 1996 kien ebda filwaqt dwar jekk il-qorti tista 'tordna sostenn inġuntiv taħt it-taqsima 37 tal-Att Qrati Senior 1981 fejn l-ebda arbitraġġ huwa fuq sieq jew kontemplazzjoni.
 • Il-qawwa ġenerali pprovdut bit-taqsima 37 tal-Att Qrati Senior 1981 għandha tiġi eżerċitata sensittiv u, partikolarment, fir-rigward dovut għall-iskema u skond l-Att Arbitraġġ 1996 meta xi arbitraġġ kien fuq sieq jew proposti.
 • Kien ukoll possibbli għal qorti skond l-artikolu 37 tal-Att Qrati Senior 1981, jekk jidhrilha xieraq, li jaghtu xi inġunzjoni fuq bażi interim, istennija tar-riżultat tal-proċedimenti attwali jew proposti arbitraġġ, minflok bażi finali.
 għalhekk, inġunzjonijiet anti-suit jibqgħu permissibbli meta jinħareġ dwar proċedimenti barranin barra mill-UE, anke meta l-ebda arbitraġġ tkun inbdiet.
 Fi ħdan l-UE nnifisha, minħabba li ħafna se tfakkar mill- West Tankers deċiżjoni, inġunzjonijiet anti-suit huma ħafna inqas probabbli li jirnexxu minħabba l- West Tankers deċiżjoni u l-ġurisprudenza relatata. għal dawk fil-bżonn ta terġa 'malajr, West Tankers qamet minn ħabta fi Sqallija bejn bastiment mikri u moll proprjetà tal-kerrejja. Il kuntratt ta 'kera previst tilwim jiġi riferuta għall-arbitraġġ fl-Ingilterra, iżda l-charterers bdiet proċeduri kontra s-sidien tal-bastiment fiż-qorti Sqallija. il ECJ ddeċidiet li qorti Ingliża ma tistax tagħti anti-suit injunction biex irażżan il-proċedimenti Sqallija favur arbitraġġ Ingliż, minħabba li dan ikun kontra l-prinċipju ġenerali li kull Istati Uniti qorti jkollha quddiemha kawża trid b'mod uffiċjali tiddetermina jekk għandhiex ġurisdizzjoni biex isolvu l-kwistjoni li għandha quddiemha; u jkun inkonsistenti mal-fiduċja reċiproka u l-kunfidenza dovuti bejn il-qrati tal-Istati Membri.
 – William Kirtley, Bars Lazareff Le
 Ddepożitata Taħt: Ftehim arbitraġġ, Informazzjoni arbitraġġ, Ġurisdizzjoni arbitraġġ, Regoli ta 'arbitraġġ, Belarus Arbitraġġ, Il-Belġju Arbitraġġ, Islanda Arbitraġġ, ġurisdizzjoni, Każakstan Arbitraġġ, london Arbitraġġ, Renju Unit Arbitraġġ, William Kirtley


text:
Põllumajandustoodete kokkuostu täpsem kord, teravilja veokulude hüvitamise piirmäär, nõuded sekkumiskeskuse ja -lao kohta ning pakkumise vorm – Riigi Teataja
 Põllumajandustoodete kokkuostu täpsem kord, teravilja veokulude hüvitamise piirmäär, nõuded sekkumiskeskuse ja -lao kohta ning pakkumise vorm
 RTL 2008, 31, 455
 Vastu võetud 10.04.2008 nr 32
 Määrus kehtestatakse «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 6 lõike 3, § 31 lõike 2, § 32 lõigete 2–4 ning § 48 lõike 31, komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000, millega kehtestatakse teravilja ülevõtmise kord sekkumisametite poolt ja sätestatakse teravilja kvaliteedi määramise analüüsimeetodid (EÜT L 100, 20.04.2000, lk 31–50), artikli 4 lõike 1, komisjoni määruse (EMÜ) nr 2131/93, milles sätestatakse sekkumisametite valduses oleva teravilja müümise kord ja tingimused (EÜT L 191, 31.07.1993, lk 76–80), komisjoni määruse (EÜ) nr 562/2000, milles sätestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1254/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad veiseliha kokkuostu kohta (EÜT L 068, 16.03.2000, lk 22–45), artikli 5 lõigete 1 ja 2, artikli 6 lõike 1 ning artikli 30 lõike 3, komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses sekkumisega võiturul (ELT L 32, 6.02.2008, lk 3–20), artikli 3 lõigete 4 ja 6 ning artikli 19 lõike 1, komisjoni määruse (EÜ) nr 214/2001, millega kehtestatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 1255/1999 üksikasjalikud rakenduseeskirjad seoses sekkumisega lõssipulbriturul (EÜT L 100, 20.04.2001, lk 100–111), artikli 2 lõike 5, komisjoni määruse (EMÜ) nr 3149/1992, millega kehtestatakse ühenduses enim puudustkannatavatele isikutele sekkumisvarudest pärit toiduainete tarnimise üksikasjalikud eeskirjad (EÜT L 313, 30.10.1992, lk 50–55), artikli 4 lõike 3, komisjoni määruse (EMÜ) 3002/1992, millega kehtestatakse üksikasjalikud ühiseeskirjad sekkumisvarust pärit toodete kasutamise ja/või sihtkoha kontrollimiseks (EÜT L 301, 17.10.1992, lk 17–26), alusel ning kooskõlas komisjoni määruse (EMÜ) nr 2173/79 sekkumisasutuste kokkuostetud veiseliharealiseerimise üksikasjalike rakenduseeskirjade ja määruse (EMÜ) nr 216/69 kehtetuks tunnistamise kohta (EÜT L 251, 5.10.1979, lk 12–16) nõuetega.
 Määrusega kehtestatakse põllumajandustoodete kokkuostu, sealhulgas säilitamise, müümise või tasuta üleandmise täpsem kord, teravilja veokulude hüvitamise piirmäär, nõuded sekkumiskeskuse ja -lao kohta ning pakkumise vorm.
 § 2. Põllumajandustoodete kokkuostuks pakkumisega, müümisega või kokkuostust tasuta üleandmisega seotud isik
 Põllumajandustoodete kokkuostuks pakkumisega, müümisega või kokkuostust tasuta üleandmisega seotud isik peab olema kantud põllumajandustoetuste ja põllumassiivide registrisse. Kui isiku andmed ei ole registrisse kantud, esitab ta kokkuostus osalemiseks «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» § 60 lõikes 1 nimetatud avalduse andmete registrisse kandmiseks.
 § 3. Heakskiitmine
 (1) Kokkuostuks pakutavat võid ja lõssipulbrit toota sooviv isik, kelle ettevõtet on Veterinaar- ja Toiduamet (edaspidi VTA) «Toiduseaduse» kohaselt tunnustanud, esitab Põllumajanduse Registrite ja Informatsiooni Ametile (edaspidi PRIA) iga sel otstarbel kasutatava eraldi tootmisüksuse kohta heakskiidu taotlemiseks lisas 1 toodud vormi kohase taotluse.
 (2) Kui komisjoni määruse (EMÜ) nr 3002/1992 alusel peab tootja asjakohaste käitlemisprotsesside tegemiseks olema heaks kiidetud või peab talle selleks olema väljastatud luba, siis selle taotlemiseks esitab taotleja PRIA-le vabas vormis taotluse, milles märgib järgmised andmed:
 2) ettevõtja registrikood või maksukohustuslaste registri kood;
 3) ettevõtja aadress ja sidevahendite andmed;
 4) sekkumisvarudest pärit toote nimetus;
 5) toodetava toote nimetus;
 6) ettevõtte VTA tunnustamise otsuse number;
 7) heakskiidutaotluse koostamise kuupäev ja taotleja allkiri.
 § 4. Kvaliteedisertifikaat
 (1) Või ja lõssipulbri teise Euroopa Liidu liikmesriiki kokkuostuks pakkumisel komisjoni määruste (EÜ) nr 105/2008 artikli 5 ja (EÜ) nr 214/2001 artikli 4 alusel nõutava kvaliteedisertifikaadi saamiseks esitab pakkuja VTA kohalikule asutusele lisas 2 toodud vormi kohase taotluse.
 (2) Eestis asuvast sekkumisvarust pärit toote tarnimisel teise Euroopa Liidu liikmesriiki komisjoni määruse (EMÜ) nr 3002/92 alusel sätestatud kasutusotstarbel peab tootega vajaduse korral olema kaasas kvaliteedisertifikaat. Selle taotlemiseks esitab pakkuja VTA kohalikule asutusele vabas vormis kvaliteedisertifikaadi taotluse, milles märgib järgmised andmed:
 3) pakkuja aadress ja sidevahendite andmed;
 5) andmed pakutava toote kohta (ettevõtte VTA tunnustamise otsuse number, tootja nimi, ettevõtte aadress, toote valmistamise kuupäev, tootepartii number, pakendite arv, netomass (kg, t, hl));
 6) selle liikmesriigi nimi, kus sekkumisvarust pärinevat toodet asjakohasel kasutusotstarbel kasutatakse.
 SEKKUMISKOKKUOST JA MÜÜK
 § 5. Põllumajandustoodete pakkumine kokkuostuks
 (1) Teravilja kokkuostu korral esitab pakkuja PRIA-le lisas 3 toodud vormi kohase kirjaliku pakkumise.
 (2) Kui teravili võetakse üle selles laos, kus teravilja pakkumise tegemise ajal hoitakse, esitab pakkuja koos lõikes 1 nimetatud pakkumisega väljavõtte laoarvestusest, milles on andmed pakkumises märgitud teravilja koguse, kaalumise ajal kindlaks tehtud kvaliteediomaduste, saagiaasta ja päritolumaa kohta silode kaupa.
 (3) Ühte sekkumiskokkuostuks pakutavasse silosse tohib panna sarnaste kvaliteediomadustega vilja. Kõigi pakutavas silos olevate eraldi tarnete või partiide kvaliteediomadused peavad vastama komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000 lisas 1 kehtestatud nõuetele. Nõuetekohase kvaliteedi saavutamiseks teravilja segada ei ole lubatud.
 (4) Veiseliha kokkuostu korral esitab pakkuja PRIA-le lisas 4 toodud vormi kohase kirjaliku pakkumise, võttes arvesse pakkumiskutses toodud tingimusi.
 (5) Või ja lõssipulbri kokkuostu korral esitab tootja PRIA-le lisas 5 toodud vormi kohase tootmiskava. Tootmiskava esitatakse pärast heakskiidu saamist, kuid hiljemalt kaks tööpäeva enne kokkuostuks pakutava või ja lõssipulbri tootmise alustamist.
 (6) Või 90%-lise sekkumishinnaga kokkuostu ja alalise pakkumismenetluse ning lõssipulbri sekkumishinnaga kokkuostu ja alalise pakkumismenetluse korral esitab pakkuja PRIA-le lisas 6 toodud vormi kohase kirjaliku pakkumise.
 (7) Lõikes 6 nimetatud pakkumised tehakse täistonnides.
 § 6. Kokkuostuks pakutava või pakendi märgistus
 Kui laopidaja peab laoarvestust, mille puhul sisestab ta komisjoni määruse (EÜ) nr 105/2008 artikli 3 lõike 6 esimeses lõigus nimetatud andmed laoarvestusse kokkuostetud või lattu saabumise päeval, ei pea toote lattu saabumise kuupäeva pakendile eraldi märkima.
 § 7. Teravilja ladustamine kokkuostu korral
 (1) Kokkuostetud teravili ladustatakse muust viljast eraldi.
 (2) Eri aastatel koristatud teravili ladustatakse eraldi.
 (3) Silo või ladu, milles teravilja ladustatakse, peab olema plommitud ja märgistatud ning märgistusele peavad olema kantud järgmised andmed:
 1) teraviljaliik;
 2) saagiaasta;
 3) silo või lao number.
 (4) Vajaduse korral võib laopidaja nõuda teravilja ümberpaigutamist ühest silost või laost teise. Sel juhul esitab laopidaja PRIA-le kirjaliku avalduse koos teravilja ümberpaigutamise vajaduse põhjendusega hiljemalt viis tööpäeva enne soovitud ümberpaigutamist.
 (5) PRIA kontrollib avalduses esitatud andmete õigsust ning lepib laopidajaga kokku teravilja ümberpaigutamise ajagraafiku.
 § 8. Kokkuostetud teravilja toimetamine sekkumislattu
 (1) Pakkuja tarnitav kogus võib erineda pakkumises esitatud kogusest alla 500-tonnise pakkumise puhul kuni 30 tonni pakutavast kogusest, 500–1000-tonnise pakkumise puhul kuni 60 tonni pakutavast kogusest ning üle 1000-tonnise pakkumise puhul kuni 100 tonni pakutavast kogusest, kuid tarnitav kogus ei tohi olla väiksem kui komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000 artiklis 1 ettenähtud 80-tonnine miinimumkogus.
 (2) Kui pakkuja on tarnegraafikus ettenähtud aja jooksul tarninud sekkumislattu pakkumises näidatud teraviljakogusest väiksema koguse, kuid see ületab 80-tonnise miinimumkoguse ja vastab lõikes 1 sätestatud kogusele, võtab PRIA tarnitud koguse üle. Kui pakkuja ei ole tarnegraafikus ettenähtud aja jooksul tarninud sekkumislattu vähemalt 80-tonnist miinimumkogust või kui tarnitud kogus ei vasta lõikes 1 sätestatud kogusele, tunnistab PRIA pakkumise rahuldamise otsuse kehtetuks.
 (3) Pakkuja võib esitatud pakkumise katkestada, kui ta on tarninud sekkumislattu nõutava teravilja 80-tonnise miinimumkoguse. Pakkumise katkestamise korral esitab pakkuja PRIA-le kirjaliku avalduse kahe tööpäeva jooksul pärast katkestamise vajaduse ilmnemist.
 (4) Kui Põllumajandusuuringute Keskuse (edaspidi PMK) tehtud teravilja kvaliteedianalüüsi tulemustest selgub, et teravilja kvaliteedinäitajad ei vasta osaliselt komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000 lisas I sätestatud kvaliteedi miinimumnõuetele, võtab PRIA üle teraviljakoguse, mille kvaliteedianalüüsi tulemused on positiivsed. Kui miinimumnõuetele vastav teraviljakogus on komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000 artiklis 1 ettenähtud 80-tonnisest miinimumkogusest väiksem, lükatakse kogu pakkumine tagasi.
 (5) Teravilja pakkuja või laopidaja võib taotleda tarnegraafiku muutmist. Tarnegraafiku muutmiseks esitab pakkuja PRIA-le põhjendatud avalduse esimesel võimalusel, kuid hiljemalt viis tööpäeva enne PRIA määratud tarnimise tähtpäeva.
 (6) Komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000 artikli 5 lõikes 4 nimetatud viisil teravilja ülevõtmise korral võib sama määruse artikli 5 lõike 4 punktis c nimetatud representatiivse proovi koostada laopidaja või pakkuja tellimusel sekkumisameti esindaja või tema järelevalve all teravilja lattu vastuvõtmisel võetud proovidest tingimusel, et ladu on enne teravilja vastuvõtmist plommitud, ning arvestusega, et teravilja ülevõtmise alguse ja lattu paigutamise vaheline aeg ei ületa kolme kuud.
 (7) Kui ladu ei ole tarnegraafikus kokku lepitud ajal valmis teravilja vastu võtma, siis kannab laopidaja sellega pakkujale ning PMK-le ja PRIA-le tekkinud kulud.
 § 9. Teravilja kvaliteedianalüüsi tulemuste vaidlustamine
 (1) Kui pakkuja ei ole nõus PMK tehtud teravilja kvaliteedianalüüsi tulemustega, on pakkujal viie tööpäeva jooksul arvates temale saadetud analüüsitulemuste kättesaamisest õigus taotleda kontrollproovi kordusanalüüsi.
 (2) Negatiivse kvaliteedianalüüsi ja vajaduse korral ka negatiivse korduvanalüüsi tulemuste puhul katab pakkuja PMK-le analüüsikulud.
 § 10. Teravilja veokulude hüvitamine
 (1) Kui PRIA võtab teravilja üle mujal kui sekkumiskeskuses, kaetakse täiendavad veokulud komisjoni määruse (EÜ) nr 824/2000 artikli 8 lõike 2 kohaselt.
 (2) Sekkumislaost eksportimise eesmärgil teravilja müümise korral hüvitab PRIA pakkujale veokulud komisjoni määruse (EMÜ) nr 2131/1993 artikli 7 lõike 2 kohaselt.
 (3) Lõigetes 1 ja 2 nimetatud veokulude hüvitamise määr sõltuvalt veovahendi liigist on järgmine:
 1) auto puhul 1,35 kr/tkm;
 2) rongi puhul 0,42 kr/tkm.
 (4) Ladudevahelise vahemaa arvutab PRIA.
 § 11. Müük sekkumisvarudest
 (1) Teravilja sekkumisvarudest müügi korral esitab pakkuja PRIA-le lisas 7 toodud vormi kohase kirjaliku pakkumise. Pakkuja tarnitav kogus võib erineda pakkumises esitatud kogusest 5% võrra.
 (2) Veiseliha sekkumisvarudest müügi korral esitab pakkuja PRIA-le lisas 8 toodud vormi kohase kirjaliku pakkumise.
 (3) Või ja lõssipulbri sekkumisvarudest müügi korral esitab pakkuja PRIA-le lisas 9 toodud vormi kohase kirjaliku pakkumise.
 (4) Sekkumistoote müügipakkumise rahuldamise korral koostab PRIA sekkumistoote väljaviimise graafiku ning kooskõlastab selle lao ja pakkujaga. Sekkumistoode viiakse laost välja PRIA järelevalve all.
 (5) Kui sekkumistoode eksporditakse ja ladustatakse ajutiselt enne eksportimist mujal kui sekkumislaos, siis pakkuja:
 1) kinnitab toote koguse sekkumislaost ajutisse lattu saabuva iga saadetise kohta;
 2) peab saadetiste üle arvestust, mis sisaldab järgmisi andmeid:
 a) toote ajutisse lattu saabumise kuupäev;
 b) toote kirjeldus ja KN-kood;
 c) toote staatus (sekkumistoode);
 d) toote sekkumislaost väljaviimise protokolli number;
 e) saatelehe dokumendi viitenumber;
 f) toote täpne asukoht ajutises laos;
 g) saabuva toote kogus (t, kg, hl);
 h) deklarandi nimi;
 I) toote ajutisest laost väljaviimise kuupäev;
 j) ekspordideklaratsiooni number;
 k) väljaviidava toote kogus (t, kg, hl).
 (6) Viis päeva enne sekkumistoote eksportimiseks veovahendile laadimist esitab pakkuja Maksu- ja Tolliametile (edaspidi MTA) eelteate, mis sisaldab järgmisi andmeid:
 1) toote laadimise alustamise aeg ja hinnanguline lõppaeg;
 2) toote laadimise koht;
 3) selle veoki või laeva identifitseerimisandmed, millele kaup laaditakse;
 4) eksportija või tema esindaja nimi (kui kasutatakse);
 5) toote kirjeldus ja KN-kood;
 6) toote staatus (sekkumistoode);
 7) toote netokogus ja pakendite arv (kui kasutatakse);
 8) vedaja nimi ja tema sidevahendite andmed;
 9) toote ekspordilitsentsi number.
 § 12. Sekkumiskeskuse ja -lao nõuded
 (1) Sekkumiskeskusena ja -laona kasutatavat veiseliha külmhoonet ja lihalõikusettevõtet ning või ja lõssipulbri ladu peab VTA olema tunnustanud «Toiduseaduse» kohaselt.
 (2) Kokkuostetud veiselihatooted ladustatakse sekkumiskeskuses või -laos Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004, millega sätestatakse loomset päritolu toidu hügieeni erieeskirjad (EÜT L 139, 30.04.2004, lk 55–205), lisa III jao I peatüki VII nõuete kohaselt.
 (3) Kokkuostetud võid ja lõssipulbrit ladustatakse sekkumislaos Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 853/2004 lisa III jao IX peatüki II nõuete kohaselt.
 (4) Sekkumislaos peavad või ja lõssipulbri alused olema paigutatud selliselt, et kaubaaluste vahele jääks vähemalt 60 cm ning seinapoolse kaubaaluse ja seina vahele jääks samuti vähemalt 60 cm.
 (5) Veiseliha, või ja lõssipulbri sekkumislaos peavad olema taadeldud kaalud pakendite ja aluste kaalumiseks ning vajaduse korral laoseisu kontrollimiseks.
 (6) Sekkumisladu, milles teravilja ladustatakse, peab vastama lisas 10 toodud nõuetele.
 (7) PRIA-l on õigus lõpetada leping laopidajaga, kui ladu ei vasta lisas 10 toodud nõuetele. PRIA korraldab nõuetele mittevastavaks tunnistatud laost teravilja ümberpaigutamise nõuetele vastavasse lattu selle laopidaja kulul, kelle ladu tunnistati nõuetele mittevastavaks.
 § 13. Pakkumise esitamine sekkumisvarudest pärit toote kasutamiseks
 (1) Sekkumisvarudest pärit toote kasutamiseks komisjoni määruse (EMÜ) nr 3002/1992 alusel esitab pakkuja PRIA-le pakkumise.
 (2) Pakkumises märgitakse järgmised andmed:
 4) sekkumisvarudest pärit toote nimetus ja kogus (t, kg, hl);
 6) sekkumisvarudest pärit toote pakkujapoolne ostuhind (EUR/100 kg, EUR/t, EUR/hl);
 7) pakkumise koostamise kuupäev ja taotleja allkiri.
 (3) Pakkumise esitamise tähtpäevaks esitab pakkuja PRIA-le «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» §-s 55 nimetatud tagatise, kui selline nõue tuleneb Euroopa Liidu asjakohastest määrustest.
 § 14. Käitlemiskava esitamine
 (1) Pakkumise edukaks tunnistamise korral esitab pakkuja PRIA-le hiljemalt viis tööpäeva enne asjakohase toimingu tegemist vabas vormis koostatud käitlemiskava.
 (2) Käitlemiskavas märgitakse järgmised andmed:
 6) käitlemise algus- ja lõppaeg (kuupäev ja kellaaeg);
 7) käitlemiskava koostamise kuupäev ja allkiri.
 (3) Muudatustest käitlemiskavas teavitatakse PRIA-t hiljemalt kaks tööpäeva enne asjakohase toimingu tegemise algust kirjalikult või kirjalikku taasesitamist võimaldavas vormis.
 § 15. Sekkumisvarudest pärit toodete ekspordiks või kasutamiseks esitatud pakkumise kontrollimine
 (1) Sekkumisvarudest pärit toodetega tegelev ja määrusega reguleeritud tegevuses osalev ettevõtja võimaldab PRIA-l kontrollida toodete ostmist, ladustamist, vedu, ümberlaadimist, töötlemist ja raamatupidamist ning teostada muud vajalikku järelevalvet komisjoni määruse (EMÜ) nr 3002/1992 alusel.
 (2) Ettevõtja hoiab sekkumislaost ostetud tooteid teistest toodetest eraldi ja eristatult.
 (3) PRIA vaatab pakkumise läbi ning kontrollib koostöös «Euroopa Liidu ühise põllumajanduspoliitika rakendamise seaduse» §-s 63 nimetatud teiste järelevalveasutustega pakkumises esitatud andmete õigsust ja pakkuja nõuetekohasust.
 SEKKUMISKOKKUOSTUST PÕLLUMAJANDUSTOODETE TASUTA ÜLEANDMINE
 § 16. Toiduabina jagamiseks eraldatavaid toiduaineid taotleva heategevusorganisatsiooni nõuded
 (1) Sekkumisvarudest eraldatavaid tooteid ning nendest toodetest valmistatud lõpptooteid võib toiduabina enim puudust kannatavatele isikutele jagamiseks taotleda heategevusorganisatsioon, kes on kantud mittetulundusühingute ja sihtasutuste registrisse ning kelle tegevusvaldkond hõlmab heategevust.
 (2) Heategevusorganisatsioon peab jagamiseks saadud ning jagatud toiduainete kohta lisa 11 kohast arvestust.
 (3) Heategevusorganisatsioon tagab tööstuses pakendatud ja töödeldud toote nõuetekohase käitlemise ning säilimise toote väärtust kahjustamata.
 § 17. Nõuded sekkumisvarudest pärit toodete toiduabiks käitlejale
 Sekkumisvarudest pärit toodete toiduabiks käitlejat on komisjoni määruse (EÜ) nr 3149/1992 kohaselt vajaduse korral tunnustanud VTA «Toiduseaduse» kohaselt.
 § 18. Toiduabi taotlemine
 Heategevusorganisatsioon esitab toiduabina jagamiseks eraldatavate lõpptoodete saamiseks PRIA-le lisas 12 toodud vormi kohase taotluse hiljemalt jaotusaastale eelneva aasta 2. maiks. Taotletav miinimumkogus lõpptoote kohta on 100 kg ja miinimumkogus taotluse kohta on 500 kg.
 § 19. Taotluse läbivaatamine ja otsuse tegemine
 (1) PRIA kontrollib taotleja vastavust § 16 lõikes 1 sätestatud nõuetele.
 (2) PRIA otsustab taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise viivitamata pärast §-s 17 nimetatud käitlejaga lepingu sõlmimist, kuid mitte hiljem kui jaotusaasta 31. märtsiks.
 (3) Kui jagamiseks eraldatavate toiduainete kogus on väiksem kui heategevusorganisatsioonide taotletud kogus, vähendatakse taotletud koguseid proportsionaalselt, lähtudes võrdse kohtlemise põhimõttest.
 (4) PRIA teavitab lõikes 2 nimetatud otsusest taotlejat viie tööpäeva jooksul arvates otsuse tegemisest. Kui heategevusorganisatsioonile jagamiseks eraldatavat toiduainete kogust vähendatakse lõike 3 kohaselt, teeb PRIA koos taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise otsusega taotlejale teatavaks jagamiseks eraldatavate toiduainete uued kogused.
 § 20. Toiduabi jaotus
 (1) PRIA teavitab viivitamata heategevusorganisatsioone toiduabi jagamise alustamise tähtpäevast.
 (2) Heategevusorganisatsioon esitab PRIA-le lisas 13 toodud vormi kohase toiduabi jaotusplaani kümne tööpäeva jooksul arvates lõikes 1 nimetatud teate saamisest.
 (3) PRIA korraldab viivitamata pärast lõikes 2 nimetatud jaotusplaani saamist toiduabina jagamiseks eraldatavate lõpptoodete tarnimise heategevusorganisatsiooni määratud vastuvõtmiskohta.
 (4) Kui heategevusorganisatsioon soovib toiduabi jaotusplaani muuta, esitab ta muudetud jaotusplaani koos põhjendusega kirjalikult PRIA-le hiljemalt viis tööpäeva enne muudetavas jaotusplaanis toodud tähtpäeva.
 § 21. Pakkumismenetluse tegemine
 (1) PRIA korraldab sekkumisvarudest pärit toodete pakendamise, töötlemise, lõpptoodete ladustamisteenuse ja veoteenuse tellimiseks pakkumismenetluse «Riigihangete seaduses» nimetatud korras.
 (2) Pakkumismenetluse tulemusel edukaks tunnistatud pakkuja ja PRIA sõlmivad hankelepingu, milles lepitakse kokku pakendamis-, töötlemis-, ladustamis- ja veotingimused.
 § 22. Lõpptoodete veokulude hüvitamine
 (1) Lõpptoodete põhjendatud veokulud heategevusorganisatsioonist enim puudust kannatava isikuni hüvitatakse kuludokumentide alusel komisjoni määruse (EMÜ) nr 3149/1992 artikli 6 lõike 1 kohaselt.
 (2) Lõikes 1 nimetatud veokulude hüvitise saamiseks esitatakse PRIA-le lisas 14 toodud vormi kohane veokulude hüvitamise taotlus komisjoni määruse (EMÜ) nr 3149/1992 artikli 8a kohaselt. Veokulude hüvitamist võib taotleda kuni jaotusaasta 1. oktoobrini tehtud tarnete kohta.
 § 23. Veokulude hüvitamise taotluse kontroll
 (1) Paragrahvis 22 nimetatud veokulude hüvitamise taotluse kontrollimiseks võib PRIA teha kohapealset kontrolli, mille käigus kontrollib koostöös § 15 lõikes 3 nimetatud teiste järelevalveasutustega taotluses esitatud andmete õigsust ja taotleja nõuetekohasust.
 § 24. Veokulude hüvitamise taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine
 PRIA otsustab veokulude hüvitamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise ühe kuu jooksul arvates taotluse saamisest.
 § 25. Veokulude hüvitise väljamaksmine
 Veokulude hüvitis makstakse välja §-s 24 nimetatud otsuse alusel komisjoni määruse (EMÜ) nr 3149/1992 artikli 8a kohaselt ühe kuu jooksul arvates otsuse tegemisest.
 § 26. Majanduskulude hüvitamine
 (1) Enim puudust kannatavatele isikutele toiduabi jagamisel tehtud põhjendatud majanduskulud hüvitatakse komisjoni määruse (EMÜ) nr 3149/1992 artikli 6 lõike 3 kohaselt.
 (2) Lõikes 1 nimetatud hüvitise saamiseks esitatakse PRIA-le lisas 15 toodud vormi kohane majanduskulude hüvitamise taotlus komisjoni määruse (EMÜ) nr 3149/1992 artikli 8a kohaselt.
 § 27. Majanduskulude hüvitamise taotluse kontroll
 (1) Paragrahvi 25 lõikes 1 nimetatud majanduskulude hüvitamise taotluse kontrollimiseks võib PRIA teha kohapealset kontrolli, mille käigus kontrollib koostöös § 15 lõikes 3 nimetatud teiste järelevalveasutustega taotluses esitatud andmete õigsust ja taotleja nõuetekohasust.
 § 28. Majanduskulude hüvitamise taotluse rahuldamine või rahuldamata jätmine
 PRIA otsustab majanduskulude hüvitamise taotluse rahuldamise või rahuldamata jätmise ühe kuu jooksul arvates taotluse saamisest.
 § 29. Majanduskulude hüvitise väljamaksmine
 Majanduskulude hüvitis makstakse välja §-s 28 nimetatud otsuse alusel komisjoni määruse (EÜ) nr 3149/1992 artikli 8a kohaselt ühe kuu jooksul arvates otsuse tegemisest.
 § 30. Toiduabiskeemis osalemise peatamine
 (1) Kohustuste täitmata jätmise või rikkumise korral peatatakse heategevusorganisatsiooni osalemine toiduabiskeemis komisjoni määruse (EÜ) nr 3149/1992 artikli 9 lõike 3 kohaselt.
 (2) Toiduabiskeemis osalemise peatamine jõustub viivitamata ja kehtib vähemalt ühe plaanitäitmise ajavahemiku jooksul ning seda võib eiramise tõsidusest olenevalt pikendada.
 Põllumajandusministri 3. mai 2006. a määrus nr 59 «Põllumajandustoodete kokkuostu täpsem kord, teravilja veokulude hüvitamise piirmäär, nõuded sekkumiskeskuse ja -lao kohta ning pakkumise vorm» (RTL 2006, 39, 674; 2007, 35, 605) tunnistatakse kehtetuks.