text:
 |
 52010PC0545
 Pasiūlymas TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo nustatomos ES laivams taikomos tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių žvejybos galimybės 2011 ir 2012 m. /* KOM/2010/0545 galutinis - NLE 2010/0284 */
 [pic] | EUROPOS KOMISIJA |Briuselis, 2010.10.6KOM(2010) 545 galutinis2010/0284 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomos ES laivams taikomos tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių žvejybos galimybės 2011 ir 2012 m.AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. Pasiūlymo aplinkybės |Pasiūlymo pagrindas ir tikslai Giliavandenių žuvų ištekliai yra kontinentinių šelfų pagrindinėms žvejybos vietoms nepriklausančiuose vandenyse žvejojami žuvų ištekliai. Jie pasiskirstę aplink žemyno šlaitus arba susiję su povandeniniais kalnais. Šių rūšių žuvys lėtai auga ir ilgai gyvena, todėl žvejybos veikla gali joms labai pakenkti. Mokslinės žinios apie šių rūšių žuvų ilgaamžiškumą ir augimą po truputį gerėja; žinoma, kad kai kurių rūšių žuvys, tokios kaip melsvosios molvos ir juodosios kalavijos, auga greičiau ir gyvena trumpiau nei kitos žuvys, kaip antai islandiniai pjūklapilviai beriksai, giliavandeniai rykliai ir bukasnukiai ilgauodegiai grenadieriai, todėl žvejybos veikla joms kenkia mažiau. Žvejybos poveikis taip pat priklauso nuo to, ar tam tikrų rūšių žuvis galima žvejoti vietinių santalkų plotuose, kaip, pavyzdžiui, islandinius pjūklapilvius beriksus, melsvąsias molvas ir paprastuosius beriksus. Kaip ir visų laukinių žuvų išteklių atveju, neribojant gelminės žvejybos, žvejybos įmonės ima varžytis, kad pasinaudotų laisvais ištekliais, tačiau išteklius naudoja netausiai. Taip buvo kai kurių giliavandenių žuvų išteklių atveju iki tol, kol 2003 m. Europos Sąjunga ėmė reglamentuoti šią sritį. Pavyzdžiui, vertingi šiaurės vakarų vandenų islandinių pjūklapilvių beriksų ištekliai ir vertingi Biskajos įlankos raudonpelekių pagelų ištekliai laikomi išeikvotais. Todėl žvejybos veiklos ribojimas yra viešos intervencijos priemonė, būtina siekiant užkirsti kelią žvejybos įmonių pajamų mažėjimui, išteklius naudoti taip, kad ilgainiui žuvų būtų galima sužvejoti daugiau, ir mažinti poveikį ekosistemoms ir maisto grandinei, kurį daro staigus tam tikrų žuvų populiacijų dydžio sumažėjimas. Galiausiai tai padėtų užtikrinti stabilesnę vertingų baltymų pasiūlą vartotojams, nors šis aspektas yra ne toks svarbus kalbant apie giliavandenes žuvis, nes jos sudaro tik labai nedidelę Europos Sąjungoje iškraunamų žuvų dalį. Vieša intervencija giliavandenių žuvų atveju yra labai svarbi todėl, kad lėtai augančių žuvų ištekliams atsikurti gali prireikti labai daug laiko arba jiems atsikurti gali ir nepavykti. Būtinybė nustatyti žvejybos galimybes yra numatyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 3 dalyje, kuria Taryba įpareigojama tai padaryti. Tarptautinė jūrų tyrinėjimo taryba (TJTT, angl. ICES) numato išsamią giliavandenių žuvų išteklių biologinės būklės peržiūrą kas dvejus metus. Naujausios rekomendacijos pateiktos 2010 m. birželio mėn. Šis pasiūlymas nustatyti žvejybos galimybes grindžiamas paskesne peržiūra, kurią 2010 m. liepos mėn. po TJTT darbo atliko Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komitetas (ŽMTEK, angl. STECF). Todėl pasiūlymu atsižvelgiama į būtinybę sprendimų priėmimą grįsti patikimomis mokslinėmis rekomendacijomis, kaip reikalaujama Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 2 straipsnio 2 dalies b punktu. Mokslo įstaigos nuolat rekomenduoja, kad geriausia gelminės žvejybos valdymo priemonė būtų žvejybos pastangų ribojimas. Taip yra todėl, kad giliavandenės žuvys žvejojamos mišrios žuvininkystės sąlygomis, žvejybos veikla nėra selektyvi, taip pat daug žuvų išmetama į jūrą, nes jos neturi komercinės vertės arba ji yra nepakankama. Vis dėlto leidžiamo sužvejoti kiekio apribojimai laikomi naudinga papildoma priemone; juos galima susieti su šių žvejybos galimybių naudojimo būdais, jei nesant tokių būdų nebūtų galima pagrįsti sužvejojamo kiekio. Todėl Komisija reguliariai pateikia žvejybos galimybių reglamento pasiūlymus, kai gauna mokslines rekomendacijas. Be to, Komisija 2010 m. peržiūri bendrąjį galimybių žvejoti giliavandenes žuvis sistemą (Tarybos reglamentą (EB) Nr. 2347/2002), kad nustatytų žvejybos pastangų apribojimus ir technines priemones, atitinkančias skirtingas žvejybos rūšis. Šiuo metu žvejybos pastangos ribojamos visoje šiaurės rytų Atlanto vandenyno dalyje neišskiriant atskirų žvejybos rajonų (žr. Tarybos reglamento (EB) Nr. 53/2010 9 straipsnio 3 dalį). |Bendrosios aplinkybės Europos Sąjunga nuo 2003 m. giliavandenių žuvų žvejybą reguliuoja nustatydama bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį (BLSK) pagal rūšį bei žvejybos rajoną ir didžiausias žvejybos pastangas, kurias leidžiama taikyti šiaurės rytų Atlanto vandenyno dalyje. 2009 ir 2010 m. bendras leidžiamas sužvejoti tam tikrų rūšių giliavandenių žuvų kiekis nustatytas 2008 m. lapkričio 28 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 1359/2008, nustatančiu Bendrijos žvejybos laivams taikomas tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių 2009 m. ir 2010 m. žvejybos galimybes[1]. Remdamiesi turima informacija apie giliavandenių žuvų išteklius mokslininkai negali išsamiai vertinti išteklių būklės nei populiacijų dydžio, nei mirtingumo dėl žvejybos atžvilgiais. Taip yra dėl kelių priežasčių, kurios nuolat trukdo pažangai. Šių rūšių žuvys dažnai labai ilgai gyvena ir lėtai auga, todėl neįmanoma klasifikuoti išteklių pagal amžiaus grupes ir vertinti žvejybos poveikio ištekliams pagal sužvejojamų žuvų dydžio arba amžiaus grupių pokyčius. Išteklių pasipildymo žuvų jaunikliais dažnumas nėra žinomas. Šie ištekliai plačiai paplitę gylyje, kurį dėl praktinių priežasčių sunku tyrinėti. Dažnai neturima mokslinių tyrimų duomenų todėl, kad šių išteklių komercinė vertė yra sumažėjusi, arba tie duomenys apima ne visą paplitimo arealą. Žvejojamos tik kai kurių iš šių rūšių žuvys, o kai kurių rūšių žuvų žvejybos veikla vykdoma santykinai neseniai. Todėl mokslinių žinių daugėja lėtai. Mokslinės žinios tobulinamos remiantis atsargumo principu grindžiamu žuvininkystės valdymu, kurio pagrindas – išteklių gausos rodiklių kitimo tendencijos. Sąjunga turi išimtinę kompetenciją nustatyti ir paskirstyti žvejybos galimybes. Su tausiu gyvųjų vandens išteklių naudojimu susiję įpareigojimai nustatyti Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 2 straipsnyje. Tokios žvejybos galimybės turėtų atitikti tarptautinius susitarimus, be kita ko, 1995 m. Jungtinių Tautų susitarimą dėl vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių išsaugojimo bei valdymo [toliau – 1995 m. JT žuvų išteklių susitarimas]. Visų pirma reguliavimo institucija turi būti atsargesnė, jei informacija netiksli, nepatikima arba nepakankama. Pagal 1995 m. JT žuvų išteklių susitarimo 6 straipsnio 2 dalį tinkamos mokslinės informacijos nebuvimas neturi būti priežastis, dėl kurios būtų atidėtas išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių įgyvendinimas ar dėl kurios tų priemonių visai nebūtų imamasi. Šiame pasiūlyme numatyti BLSK pakeitimai atitinka mokslines rekomendacijas ir valdymo principus, išdėstytus 1995 m. JT žuvų išteklių susitarime ir 2008 m. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos tarptautinėse gelminės žvejybos atviroje jūroje valdymo gairėse, kurias neseniai patvirtino JT Generalinė Asamblėja (2009 m. gruodžio mėn. rezoliucija 64/72). Nemažai giliavandenių žuvų išteklių naudoja ir kitos žvejojančios šalys, visų pirma Norvegija, Islandija, Farerų Salos ir Rusija, taip pat reikia siekti susitarimo dėl suderintų valdymo priemonių su tomis žvejojančiomis šalimis arba Žvejybos šiaurės rytų Atlante komisijoje (ŽŠRAK, angl. NEAFC), jei ištekliai gyvena tarptautiniuose vandenyse, tačiau, kol tie susitarimai bus pasiekti, Europos Sąjungos laivams reikia taikyti vienašales priemones, siekiant išvengti pirmiau aprašytų neigiamų nereglamentuojamos žvejybos pasekmių. |Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos Pasiūlymo srityje galiojančios nuostatos nustatytos Tarybos reglamente (EB) Nr. 1359/2008 ir taikytinos iki 2010 m. gruodžio 31 d. Jos susijusios su 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2347/2002, nustatančiu konkrečius prieinamumo reikalavimus ir susijusias sąlygas, taikomas giliavandenių žuvų išteklių žvejybai[2], kuriame (jo I priede) išvardytos didžiausią komercinę reikšmę turinčios giliavandenių žuvų rūšys, kurioms Komisija siekia nustatyti leidžiamo sužvejoti kiekio apribojimus. Giliavandenių žuvų žvejybos galimybės nustatomos kas dvejus metus atsižvelgiant į mokslinį išteklių būklės vertinimų, grindžiamų išsamiomis peržiūromis, teikimo dažnumą. Tačiau atlantinėms argentinoms ir pagrindiniam melsvųjų molvų žvejybos rajonui taikoma išimtis, nes jų žvejybos galimybės priklauso nuo kasmetinių derybų su Norvegija rezultatų. Todėl tų išteklių žvejybos galimybės ir toliau nustatomos gruodžio mėn. Tarybos priimamu kasmetinių žvejybos galimybių reglamentu. Su šiais ištekliais susijęs 2010 m. galiojantis reglamentas yra Tarybos reglamentas (EB) Nr. 53/2010. |Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais Siūlomos priemonės yra parengtos atsižvelgiant į bendrosios žuvininkystės politikos tikslus bei taisykles ir dera su Sąjungos vykdoma darnaus vystymosi politika. |2. Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis ir poveikio vertinimas |Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis |Konsultacijų metodai, pagrindiniai tiriamieji sektoriai ir bendras respondentų apibūdinimas Šiuo pasiūlymu atsižvelgiama į konsultacijas su Žuvininkystės ir akvakultūros patariamuoju komitetu (ŽAPK (angl. ACFA) sudarytas iš gamybos sektoriui, perdirbimo pramonei ir žuvininkystės bei akvakultūros produktų prekybai atstovaujančių profesinių organizacijų atstovų, taip pat vartotojų interesams ir aplinkos bei vystymosi sritims atstovaujančių neprofesinių organizacijų atstovų) ir regioninėmis patariamosiomis tarybomis (RPT, angl. RACs), turinčiomis interesų su šiuo pasiūlymu susijusiuose žvejybos rajonuose. Šios konsultacijos vyko remiantis Komisijos komunikatu „Konsultacijų dėl Bendrijos žvejybos valdymo gerinimas“ (COM (2006) 246 galutinis), kuriame išdėstyti vadinamojo pirminio aptarimo proceso principai, ir Komisijos komunikatu „Konsultacijos dėl 2011 m. žvejybos galimybių“ (COM (2010) 241 galutinis), kuriame Komisija išdėstė savo nuomonę ir ketinimus, susijusius su 2011 m. pasiūlymais dėl žvejybos galimybių. |Atsakymų santrauka ir kaip į juos atsižvelgta RPT pabrėžia būtinybę užtikrinti, kad bet kokie metinių žvejybos galimybių pakeitimai būtų laipsniški, siekiant, kad trumpalaikio ekonominės veiklos sutrikdymo atvejų būtų kuo mažiau. Jos nerimauja dėl mokslinių rekomendacijų netikslumo ir norėtų, kad informacijos bazė pagerėtų, o duomenų rinkimo būdai būtų suderinti. Jos sutinka, kad būtina apsaugoti ypač pažeidžiamus išteklius nuo išeikvojimo, tačiau nepritaria, kad leidžiamas sužvejoti kiekis būtų mažinamas, nes į jūrą būtų išmetama daugiau mišrios žuvininkystės būdu sužvejotų žuvų. Jos tikisi, kad mišri žuvininkystė bus valdoma integruotai, įskaitant pažeidžiamiausių rūšių žuvų priegaudą, ir sutinka, kad žvejybos pastangų apribojimų nustatymas skirtingoms žvejybos rūšims ir techninės priemonės, pavyzdžiui, selektyvumo gerinimas, galėtų būti tinkamas valdymo būdas. RPT pabrėžia, kad, 2003 m. ėmus taikyti išteklių valdymo priemones, žvejybos intensyvumas labai sumažėjo, ir nurodo, kad kaimyninės valstybės turi taikyti panašius valdymo metodus, kad būtų sudarytos vienodos sąlygos. RPT pabrėžia, kad turėtų būti dedama daugiau pastangų saugant pažeidžiamas giliavandenes buveines ir vengiant žvejoti rajonuose, kuriuose labai gausu žuvų jauniklių. Jos teigia, kad tam tikri tradiciniai žvejybos būdai pasirodė esą tausūs, nes egzistuoja ištisus šimtmečius. Kai kurios RPT taip pat norėtų, kad išteklių valdymo institucijos atsižvelgtų į teigiamus tam tikrų išteklių pokyčius, visų pirma kai verslinės žvejybos laivai prisidėjo prie mokslinės informacijos pagerinimo. Kitos RPT norėtų, kad žvejybos galimybės būtų laipsniškai panaikintos tais atvejais, kai nenumatoma artimiausiu metu atlikti išteklių vertinimo. Į pasiūlymą įtrauktas laipsniško žvejybos galimybių metinių pokyčių pritaikymo ir apribojimo principas. Nesiūloma atlikti pokyčių, dėl kurių žvejybos galimybės, palyginti su 2010 m. status quo, per metus padidėtų arba sumažėtų daugiau kaip 15 %. Vienintelė šios taisyklės išimtis – giliavandeniai rykliai. Nors BLSK formaliai nenukrypstama nuo 2010 metams nustatyto nulinio BLSK, iš tiesų uždraudus priegaudą leidžiamas iškrauti kiekis sumažės 100 %. Komisija vykdo ryklių apsaugos politiką, apibūdintą Komunikate dėl veiksmų plano, skirto ryklių ištekliams išsaugoti ir valdyti (COM (2009) 40 galutinis). Priegaudos draudimas turėtų paskatinti žvejus bendradarbiauti nustatant rajonus, kuriuose ryklių gausiau, ir pagerinti žvejybos įrankių selektyvumą. Tas priemones ėmus taikyti, būtų galima leisti iškrauti kaip neišvengiamą priegaudą sužvejotus ryklius. Komisija rengia naują pagrindų reglamentą dėl galimybių užsiimti gelmine žvejyba 2010 m.; šiuo reglamentu vidutinės trukmės laikotarpiu turėtų būti nustatytas žvejybos pastangų valdymas pagal žvejybos rajoną ir (arba) rūšį. Komisija supranta priegaudos mišrioje žuvininkystėje problemą ir ragina valstybes nares bei žvejybos įmones taikyti tokią žvejybos praktiką, dėl kurios priegauda sumažėtų. Komisija nagrinėja galimybę skirti finansavimą projektams, kuriais siekiama 2011 m. sumažinti priegaudą gelminės žvejybos sektoriuje. Kai bus nustatyti neišvengiamos ypač pažeidžiamų rūšių žuvų priegaudos vykdant skirtingų rūšių žvejybą lygiai, juos bus galima paversti priegaudos žvejybos galimybėmis. Keli BLSK jau nustatyti kaip priegaudos kiekiai. Vadovaudamasi pagrindinių savo patariamųjų įstaigų mokslinėmis rekomendacijomis arba padėdama valstybėms narėms nustatyti specialius išteklių išsaugojimo rajonus, Komisija toliau deda pastangas nustatyti rajonus, kuriuose ribojama žvejyba, kad būtų apsaugotos didelės įvairovės buveinės. Komisija pritaria nuomonei, kad šiame pasiūlyme nustatytas vienašalis metodas turi būti taikomas siekiant įtikinti kaimynines valstybes atsakingai valdyti gelminę žvejybą, ir atlieka šią užduotį kasmetėse derybose dvišaliu lygmeniu ir ŽŠRAK. Reikėtų pažymėti, kad giliavandenių žuvų išteklių naudojimas tėra vienas iš klausimų, kuriuos reikia spręsti su šiaurinėmis žvejojančiomis šalimis. Komisija parengė išteklių valdymo sistemą, kuria atsižvelgiama į išteklių rodiklių pokyčių tendencijas net neturint galutinių mokslinių rekomendacijų, ir ši sistema yra bandoma. Įgyvendindama pagal 7-ąją pagrindų programą finansuojamą plataus masto mokslinių tyrimų projektą DEEPFISHMAN, Komisija tikisi, kad galės tą sistemą išplėsti ir taikyti gelminei žvejybai. Komisija, be kita ko, finansuodama tyrimus, skatina žvejus bendradarbiauti su moksliniais institutais, kad būtų didinamas savitarpio supratimas, o verslinės žvejybos informacija būtų naudojama mokslinėms rekomendacijoms rengti. Naujuoju pagrindų reglamentu dėl galimybių užsiimti gelmine žvejyba siekiama pagerinti administracinių duomenų rinkimą. Patirties kaupimas ir panaudojimas Žuvininkystės biologija ir žuvininkystės ekonomika yra susijusios mokslo ir praktinės patirties sritys. Komisija konsultavosi su TJTT – nepriklausoma tarptautine mokslo įstaiga – ir surengė plenarinį ŽMTEK posėdį. TJTT rekomendacijos grindžiamos rekomendacijų sistema, kurią parengė TJTT ir kuri naudojama atsižvelgiant į jos klientų, kuriems priklauso ir Komisija, prašymus. ŽMTEK teikia rekomendacijas laikydamasis Komisijos suteiktų įgaliojimų. Visos ŽMTEK ataskaitos, Komisijai jas oficialiai priėmus, pateikiamos jo interneto svetainėje. Visos TJTT ataskaitos pateiktos jos interneto svetainėje. Duomenų apie visus šiame pasiūlyme aptariamus išteklius nepakanka tam, kad būtų įrodytas žuvininkystės tausumas. 2010 m. mokslinės rekomendacijos daugiausia atkartoja ankstesnes 2008 m. arba anksčiau pateiktas rekomendacijas. Atsižvelgiant į tai, kad rekomendacijų sistema susieta su didžiausiu tausią žvejybą užtikrinančiu sužvejotų žuvų kiekiu, ir į tai, kad giliavandenių išteklių naudojimas sužvejojant šį kiekį yra nežinomas, mokslininkai apskritai rekomenduoja sumažinti leidžiamą sužvejoti kiekį, palyginti su esamuoju, tol, kol atsiras įrodymų, kad išteklių populiacijos didėja. Jei atrodo, kad išteklių naudojimo lygis kelerius metus ištekliams žalingo poveikio nedaro, TJTT rekomenduoja, kad žvejyba išliktų stabili. Kitais atvejais TJTT rekomenduoja nedidinti žvejybos intensyvumo arba sužvejojamų žuvų kiekį sumažinti iki tokio, kuris buvo iki žvejybos veiklos suintensyvinimo. TJTT pabrėžia būtinybę saugoti neršto plotus nuo išeikvojimo. Nuo 2003 m. labai sumažinus žvejybos galimybes, pasiūlyme antriesiems metams (2012 metams) nustatyti leidžiamo sužvejoti kiekio apribojimai iš esmės sutampa su pagal atsargumo principą nustatytu sužvejojamų žuvų kiekiu, kurį rekomenduoja mokslininkai. Tais atvejais, kai rekomendacijos, palyginti su 2008 m., nepasikeitė, šis pasiūlymas grindžiamas ankstesniu 2009 ir 2010 m. žvejybos galimybių reglamentu, kuriuo numatyta reikiamą žvejybos galimybių sumažinimą paskirstyti ketverių metų laikotarpiu. Kai didelę rekomenduojamo sužvejoti kiekio dalį sužvejoja Europos Sąjungai nepriklausančios valstybės, į tai atsižvelgta ir rekomendacijos ES žvejybai pritaikytos priklausomai nuo jos pokyčių. Kai kurie duomenys rodo, kad žvejybos rajonai jau kiek stabilizavosi arba netrukus taip atsitiks, taip pat yra duomenų, kad ištekliai ėmė gausėti. Atsižvelgiant į naujausią informaciją apie įvairias skirtingų giliavandenių rūšių žuvų augimo ypatybes, atrodo, kad ištekliai, kurie nuosekliai sumažinus žvejybos galimybes palikti kaip tiksliniai, ateityje galėtų būti naudojami tausiai biologiniu ir ekonominiu atžvilgiais. Tačiau, kad žvejybos veikla būtų tausi ir ekologiniu atžvilgiu, reikia spręsti su šia žvejybos veikla susijusias problemas, visų pirma žuvų išmetimo į jūrą ir (arba) priegaudos, taip pat poveikio pažeidžiamoms jūrų buveinėms problemas. Todėl išteklių valdymo institucijos ateityje dėmesį galėtų skirti žvejybos stabilumui palaikyti, jei įmanoma, ir techninėms priemonėms parengti, taip pat skatinti taikyti tokias žvejybos strategijas, dėl kurių sumažėtų neigiamas poveikis pažeidžiamoms jūrų ekosistemoms ir į jūrą išmetamų žuvų kiekis. Taip pat atsižvelgta į mišrų daugelio gelminės žvejybos rajonų pobūdį. Galiojančios kvotos, kurios yra mažos ir į kurias siekiama įtraukti neišvengiamą priegaudą, išliks, kad nereikėtų žuvų išmesti į jūrą. Komisija laikosi nulinio giliavandenių ryklių ir islandinių pjūklapilvių beriksų BLSK politikos. Draudimas žvejoti giliavandenius ryklius (nustatant BLSK jie dar neišskaidyti pagal rūšis) grindžiamas rekomendacijomis, pagal kurias pagrindinės komercinės šios šeimos rūšys laikomos išeikvotomis. Mokslo įstaigos rekomenduoja, kad islandiniai pjūklapilviai beriksai nebūtų žvejojami jokiame rajone, kuriame nustatytas BLSK. Islandinių pjūklapilvių beriksų apsaugos rajonas TJTT VI ir VII kvadratuose, kuris nustatytas 2004 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2270/2004, nustatančiu Bendrijos žvejybos laivams tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių žvejybos galimybes 2005 ir 2006 metais, ir toliau taikytas pagal Reglamentą (EB) Nr. 1359/2008, nebėra tinkamas nustatant leidžiamo sužvejoti islandinių pjūklapilvių beriksų kiekio apribojimus, atsižvelgiant į tai, kad islandiniai pjūklapilviai beriksai neturėtų būti žvejojami jokiame rajone. Poveikio vertinimas Turėtų būti nustatytos žvejybos galimybės, kaip reikalaujama Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 3 dalimi. Siūlomomis priemonėmis, jeigu jos bus įgyvendintos, ES laivams bus sumažintos bendros žvejybos galimybės. Todėl iš dalies sumažėtų sužvejojamų žuvų kiekis; to tikimasi tais atvejais, kai naujieji leidžiami sužvejoti kiekiai atitiks naujausius faktinius sužvejojamų žuvų kiekius arba bus už juos mažesni. Pasiūlyme ne tik numatomi trumpalaikiai sprendimai, bet jis yra ir ilgalaikio metodo, pagal kurį žvejybos mastas laipsniškai mažinamas tol, kol bus užtikrintas ilgalaikis tausus žvejybos lygis, dalis. Vadovaujantis pasiūlyme numatytu metodu netrukus bus sumažinti BLSK, tačiau, pereikvotiems ištekliams atsikūrus, žvejybos galimybės turėtų išlikti stabilios arba vėl padidėti, priklausomai nuo atsargumo principu grindžiamų rekomendacijų. Numatoma, kad metodo taikymo vidutinės trukmės ir ilgalaikiai rezultatai bus sumažėjęs poveikis aplinkai dėl mažesnių žvejybos pastangų, mažesnis laivų skaičius ir (arba) mažesnės vidutinės laivo žvejybos pastangos bei nepakitęs arba didesnis iškraunamų žuvų, kurias bus galima žvejoti nuolat, kiekis. Nuo 2003 m. sumažėjusios žvejybos galimybės ir gelminės žvejybos veiklą vykdančio laivyno dydis rodo, kad ši politika įgyvendinama praktiškai. Kai kurie teigiami išteklių rodiklių pokyčiai patvirtina, kad užsibrėžtų vidutinės trukmės laikotarpio ir ilgalaikių tikslų iš tikrųjų pavyks pasiekti. |3. Teisiniai pasiūlymo aspektai |Reglamento pasiūlymu Europos Sąjungos žvejybos laivynams nustatomi didžiausią komercinę reikšmę turinčių giliavandenių žuvų žvejybos šiaurės rytų Atlanto vandenyno dalies ES ir tarptautiniuose vandenyse apribojimai, siekiant įgyvendinti bendrosios žuvininkystės politikos tikslą užtikrinti biologiniu, ekonominiu ir socialiniu atžvilgiais tausią žvejybą. Jo pagrindas – Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 3 dalis. Pasiūlymas priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnio 1 dalies d punkte. Todėl subsidiarumo principas netaikomas. Pasiūlymas atitinka proporcingumo principą dėl toliau nurodytos priežasties. Bendroji žuvininkystės politika yra bendroji politika. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 43 straipsnio 3 dalį Taryba privalo priimti žvejybos galimybių nustatymo ir paskirstymo priemones. Šiuo Tarybos reglamentu valstybėms narėms skiriamos žvejybos galimybės. Atsižvelgdamos į Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 20 straipsnio 3 dalį, valstybės narės tas galimybes gali paskirstyti regionams arba veiklos vykdytojams taip, kaip jos mano esant tinkama. Taigi valstybės narės gali pasirinkti joms tinkamą socialinį ir (arba) ekonominį paskirtų žvejybos galimybių naudojimo modelį. Pasiūlymas papildomo finansinio poveikio valstybėms narėms neturi. Taryba šį reglamentą priima kas dvejus metus, o viešos ir privačios priemonės jam įgyvendinti jau yra parengtos. |4. Poveikis biudžetui |Pasiūlymas ES biudžetui poveikio neturi. |5. Papildoma informacija |Supaprastinimas |Apskritai pasiūlymu žvejybos kvotų valdymas nei supaprastinamas, nei apsunkinamas. Tačiau perskirsčius rajonus, kuriuose nustatytas bendras leidžiamas sužvejoti bukasnukių ilgauodegių grenadierių kiekis, turėtų supaprastėti atitinkamos žvejybos rūšies valdymas, nes siūlomas naujasis pagrindinis BLSK apima visą pagrindinį žvejybos rajoną. |Persvarstymo, keitimo, laikino galiojimo sąlyga |Pasiūlymas susijęs su kas dvejus metus priimamu reglamentu, taikytinu 2011 ir 2012 m. Išteklių valdymo priemonės ir žvejybos galimybių lygis bus peržiūrėti ne vėliau kaip 2012 m., kad būtų parengtas paskesnis reglamentas. Keitimo sąlyga šiam reglamentui nereikalinga. |Išsamus pasiūlymo paaiškinimas Sutartimi dėl Europos Sąjungos veikimo nustatyta, kad BŽP klausimus turi spręsti Parlamentas ir Taryba kartu pagal įprastą teisėkūros procedūrą. Sutarties 43 straipsnio 3 dalyje numatyta išimtis, taikoma „žvejybos galimybių nustatymo ir skyrimo“ priemonėms. Šias priemones, remdamasi Komisijos pasiūlymu, priima Taryba be Europos Parlamento dalyvavimo. Todėl šis pasiūlymas susijęs tik su žvejybos galimybių nustatymu ir paskirstymu ir su sąlygų, funkciškai susietų su tų galimybių naudojimu, nustatymu. Pasiūlymo nuostatos dėl leidžiamo sužvejoti žuvų kiekio apribojimų atitinka vadinamojo pirminio aptarimo proceso principus, nustatytus Komisijos komunikate dėl konsultacijų dėl Bendrijos žvejybos valdymo gerinimo (COM (2006) 246 galutinis) ir Komisijos komunikate dėl konsultacijų dėl 2011 m. žvejybos galimybių (COM (2010) 241 galutinis), kuriuose išdėstytas Komisijos požiūris ir ketinimai, susiję su jos pasiūlymais dėl žvejybos galimybių, iki bus gautos mokslinės rekomendacijos dėl išteklių būklės 2011 metams. Pagal pastarąjį komunikatą giliavandenių žuvų ištekliai priklauso rekomendacijų, teikiamų, kai nepakanka duomenų, kategorijai. Pasiūlymas grindžiamas komunikate nustatytomis taisyklėmis. Visų pirma, tais atvejais, kai rekomendacijos negalutinės, BLSK turėtų būti sumažinti, kad atitiktų paskutinius faktinius sužvejojamų žuvų kiekius. Naujieji BLSK lygiai apskaičiuojami remiantis valstybių narių Komisijai 2007–2009 m. praneštais sužvejotų žuvų kiekio duomenimis. Pagal pirminio aptarimo procesą 2010 m. vasarą vyko konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis (RPT ir ŽAPK) ir valstybėmis narėmis. Be to, šis pasiūlymas atitinka Komisijos komunikatą „ES tausiosios žuvininkystės įgyvendinimas taikant didžiausio ilgalaikio sugaunamo kiekio principą“ (COM (2006) 360 galutinis). Didžiausiu tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio sąvokos tiesiogiai giliavandenių žuvų ištekliams taikyti negalima, nes trūksta žinių apie išteklių dydį ir amžiaus struktūrą. Tačiau, turint daugiau informacijos, žuvininkystės valdymui taikant atsargumo principą šiomis aplinkybėmis ir toliau galima išteklius valdyti pagal didžiausio tausią žvejybą užtikrinančio sužvejotų žuvų kiekio sistemą. Rajonų, kuriuose nustatytas bendras leidžiamas sužvejoti bukasnukių ilgauodegių grenadierių ir melsvųjų molvų kiekis, pakeitimai siūlomi vadovaujantis mokslinėmis rekomendacijomis suderinti rajonus, kuriuose nustatytas BLSK, su vertinimo vienetais, kad valdymo sprendimais būtų geriau atsižvelgiama į mokslines rekomendacijas. Pasiūlymu numatoma panaikinti draudimą žvejoti islandinius pjūklapilvius beriksus tam tikruose rajonuose, kuriuose galėtų būti šios rūšies žuvų santalkų. Atsižvelgiant į tai, kad siūlomas nulinis islandinių pjūklapilvių beriksų BLSK, jų nebegalima žvejoti nei viename iš rajonų, priklausančių šio reglamento taikymo sričiai. |2010/0284 (NLE)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASkuriuo nustatomos ES laivams taikomos tam tikrų giliavandenių žuvų išteklių žvejybos galimybės 2011 ir 2012 m.EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 43 straipsnio 3 dalį,atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą[3],kadangi:(1) Pagal Sutarties 43 straipsnio 3 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, priima žvejybos galimybių nustatymo ir paskirstymo priemones.(2) 2002 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 2371/2002 dėl žuvų išteklių apsaugos ir tausojančio naudojimo pagal Bendrąją žuvininkystės politiką[4] reikalaujama, kad Taryba, atsižvelgdama į turimas mokslines, technines ir ekonomines rekomendacijas bei, visų pirma, į Žuvininkystės mokslo, technikos ir ekonomikos komiteto (ŽMTEK, angl. STECF) parengtas ataskaitas, nustatytų priemones, kuriomis reglamentuojama galimybė naudotis vandenimis bei ištekliais ir vykdyti tausią žvejybos veiklą.(3) Taryba privalo nustatyti bendrą leidžiamą sužvejoti kiekį (BLSK) pagal žvejybos rajonus arba žvejybos rajonų grupes. Žvejybos galimybės valstybėms narėms turėtų būti paskirstytos taip, kad kiekvienai valstybei narei būtų užtikrintas sąlyginis kiekvienos išteklių rūšies žvejybos arba žvejybos kiekviename rajone stabilumas, tinkamai atsižvelgiant į bendrosios žuvininkystės politikos tikslus, nustatytus Reglamente (EB) Nr. 2371/2002. Be to, kad žvejybos galimybės būtų naudojamos veiksmingai, turėtų būti nustatytos tam tikros su jomis funkciškai susietos sąlygos.(4) BLSK turėtų būti nustatyti remiantis turimomis mokslinėmis rekomendacijomis ir atsižvelgiant į biologinius, socialinius ir ekonominius aspektus, kartu užtikrinant vienodas veiklos sąlygas visiems žvejybos sektoriams. Todėl būtina atsižvelgti į nuomones, pareikštas per konsultacijas su suinteresuotosiomis šalimis, ypač į Žuvininkystės ir akvakultūros patariamojo komiteto ir atitinkamų regioninių patariamųjų tarybų nuomones.(5) Žvejybos galimybės turėtų atitikti tarptautinius susitarimus ir principus, tokius kaip 1995 m. Jungtinių Tautų susitarimą dėl vienos valstybės ribas viršijančių žuvų išteklių ir toli migruojančių žuvų išteklių išsaugojimo bei valdymo, taip pat išsamius valdymo principus, nustatytus 2008 m. Jungtinių Tautų Maisto ir žemės ūkio organizacijos tarptautinėse gelminės žvejybos atviroje jūroje valdymo gairėse, pagal kurias visų pirma reguliavimo institucija turėtų būti atsargesnė, jei informacija netiksli, nepatikima arba nepakankama. Pakankamos mokslinės informacijos trūkumas nėra priežastis atidėti išteklių išsaugojimo ir valdymo priemonių taikymą arba iš viso tų priemonių netaikyti.(6) Iš naujausių mokslinių Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos rekomendacijų (TJTT patariamojo komiteto ataskaita dėl plačiai paplitusių ir migruojančių išteklių, 9 knyga, 2010 m. birželio mėn.) ir ŽMTEK (Jungtinio tyrimų centro mokslinės ir techninės ataskaitos, 2011 m. mokslinių rekomendacijų peržiūra, 2 dalis, 2010 m. liepos mėn.) rekomendacijų matyti, kad dauguma giliavandenių žuvų žvejojamos netausiai ir kad, norint užtikrinti tų išteklių tvarumą, tų išteklių žvejybos galimybės turėtų būti sumažintos, kol išteklių dydžio pokyčiai bus teigiami. TJTT taip pat rekomendavo uždrausti specializuotąją islandinių pjūklapilvių beriksų žvejybą.(7) Kalbant apie giliavandenius ryklius, pagrindinių komercinių rūšių ištekliai laikomi išeikvotais, todėl specializuotoji žvejyba neturėtų būti vykdoma. Kol įgyvendinant selektyvumo projektus ir kitas technines priemones nebus nustatytas neišvengiamos priegaudos dydis, priegaudos nereikėtų leisti iškrauti.(8) 2002 m. gruodžio 16 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2347/2002, nustatančio konkrečius prieinamumo reikalavimus ir susijusias sąlygas, taikomas giliavandenių žuvų išteklių žvejybai[5], 2 straipsnio a punkte apibrėžtų ir to reglamento I priede išvardytų giliavandenių žuvų žvejybos galimybės nustatomos kas dvejus metus. Tačiau atlantinėms argentinoms ir pagrindiniam melsvųjų molvų žvejybos rajonui taikoma išimtis, nes jų žvejybos galimybės priklauso nuo kasmetinių derybų su Norvegija rezultatų. Tų išteklių žvejybos galimybės turėtų būti nustatytos kasmetiniame reglamente, kuriuo nustatomos tam tikrų žuvų išteklių ir žuvų išteklių grupių žvejybos galimybės, taikomos ES vandenyse ir ES laivams tam tikruose Europos Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse.(9) Pagal 1996 m gegužės 6 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 847/96, nustatančio bendrų leistinų sugavimų ir kvotų kasmetinio valdymo papildomas sąlygas[6], 2 straipsnį reikia nustatyti, kuriems ištekliams taikomos įvairios tame reglamente nustatytos priemonės,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisDalykasŠiuo reglamentu nustatomos 2011 ir 2012 m. giliavandenių žuvų žvejybos ES vandenyse ir tam tikruose Europos Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse, kuriuose būtina riboti sužvejojamų žuvų kiekį, galimybės ES žvejybos laivams ir su tų žvejybos galimybių naudojimu funkciškai susietos sąlygos.2 straipsnisApibrėžtysŠiame reglamente:a) ES laivas – su valstybės narės vėliava plaukiojantis ir Sąjungoje įregistruotas žvejybos laivas;b) ES vandenys – vandenys, į kuriuos valstybės narės turi suverenias teises arba kurie priklauso jų jurisdikcijai, išskyrus vandenis, esančius greta Sutarties II priede išvardytų teritorijų;c) bendras leidžiamas sužvejoti kiekis (BLSK) – kasmet sužvejoti ir iškrauti leidžiamas kiekvieno išteklio žuvų kiekis;d) kvota – Sąjungai, valstybėms narėms arba trečiosioms valstybėms skirta BLSK dalis;e) tarptautiniai vandenys – vandenys, į kuriuos nė viena valstybė neturi suverenių teisių arba kurie nepriklauso nė vienos valstybės jurisdikcijai;f) TJTT (Tarptautinės jūrų tyrinėjimo tarybos, angl. ICES) zonos – Reglamente (EB) Nr. 218/2009 apibrėžtos zonos;g) ŽRVAK zonos (Žvejybos rytų vidurio Atlante komiteto, angl. CECAF, arba MŽŪO (angl. FAO) 34 pagrindinė žvejybos zona) – Reglamente (EB) Nr. 216/2009 apibrėžtos zonos.3 straipsnisLeidžiamo sužvejoti žuvų kiekio apribojimai ir jo paskirstymasES vandenyse ir tam tikruose Europos Sąjungai nepriklausančiuose vandenyse ES laivams leidžiamo sužvejoti giliavandenių žuvų kiekio apribojimai ir tų kiekių paskirstymas valstybėms narėms išdėstyti priede.4 straipsnisSpecialiosios žvejybos galimybių paskirstymo nuostatosPriede nurodytos žvejybos galimybės valstybėms narėms paskirstomos nepažeidžiant:a) žvejybos galimybių, kuriomis buvo pasikeista pagal Reglamento (EB) Nr. 2371/2002 20 straipsnio 5 dalį;b) išskaitymų ir galimybių perskirstymo pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 37 straipsnį arba pagal Reglamento (EB) Nr. 1006/2008 10 straipsnio 4 dalį;c) papildomo iškraunamo kiekio, kuris leidžiamas pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 3 straipsnį;d) perkeltų kiekių pagal Reglamento (EB) Nr. 847/96 4 straipsnį;e) išskaitymų, atliekamų pagal Reglamento (EB) Nr. 1224/2009 105 ir 107 straipsnius.5 straipsnisRyšys su Reglamentu (EB) Nr. 847/96Taikant Reglamentą (EB) Nr. 847/96, visos priede nurodytos kvotos laikomos mokslinėmis rekomendacijomis pagrįstomis kvotomis.6 straipsnisSužvejotų žuvų ir priegaudos iškrovimo sąlygosIšteklių, kurių žvejybos galimybės nustatytos šiuo reglamentu, žuvis galima laikyti laive arba iškrauti tik jei jas sužvejojo kvotą turinčios ir jos neišnaudojusios valstybės narės laivai.7 straipsnisĮsigaliojimasŠis reglamentas įsigalioja septintą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Jis taikomas nuo 2011 m. sausio 1 d.Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje [...]Tarybos varduPirmininkas [...]PRIEDASNuorodos į žvejybos zonas reiškia nuorodas į TJTT zonas, jei nenurodyta kitaip.1 DALISRūšių ir rūšių grupių apibrėžtis1. Šio priedo 2 dalyje pateiktame sąraše žuvų ištekliai nurodomi išvardijant lotyniškus rūšių pavadinimus abėcėlės tvarka. Tačiau giliavandeniai rykliai yra to sąrašo pradžioje. Siekiant įgyvendinti šį reglamentą, toliau pateikiama bendrinių pavadinimų ir lotyniškų pavadinimų atitikmenų lentelė.Bendrinis pavadinimas | Mokslinis pavadinimas |Juodoji kalavija | Aphanopus carbo |Paprastieji beriksai | Beryx spp. |Bukasnukis ilgauodegis grenadierius | Coryphaenoides rupestris |Islandinis pjūklapilvis beriksas | Hoplostethus atlanticus |Melsvoji molva | Molva dypterygia |Raudonpelekis pagelas | Pagellus bogaraveo |Didžiaakė siūlapelekė vėgėlė | Phycis blennoides |2. Šiame reglamente giliavandeniai rykliai reiškia šias rūšis:Bendrinis pavadinimas | Mokslinis pavadinimas |Juodieji katrykliai Gyvatryklis | Apristuris spp. Chlamydoselachus anguineus |Rudasis trumpadyglis ryklys | Centrophorus granulosus |Pilkasis trumpadyglis ryklys | Centrophorus squamosus |Portugalinis baltaakis dygliaryklis | Centroscymnus coelolepis |Ilgašnipis baltaakis dygliaryklis | Centroscymnus crepidater |Paprastasis juodasis šunryklis | Centroscyllium fabricii |Paprastasis ilgasnukis dygliaryklis | Deania calceus |Šokoladinis dygliaryklis | Dalatias licha |Didysis juodasis dygliaryklis | Etmopterus princeps |Naktinis juodasis dygliaryklis | Etmopterus spinax |Juodažiotis pjūklauodegis katryklis Islandinis pjūklauodegis katryklis Pilkasis šešiažiaunis ryklys Oxynotus paradoxus rūšies tribriaunis ryklys Aštriadantis velvetinis dygliaryklis | Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens |Arktinis ryklys | Somniosus microcephalus |2 DALISMetinės žvejybos galimybės, taikomos ES laivams rajonuose, kuriuose leidžiamas sužvejoti žuvų kiekis ribojamas pagal rūšis ir rajoną (tonomis gyvojo svorio)Rūšis | Giliavandeniai rykliai | Zona | V, VI, VII, VIII ir IX zonų ES ir tarptautiniai vandenys (DWS/56789-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 0 | 0 |Estija | 0 | 0 |Airija | 0 | 0 |Ispanija | 0 | 0 |Prancūzija | 0 | 0 |Lietuva | 0 | 0 |Lenkija | 0 | 0 |Portugalija | 0 | 0 |Jungtinė Karalystė | 0 | 0 |ES | 0 | 0 |BLSK | 0 | 0 |Rūšis | Giliavandeniai rykliai | Zona | X zonos ES ir tarptautiniai vandenys (DWS/10-) |Metai | 2011 | 2012 |Portugalija | 0 | 0 |ES | 0 | 0 |BLSK | 0 | 0 |Rūšis | Giliavandeniai rykliai ir Deania histricosa bei Deania profondorum | Zona | XII zonos ES ir tarptautiniai vandenys (DWS/12-) |Metai | 2011 | 2012 |Airija | 0 | 0 |Ispanija | 0 | 0 |Prancūzija | 0 | 0 |Jungtinė Karalystė | 0 | 0 |ES | 0 | 0 |BLSK | 0 | 0 |Rūšis | Juodoji kalavija Aphanopus carbo | Zona | I, II, III ir IV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (BSF/1234-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 4 | 3 |Prancūzija | 4 | 3 |Jungtinė Karalystė | 4 | 3 |ES | 12 | 9 |BLSK | 12 | 9 |Rūšis | Juodoji kalavija Aphanopus carbo | Zona | V, VI, VII ir XII zonų ES ir tarptautiniai vandenys (BSF/56712-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 25 | 23 |Estija | 12 | 11 |Airija | 62 | 57 |Ispanija | 123 | 114 |Prancūzija | 1 732 | 1 599 |Latvija | 80 | 74 |Lietuva | 1 | 1 |Lenkija | 1 | 1 |Jungtinė Karalystė | 123 | 114 |Kitos (1) | 6 | 6 |ES | 2 165 | 2 000 |BLSK | 2 165 | 2 000 |(1) Tik priegauda. Pagal šią kvotą specializuotoji žvejyba neleidžiama. |Rūšis | Juodoji kalavija Aphanopus carbo | Zona | VIII, IX ir X zonų ES ir tarptautiniai vandenys (BSF/8910-) |Metai | 2011 | 2012 |Ispanija | 11 | 11 |Prancūzija | 26 | 26 |Portugalija | 3 311 | 3 311 |ES | 3 348 | 3 348 |BLSK | 3 348 | 3 348 |Rūšis | Juodoji kalavija Aphanopus carbo | Zona | ŽRVAK 34.1.2 rajono ES ir tarptautiniai vandenys (BSF/C3412-) |Metai | 2011 | 2012 |Portugalija | 3 643 | 3 643 |ES | 3 643 | 3 643 |BLSK | 3 643 | 3 643 |Rūšis | Paprastieji beriksai | Zona | III, IV, V, VI, VII, VIII, IX, X, XII ir XIV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (ALF/3X14-) |Metai | 2011 | 2012 |Airija | 9 | 9 |Ispanija | 70 | 70 |Prancūzija | 19 | 19 |Portugalija | 202 | 202 |Jungtinė Karalystė | 9 | 9 |ES | 309 | 309 |BLSK | 309 | 309 |Rūšis | Bukasnukis ilgauodegis grenadierius Coryphaenoides rupestris | Zona | I, II ir IV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (RNG/124-) |Metai | 2011 | 2012 |Danija | 2 | 1 |Vokietija | 2 | 1 |Prancūzija | 9 | 10 |Jungtinė Karalystė | 2 | 1 |ES | 15 | 13 |BLSK | 15 | 13 |Rūšis | Bukasnukis ilgauodegis grenadierius Coryphaenoides rupestris | Zona | III zonos ES ir tarptautiniai vandenys (RNG/03-) |Metai | 2011 | 2012 |Danija | 804 | 804 |Vokietija | 5 | 5 |Švedija | 41 | 41 |ES | 850 | 850 |BLSK | 850 | 850 |Rūšis | Bukasnukis ilgauodegis grenadierius Coryphaenoides rupestris | Zona | Vb, VI, VII ir XIIb zonų ES ir tarptautiniai vandenys (RNG/5BX12B-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 19 | 16 |Estija | 41 | 36 |Airija | 189 | 163 |Ispanija | 3 038 | 2 621 |Prancūzija | 2 380 | 2 055 |Latvija | 51 | 44 |Lietuva | 59 | 51 |Lenkija | 1 020 | 880 |Jungtinė Karalystė | 149 | 129 |Kitos (1) | 5 | 5 |ES | 6 951 | 6 000 |BLSK | 6 951 | 6 000 |(1) Tik priegauda. Pagal šią kvotą specializuotoji žvejyba neleidžiama. |Rūšis | Bukasnukis ilgauodegis grenadierius Coryphaenoides rupestris | Zona | VIII, IX, X, XIIa, XIIc ir XIV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (RNG/8-14-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 15 | 13 |Ispanija | 184 | 159 |Prancūzija | 94 | 81 |ES | 293 | 253 |BLSK | 293 | 253 |Rūšis | Islandinis pjūklapilvis beriksas Hoplostethus atlanticus | Zona | VI zonos ES ir tarptautiniai vandenys (ORY/06-) |Metai | 2011 | 2012 |Airija | 0 | 0 |Ispanija | 0 | 0 |Prancūzija | 0 | 0 |Jungtinė Karalystė | 0 | 0 |ES | 0 | 0 |BLSK | 0 | 0 |Rūšis | Islandinis pjūklapilvis beriksas Hoplostethus atlanticus | Zona | VII zonos ES ir tarptautiniai vandenys (ORY/07-) |Metai | 2011 | 2012 |Airija | 0 | 0 |Ispanija | 0 | 0 |Prancūzija | 0 | 0 |Jungtinė Karalystė | 0 | 0 |Kitos | 0 | 0 |ES | 0 | 0 |BLSK | 0 | 0 |Rūšis | Islandinis pjūklapilvis beriksas Hoplostethus atlanticus | Zona | I, II, III, IV, V, VIII, IX, X, XII ir XIV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (ORY/1CX14C) |Metai | 2011 | 2012 |Airija | 0 | 0 |Ispanija | 0 | 0 |Prancūzija | 0 | 0 |Portugalija | 0 | 0 |Jungtinė Karalystė | 0 | 0 |ES | 0 | 0 |BLSK | 0 | 0 |Rūšis | Melsvoji molva Molva dypterygia | Zona | II ir IV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (BLI/24-) |Metai | 2011 | 2012 |Danija | 4 | 4 |Vokietija | 4 | 4 |Airija | 4 | 4 |Prancūzija | 25 | 25 |Jungtinė Karalystė | 15 | 15 |Kitos (1) | 4 | 4 |ES | 56 | 56 |BLSK | 56 | 56 |(1) Tik priegauda. Pagal šią kvotą specializuotoji žvejyba neleidžiama. |Rūšis | Melsvoji molva Molva dypterygia | Zona | III zonos ES ir tarptautiniai vandenys (BLI/03-) |Metai | 2011 | 2012 |Danija | 4 | 3 |Vokietija | 2 | 2 |Švedija | 4 | 3 |ES | 10 | 8 |BLSK | 10 | 8 |Rūšis | Raudonpelekis pagelas Pagellus bogaraveo | Zona | VI, VII ir VIII zonų ES ir tarptautiniai vandenys (SBR/678-) |Metai | 2011(1) | 2012(1) |Airija | 6 | 6 |Ispanija | 172 | 172 |Prancūzija | 9 | 9 |Jungtinė Karalystė | 22 | 22 |Kitos (2) | 6 | 6 |ES | 215 | 215 |BLSK | 215 | 215 |(1) Turi būti laikomasi mažiausio leidžiamų iškrauti žuvų dydžio (viso ilgio) – 35 cm. Tačiau 15 % iškrautų žuvų gali būti mažiausio leidžiamų iškrauti žuvų dydžio – bent 30 cm (visas ilgis). (2) Tik priegauda. Pagal šią kvotą specializuotoji žvejyba neleidžiama. |Rūšis | Raudonpelekis pagelas Pagellus bogaraveo | Zona | IX zonos ES ir tarptautiniai vandenys (SBR/09-) |Metai | 2011(1) | 2012(1) |Ispanija | 614 | 614 |Portugalija | 166 | 166 |ES | 780 | 780 |BLSK | 780 | 780 |(1) Turi būti laikomasi mažiausio leidžiamų iškrauti žuvų dydžio (viso ilgio) – 35 cm. Tačiau 15 % iškrautų žuvų gali būti mažiausio leidžiamų iškrauti žuvų dydžio – bent 30 cm (visas ilgis). |Rūšis | Raudonpelekis pagelas Pagellus bogaraveo | Zona | X zonos ES ir tarptautiniai vandenys (SBR/10-) |Metai | 2011 | 2012 |Ispanija | 10 | 10 |Portugalija | 1 116 | 1 116 |Jungtinė Karalystė | 10 | 10 |ES | 1 136 | 1 136 |BLSK | 1 136 | 1 136 |Rūšis | Didžiaakė siūlapelekė vėgėlė Phycis blennoides | Zona | I, II, III ir IV zonų ES ir tarptautiniai vandenys (GFB/1234-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 8 | 6 |Prancūzija | 8 | 6 |Jungtinė Karalystė | 11 | 11 |ES | 27 | 23 |BLSK | 27 | 23 |Rūšis | Didžiaakė siūlapelekė vėgėlė Phycis blennoides | Zona | V, VI ir VII zonų ES ir tarptautiniai vandenys (GFB/567-) |Metai | 2011 | 2012 |Vokietija | 10 | 10 |Airija | 260 | 260 |Ispanija | 588 | 588 |Prancūzija | 356 | 356 |Jungtinė Karalystė | 814 | 814 |ES | 2 028 | 2 028 |BLSK | 2 028 | 2 028 |Rūšis | Didžiaakė siūlapelekė vėgėlė Phycis blennoides | Zona | VIII ir IX zonų ES ir tarptautiniai vandenys (GFB/89-) |Metai | 2011 | 2012 |Ispanija | 242 | 242 |Prancūzija | 15 | 15 |Portugalija | 10 | 10 |ES | 267 | 267 |BLSK | 267 | 267 |Rūšis | Didžiaakė siūlapelekė vėgėlė Phycis blennoides | Zona | X ir XII zonų ES ir tarptautiniai vandenys (GFB/1012-) |Metai | 2011 | 2012 |Prancūzija | 7 | 6 |Portugalija | 32 | 28 |Jungtinė Karalystė | 7 | 6 |ES | 46 | 40 |BLSK | 46 | 40 |[1] OL L 352, 2008 12 31, p. 1.[2] OL L 351, 2002 12 28, p. 6.[3] OL C[...], [...], p. [...].[4] OL L 358, 2002 12 31, p. 59.[5] OL L 351, 2002 12 28, p. 6.[6] OL L 115, 1996 5 9, p. 3.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 1.6.2015
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 178/17
 Talan väckt den 12 mars 2015 – Landeskreditbank Baden-Württemberg mot ECB
 (Mål T-122/15)
 (2015/C 178/18)
 Rättegångsspråk: tyska
 Parter
 Sökande: Landeskreditbank Baden-Württemberg – Förderbank (Karlsruhe, Tyskland) (ombud: advokaterna A. Glos, K. Lackhoff och M. Benzing)
 Svarande: Europeiska centralbanken
 Yrkanden
 Sökanden yrkar att tribunalen ska
 —
 ogiltigförklara ECB:s beslut av den 5 januari 2015 (ECB/SSM/15/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/3) genom att förordna att verkningarna ska bestå av ersättandet av ECB:s beslut av den 1 september 2014 (ECB/SSM/14/1 – 0SK1ILSPWNVBNQWU0W18/1), och
 —
 förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna
 Grunder och huvudargument
 Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.
 1.
 Första grunden: ECB har tillämpat ett felaktigt kriterium vid bedömningen av särskilda omständigheter.
 —
 Sökanden gör som första grund gällande att ECB tillämpat fyra olika och oförenliga kriterier vid bedömningen av huruvida sökanden, trots att storlekskriteriet är uppfyllt, inte borde klassificeras som ett mindre betydande företag på grund av särskilda omständigheter i den mening som avses i artikel 6.4 andra stycket i förordning (EU) nr 1024/2013 (1), jämförd med artikel 70.1 i förordning (EU) nr 468/2014 (2). Vart och ett av dessa kriterier är i sig felaktigt.
 —
 Sökanden uppger vidare att enligt artikel 70.1 i förordning nr 468/2014 föreligger särskilda omständigheter när det finns ”särskilda och faktiska omständigheter” som gör att det är ”olämpligt” att klassificera en enhet som betydande och att enheten ställs under ECB:s tillsynsstandard. Sökanden anser att det är ”olämpligt” i den mening som avses i artikel 70.1 i förordning nr 468/2014 att klassificera en enhet som betydande enbart utifrån enhetens storlek om detta inte är oundgängligt för att uppnå de mål som eftersträvas med förordning nr 1024/2013, då det är tillräckligt att behörig nationell myndighet utövar tillsynen under ECB:s tillsyn på makronivå.
 2.
 Andra grunden: Uppenbart felaktiga bedömningar av sakomständigheterna
 —
 Som andra grund gör sökanden gällande att det – med beaktande av de omständigheter som sökanden åberopat vid hearingen och inför administrativa omprövningsnämnden – inte är nödvändigt att sökanden klassificeras som betydande för att målen med förordning nr 1024/2013 ska kunna uppnås. Det vore även förenligt med principerna i förordning nr 1024/2013 att klassificera sökanden som mindre betydande. ECB:s bedömning att det inte finns några särskilda omständigheter är uppenbart felaktig.
 3.
 Tredje grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten
 —
 Sökanden anser att det angripna beslutet inte har motiverats på ett sammanhängande sätt och att det innehåller en motstridig motivering. ECB nämner totalt fyra bedömningskriterier som inte har något samband inbördes och som inte går att förena med varandra.
 —
 De grundläggande skälen till det angripna beslutet framgår inte av texten. ECB:s uppgifter består endast av enkla påståenden och bestridanden.
 —
 I det angripna beslutet har ECB inte heller tagit ställning till de argument som sökanden framfört under det administrativa förfarandet. Bland annat har ECB inte angett varför de faktiska och rättsliga omständigheter som sökanden åberopat inte är tillfyllest för att kullkasta den i artikel 6.4 andra stycket i förordning nr 1024/2013 angivna presumtionen.
 4.
 Fjärde grunden: ECB har gjort sig skyldig till maktmissbruk genom att inte använda sig av sitt utrymme för skönsmässiga bedömningar.
 —
 Sökanden gör som fjärde grund gällande att ECB har åsidosatt sin skyldighet att göra bedömningar enligt artikel 6.4 i förordning nr 1024/2013 och artikel 70 i förordning nr 468/2014. ECB har därmed gjort sig skyldig till maktmissbruk.
 5.
 Femte grunden: Åsidosättande av skyldigheten att pröva och beakta samtliga relevanta omständigheter
 —
 Sökanden gör som femte grund gällande att ECB har åsidosatt sin skyldighet att omsorgsfullt och opartiskt pröva och beakta samtliga faktiska och rättsliga omständigheter i det enskilda fallet. I synnerhet underlät ECB att bedöma de faktiska och rättsliga omständigheter som åberopats av sökanden.
 (1) Rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, s. 63).
 (2) Europeiska centralbankens förordning (EU) nr 468/2014 av den 16 april 2014 om upprättande av ramen för samarbete inom den gemensamma tillsynsmekanismen mellan Europeiska centralbanken och nationella behöriga myndigheter samt med nationella utsedda myndigheter (EUT L 141, s. 1).


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0815
 2001/815/EC: Decision No 5/2001 of 26 June 2001 of the Joint Committee established under the Agreement on Mutual Recognition between the European Community and the United States of America related to the listing of Conformity Assessment Bodies under the Sectoral Annex on Electromagnetic Compatibility (EMC)
 Official Journal L 306 , 23/11/2001 P. 0045 - 0046
 Decision No 5/2001of 26 June 2001of the Joint Committee established under the Agreement on Mutual Recognition between the European Community and the United States of America related to the listing of Conformity Assessment Bodies under the Sectoral Annex on Electromagnetic Compatibility (EMC)(2001/815/EC)THE JOINT COMMITTEE,Having regard to the Agreement on Mutual Recognition between the European Community and the United States of America and in particular Articles 7 and 14,Whereas the Joint Committee is to take a decision to list a Conformity Assessment Body or Bodies under a Sectoral Annex,HAS DECIDED AS FOLLOWS:1. The Conformity Assessment Bodies in Attachment A are added to the list of Conformity Assessment Bodies under column "EC access to the US market" in Section V of the Sectoral Annex on Electromagnetic Compatibility (EMC).2. The specific scope of listing, in terms of products and conformity assessment procedures, of the Conformity Assessment Bodies indicated in Attachment A have been agreed by the Parties and will be maintained by them.3. This Decision, done in duplicate, shall be signed by representatives of the Joint Committee who are authorised to act on behalf of the Parties for purposes of amending the Agreement. This Decision shall be effective from the date of the later of these signatures.Washington DC, 26 June 2001.On behalf of the United States of AmericaCatherine NovelliBrussels, 21 June 2001.On behalf of the European CommunityRoderick AbbottATTACHMENT AEC Conformity Assessment Bodies added to the list of Conformity Assessment Bodies under column "EC access to the US market" in Section V of the Sectoral Annex on Electromagnetic Compatibility (EMC)AEMC Mesure 665, rue de la Maison Blanche F - 78680 Orgeval Tel. (33) 1 39 75 22 22 Fax (33) 1 39 75 97 46 Z.I. Mi-plaine7, rue Georges MeliesF - 69680 Chassieu Tel: (33) 4 78 40 66 55 Fax: (33) 4 72 47 00 39 Emitech 3, rue des CoudriersZ.A. de l'ObservatoireF - 78180 Montigny-le-Bretonneux Tel. (33) 1 30 57 45 12 Fax (33) 1 30 43 48 00 15, rue de la ClaieZ.I. Angers-BeaucouzéF - 4970 Beaucouzé 3, rue du MassacanZ.I. Vallée du SalaisonF - 34740 Vendargues Utac BP 312 Autodrome de Linas-Monthéry F - 91311 Monthéry cedex Tel. (33) 1 69 80 17 90 Fax (33) 1 69 80 17 09 Bull SA BP 20845 357, avenue du Général Patton F - 49008 Angers cedex Tel. (33) 2 41 73 75 11 Fax (33) 2 41 73 74 74 NCE 19, rue François BlumetZ.I. de l'ArgentièreF - 38360 Sassenage Tel. (33) 4 76 27 83 83 Fax (33) 4 76 27 77 00


text:
22.4.2006
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 96/12
 Sentenza del Tribunale di primo grado del 22 febbraio 2006 — Adam/Commissione
 (Causa T-342/04) (1)
 («Dipendenti - Retribuzione - Indennità di dislocazione - Art. 4, n. 1, lett. a), dell'allegato VII dello Statuto - Nozione di servizi prestati per un altro Stato»)
 (2006/C 96/22)
 Lingua processuale: il francese
 Parti
 Ricorrente: Herta Adam (Bruxelles, Belgio) [Rappresentanti: S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis e É. Marchal, avocats]
 Convenuta: Commissione delle Comunità europee [Rappresentanti: J. Currall e L. Lozano Palacios, agenti]
 Oggetto della causa
 Domanda di annullamento della decisione della Commissione 2 settembre 2003, recante diniego di concessione alla ricorrente del beneficio dell'indennità di dislocazione previsto dall'art. 4 dell'allegato VII dello Statuto del personale delle Comunità europee
 Dispositivo della sentenza
 1)
 Il ricorso è respinto.
 2)
 Ognuna delle parti sopporterà le proprie spese.
 (1) GU C 262 del 23.10.2004.


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 12008E/PRO/02
 Prečiščena različica Pogodbe o delovanju Evropske unije - PROTOKOLI - Protokol (št. 2) Protokol o uporabi načel subsidiarnosti in sorazmernosti
 Uradni list 115 , 09/05/2008 str. 0206 - 0209
 PROTOKOL (št. 2)PROTOKOL O UPORABI NAČEL SUBSIDIARNOSTI IN SORAZMERNOSTIVISOKE POGODBENICE SO SE –V ŽELJI zagotoviti, da se odločitve sprejemajo v kar najtesnejši povezavi z državljani Unije,ODLOČENE vzpostaviti pogoje za uporabo načel subsidiarnosti in sorazmernosti, določenih v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji, in vzpostaviti sistem nadzora pri uporabi teh načel,DOGOVORILE o naslednjih določbah, ki so priložene Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije:Člen 1Vse institucije zagotavljajo stalno upoštevanje načel subsidiarnosti in sorazmernosti, kakor sta opredeljeni v členu 5 Pogodbe o Evropski uniji.Člen 2Preden Komisija predlaga zakonodajni akt, opravi obsežna posvetovanja. Taka posvetovanja po potrebi upoštevajo regionalne in lokalne razsežnosti predvidenih ukrepov. V primerih izjemne nujnosti Komisija teh posvetovanj ne opravi. V svojem predlogu Komisija navede razloge za takšno odločitev.Člen 3Za namene tega protokola pomeni "osnutek zakonodajnega akta" predloge Komisije, pobude skupine držav članic, pobude Evropskega parlamenta, zahteve Sodišča, priporočila Evropske centralne banke in zahteve Evropske investicijske banke za sprejetje zakonodajnega akta.Člen 4Komisija posreduje svoje osnutke zakonodajnih aktov in svoje spremenjene osnutke hkrati nacionalnim parlamentom in zakonodajalcu Unije.Evropski parlament posreduje svoje osnutke zakonodajnih aktov in svoje spremenjene predloge nacionalnim parlamentom.Svet posreduje osnutke zakonodajnih aktov, ki jih predložijo skupina držav članic, Sodišče, Evropska centralna banka ali Evropska investicijska banka, in spremenjene osnutke nacionalnim parlamentom.Zakonodajne resolucije Evropskega parlamenta in stališča Sveta se takoj, ko so sprejeta, posredujejo nacionalnim parlamentom.Člen 5Osnutki zakonodajnih aktov se utemeljijo glede na načeli subsidiarnosti in sorazmernosti. Vsak osnutek zakonodajnega akta mora vsebovati podrobno izjavo, ki omogoča oceno njegove skladnosti z načeloma subsidiarnosti in sorazmernosti. Ta izjava mora vsebovati podatke o predvidenih finančnih učinkih osnutka, v primeru direktive pa tudi o posledicah za pravila, ki jih morajo sprejeti države članice, po potrebi vključno z regionalno zakonodajo. Razlogi za zaključek, da se lahko cilj Unije laže uresniči na ravni Unije, se utemeljijo s kvalitativnimi in, če je možno, kvantitativnimi kazalci. Osnutki zakonodajnih aktov pri tem upoštevajo potrebo, da so finančni ali upravni stroški Unije, nacionalnih vlad, regionalnih ali lokalnih organov, gospodarskih subjektov in državljanov čim nižji in sorazmerni s ciljem, ki ga želijo doseči.Člen 6Vsak nacionalni parlament ali dom teh parlamentov lahko v osmih tednih od datuma posredovanja osnutka zakonodajnega akta predsednikom Evropskega parlamenta, Sveta in Komisije, v uradnih jezikih Unije, pošlje svoje obrazloženo mnenje, ki vsebuje razloge, zakaj meni, da zadevni osnutek ni v skladu z načelom subsidiarnosti. Vsak nacionalni parlament ali dom nacionalnega parlamenta se, kadar je primerno, posvetuje z regionalnimi parlamenti, ki imajo zakonodajna pooblastila.Če osnutek zakonodajnega akta predloži skupina držav članic, pošlje predsednik Sveta obrazloženo mnenje vladam teh držav članic.Če osnutek zakonodajnega akta predložijo Sodišče, Evropska centralna banka ali Evropska investicijska banka, pošlje predsednik Sveta obrazloženo mnenje zadevni instituciji ali organu.Člen 71. Evropski parlament, Svet in Komisija ter, če je primerno, skupina držav članic, Sodišče, Evropska centralna banka ali Evropska investicijska banka, v kolikor osnutek zakonodajnega akta izhaja od njih, upoštevajo obrazložena mnenja nacionalnih parlamentov ali domov teh parlamentov.Vsak nacionalni parlament ima po dva glasova, razdeljena na osnovi nacionalnega parlamentarnega sistema. V primeru dvodomnega parlamentarnega sistema ima vsak dom po en glas.2. Če obrazložena mnenja o neskladnosti osnutka zakonodajnega akta z načelom subsidiarnosti predstavljajo najmanj tretjino vseh glasov, dodeljenih nacionalnim parlamentom v skladu z drugim pododstavkom odstavka 1, je treba osnutek ponovno preučiti. Ta prag je četrtina, če gre za osnutek zakonodajnega akta, ki se predloži na podlagi člena 76 Pogodbe o delovanju Evropske unije in ki obravnava območje svobode, varnosti in pravice.Po taki ponovni preučitvi lahko Komisija ali po potrebi skupina držav članic, Evropski parlament, Sodišče, Evropska centralna banka ali Evropska investicijska banka, v kolikor osnutek zakonodajnega akta izhaja od njih, odločijo, da bodo osnutek ohranili, ga spremenili ali umaknili. To odločitev je treba utemeljiti.3. Poleg tega je treba v okviru rednega zakonodajnega postopka, če obrazložena mnenja o neskladnosti predloga zakonodajnega akta z načelom subsidiarnosti predstavljajo najmanj tretjino vseh glasov, dodeljenih nacionalnim parlamentom v skladu z drugim pododstavkom odstavka 1, predlog ponovno preučiti. Po taki ponovni preučitvi lahko Komisija odloči, ali bo predlog ohranila, ga spremenila ali umaknila.Če se bo Komisija odločila, da ga obdrži, bo morala v obrazloženem mnenju utemeljiti, zakaj meni, da je predlog skladen z načelom subsidiarnosti. To obrazloženo mnenje bo treba skupaj z obrazloženimi mnenji nacionalnih parlamentov predložiti zakonodajalcu Unije, da jih upošteva v okviru postopka:(a) pred zaključkom prve obravnave zakonodajalec (Evropski parlament in Svet) preudari, ali je zakonodajni predlog združljiv z načelom subsidiarnosti, pri čemer upošteva zlasti obrazložitve, ki so jih podali nacionalni parlamenti in so skupne večini nacionalnih parlamentov, ter obrazloženo mnenje Komisije;(b) če na podlagi večine, ki je 55 % članov Sveta, ali večine oddanih glasov v Evropskem parlamentu zakonodajalec meni, da predlog ni združljiv z načelom subsidiarnosti, se zakonodajni predlog ne obravnava več.Člen 8Sodišče Evropske unije je pristojno za odločanje o tožbah zaradi kršitve načela subsidiarnosti z zakonodajnim aktom, ki jih vloži država članica v skladu s pravili iz člena 263 Pogodbe o delovanju Evropske unije ali ki jih država članica posreduje v skladu s svojim pravnim redom v imenu svojega nacionalnega parlamenta ali enega od njegovih domov.V skladu s pravili, določenimi v navedenem členu Pogodbe o delovanju Evropske unije, lahko tožbe vlaga tudi Odbor regij v zvezi z zakonodajnimi akti, za sprejetje katerih je v Pogodbi o delovanju Evropske unije predvideno, da se je z njim treba posvetovati.Člen 9Komisija Evropskemu svetu, Evropskemu parlamentu, Svetu in nacionalnim parlamentom vsako leto predloži poročilo o uporabi člena 5 Pogodbe o Evropski uniji. To letno poročilo se posreduje tudi Ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
Fosfor, også kendt som phosphor i fagsprog (på græsk betyder phôs lys og phoros betyder bærende, altså lys-bærende) er et grundstof med symbolet P og atomnummeret 15. Fosfor er meget reaktionsvilligt og findes ikke frit i naturen.
 Fosfor er en vigtig brik i opbygningen af DNA og RNA og er desuden et essentielt stof for alle levende celler. Fosfor bruges også til fremstilling af gødning, hvilket er den vigtigste kommercielle anvendelse af grundstoffet.
 Desuden finder man fosfor i sprængstoffer, nervegas, fyrværkeri, pesticider, tandpasta og vaskemidler.
 Forbruget af fosfor er stærkt stigende og der forudses en global mangelsituation. Faktisk er det forkert at kalde det at forbruge fosfor, da fosfor stadig eksisterer som grundstof efter "brug". Noget fosfor bindes så stærkt i jordpartikler at planters rødder ikke kan optage dem, andet fosfor urineres til kloakken og sendes ud i havet. Mykorrhiza kan godt trække stærkt bundet fosfor ud af jordpartikler.
 Forskellige kemiske grundstof gitterstrukturer (allotropi)
 Grundstoffet fosfor kan danne flere forskellige kemiske grundstof-gitterstrukturer:
 Hvidt fosfor, kaldes også gult fosfor - (P4) - opdaget af Hennig Brand i 1669 - eksisterer som molekyler dannet af fire atomer i en tetrahedral struktur. Hvidt fosfor kan selvantænde.
 Rødt fosfor - opdaget af Anton von Schrötter i 1845 - er et amorft netværk. Rødt fosfor er rimeligt stabilt.
 Violet fosfor - opfundet af Johann Wilhelm Hittorf i 1865. Fosforatomerne er på krystalformen monoklin eller rombohedral.
 Sort fosfor (inklusiv fosforén) - først syntetiseret i 1914 - har en flad 2D-bikubestruktur. Sort fosfor er en smalbåndshalvleder med et båndgab på ca. 0,29 eV.
 Blåt fosfor - bulet flad bikube gitterstruktur. Blåt fosfor blev opfundet i 2016 og bekræftet i 2018. Blåt fosfor er en halvleder med et båndgab på ca. 2 eV.
 Historie
 Den tyske alkymist Hennig Brand opdagede fosfor i 1669 under bearbejdelse af urin. Urin indeholder ved et normalt stofskifte opløst fosfor. Mens han arbejdede i Hamborg prøvede Brand at destillere nogle salte ved at inddampe urin. Processen resulterede i et hvidt stof som lyste i mørke og brændte med en flot flamme. Det fik navnet phosphorus mirabilis.
 Fosfor blev først kommercielt anvendeligt for tændstikindustrien i det 19. århundrede ved at destillere fosfordampe fra bundfældet fosfat, opvarmet i en retort. Tændstikker fra den tid som blev lavet med fosfor, var giftige og derved farlige for mennesker, hvilket resulterede i mord, selvmord og uheld i form af forgiftninger.
 Biologisk betydning
 Stoffet indgår i dyrs celler og væv, fortrinsvis i form af fosfat (fosfolipider).
 To helt væsentlige forhold er baseret på fosfor:
 Energiformen ATP (adenosintrifosfat), hvor der foruden adenosin indgår tre energirige fosforbindinger, hvilket har betydning for leveringen af kemisk energi, som for eksempel ved funktionen af muskler
 Arvematerialet DNA er bl.a. opbygget af fosforbindinger. Desuden er alle nukleinsyrerne opbygget tilsvarende med fosfat.
 Cellulære processer reguleres ofte ved hjælp af de regulerende molekylers indhold af fosfat, bl.a. i tænder. Mange proteiner slukker for deres aktivitet via fosforylering og defosforylering, ligesom mange cofaktorer, toxiner og andre giftstoffer indeholder fosfatgrupper.
 Mennesket
 Fosfor er af helt afgørende betydning for mennesket, og kroppens behov for fosfor dækkes igennem føden, med en maksimal anbefalet mængde på 70 mg pr. kg kropsvægt dagligt. Menneskelegemet indeholder i alt 800-1.200 g fosfor, hvoraf det meste (80-85 %) findes i skelettet, fordi det sammen med calcium benyttes til opbygning af knoglemasse.
 Fosfor findes især i mælk, nødder, frugt og grønt (bælgplanter), hvede og ris. Nyrerne regulerer fosformængden ved at udskille overskydende mængder af stoffet med urinen og ved at tilbageholde fosfor, hvis der er mangel på det.
 Sygdomstilstande
 Mangel på fosfor kan give muskelsvaghed, og knoglesvind kan optræde, hvis stoffet mangler i længere tid. Manglen kan optræde hos for tidligt fødte og hos personer, hvor en tarmsygdom forhindrer optagelsen.
 For meget fosfor i kroppen er også farligt, fordi calciummængden i blodet vil stige. Symptomet herfor kan f.eks. være kramper.
 Forholdsregler
 Der findes mange organiske forbindelser, hvor fosfor indgår, og nogle af dem er meget giftige. Flourfosfat-estere er blandt de giftigste neurotoksiner, som man kender til. En stor del af de organiske fosfor-forbindelser er netop anvendt på grund af deres giftighed som i for eksempel pesticider og kemiske våben i form af neurotoksiner. De fleste uorganiske fosfatforbindelser er forholdsvis ugiftige og vigtige næringsstoffer for planter. En større tilstedeværelse af fosfater i miljøet kan medføre eutrofiering.
 Den hvide fosfors allotropi bør altid opbevares i vand, da den udgør en alvorlig brandfare, fordi den ellers reagerer med ilten i luften. Ved håndtering bør man anvende en tang, for hvis fosfor kommer i kontakt med huden kan det forårsage alvorlige forbrændinger.
 Når den hvide form af fosfor bliver udsat for sollys eller opvarmet i dens egen damp til 250oC, så transformerer den til den røde form af fosfor. Den røde form antænder ikke af sig selv og den er ikke ligeså farlig som den hvide form. Alligevel bør man håndtere det med forsigtighed, da den omdanner sig til den hvide form igen inden for nogle bestemte temperaturintervaller og udsender desuden giftige dampe bestående af fosforoxider, hvis man varmer det op.
 Se også
 Død zone
 Fosfat
 Fosfin
 Fosfolipid
 Fosforsyre
 Fosforescens
 Fosforkredsløb
 Fosfofructokinase
 Fosfatanalyse
 Fosfoniumion
 Fosforundersyrling
 Eksterne links og henvisninger
 Ikke-metaller


text:
Coups de roulis is an opérette in three acts with music by André Messager and a French libretto by Albert Willemetz, based on the 1925 novel by Maurice Larrouy.
 Performance history
 Coups de roulis was first performed at Théâtre Marigny, Paris, on 29 September 1928.
 Roles
 Synopsis
 Act I : On board the battleship 'Montesquieu'
 With Christmas imminent, the crew of the battleship 'Montesquieu' are hoping to spend their leave with families or girlfriends before going on manoeuvres in the Mediterranean.
 The deputy Puy-Pradal is leading a parliamentary commission of enquiry on board. Arriving on the 20th of December, he upsets everyone's plans and all on board are forced to prepare to set sail. Puy-Pradal arrives with his secretary – his daughter Béatrice – and once on board he displays his complete ignorance of marine law, and commits endless blunders. Béatrice meanwhile is courted by Gerville, the commander of the 'Montesquieu' and by the young and handsome lieutenant Kermao.
 Act II : Cairo
 During the stop at Cairo, Puy-Pradal throws a grand official party with dancing, during which the actress Sola Myrrhis appears. She is determined to become a member of the Comédie Française and in Puy-Pradal sees someone who can help her, and seduces him without much trouble. Alone together Béatrice and Kermao swear their love. The officer goes to find his commander to ask him to intercede with Puy-Pradal to allow him to marry his daughter. Gerville knows all too well that his feelings have no chance against those of Kermao but Puy-Pradal won't hear of anyone other than Gerville becoming his son-in-law.
 Puy-Pradal is falling for Sola Myrrhis ; he entrusts his daughter to Gerville and interrupts his mission so as to accompany the young artist on her Egyptian tour, planning to rejoin the 'Montesquieu' later on.
 Act III : On board the 'Montesquieu'
 After three months of honeymoon and travel, Puy-Pradal and Sola re-embark on the 'Montesquieu'. Béatrice is angry about her father's liaison and tries to find someone to open her father's eyes to what he is doing. Kermao agrees but is surprised by Puy-Pradal with Sola ; the deputy breaks off with the actress. Béatrice complains that Kermao was embracing Sola and refuses to speak to him. Gerville reconciles the lovers and manages to convince Puy-Pradal to give his consent to their marriage. Sola Myrrhis will join the Comédie Française, as the deputy has found her talent to be absolutely right. Puy-Pradal, however, learns that he is to be part of a ministerial re-shuffle.
 Film
 A 1931 Jean de la Cour film of the piece was released in May 1932 with Edith Manet (Béatrice), Max Dearly (Puy-Pradal), Lucienne Herval (Sola Myrrhis), Pierre Magnier (Gerville), Roger Bourdin (Kermao), Germaine Roger (Betty), Robert Darthez (Bellory), Hubert Daix (the doctor), Henri Levêque (Haubourdin), Pierre Clarel (Pinson), Robert Brummel, Jacques Erwin (officers).
 Recordings
 Various excerpts were recorded in 1928 and 1932 including some by members of the original cast.
 Coups de Roulis was recorded in full and released in October 1963 with the Chorale Lyrique and Orchestre Lyrique de l'O.R.T.F. conducted by Marcel Cariven, with Lina Dachary, Claudine Collart, Gaston Rey, Aimé Doniat, Jacques Pruvost and René Lenoty.
 References
 Operas by André Messager
 French-language operas
 1928 operas
 Opérettes
 Operas
 Operas based on novels


text:
 30.7.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 202/49
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 195/2014
 от 25 септември 2014 година
 за изменение на приложение XX (Околна среда) към Споразумението за ЕИП [2015/1263]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство (Споразумението за ЕИП), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение 2013/480/ЕС на Комисията от 20 септември 2013 г. за установяване, съгласно Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на определените в резултат от процедурата по интеркалибрация на класификационните стойности на мониторинговите системи на държавите членки и за отмяна на Решение 2008/915/ЕО (1), изменено с ОВ L 102, 5.4.2014 г., стр. 22, следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Решение 2013/480/ЕС отменя Решение 2008/915/ЕО на Комисията (2), което е включено в Споразумението за ЕИП и което следва съответно да отпадне от Споразумението за ЕИП.
 (3)
 Поради това приложение XX към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 Текстът на точка 13ваб (Решение 2008/915/ЕО на Комисията) от приложение XX към Споразумението се заменя със следния текст:
 „32013 D 0480: Решение 2013/480/ЕС на Комисията от 20 септември 2013 г. за установяване, съгласно Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета, на определените в резултат от процедурата по интеркалибрация на класификационните стойности на мониторинговите системи на държавите членки и за отмяна на Решение 2008/915/ЕО (ОВ L 266, 8.10.2013 г., стр. 1), изменено с ОВ L 102, 5.4.2014 г., стр. 22.“
 Член 2
 Текстовете на Решение 2013/480/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 26 септември 2014 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (3).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 25 септември 2014 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Kurt JÄGER
 (1) ОВ L 266, 8.10.2013 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 332, 10.12.2008 г., стр. 20.
 (3) Без отбелязани конституционни изисквания.


text:
 20.6.2009
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 141/43
 Klage, eingereicht am 24. März 2009 — Viasat Broadcasting UK/Kommission
 (hohe (Rechtssache T-114/09)
 2009/C 141/93
 Verfahrenssprache: Englisch
 Parteien
 Klägerin: Viasat Broadcasting UK (London, Vereinigtes Königreich) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte S. Kalsmose-Hjelmborg und M. Honoré)
 Beklagte: Kommission der Europäischen Gemeinschaften
 Anträge
 Die Klägerin beantragt,
 —
 die Entscheidung der Europäischen Kommission vom 4. August 2008 in der Sache N 287/2008 für nichtig zu erklären und
 —
 der Kommission die Kosten aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Die Klägerin beantragt mit ihrer Klage, die Entscheidung der Kommission vom 4. August 2008 in der Sache N 287/2008 (1) für nichtig zu erklären, mit der die Kommission die Rettungsbeihilfe des dänischen Staats an TV 2 Danmark A/S („TV 2“) nach Art. 87 Abs. 3 Buchst. c EG genehmigt hat.
 Die Klägerin macht geltend, die Beihilfe sei nicht mit Art. 87 Abs. 3 Buchst. c EG vereinbar, da sie gegen den in dieser Bestimmung niedergelegten Grundsatz der Verhältnismäßigkeit verstoße, wonach die betreffende Beihilfe „die Handelsbedingungen nicht in einer Weise verändern [darf], die dem gemeinsamen Interesse zuwiderläuft“. Im Einzelnen rügt die Klägerin erstens, die Kommission habe rechtsfehlerhaft die Auffassung vertreten, dass TV 2 ein „Unternehmen in Schwierigkeiten“ im Sinne der Leitlinien der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkeiten (2) sei. Zweitens habe die Kommission rechtsfehlerhaft angenommen, dass die Rettungsbeihilfe auf das notwendige Maß der Aufrechterhaltung der Geschäftstätigkeit von TV2 beschränkt sei und dass die Beihilfe auf einem Niveau gehalten werde, das es TV2 nicht erlaube, in neue Tätigkeiten zu investieren oder sich auf kommerziellen Märkten aggressiv zu verhalten. Drittens habe die Kommission rechtsfehlerhaft nicht die von TV 2 in der Vergangenheit bezogene staatliche Beihilfe berücksichtigt.
 (1) Eine Zusammenfassung der angefochtenen Entscheidung ist im Amtsblatt der Europäischen Union (ABl. 2009 C 9, S. 2) veröffentlicht und eine nicht vertrauliche Fassung der Entscheidung auf der Website http://ec.europa.eu/community_law/state_aids zur Verfügung gestellt worden.
 (2) Leitlinien der Gemeinschaft für staatliche Beihilfen zur Rettung und Umstrukturierung von Unternehmen in Schwierigkeiten (ABl. 2004, C 244, S. 2).