text:
 21.8.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 218/1
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343/, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 11 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu vozidel z hlediska zámků dveří a součástí upevnění dveří [2019/1354]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 2 k sérii změn 04 – datum vstupu v platnost: dne 28. května 2019
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Všeobecné požadavky
 6.
 Funkční požadavky
 7.
 Zkušební postupy
 8.
 Změna a rozšíření schválení typu vozidla
 9.
 Shodnost výroby
 10.
 Postihy za neshodnost výroby
 11.
 Definitivní ukončení výroby
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 13.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1.
 Sdělení
 2.
 Uspořádání značek schválení typu
 3.
 Pevnostní zkouška zámku č. 1, 2 a 3, působení síly
 4.
 Postupy zkoušek odolnosti proti setrvačným silám
 5.
 Postup zkoušky závěsů
 6.
 Boční posuvné dveře – úplná zkouška dveří
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na zámky a součásti upevnění dveří, jako např. závěsy a jiné nosné prostředky, na dveřích vozidel kategorií M1 a N1 (1), které jsou použitelné k nastupování a vystupování cestujících a/nebo které mohou představovat riziko vypadnutí cestujících z vozidla v důsledku nárazu.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1. „schválením vozidla“ schválení typu vozidla z hlediska zámků dveří a konstrukčních částí upevnění dveří;
 2.2. „typem vozidla“ kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 2.2.1.
 označení typu vozidla výrobcem;
 2.2.2.
 typ zámku;
 2.2.3.
 typ součástí upevnění dveří;
 2.2.4.
 způsob, jakým jsou zámky a konstrukční části upevnění dveří namontovány k nosné konstrukci vozidla a k ní uchyceny;
 2.2.5.
 typ posuvných dveří.
 2.3. „pomocným zámkem dveří“ zámek vybavený polohou úplného zavření s mezilehlou polohou nebo bez ní a vhodný pro dveře nebo dveřní systém vybavený primárním systémem dveřního zámku;
 2.4. „systémem pomocného zámku dveří“ systém sestávající minimálně z pomocného zámku dveří a západky;
 2.5. „zadními dveřmi“ dveře nebo dveřní systém v zadní části motorového vozidla, kterými mohou cestující nastupovat nebo vystupovat nebo může být nakládán nebo vykládán náklad; Neobsahují:
 a)
 zadní kapotu nebo
 b)
 dveře nebo okno vytvořené pouze ze skleněného materiálu a jehož zámky a/nebo systém závěsů jsou připevněny přímo na skleněný materiál;
 2.6. „členem pro karosérii“ část závěsu obvykle upevněná na karoserii.
 2.7. Dodatečná ochrana
 2.7.1.
 „dětským bezpečnostním zámkovým systémem“ blokovací zařízení, které může být zapojeno nebo uvolněno nezávisle na jiných zámcích, a které je-li zapojeno, zabraňuje fungování vnitřní kliky nebo jiného uvolňovacího zařízení. Blokovací zařízení-pojistka může být ruční nebo elektrické a může být umístěno kdekoli na vozidle nebo ve vozidle;
 2.7.2.
 „systémem úplného zamčení“ systém, který zabraňuje fungování vnitřní kliky dveří nebo jakéhokoliv jiného vnitřního ovládání zámku dveří bez použití zámku systému;
 2.8. „dveřmi“ zavěšené nebo posuvné dveře, které vedou přímo do prostoru, v němž je jedno nebo více míst k sedění, nejsou to však skládací dveře, svinovací dveře, ani dveře konstruované tak, aby se daly snadno nasazovat na vozidla vyráběná pro provoz bez dveří a z nich opět vyjímat;
 2.9. „varovným systémem zavření dveří“ systém aktivující vizuální signál umístěný na místě dobře viditelném řidičem v případě, že systém dveřního zámku není v poloze úplného zavření dveří a zapalování vozidla je aktivováno;
 2.10. „systémem dveřních závěsů“ jeden nebo více závěsů použitých pro upevnění dveří;
 2.11. „systémem dveřního zámku“ systém sestávající minimálně ze zámku a západky;
 2.12. „členem pro dveře“ část závěsu obvykle upevněná na konstrukci dveří vytvářející pohyblivý člen;
 2.13. „dveřním systémem“ dveře, zámek, západka, závěsy, sestava posuvných kolejniček a konstrukčních částí upevnění dveří na dveřích a jejich přilehlém rámu dveří. Systém dvojitých dveří zahrnuje oboje dveře;
 2.14. „dvojitými dveřmi“ systém dvou dveří, kde se přední dveře nebo křídlo dveří otevře a které je spojené s druhými nebo uzavřenými dveřmi, které se otevírají jako druhé;
 2.15. „vidlicovou závorou“ ta část zámku, která zapojuje a zadržuje západku v zamknuté poloze;
 2.16. „směrem otevírání vidlicové závory“ směr opačný ke směru, ve kterém západka vstupuje do zámku a zasune vidlicovou závoru;
 2.17. „polohou úplného zavření“ stav zámku držící dveře v úplně zavřené poloze;
 2.18. „závěsem“ zařízení používané k polohování dveří vůči karoserii a pro kontrolu dráhy otáčení dveří pro nastupování a vystupování cestujícího;
 2.19. „čepem závěsu“ ta část závěsu obvykle spojující členy závěsu pro dveře a pro karosérii a vytváří osu otáčení;
 2.20. „zámkem“ zařízení umožňující držet dveře v zavřené poloze vůči karosérii vozidla s možností záměrného uvolnění (nebo fungování);
 2.21. „primárním dveřním zámkem“ zámek vybavený polohou úplného zavření a sekundární mezilehlou polohou a výrobcem je označen jako „primární dveřní zámek“. Výrobce pak nesmí toto označení měnit. Každý výrobce musí na požádání poskytnout informace pro konkrétní vozidlo nebo model, které zámky jsou „primární dveřní zámky“;
 2.22. „systémem primárního dveřního zámku“ systém sestávající minimálně z primárního dveřního zámku a západky;
 2.23. „mezilehlou polohou zámku“ spojovací stav zámku, který drží dveře v částečně zavřené poloze;
 2.24. „bočními předními dveřmi“ dveře, které mají z bočního pohledu nejméně 50 % oblasti otevření před nejzadnějším bodem opěradla řidiče, je-li opěradlo nastaveno do nejsvislejší a nejzadnější polohy, která umožňuje přímý přístup cestujících pro nastoupení a vystoupení z vozidla;
 2.25. „bočními zadními dveřmi“ dveře, které mají z bočního pohledu nejméně 50 % oblasti otevření za nejzadnějším bodem opěradla řidiče, je-li opěradlo ustaveno do nejsvislejší a nejzadnější polohy, která umožňuje přímý přístup cestujících pro nastoupení a vystoupení z vozidla;
 2.26. „západkou“ zařízení umožňující držet dveře v poloze úplného nebo neúplného otevření;
 2.27. „zadní kapotou“ pohyblivá část karosérie, která umožňuje přístup z vnějšku vozidla do prostoru zcela odděleného od prostoru pro cestující pomocí napevno uchycené přepážky nebo pevného nebo sklopného opěradla.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Žádost o schválení typu vozidla z hlediska zámků dveří a konstrukčních částí upevnění dveří podává výrobce vozidla nebo jeho řádně zplnomocněný zástupce.
 3.2. K žádosti se přiloží níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení a následující údaje:
 3.2.1.
 výkresy dveří a jejich zámků a konstrukčních částí upevnění dveří, dostatečně podrobné a zhotovené ve vhodném měřítku;
 3.2.2.
 technický popis zámků a konstrukčních částí upevnění dveří.
 3.3. Kromě toho se k žádosti připojí:
 3.3.1.
 soubor pěti sad upevňovacích konstrukčních částí pro každé dveře. Jestliže se však stejné sady užívají pro více dveří, postačí předložit jediný soubor. Sady konstrukčních částí upevnění dveří, které se liší jen tím, že jsou určeny k namontování na levou nebo pravou stranu dveří, se nepovažují za rozdílné;
 3.3.2.
 soubor pěti kompletních zámků včetně ovládacího mechanismu pro každé dveře. Jestliže se však tytéž úplné zámky používají pro více dveří, postačí předložit jediný soubor zámků. Zámky, které se liší jen tím, že jsou určeny k namontování na levou nebo pravou stranu dveří, se nepovažují za rozdílné.
 3.4. Technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek se dodá vozidlo, jež představuje typ vozidla, který má být schválen.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Schválení se udělí, pokud typ vozidla předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 5, 6 a 7 níže.
 4.2. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (03) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější podstatné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo témuž typu vozidla, jestliže buď dveře nejsou vybaveny zámky nebo konstrukčními částmi upevnění dveří téhož typu, nebo jestliže zámky a konstrukční části upevnění dveří nejsou namontovány týmž způsobem jako na vozidle předaném ke schválení; může však totéž číslo přidělit jinému typu vozidla, jehož dveře jsou vybaveny týmiž zámky a konstrukčními částmi upevnění dveří namontovanými týmž způsobem jako na vozidle předaném ke schválení.
 4.3. Zpráva o schválení nebo o rozšíření či odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se zašle stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.4. Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se vyznačí nápadně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:
 4.4.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);
 4.4.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice uvedené v bodě 4.4.1.
 4.5. Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení a doplňkové symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení v zemi, kde bylo uděleno schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6. Číslo schválení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné.
 4.7. Značka schválení se umístí v blízkosti štítku s údaji o vozidle nebo přímo na něj.
 4.8. V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 5. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 5.1. Požadavky se vztahují na všechny boční a zadní dveře a konstrukční části upevnění dveří s výjimkou těch na skládacích dveřích, stahovacích dveřích, oddělitelných dveřích a dveřích, které jsou určeny pro nouzový výstup.
 5.2. Zámky dveří
 5.2.1. Každý systém závěsných dveří musí být vybaven nejméně jedním systémem primárního dveřního zámku.
 5.2.2. Každý systém posuvných dveří musí být vybaven buď:
 a)
 systémem primárního dveřního zámku, nebo
 b)
 systémem dveřního zámku s polohou úplného zavření a varovným systémem zavření dveří.
 6. FUNKČNÍ POŽADAVKY
 6.1. Závěsné dveře
 6.1.1. Pevnostní zkouška č. 1
 6.1.1.1. Žádný systém primárního dveřního zámku nebo systém pomocného zámku dveří, je-li v poloze úplného zavření, se nesmí oddělit při působení zatížení 11 000 N ve směru kolmém k čelu zámku tak, že upevnění zámku a západky není vzájemně namáháno tlakem, pokud zkouška probíhá v souladu s bodem 7.1.1.1.
 6.1.1.2. Systém primárního dveřního zámku se v mezilehlé poloze nesmí oddělit, působí-li zatížení 4 500 N ve stejném směru jako v bodě 6.1.1.1, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.1.1.1.
 6.1.2. Pevnostní zkouška č. 2
 6.1.2.1. Žádný systém primárního nebo pomocného zámku dveří, je-li v poloze úplného zavření, se nesmí oddělit při působení zatížení 9 000 N ve směru otevírání vidlicové západky a rovnoběžně s čelem zámku, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.1.1.1.
 6.1.2.2. Systém primárního dveřního zámku se v mezilehlé poloze nesmí oddělit, působí-li zatížení 4 500 N ve stejném směru jako v bodě 6.1.2.1, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.1.1.1.
 6.1.3. Pevnostní zkouška č. 3 (pouze u dveří, které se otevírají ve svislém směru)
 6.1.3.1. Žádný systém primárních dveřních zámků se nesmí uvolnit z plně zamknuté polohy, pokud ve směru osy čepu závěsu působí vertikální síla 9 000 N.
 6.1.4. Zatížení setrvačnými silami
 Každý systém primárního dveřního zámku a systém pomocného zámku dveří musí splnit dynamické požadavky buď podle bodů 6.1.4.1 a 6.1.4.2, nebo požadavky bodu 6.1.4.3 týkající se výpočtu na odolnost proti setrvačným silám.
 6.1.4.1. Každý systém primárního dveřního zámku nebo pomocného zámku dveří na každých závěsných dveřích se nesmí uvolnit z polohy úplného zavření, působí-li setrvačné zatížení 30 g na systém zámku dveří, včetně zámku a jeho aktivačního zařízení, ve směrech rovnoběžných s podélnou a příčnou osou vozidla s uvolněným blokovacím zařízením–pojistkou, a když probíhá zkouška podle bodu 7.1.1.2.
 6.1.4.2. Každý systém primárního dveřního zámku nebo pomocného zámku dveří na každých závěsných zadních dveří se také nesmí uvolnit z polohy úplného zavření, působí-li setrvačné zatížení 30 g na systém zámku dveří, včetně zámku a jeho aktivačního zařízení, ve směru rovnoběžném se svislou osou vozidla s uvolněným blokovacím zařízením – pojistkou, a když probíhá zkouška podle bodu 7.1.1.2.
 6.1.4.3. Pro každou konstrukční část nebo montážní podskupinu se může vypočítat minimální odolnost vůči setrvačným silám v jednotlivých směrech. Jejich výsledná odolnost při procesu otevírání musí zaručit, že správně namontovaný systém zámku dveří zůstane zavřený, působí-li setrvačné zatížení 30 g ve směrech vozidla specifikovaných v bodech 6.1.4.1 nebo popřípadě 6.1.4.2, v souladu s bodem 7.1.1.2.
 6.1.5. Závěsy dveří
 6.1.5.1. Každý systém závěsů dveří musí:
 a)
 držet dveře;
 b)
 nepovolit při působení podélného zatížení 11 000 N;
 c)
 nepovolit při působení příčného zatížení 9 000 N a
 d)
 u dveří, které se otevírají ve svislém směru, nepovolit při působení vertikální silou 9 000 N.
 6.1.5.2. Všechny zkoušky požadované v bodě 6.1.5.1 se provádějí v souladu s bodem 7.1.2.
 6.1.5.3. Pokud se místo úplného systému závěsů zkouší jednotlivý závěs, musí tento závěs vydržet zatížení úměrné k celkovému počtu závěsů v systému závěsů.
 6.1.5.4. Na bočních dveřích s vzadu namontovanými závěsy, které mohou fungovat nezávisle na ostatních dveřích:
 a)
 vnitřní klika dveří nesmí fungovat, když je rychlost vozidla větší nebo rovna 4 km/hod a
 b)
 tyto dveře musí být vybaveny varovným systémem uzavření dveří.
 6.2. Posuvné boční dveře
 6.2.1. Pevnostní zkouška č. 1
 6.2.1.1. Nejméně jeden systém zámku dveří v poloze úplného zavření se nesmí oddělit při působení zatížení 11 000 N ve směru otevírání vidlicové západky a rovnoběžně s čelem zámku, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.2.1.1.
 6.2.1.2. V případě systému primárního dveřního zámku v mezilehlé poloze se nesmí systém zámku dveří uvolnit, působí-li zatížení 4 500 N ve stejném směru jako v bodě 6.2.1.1, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.2.1.1.
 6.2.2. Pevnostní zkouška č. 2
 6.2.2.1. Nejméně jeden systém zámku dveří v poloze úplného zavření se nesmí oddělit, působí-li zatížení 9 000 N ve směru otevírání vidlicové západky a rovnoběžně s čelem zámku, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.2.1.1.
 6.2.2.2. V případě systému primárního dveřního zámku v mezilehlé poloze se nesmí systém primárního dveřního zámku uvolnit, působí-li zatížení 4 500 N ve stejném směru jako v bodě 6.2.2.1, když je podrobován zkoušce podle bodu 7.2.1.1.
 6.2.3. Zatížení setrvačnými silami
 Každý systém zámku dveří, který splňuje požadavky bodů 6.2.1 a 6.2.2 musí vyhovět dynamickým požadavkům buď bodu 6.2.3.1, nebo výpočtům na odolnost vůči setrvačným silám podle bodu 6.2.3.2.
 6.2.3.1. Systém zámku dveří se nesmí uvolnit z polohy úplného zavření, působí-li setrvačné zatížení 30 g na systém zámku dveří, včetně zámku a jeho aktivačního zařízení, ve směrech rovnoběžných s podélnou a příčnou osou vozidla s uvolněným blokovacím zařízením, a když probíhá zkouška podle bodu 7.2.1.2.
 6.2.3.2. Pro každou konstrukční část nebo montážní podskupinu se může vypočítat minimální odolnost vůči setrvačným silám. Jejich výsledná odolnost při procesu otevírání musí zaručit, že správně namontovaný systém zámku dveří zůstane zavřený, působí-li setrvačné zatížení 30 g ve směrech vozidla specifikovaných v bodech 6.2.1 nebo případně 6.2.2, v souladu s bodem 7.2.1.2.
 6.2.4. Systém dveří
 6.2.4.1. V poloze úplně zavřených posuvných dveří, se souprava kolejnice a smýkadla nebo jiného nosného zařízení nesmí oddělit od rámu dveří, působí-li na dveře celková síla 18 000 N podél příčné osy vozidla, v souladu s bodem 7.2.2.
 6.2.4.2. Posuvné dveře, zkoušené podle bodu 7.2.2, nesplní tento požadavek, pokud nastane jakákoli z těchto okolností:
 6.2.4.2.1.
 oddělení dveří, které umožní volné vniknutí koule o průměru 100 mm z vnitřku vozidla do vnějšku vozidla, zatímco je dosažena požadovaná síla;
 6.2.4.2.2.
 Zkušební zařízení dosáhne celkového posunu 300 mm.
 6.3. Zámky dveří
 6.3.1. Každé dveře musí být vybaveny nejméně jedním zámkem, který, je-li zapojen, musí zabránit fungování vnější kliky nebo jiného vnějšího mechanismu pro uvolnění a který má provozní prostředky a zařízení pro otevření/zamknutí zámku umístěné uvnitř vozidla.
 6.3.1.1. Je-li namontován, systém úplného zamčení může být aktivován, pouze pokud klíček zapalování není v poloze pro chod motoru a musí být instalován v kombinaci s nejméně jedním z těchto opatření:
 a)
 poplašný systém s vnitřní detekcí v souladu s předpisem č. 116 nebo předpisem č. 97, nebo jiná zařízení schopná odhalit pohyb cestujícího; aktivace systému úplného zamčení bude zablokována, bude-li v prostoru pro osoby detekován pohyb cestujícího; nebo
 b)
 výstražné zvukové zařízení (houkačka), které lze aktivovat zevnitř vozidla v případě, že je zapalování vozidla vypnuto a systém úplného zamčení je aktivní.
 6.3.2. Zadní boční dveře
 Každé zadní boční dveře musí být vybaveny nejméně jedním blokovacím zařízením – pojistkou, které, je-li zapojeno, musí zabránit fungování vnitřní kliky nebo jiného vnitřního mechanismu pro uvolnění a vyžaduje samostatnou akci pro odemknutí/odjištění dveří a fungování vnitřní kliky nebo jiného vnitřního mechanismu pro uvolnění.
 6.3.2.1. Blokovací zařízení může být:
 a)
 dětský bezpečnostní zámkový systém nebo
 b)
 zařízení pro uvolnění/zablokování zámku umístěné v interiéru vozidla a snadno dostupné řidiči vozidla nebo cestujícím sedícím u těchto dveří.
 6.3.2.2. Kterýkoli ze systémů popsaných v bodech 6.3.2.1 písm. a) a b) se připouští jako doplňkové blokovací zařízení – pojistka.
 6.3.3. Zadní dveře
 Každé zadní dveře vybavené vnitřní klikou nebo jiným vnitřním mechanismem pro uvolnění musí být vybaveny nejméně jedním blokovacím zařízením – pojistkou umístěným v interiéru vozidla, které, je-li zasunuto, brání fungování vnitřní kliky nebo jiného vnitřního mechanismu pro uvolnění a vyžaduje samostatnou akci pro odemknutí/odjištění dveří a fungování vnitřní kliky nebo jiného vnitřního mechanismu pro uvolnění.
 6.3.3.1. Blokovací zařízení může být:
 a)
 dětský bezpečnostní zámkový systém; nebo
 b)
 zařízení pro otevření/zamknutí zámku umístěné uvnitř vozidla a snadno dostupné; nebo
 c)
 systém, který zabraňuje fungování vnitřní kliky dveří nebo jakéhokoliv jiného vnitřního ovládání zámku dveří, když je rychlost vozidla větší nebo rovna 4 km/hod; nebo
 d)
 jakákoliv kombinace výše uvedených prvků a), b) nebo c).
 7. ZKUŠEBNÍ POSTUPY
 7.1. Závěsné dveře
 7.1.1. Zámky dveří
 7.1.1.1. Pevnostní zkouška č. 1, 2 a 3, působení sil
 Vyhovění bodům 6.1.1, 6.1.2 a 6.1.3 je prokázáno podle přílohy 3.
 7.1.1.2. Působení setrvačných sil
 Vyhovění bodu 6.1.4 je prokázáno podle přílohy 4.
 7.1.2. Závěsy dveří
 Vyhovění bodu 6.1.5 je prokázáno podle přílohy 5.
 7.2. Posuvné boční dveře
 7.2.1. Zámky dveří
 7.2.1.1. Pevnostní zkouška č. 1 a 2, působení sil
 Vyhovění bodům 6.2.1 a 6.2.2 je prokázáno podle přílohy 3.
 7.2.1.2. Působení setrvačných sil
 Vyhovění bodu 6.2.3 je prokázáno podle přílohy 4.
 7.2.2. Systém dveří
 Vyhovění bodu 6.2.4 je prokázáno podle přílohy 6.
 8. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
 8.1. Každá změna typu vozidla se oznámí schvalovacímu orgánu, který typ vozidla schválil. Schvalovací orgán pak může buď:
 8.1.1.
 usoudit, že změny pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, nebo
 8.1.2.
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek další zkušební protokol.
 8.2. Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se rozešle stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem uvedeným výše v bodě 4.3.
 8.3. Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení vystavenému pro účely takového prodloužení pořadové číslo.
 9. SHODNOST VÝROBY
 9.1. Každé vozidlo opatřené značkou schválení podle tohoto předpisu musí být shodné se schváleným typem vozidla z hlediska částí, jež by mohly změnit vlastnosti zámků dveří a součástí upevnění dveří nebo způsob jejich namontování.
 9.2. K ověření shodnosti předepsané v bodě 9.1 se provede dostatečný počet namátkových zkoušek se sériově vyrobenými vozidly, která jsou opatřena značkou schválení vyžadovanou tímto předpisem.
 9.3. Uvedené zkoušky se zpravidla omezí na měření. Je-li to však nutné, podrobí se zámky a konstrukční části upevnění dveří zkouškám podle bodů 5.2 a 5.3, které zvolí technická zkušebna pro zkoušky schválení typu.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1. Schválení udělené pro určitý typ vozidla podle tohoto předpisu lze odejmout, jestliže nejsou splněny požadavky stanovené v bodě 9.1 nebo jestliže zámky a konstrukční části upevnění dveří nevyhoví při zkouškách stanovených v bodě 9.2.
 10.2. Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODŇATO“.
 11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení typu, opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou: „VÝROBA UKONČENA“.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZEV A ADRESA SCHVALOVACÍHO ORGÁNU
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i název a adresu schvalovacího orgánu, který schválení uděluje a jemuž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 13.1. Počínaje úředním datem vstupu série změn 03 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 13.2. Až do 12. srpna 2012 musí smluvní strany uplatňující tento předpis i nadále udělovat schválení těm typům vozidel, které splňují požadavky tohoto předpisu upraveného předchozími sériemi změn.
 13.3. Od 12. srpna 2012 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, jestliže typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 13.4. Žádná smluvní strana uplatňující tento předpis nesmí odmítnout vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla, kterému bylo uděleno schválení podle série změn 03 tohoto předpisu.
 13.5. Až do 12. srpna 2012 nesmí žádná smluvní strana uplatňující tento předpis odmítnout vnitrostátní schválení nebo regionální schválení typu vozidla, kterému bylo uděleno schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 13.6. Počínaje datem 12. srpna 2012 smí smluvní strany uplatňující tento předpis odmítnout první vnitrostátní nebo regionální registraci (první uvedení do provozu) vozidel, která nevyhovují požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 13.7. Počínaje úředním datem vstupu série změn 04 v platnost žádná ze smluvních stran, které uplatňují tento předpis, neodmítne udělit nebo uznat schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 13.8. Od 1. září 2016 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení typu pouze tehdy, jestliže typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 13.9. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu pro stávající typy, jež byla vydána podle předchozí série změn tohoto předpisu.
 13.10. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále uznávají schválení typu vydaná podle předchozích sérií změn tohoto předpisu, která byla vydána do dne 1. září 2016.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2. — http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, příloha 3 - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 1
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: Název správního orgánu:
 ve věci (2): udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla z hlediska zámků dveří a konstrukčních částí upevnění dveří podle předpisu č. 11.
 Schválení č. Rozšíření č.
 1. Obchodní název nebo značka motorového vozidla:
 2. Typ vozidla:
 3. Název a adresa výrobce:
 4. Jméno a adresa (případného) zástupce výrobce:
 5. Vozidlo předáno ke schválení dne:
 6. Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek:
 7. Datum zkušebního protokolu:
 8. Číslo zkušebního protokolu:
 9. Poznámky: Typ vozidla s počtem dveří (sedan s 2 dveřmi, se 4 dveřmi – kombi se 4 dveřmi ...)
 10. Umístění značky schválení typu:
 11. Případně důvod(y) rozšíření:
 12. Schválení typu uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odejmuto (2)
 13. Místo:
 14. Datum:
 15. Podpis:
 16. K této zprávě je přiložen seznam dokumentů, uložených u správního orgánu, který udělil schválení typu, a které jsou dostupné na vyžádání.
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 VZOR A
 (Viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu, kterou je vozidlo opatřeno, udává, že tento typ vozidla byl z hlediska zámků dveří a konstrukčních částí upevnění dveří schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 11 pod číslem schválení 042439. První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 11 ve znění série změn 04.
 VZOR B
 (Viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu, kterou je vozidlo opatřeno, udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 11 ve znění série změn 04 a podle předpisu č. 39 ve znění série změn 04 (1).
 (1) Druhé číslo je uvedeno jen jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 PEVNOSTNÍ ZKOUŠKA ZÁMKU Č. 1, 2 A 3, PŮSOBENÍ SÍLY
 1. ÚČEL
 Tyto zkoušky jsou zamýšleny pro stanovení minimálních požadavků a zkušebních postupů pro vývoj a zkoušení systémů zámků dveří vozidla a jejich schopnosti odolávat silovému zatížení ve směrech kolmých k čelu zámku a rovnoběžných s čelem zámku ve směru otevírání vidlicové západky. Pro dveře, které se otevírají ve svislém směru, jsou zkoušky zamýšleny pro stanovení minimálních požadavků a zkušebních postupů pro vývoj primárního systému zámku ve směru kolmém k prvním dvěma směrům. Systémy primárního dveřního zámku musí prokázat schopnost odolat v obou polohách úplného a mezilehlého zavření. Systémy pomocného zámku dveří a jiné systémy zámků dveří s jedinou úplně zavřenou polohou musí prokázat schopnost odolat působícímu silovému zatížení ve směrech kolmých k čelu zámku a rovnoběžných s čelem zámku ve směru otevírání vidlicové západky na úrovni specifikované pro polohu úplného zavření.
 2. ZKOUŠKY
 2.1. Pevnostní zkouška č. 1
 2.1.1. Vybavení: Zařízení pro tahovou zkoušku (viz obr. 3-1)
 2.1.2. Postupy
 2.1.2.1. Poloha úplného zavření
 2.1.2.1.1. Upevněte zkušební zařízení na montážní úchyty pro zámek a západku. Upravte směr zamykání rovnoběžně ke spojení se zkušebním zařízením. Do zkušebního stroje namontujte zkušební zařízení se zámkem a západkou v poloze úplného zavření.
 2.1.2.1.2. Umístěte závaží tak, aby zatížením 900 N mělo tendenci oddělovat zámek a západku ve směru otevírání dveří.
 2.1.2.1.3. Aplikujte zkušební zatížení ve směru určeném v bodě 6.1.1 tohoto předpisu a na obr. 3-4 rychlostí nepřesahující 5 mm/min až do dosažení požadovaného zatížení. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.1.2.2. Mezilehlá poloha zavření dveří
 2.1.2.2.1. Upevněte zkušební zařízení na montážní úchyty pro zámek a západku. Upravte směr zamykání rovnoběžně ke spojení se zkušebním zařízením. Do zkušebního stroje namontujte zkušební zařízení se zámkem a západkou v poloze úplného zavření.
 2.1.2.2.2. Umístěte závaží tak, aby zatížením 900 N mělo tendenci oddělovat zámek a západku ve směru otevírání dveří.
 2.1.2.2.3. Aplikujte zkušební zatížení ve směru určeném v bodě 6.1.1 tohoto předpisu a na obr. 3-4 rychlostí nepřesahující 5 mm/min až do dosažení požadovaného zatížení. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.1.2.2.4. Zkušební deska, na které je namontován zámek dveří, musí mít západku vhodně uspořádanou, podobným způsobem, jakým bude zámek dveří montován na normální dveře vozidla.
 2.2. Pevnostní zkouška č. 2
 2.2.1. Vybavení: Zařízení pro tahovou zkoušku (viz obr. 3-2)
 2.2.2. Postupy
 2.2.2.1. Poloha úplného zavření
 2.2.2.1.1. Upevněte zkušební zařízení na montážní úchyty pro zámek a západku. Do zkušebního stroje namontujte zkušební zařízení se zámkem a západkou v poloze úplného zavření.
 2.2.2.1.2. Aplikujte zkušební zatížení ve směru určeném v bodě 6.1.2 tohoto předpisu a na obr. 3-4 rychlostí nepřesahující 5 mm/min až do dosažení požadovaného zatížení. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.2.2.2. Mezilehlá poloha zavření dveří
 2.2.2.2.1. Upevněte zkušební zařízení na montážní úchyty pro zámek a západku. Do zkušebního stroje namontujte zkušební zařízení se zámkem a západkou v poloze úplného zavření.
 2.2.2.2.2. Aplikujte zkušební zatížení ve směru určeném v bodě 6.1.2 tohoto předpisu a na obr. 3-4 rychlostí nepřesahující 5 mm/min až do dosažení požadovaného zatížení. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.3. Pevnostní zkouška č. 3 (pouze u dveří, které se otevírají ve svislém směru)
 2.3.1. Vybavení: Zařízení pro tahovou zkoušku (viz obr. 3-3)
 2.3.2. Postup
 2.3.2.1. Upevněte zkušební zařízení na montážní úchyty pro zámek a západku. Do zkušebního stroje namontujte zkušební zařízení se zámkem a západkou v poloze úplného zavření.
 2.3.2.2. Aplikujte zkušební zatížení ve směru určeném v bodě 6..1.3 tohoto předpisu a na obr. 3-4 rychlostí nepřesahující 5 mm/min až do dosažení požadovaného zatížení. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 Obrázek 3-1
 Zámek dveří – zkušební zařízení pro pevnostní zkoušku č. 1
 Obrázek 3-2
 Zámek dveří – zkušební zařízení pro pevnostní zkoušku č. 2
 Obrázek 3-3
 Zámek dveří – zkušební zařízení pro pevnostní zkoušku č. 3
 Obrázek 3-4
 Směry působení statického zatížení při zkoušce (pouze u dveří, které se otevírají ve svislém směru)
 PŘÍLOHA 4
 POSTUPY ZKOUŠEK ODOLNOSTI PROTI SETRVAČNÝM SILÁM
 1. ÚČEL
 Pro určení schopnosti systému zámku vozidla odolávat setrvačnému zatížení pomocí matematické analýzy součástí v jejich skutečném vztahu k vozidlu nebo vyhodnocením pomocí dynamických zkoušek.
 2. ZKUŠEBNÍ POSTUPY
 2.1. Alternativa 1, výpočet
 2.1.1. Postup popsaný v této příloze poskytuje prostředky pro analytické určení schopnosti systému zámku dveří odolávat setrvačnému zatížení. Síly pružin jsou průměrem minimálních hodnot výkonu pružin v instalované poloze a pružin v uvolněné poloze. Ve výpočtu není přihlédnuto k vlivům tření a vykonané práci. Gravitační síly konstrukčních částí lze také vynechat, pokud směřují k zamezení otevření. Toto zjednodušení výpočtu je přípustné, protože zajišťuje dodatečné faktory bezpečnosti.
 2.1.2. Výpočetní rozvaha – každý díl nebo montážní podskupinu lze počítat na jejich minimální odolnost proti setrvačnému zatížení v konkrétních směrech. Jejich výsledná odolnost vůči funkci uvolnění musí zajistit, že systém zámku dveří (při správné montáži ve dveřích vozidla) zůstane zavřený při působení setrvačného zatížení 30 g v jakémkoli směru. Na obrázku 4-1 je příklad dílů a uvažovaných kombinací dílů.
 2.2. Alternativa 2, dynamická zkouška kompletního vozidla
 2.2.1. Zkušební zařízení
 2.2.1.1. Urychlovací (nebo zpomalovací) zařízení
 2.2.1.2. Jedno z následujících vozidel:
 2.2.1.2.1.
 Kompletní vozidlo včetně alespoň dveří, zámků dveří, vnějších klik s mechanismem pro otevírání, vnitřních klik, blokovacího zařízení – pojistky, vybavení interiéru a těsnění dveří.
 2.2.1.2.2.
 „Surovou“ karosérii vozidla (tj. rám vozidla, dveře a další konstrukční části upevnění dveří) včetně alespoň dveří, zámků dveří, vnějších klik s mechanismem pro otevírání, vnitřních klik, blokovacího zařízení – pojistky.
 2.2.1.3. Zařízení nebo prostředky pro záznam otevření dveří
 2.2.1.4. Vybavení pro měření a záznam zrychlení
 2.2.2. Uspořádání zkoušky
 2.2.2.1. Kompletní vozidlo nebo karosérii důkladně připevněte na zkušební zařízení tak, že při společném urychlení bude zaručeno, že všechny body křivky nárazového pulsu budou uvnitř koridoru definovaného v tabulce 4-1 a na obr. 4-2.
 2.2.2.2. Dveře mohou být uvázány, aby nedošlo k poškození zařízení použitého pro záznam otevření dveří.
 2.2.2.3. Instalujte zařízení pro záznam otevření dveří.
 2.2.2.4. Zavřete zkoušené dveře a zajistěte, aby zámky dveří byly v poloze úplného zavření, aby dveře nebyly zamčené a aby všechna okna, jsou-li namontována, byla zavřená.
 2.2.3. Zkušební směry (viz obr. 4-3)
 2.2.3.1. Podélné uspořádání 1: vozidlo nebo karosérii orientujte tak, aby jeho podélná osa souhlasila s osou urychlovacího zařízení, které simuluje čelní náraz.
 2.2.3.2. Podélné uspořádání 2: vozidlo nebo karosérii orientujte tak, aby jeho podélná osa souhlasila s osou urychlovacího zařízení, které simuluje zadní náraz.
 2.2.3.3. Příčné uspořádání 1: vozidlo nebo karosérii orientujte tak, aby jeho příčná osa souhlasila s osou urychlovacího zařízení, které simuluje boční náraz na stranu řidiče.
 2.2.3.4. Příčné uspořádání 2 (pouze pro vozidla s rozdílným uspořádáním dveří na každé straně): vozidlo nebo karosérii orientujte tak, aby jeho příčná osa souhlasila s osou urychlovacího zařízení, které simuluje boční náraz ve směru opačném k popsanému v bodě 2.2.3.3 této přílohy.
 2.3. Alternativa 3, dynamická zkouška dveří
 2.3.1. Zkušební zařízení
 2.3.1.1. Sestava dveří včetně alespoň dveří, zámků dveří, vnějších klik s mechanismem pro otevírání, vnitřních klik, blokovacího zařízení – pojistky.
 2.3.1.2. Zkušební zařízení na montáž dveří
 2.3.1.3. Urychlovací (nebo zpomalovací) zařízení
 2.3.1.4. Uchycení
 2.3.1.5. Zařízení nebo prostředky pro záznam otevření dveří
 2.3.1.6. Vybavení pro měření a záznam zrychlení
 2.3.2. Uspořádání zkoušky
 2.3.2.1. Namontujte sestavu dveří buď jednotlivě, nebo kombinovaně na zkušební zařízení. Každé dveře a západka se namontují tak, aby jejich orientace na vozidle odpovídala požadovanému směru pro zkoušky setrvačným zatížením (bod 2.3.3 této přílohy).
 2.3.2.2. Namontujte zkušební zařízení na urychlovací zařízení.
 2.3.2.3. Instalujte zařízení pro záznam otevření dveří.
 2.3.2.4. Zajistěte, aby zámky dveří byly v poloze úplného zavření, dveře byly upoutané, nezamčené a aby okno, je-li namontováno, bylo zavřené.
 2.3.3. Zkušební směry (viz obr. 4-3)
 2.3.3.1. Podélné uspořádání 1: sestavu dveří na urychlovacím zařízení orientujte ve směru čelního nárazu.
 2.3.3.2. Podélné uspořádání 2: sestavu dveří na urychlovacím zařízení orientujte ve směru zadního nárazu.
 2.3.3.3. Příčné uspořádání 1: sestavu dveří na urychlovacím zařízení orientujte ve směru bočního nárazu na stranu řidiče.
 2.3.3.4. Příčné uspořádání 2: sestavu dveří na urychlovacím zařízení orientujte ve směru opačném ke směru popsanému v bodě 2.3.3.3 této přílohy.
 2.3.3.5. Svislé uspořádání 1: (použije se u dveří, které se otevírají ve svislém směru) sestavu dveří orientujte tak, aby její svislá osa (je-li namontována na vozidle) souhlasila se směrem osy urychlovacího zařízení simulujíce náraz při převrácení, kdy síla působí ve směru od horní ke spodní části dveří (jsou-li namontovány na vozidle).
 2.3.3.6. Svislé uspořádání 2: (použije se u dveří, které se otevírají ve svislém směru): sestavu dveří orientujte tak, aby její svislá osa (je-li namontována na vozidle) souhlasila se směrem osy urychlovacího zařízení simulujíce náraz při převrácení, kdy síla působí ve směru opačném ke směru popsaném v bodě 2.3.3.5 této přílohy.
 2.4. Průběh zkoušky pro alternativy 2 a 3
 2.4.1. Minimální hladina zrychlení 30 g se musí udržovat po dobu nejméně 30 ms, přičemž průběh zrychlení se musí udržovat v koridoru pulsu, jak je určeno v tabulce 4-1 a znázorněno na obr. 4-2.
 2.4.2. Zkušební zařízení urychlete v následujících směrech:
 2.4.2.1.
 Pro zkoušku alternativy 2:
 2.4.2.1.1.
 ve směru určeném v bodě 2.2.3.1 této přílohy;
 2.4.2.1.2.
 ve směru určeném v bodě 2.2.3.2 této přílohy;
 2.4.2.1.3.
 ve směru určeném v bodě 2.2.3.3 této přílohy;
 2.4.2.1.4.
 ve směru určeném v bodě 2.2.3.4 této přílohy;
 2.4.2.2.
 Pro zkoušku alternativy 3:
 2.4.2.2.1.
 ve směru určeném v bodě 2.3.3.1 této přílohy;
 2.4.2.2.2.
 ve směru určeném v bodě 2.3.3.2 této přílohy;
 2.4.2.2.3.
 ve směru určeném v bodě 2.3.3.3 této přílohy;
 2.4.2.2.4.
 ve směru určeném v bodě 2.3.3.4 této přílohy;
 2.4.2.2.5.
 ve směru určeném v bodě 2.3.3.5 této přílohy;
 2.4.2.2.6.
 ve směru určeném v bodě 2.3.3.6 této přílohy;
 2.4.3. Pokud puls přesáhne 36 g v jakémkoli časovém bodě a požadavky zkoušky jsou splněny, je zkouška považována za platnou.
 2.4.4. Zajistěte, aby se dveře v průběhu zkoušky neotevřely a nezavřely.
 Obrázek 4-1
 Setrvačné zatížení – Příklad výpočtu
 Zadání:
 Systém zámku dveří vystaven zpomalení 30 g
 Střední síla působící na pružinu tlačítka = 0,459 N
 Moment síly pružiny západky = 0,0459 Nm
 a = 30g (m/s2)
 F = ma = m × 30g = m × 294,2
 M1 = 0,0163kg
 M2 = 0,0227kg
 M3 = 0,0122 kg
 M4 = 0,0422 kg
 d1 = 31,50mm
 d2 = 10,67 mm
 d3 = 4,83 mm
 d4 = 31,50 mm
 d5 = 37,59 mm
 d6 = 1,90 mm
 F1
 =
 M1 × a – střední síla pružiny = (0,0163 kg × 30 g) – 0,459 N = 0,03 N
 F2
 =
 M2 × a = 0,0227 kg × 30 g = 0,681 N
 F3
 =
 M3/2 × a = 0,0122 kg/2 × 30 g = 0,183 N
 Σ Mo
 =
 F1 × d1 + F2 × d2 – F3 × d3
 = 0,03 × 31,5 + 0,681 × 10,67 – 0,183 × 4,83
 = 7,33 N mm
 F5
 =
 Mo/d4 = 7,33/31,5 = 0,2328 N
 F6
 =
 M4 × a = 0,0422 kg × 30 g = 1,266 N
 Σ Mo
 =
 moment síly působící na pružinu západky: (F5 d5 + F6 d6)/1 000
 = 0,0459 – (0,2328 × 37,59 + 1,266 × 1,9)/1 000
 = 0,0347 N m
 Tabulka 4-1
 Koridor pulsu zrychlení
 Horní mez
 Dolní mez
 Bod
 Čas (ms)
 Zrychlení
 (g)
 Bod
 Čas (ms)
 Zrychlení
 (g)
 A
 0
 6
 E
 5
 0
 B
 20
 36
 F
 25
 30
 C
 60
 36
 G
 55
 30
 D
 100
 0
 H
 70
 0
 Obrázek 4-2
 Puls zrychlení
 Obrázek 4-3
 Souřadnice referenčního systému vozidla pro zkoušky setrvačnými silami
 X
 =
 podélný směr
 Y
 =
 příčný směr
 Z
 =
 svislý směr
 PŘÍLOHA 5
 POSTUP ZKOUŠKY ZÁVĚSŮ
 1. ÚČEL
 Tyto zkoušky se provádějí pro zjištění schopnosti systémů závěsů snést zkušební zatížení:
 a)
 v podélném a příčném směru a dále
 b)
 pro dveře, které se otevírají ve svislém směru, ve svislém směru na vozidle.
 2. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 2.1. Vícenásobný systém závěsů
 2.1.1. Pevnostní zkouška v podélném směru
 2.1.1.1. Zařízení
 2.1.1.1.1. Tahové zkušební zařízení
 2.1.1.1.2. Typické statické zkušební zařízení je znázorněno na obr. 5-1.
 2.1.1.2. Postup
 2.1.1.2.1. Upevněte systém závěsů na montážní úchyty zkušebního zařízení. Poloha závěsů musí simulovat polohu ve vozidle (úplně zavřené dveře) vzhledem k ose závěsů. Pro účely zkoušky se vzdálenost mezi vnějšími konci druhého závěsu v systému musí nastavit na 406 ± 4 mm. Zatížením se působí uprostřed mezi přímkovým středem části čepu závěsu a přes osu čepu závěsu v podélném směru vozidla. (Viz obr. 5-2).
 2.1.1.2.2. Aplikujte zkušební zatížení rychlostí nepřevyšující 5 mm/min, až je dosaženo požadovaného zatížení. Chyba spočívá v oddělení jednoho ze závěsů. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.1.2. Zkouška v příčném směru
 2.1.2.1. Zařízení
 2.1.2.1.1. Tahové zkušební zařízení
 2.1.2.1.2. Typické statické zkušební zařízení je znázorněno na obr. 5-1.
 2.1.2.2. Postup
 2.1.2.2.1. Upevněte systém závěsu na montážní úchyty zkušebního zařízení. Poloha závěsů musí simulovat polohu ve vozidle (úplně zavřené dveře) vzhledem k ose závěsů. Pro účely zkoušky se vzdálenost mezi vnějšími konci jednoho závěsu v systému k vnějšímu konci druhého závěsu v systému musí nastavit na 406 ± 4 mm. Zatížením se působí uprostřed mezi přímkový středem části čepu závěsu a přes osu čepu závěsu v příčném směru vozidla. (Viz obr. 5-2).
 2.1.2.2.2. Aplikujte zkušební zatížení rychlostí nepřevyšující 5 mm/min, až je dosaženo požadovaného zatížení. Chyba spočívá v oddělení jednoho ze závěsů. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.1.3. Zkouška ve svislém směru (u dveří, které se otevírají ve svislém směru)
 2.1.3.1. Zařízení
 2.1.3.1.1. Tahové zkušební zařízení
 2.1.3.1.2. Typické statické zkušební zařízení je znázorněno na obr. 5-1.
 2.1.3.2. Postup
 2.1.3.2.1. Upevněte systém závěsu na montážní úchyty zkušebního zařízení. Poloha závěsů musí simulovat polohu ve vozidle (úplně zavřené dveře) vzhledem k ose závěsů. Pro účely zkoušky se vzdálenost mezi vnějšími konci jednoho závěsu v systému k vnějšímu konci druhého závěsu v systému musí nastavit na 406 ± 4 mm. Zatížením se působí v ose čepu závěsu ve směru kolmém k podélnému a příčnému zatížení. (Viz obr. 5-2).
 2.1.3.2.2. Aplikujte zkušební zatížení rychlostí nepřevyšující 5 mm/min, až je dosaženo požadovaného zatížení. Chyba spočívá v oddělení jednoho ze závěsů. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.2. Vyhodnocení jednotlivého závěsu. Za některých okolností může být nutné zkoušet jednotlivé závěsy závěsového systému. V těchto případech musí výsledky jednotlivých závěsů, zkoušených podle níže uvedených postupů, ukazovat, že požadavky na systém uvedené v bodě 6.1.5.1 tohoto předpisu jsou splněny. (Například jednotlivý závěs z dvojzávěsového systému musí být schopen snést 50 % požadovaného zatížení celého systému.)
 2.2.1. Zkušební postupy
 2.2.1.1. Podélné zatížení: Upevněte systém závěsů na montážní úchyty zkušebního zařízení. Poloha závěsu musí simulovat polohu ve vozidle (úplně zavřené dveře) vzhledem k ose závěsů. Pro účely zkoušky zatížení působí ve stejné vzdálenosti mezi středem části čepu závěsu a přes osu čepu závěsu v podélném směru vozidla. Aplikujte zkušební zatížení rychlostí nepřevyšující 5 mm/min, až je dosaženo požadovaného zatížení. Chyba spočívá v oddělení jednoho ze závěsů. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.2.1.2. Příčné zatížení: Upevněte systém závěsů na montážní úchyty zkušebního zařízení. Poloha závěsu musí simulovat polohu ve vozidle (úplně zavřené dveře) vzhledem k ose závěsů. Pro účely zkoušky zatížení působí ve stejné vzdálenosti mezi středem části čepu závěsu a přes osu čepu závěsu v příčném směru vozidla. Aplikujte zkušební zatížení rychlostí nepřevyšující 5 mm/min, až je dosaženo požadovaného zatížení. Chyba spočívá v oddělení jednoho ze závěsů. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.2.1.3. Svislé zatížení: Upevněte systém závěsů na montážní úchyty zkušebního zařízení. Poloha závěsu musí simulovat polohu ve vozidle (úplně zavřené dveře) vzhledem k ose závěsů. Pro účely zkoušky působí zatížení v ose čepu závěsu ve směru kolmém k podélnému a příčnému zatížení. Aplikujte zkušební zatížení rychlostí nepřevyšující 5 mm/min, až je dosaženo požadovaného zatížení. Chyba spočívá v oddělení jednoho ze závěsů. Zaznamenejte maximální dosažené zatížení.
 2.3. Na pianový typ závěsů se nevztahují prostorové požadavky na závěsy a uspořádání zkušebního zařízení se upraví tak, aby zkušební síly působily na celý závěs.
 Obrázek 5-1
 Statická zkušební zařízení
 Obrázek 5-2
 Směry statického zkušebního zatížení pro dveře, které se otevírají ve svislém směru
 PŘÍLOHA 6
 BOČNÍ POSUVNÉ DVEŘE – ÚPLNÁ ZKOUŠKA DVEŘÍ
 1. ÚČEL
 Tato zkouška stanoví minimální požadavky na provedení a postupy zkoušky pro vyhodnocení a zkoušení součástí upevnění posuvných dveří, jsou-li instalovány jak na dveřích, tak na rámu dveří. Tato zkouška doplňuje příslušné zkoušky v příloze 3 a příloze 4.
 2. OBECNÁ USTANOVENÍ
 2.1. Zkoušky jsou prováděny s kompletním vozidlem nebo surovou karosérií s posuvnými dveřmi a jejich konstrukčními částmi upevnění.
 2.2. Zkouška je prováděna s použitím dvou silových zařízení schopných aplikovat vnější příčné síly určené v bodě 6.2.4 tohoto předpisu. Uspořádání zkoušky je na obr. 6-1. Systém pro silové působení obsahuje následující:
 2.2.1.
 Dvě zkušební desky pro působení silou.
 2.2.2.
 Dvě silová zařízení schopná aplikovat vnější příčné zatížení požadované pro minimální posuv 300 mm.
 2.2.3.
 Dva siloměry s dostatečnou kapacitou pro měření aplikovaného zatížení.
 2.2.4.
 Dvě přímočará zařízení pro měření posuvu požadovaná pro měření posuvu silových zařízení v průběhu zkoušky.
 2.2.5.
 Zařízení pro měření separace – rozestupu vnitřní strany dveří a vnější hrany rámu dveří, s rozsahem nejméně 100 mm, při dodržení všech příslušných bezpečnostních a zdravotních požadavků.
 3. USPOŘÁDÁNÍ ZKOUŠKY
 3.1. Z posuvných dveří odstraňte všechnu výbavu a ozdobné prvky.
 3.2. Odstraňte sedadla a jakékoli části interiéru, které mohou překážet montáži a fungování zkušebního zařízení, a všechny obklady sloupků a jakékoli nestrukturální konstrukční části, které přesahují dveře a mohou způsobit nesprávné umístění desek pro aplikaci síly.
 3.3. Namontujte zkušební zařízení a upevněte konstrukci podstavce na podlahu zkoušeného vozidla. Každé zkušební zařízení a přidružený podstavec se při působení síly pevně uchytí na vodorovný povrch podlahy vozidla.
 3.4. Určete přední a zadní hranu posuvných dveří nebo jejich přilehlou část karosérie, která obsahuje zámek/západku.
 3.5. Zavřete posuvné dveře a zajistěte, že všechny konstrukční části upevnění dveří jsou úplně zasunuty.
 3.6. Pro jakoukoli zkoušenou hranu dveří, která obsahuje jeden zámek/západku, se použijí následující postupy:
 3.6.1.
 zkušební deska je 150 mm dlouhá a 50 mm široká, tloušťka nejméně 15 mm; hrany desky jsou zaobleny s rádiem 6 ± 1 mm.
 3.6.2.
 Umístěte zkušební zařízení a zkušební desku pro působení silou proti dveřím tak, aby působící síla byla vodorovná, kolmá k podélné ose vozidla a svisle byla soustředěná na část zámku/západky namontovanou ve dveřích.
 3.6.3.
 Zkušební deska pro působení silou se umístí tak, aby její dlouhá strana byla co možná nejblíže k vnitřní hraně dveří a rovnoběžná s ní, ale nikoliv tak, aby přední strana desky byla dále než 12,5 mm od vnitřní hrany dveří.
 3.7. Pro jakoukoli zkoušenou hranu dveří, která obsahuje více než jeden zámek/západku, se použijí následující postupy:
 3.7.1.
 zkušební deska je 300 mm dlouhá a 50 mm široká, tloušťka nejméně 15 mm; hrany desky jsou zaobleny s rádiem 6 ± 1 mm.
 3.7.2.
 Umístěte zkušební zařízení a zkušební desku pro působení silou proti dveřím tak, aby působící síla byla vodorovná, kolmá k podélné ose vozidla a svisle byla soustředěná do středu mezi vnější kraje soupravy zámek/západka.
 3.7.3.
 Zkušební deska pro působení silou se umístí tak, aby její dlouhá strana byla co možná nejblíže k vnitřní hraně dveří a rovnoběžná s ní, ale nikoliv tak, aby přední strana desky byla dále než 12,5 mm od vnitřní hrany dveří.
 3.8. Pro jakoukoli zkoušenou hranu dveří, která neobsahuje alespoň jeden zámek/západku se použijí následující postupy:
 3.8.1.
 Zkušební deska pro působení silou je 300 mm dlouhá a 50 mm široká, tloušťka nejméně 15 mm.
 3.8.2.
 Umístěte zkušební zařízení a zkušební desku proti dveřím tak, aby působící síla byla vodorovná, kolmá k podélné ose vozidla a svisle soustředěná do středu podél délky hrany dveří, zajistěte, aby že se zkušební zařízení vyhnulo kontaktu se zasklením okna.
 3.8.3.
 Zkušební deska pro působení silou se umístí co možná nejblíže k hraně dveří. Není nutné, aby zkušební deska byla ve svislé poloze.
 3.9. Dveře jsou odemknuté. Na posuvné dveře nebo jakékoliv jejich konstrukční části se nesmí upevňovat nebo přivářet žádné další přípravky nebo součásti.
 3.10. Připevněte zařízení pro měření rozestupu dveří, které se použije pro určení velikosti rozestupu v průběhu zkoušky.
 3.11. Umístěte konstrukci zkušebního zařízení tak, aby zkušební desky byly v kontaktu s vnitřní stranou posuvných dveří.
 4. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 4.1. Vysouvejte každé zkušební zařízení rychlostí do 2 000 N za minutu podle specifikace výrobce, až do dosažení síly 9 000 N na každém zkušebním zařízení nebo dokud kterékoli zařízení nedosáhne celkového posuvu 300 mm.
 4.2. Pokud jedno ze zkušebních zařízení dosáhne cílové hodnoty síly 9 000 N dříve než to druhé, udržujte tuto cílovou hodnotu 9 000 N, dokud síla druhého zkušebního zařízení nedosáhne 9 000 N.
 4.3. Jakmile obě zkušební zařízení dosáhnou 9 000 N, zastavte vysouvání zařízení a udržujte výsledné zatížení minimálně po dobu 10 sekund.
 4.4. Udržujte polohu zkušebního zařízení podle bodu 4.3 a v průběhu 60 sekund změřte rozestup mezi vnější hranou rámu dveří a vnitřní stranou dveří po obvodu dveří.
 Obrázek 6-1
 Boční posuvné dveře, zkušební postup pro kompletní vozidlo
 (Poznámka: posuvné dveře jsou zobrazeny jako vyjmuté z vozidla)


type: other

jurisdiction: US

text: b' INDEPENDENT AUDITOR\xe2\x80\x99S REPORT, CONTINUED\n\n\n\n\n INDEPENDENT AUDITOR\xe2\x80\x99S REPORT\n\n\n\nInspector General\nUnited States Nuclear Regulatory Commission\n\nChairman\nUnited States Nuclear Regulatory Commission\n\n\nWe have audited the accompanying balance sheets of the United States Nuclear\nRegulatory Commission (NRC), as of September 30, 2010 and 2009, and the related\nstatements of net cost, changes in net position, and budgetary resources (Principal\nStatements) for the years then ended. We also examined the NRC\xe2\x80\x99s internal control over\nfinancial reporting as of September 30, 2010 and 2009.\n\nSummary\n\nWe concluded that the NRC\xe2\x80\x99s fiscal year (FY) 2010 Principal Statements are presented\nfairly, in all material respects, in conformity with accounting principles generally accepted\nin the United States of America. We also concluded that the NRC maintained, in all\nmaterial respects, effective internal control over financial reporting. We noted no\nreportable instances of noncompliance with laws and regulations and no substantial\nnoncompliance with federal financial management systems requirements, applicable\nFederal accounting standards, and the United States Government Standard General\nLedger (USSGL) at the transaction level.\n\nThe following sections discuss in more detail: (1) these conclusions and our conclusions\nrelating to other information presented in the Performance and Accountability Report, (2)\nmanagement\xe2\x80\x99s responsibilities, and (3) our objectives, scope and methodology.\n\nOpinion on the Principal Statements\n\nIn our opinion, the Principal Statements referred to above present fairly, in all material\nrespects, the financial position of the NRC as of September 30, 2010 and 2009, and its\nnet cost, changes in net position, and budgetary resources for the years then ended, in\nconformity with accounting principles generally accepted in the United States of\nAmerica.\n\nOpinion on Internal Control\n\nIn our opinion, the NRC maintained, in all material respects, effective control over\nfinancial reporting as of September 30, 2010, that provided reasonable assurance that\nmisstatements, losses or noncompliance material in relation to the financial statements\n\x0cwould be prevented, or detected and corrected, on a timely basis. Our opinion is based\non criteria established under 31 U.S.C. 3512 (c), (d), the Federal Managers\xe2\x80\x99 Financial\nIntegrity Act (FMFIA).\n\nCompliance with Laws and Regulations\n\nThe results of our tests of compliance with laws and regulations disclosed no instances\nof noncompliance that are required to be reported under Government Auditing\nStandards and OMB Bulletin No. 07-04, Audit Requirements for Federal Financial\nStatements, as amended. Providing an opinion on compliance with laws and regulations\nwas not an objective of our audit and, accordingly, we do not express such an opinion.\n\nUnder the Federal Financial Management Improvement Act (FFMIA), we are required to\nreport whether the NRC\xe2\x80\x99s financial management systems substantially comply with the\nfederal financial management systems requirements, applicable Federal accounting\nstandards, and the United States Government Standard General Ledger (USSGL) at the\ntransaction level. To meet this requirement, we performed tests of compliance with the\nprovisions of FFMIA section 803(a). The results of our tests disclosed no substantial\nnoncompliance with federal financial management systems requirements, applicable\nFederal accounting standards, and the USSGL at the transaction level.\n\nOther Information\n\nThe information in Management\xe2\x80\x99s Discussion and Analysis and other Required\nSupplementary Information (RSI) in NRC\xe2\x80\x99s Performance and Accountability Report is not\na required part of the Principal Statements, but is supplementary information required by\naccounting principles generally accepted in the United States of America. We have\napplied certain limited procedures, which consisted principally of inquiries of\nmanagement regarding the methods of measurement and presentation of the\nsupplementary information. However, we did not audit the information and express no\nopinion on it.\n\nThe Program Performance and Other Accompanying Information sections listed in the\nTable of Contents are presented for additional analysis and are not a required part of the\nPrincipal Statements. Such information has not been subjected to the auditing\nprocedures applied in the audit of the financial statements and, accordingly, we express\nno opinion on them.\n\nManagement Responsibilities\n\nManagement is responsible for (1) preparing the Principal Statements in conformity with\naccounting principles generally accepted in the United States of America, (2)\nestablishing and maintaining effective internal control over financial reporting, and\nevaluating its effectiveness, (3) ensuring that the NRC\xe2\x80\x99s financial management systems\nsubstantially comply with FFMIA, and (4) complying with applicable laws and\nregulations. NRC management evaluated the effectiveness of NRC\xe2\x80\x99s internal control\nover financial reporting as of September 30, 2010, based on criteria established under\nFMFIA. NRC management\xe2\x80\x99s assurances are included in the Systems, Controls, and\nLegal Compliance section of the Management\xe2\x80\x99s Discussion and Analysis.\n\x0cAn entity\xe2\x80\x99s internal control over financial reporting is a process effected by those charged\nwith governance, management, and other personnel, the objectives of which are to\nprovide reasonable assurance that (1) transactions are properly recorded, processed,\nand summarized to permit the preparation of financial statements in accordance with\nU.S. generally accepted accounting principles, and assets are safeguarded against loss\nfrom unauthorized acquisition, use, or disposition; and (2) transactions are executed in\naccordance with the laws governing the use of budget authority and other laws and\nregulations that could have a direct and material effect on the financial statements.\n\nObjectives, Scope and Methodology\n\nWe are responsible for planning and performing our audit to obtain reasonable\nassurance about whether the financial statements are free of material misstatement. An\naudit includes examining, on a test basis, evidence supporting the amounts and\ndisclosures in the financial statements. An audit also includes assessing the accounting\nprinciples used and significant estimates made by management, as well as evaluating\nthe overall financial statement presentation.\n\nWe are responsible for planning and performing our examination to obtain reasonable\nassurance about whether management maintained, in all material respects, effective\ninternal control over financial reporting as of September 30, 2010. Our examination\nincluded obtaining an understanding of NRC and its operations, including internal control\nover financial reporting; considering NRC\xe2\x80\x99s process for evaluating and reporting on\ninternal control over financial reporting which the NRC is required to perform by FMFIA;\nassessing the risk that a material misstatement exists in the financial statements and the\nrisk that a material weakness exists in internal control over financial reporting; evaluating\nthe design and operating effectiveness of internal control and assessing risk; testing\nrelevant internal controls over financial reporting; and performing such other procedures\nas we considered necessary in the circumstances. We did not test all internal controls\nrelevant to operating objectives as broadly defined by FMFIA.\n\nBecause of inherent limitations in any internal control, misstatements due to error or\nfraud may occur and not be detected. Also, projections of any evaluation of the internal\ncontrol to future periods are subject to the risk that the internal control may become\ninadequate because of changes in conditions, or that the degree of compliance with the\npolicies or procedures may deteriorate.\n\nWe are also responsible for testing compliance with selected provisions of laws and\nregulations that have a direct and material effect on the financial statements. We did not\ntest compliance with all laws and regulations applicable to the NRC. We limited our\ntests of compliance to those laws and regulations required by OMB audit guidance that\nwe deemed applicable to the financial statements for the fiscal years ended September\n30, 2010 and 2009. We caution that noncompliance may occur and not be detected by\nthese tests and that such testing may not be sufficient for other purposes.\n\nWe conducted our audit and examinations in accordance with auditing standards\ngenerally accepted in the United States of America; Government Auditing Standards,\nissued by the Comptroller General of the United States; attestation standards\nestablished by the American Institute of Certified Public Accountants; and OMB Bulletin\nNo. 07-04, Audit Requirements for Federal Financial Statements, as amended. We\nbelieve that our audit and examinations provide a reasonable basis for our opinions.\n\x0cWe noted less significant matters involving the NRC\xe2\x80\x99s internal control and its operation,\nwhich we have reported to the management of the NRC separately.\n\nDistribution\n\nThis report is intended solely for the information and use of the NRC OIG, the\nmanagement of NRC, OMB, the Government Accountability Office and the Congress of\nthe United States, and is not intended to be and should not be used by anyone other\nthan these specified parties.\n\n\n\n\nArlington, Virginia\nNovember 7, 2010\n\x0c'


type: wikipedia

text:
Nils Gunnar Nordahl, född 19 oktober 1921 i Hörnefors i Västerbottens län, död 15 september 1995 i Alghero i Italien, var en svensk fotbollsspelare (centerforward) som år 1949 blev Sveriges första fotbollsproffs på hög nivå när han värvades till italienska AC Milan.
 Nordahl blev dessförinnan fyrfaldig svensk mästare för IFK Norrköping och allsvensk skyttekung fyra gånger. Han spelade i det svenska landslag som tog guld vid OS i London 1948 och gjorde sammanlagt 43 mål på 33 landskamper. Som proffs i Italien blev svensken en av tidernas främsta målskyttar i Serie A vars skytteliga han vann fem gånger mellan 1950 och 1956.
 Nordahl är som medlem nr 9 invald i Svensk fotbolls Hall of Fame.
 Idrottskarriär
 Tidiga år
 Nordahl började sin fotbollsbana tillsammans med bröderna Bertil, Knut, Gösta och Göran i västerbottniska Hörnefors IF. Med en ytterligt stark fysik och ett tungt välriktat skytte förenade han med spelintelligens, egenskaper vilka tidigt formade honom till en formidabel målgörare. På 41 matcher i division III, sköt han inte mindre än 68 mål under åren 1937–1940.
 Han var 1936–1940 industriarbetare vid Hörnefors sulfitfabrik och därefter brandman, 1940–1943 i Hörnefors och 1943–1948 i Norrköping.
 Allsvensk debut, skyttekung och OS-guld
 Gunnar Nordahl fick tidigt möjligheten att spela allsvenskt i Degerfors IF, där han fortsatte sitt målskytte. Med 58 mål på 77 matcher och skytteligaseger 1943 fick flera klubbar upp ögonen för den hårdskjutande norrlänningen. IFK Norrköping blev klubben som vann dragkampen och i denna skulle Nordahl komma att utvecklas snabbt. Med i snitt mer än ett mål per match i Allsvenskan, skytteligaseger ytterligare fyra gånger, Guldbollenvinnare 1947 och SM-guld fyra år i rad visade han, att han var mogen för en större utmaning. Den 12 november 1944 i matchen IFK Norrköping-Landskrona BoIS (9–1), gjorde Nordahl sju mål, dessutom i svit.
 När han sedan var med i det svenska landslag som i OS i London 1948 besegrade Jugoslavien i finalen (3–1, 1 mål av Nordahl) och dessutom vann turneringens skytteliga med sju mål, nådde ryktet om svensken med det enastående målsinnet ända till Italien. Prestationen var stor då OS och VM under denna tid betraktades som likvärdiga turneringar då inte alla länder tillät proffs i VM förrän i Sverige 1958.
 Sveriges första proffs
 1949 värvades Nordahl till Italien och AC Milan och blev därmed Sveriges första professionella fotbollsspelare på hög nivå. Övergångssumman var 75 000 kronor och Gunnar själv fick en månadslön på 1 500 kronor. Redan första säsongen (en halv säsong) gjorde han 16 mål på 15 matcher och succén var given. Den hårdföre och (trots sin vikt) snabbe svensken skaffade sig snabbt ett rykte som en pålitlig målskytt och en av Serie A:s stora stjärnor.
 Med de hårda regler som Svenska Fotbollförbundet hade vid denna tid, då endast amatörer kunde bli aktuella för landslagsspel, hade Nordahl genom sitt proffsspel avsagt sig möjligheten att spela för det svenska landslaget. Så efter OS-guldet blev det inte några fler landskamper för svensken med Italien som ny hemadress.
 En sällan skådad målskytt
 Under sin första hela säsong i Italien vann Nordahl skytteligan med 35 gjorda mål – ett rekord som stod sig i 66 år. Samtidigt hade han i klubben fått sällskap av två andra svenskar, Gunnar Gren och Nils Liedholm, och de skulle de närmsta åren skapa sig ett internationellt rykte som en fruktad trio – Gre-No-Li.
 Under sin proffskarriär i Italien 1949–1958, vann Nordahl skytteligan 5 gånger (rekord i Serie A) och blev oerhört populär i hela det fotbollstokiga landet. Sammanlagt blev det 225 mål på 291 matcher i Italien och förutom italienaren Silvio Piola (274 ligamål) och dennes landsman Francesco Totti har ingen gjort lika många mål i den italienska förstadivisionen. Svensken har dock ett vida bättre målsnitt än Piola (0,77 mot 0,51 mål/match) som spelade hela 24 säsonger i Serie A. De sista åren i Italien spelade Nordahl i AS Roma (1956–58) där han mot slutet också tog rollen som spelande tränare. Han gjorde även där en del mål, trots att krutet i dojan inte var lika explosivt som förr.
 Spelarkarriärens slut - och början på en ny
 Gunnar Nordahl avslutade sin spelarkarriär i Karlstad BIK, först som spelande tränare, sedan enbart tränare, åren 1959–61. Målet var att ta upp klubben i Allsvenskan, men närmare än en tredje plats i div 2 kom man inte.
 Nordahls plan var sedan att återvända till Italien och där fortsätta sin tränarkarriär, men ett "importstopp" för utländska tränare gjorde att han istället stannade kvar i Sverige. Degerfors IF, IFK Norrköping (största framgången som tränare med ett Cup-guld 1969), IF Saab och Östers IF drog nytta av den tidigare skyttekungens tjänster innan han i AIK 1977–78 avslutade sin tränarkarriär på nationell nivå.
 Stor Grabb och Hall of Fame
 Nordahl blev redan år 1945 Stor grabb inom svensk fotboll och år 2003 valdes han i den första selektionen som medlem nr 9 in i Svensk fotbolls Hall of Fame. Där lyder presentationstexten:"'Il Pompiere' är svensk fotbolls störste målskytt. Hans sätt att dominera straffområdet i Sverige, Italien och i landskamper var unikt.”
 Privatliv
 Gunnar Nordahl var det sjunde av tio barn till Emil Nordahl (1886-1968) och Nikolina, född Hällman (1888-1967). Familjen försörjdes av fadern som arbetade på Hörnefors sulfitfabrik.
 Gunnar Nordahl var gift med Irma Nordahl, född Berg (1920-1977). Han var far till fotbollsspelaren Thomas Nordahl
 Nordahl var brandman till yrket innan han blev proffs i Italien 1949.
 Självbiografi
 Meriter
 I klubblag
 IFK Norrköping
 SM-guld (4): 1944/45, 1945/46, 1946/47, 1947/48
 Svenska Cupen (1): 1945
 AC Milan
 Italiensk mästare (2): 1950/51, 1954/55
 Coppa Latina (2): 1950/51, 1955/56 (Cupen var en slags föregångare [på mera regional nivå] till den senare införda Europacupen)
 I landslag
 Sverige
 33 A-landskamper, 43 mål
 Olympiskt Guld 1948
 Individuellt
 Allsvensk skyttekung (4): 1942/43 (14 mål), 1944/45 (27), 1945/46 (25), 1947/48 (18)
 Olympiska fotbollsturneringens skyttekung (1): 1948 (7 mål)
 Italiensk skyttekung i Serie A (5): 1949/50 (35 mål), 1950/51 (34), 1952/53 (26), 1953/54 (23), 1954/55 (27)
 Guldbollen som Sveriges bäste fotbollsspelare (1): 1947
 Tredje bästa målskytt i Serie A genom alla tider med 225 mål på 291 matcher
 2 matcher för Europalaget (som mötte England) 1947 och 1953
 Stor Grabb i Svensk fotboll 1945
 Invald i Svensk fotbolls Hall of Fame, 2003
 Arvet efter Nordahl
 Gunnar Nordahl, som avled 15 september 1995, står i dag staty såväl i sin födelseort Hörnefors som utanför Idrottsparken i Norrköping.
 Gunnar Nordahls Minnesfond grundades 1995 av familjen Nordahl, Svenska Fotbollförbundet och IFK Norrköping, och delar årligen ut stipendier till personer eller föreningar som "främjat ungdomsfotbollen i Sverige".
 IFK Norrköping har döpt den norra ståplatsläktaren på Platinumcars Arena till Curva Nordahl till minne av dess forna stjärnspelare. Namnet är en hyllning till Gunnar Nordahl och hans framgångsrika proffskarriär i Italien där Curvan är den centrala platsen för klubbens mest passionerade supportergrupper. Namnet är även en anspelning på väderstrecket Nord och den norra läktaren. Curva Nordahl invigdes den 5 april 2015. Thomas Nordahl klippte det symboliska bandet och från storbildsskärmen skickade Milanlegendaren Franco Baresi en hälsning från hjärtat:
 "Jag vill på mina och klubben Milans vägnar tacka för att ni namngett en läktarsektion efter en av de största legendarerna i klubbens historia – Gunnar Nordahl, som vi alla känner till som en fantastisk stor anfallsspelare. Tack ännu en gång. Jag önskar er stor framgång i framtiden".
 Referenser
 Noter
 Webbsidor
 www.gunnar-nordahl.com
 Tryckta källor
 Vidare läsning
 Gunnar Nordahl: Guld och gröna planer (1954)
 Eva af Geijerstam: Grenoli - ett fotbollsäventyr
 Externa länkar
 Födda 1921
 Svenska fotbollsspelare
 Svenska fotbollstränare
 Spelare i Degerfors IF
 Spelare i IFK Norrköping
 Spelare i AS Roma
 Avlidna 1995
 Spelare i AC Milan
 Spelare i Serie A
 Svenska olympiska guldmedaljörer
 Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Sverige
 Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1948
 Olympiska guldmedaljörer 1948
 Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
 Män
 Spelare i Karlstad BK
 Tränare i AIK Fotboll
 Svenska mästare i fotboll
 Personer från Hörnefors
 Svenska landslagsspelare i fotboll
 Medlemmar i Svensk fotbolls Hall of Fame
 Svenskar i Italien
 Spelare i Fotbollsallsvenskan


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 27.3.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 95/2
 Pritožba, ki jo je Novomatic AG vložila 17. junija 2016 zoper sodbo Splošnega sodišča (prvi senat) z dne 19. aprila 2016 v zadevi T-326/14, Novomatic/EUIPO – Granini France (HOT JOKER)
 (Zadeva C-342/16 P)
 (2017/C 095/02)
 Jezik postopka: angleščina
 Stranki
 Pritožnica: Novomatic AG (zastopnik: W. Mosing, odvetnik)
 Druga stranka v postopku: Urad Evropske unije za intelektualno lastnino (EUIPO)
 Sodišče (deseti senat) je s sklepom z dne 6. decembra 2016 odločilo, da pritožba ni dopustna.


text:
Páirtí polaitiúil Éireannach ab ea Clann na Talmhan.
 Bunaíodh an páirtí sa bhliain 1938 i mBaile Átha an Rí, Contae na Gaillimhe. An phríomh-aidhm a bhí ag an bpáirtí ná go mbeadh guth ag feirmeoirí na tíre sa Dáil. Aidhmeanna eile a bhí ag an bpáirtí ná obair ar leas na feirmeoirí beaga, tacaíocht rialtais a fháil don mhintíreachas, ísliú cánach ar thalamh curaíochta agus níos mó coillteoireachta. Ba é Michael Donnellan an chéad ceannaire den pháirtí.
 Toghadh 14 Teachta Dála don pháirtí in olltoghchán na bliana 1943 ach ní bhfuair siad ach 11 suíochán sa chéad olltoghchán eile sa bhliain 1944. D'éirigh Donnellan as mar cheannaire agus tháinig Joseph Blowick mar chomharba air. Ní bhfuair an páirtí ach 7 suíochán in olltoghchán 1948 ach bhí Clann na Talmhan páirteach den chomhrialtas a cruthaíodh tar éis an olltoghcháin. Ceapadh Blowick mar Aire na dTailte agus ceapadh Donnellan mar Rúnaí Parlaiminteach. Mhair an rialtas go dtí an bhliain 1951. Bhí na postanna céanna ag an mbeirt san dara rialtas idirpháirtí idir 1954 agus 1957.
 Mheath an páirtí tar éis bheith mar chuid den rialtas agus ní raibh ach Blowick agus Donnellan tofa in olltoghchán 1961. Tar éis báis Donnellan sa bhliain 1964, toghadh a mhac mar Theachta Dála d'Fhine Gael san fhothoghchán. Níor sheas Blowick in olltoghchán 1965 agus b'shin deireadh an pháirtí.
 Bhí dearcadh réigiúnach ag an bpáirtí i gcónaí. Níor éirigh leis an bpáirtí forleathnú taobh amuigh den iarrthar nó den deisceart.
 Tagairtí
 Páirtithe polaitíochta i bPoblacht na hÉireann
 Polaitíocht na hÉireann
 Páirtithe polaitíochta a bhunaíodh sa bhliain 1938


text:
Maksustatavad tehingud - Raamatupidaja
 Vastavalt käibemaksuseaduse § 1 lõikele 1 on käibemaksu objektiks:
 käive, välja arvatud maksuvaba käive, mille tekkimise koht on Eesti;kauba import Eestisse (seaduse § 6), välja arvatud maksuvaba import (§ 17);teenuse osutamine, mille käibe tekkimise koht ei ole Eesti (§ 10 lõige 5), välja arvatud maksuvaba käive;seaduse § 16 lõikes 3 nimetatud kauba või teenuse käive, mille maksustatavale väärtusele on maksukohustuslane lisanud käibemaksu;kauba ühendusesisene soetamine (§ 8), välja arvatud kauba ühendusesisene maksuvaba soetamine (§ 18).
 Käibemaksukohustuslane (§ 3 lõige 1) peab maksma käibemaksu kõigilt eespool nimetatud tehingutelt ja toimingutelt, kusjuures § 1 lõike 1 punktis 1 nimetatud käibe puhul peab ta maksma käibemaksu:
 oma maksustamisele kuuluvalt käibelt;välisriigi maksukohustuslaselt, kes ei ole Eestis registreeritud maksukohustuslasena, saadud teenustelt, mis on loetletud seaduse § 10 lõikes 2;Eestis paigaldatava või kokkupandava kauba soetamiselt teise liikmesriigi maksukohustuslaselt;kauba soetamiselt soetajana kolmnurktehingus;käesoleva loetelu punktides 2 - 4 loetlemata kauba soetamiselt või teenuse saamiselt välisriigi maksukohustuslaselt, kes ei ole Eestis registreeritud maksukohustuslasena. (§ 3 lõige 4)
 Piiratud kohustustega käibemaksukohustuslane (§ 3 lõige 2) peab maksma käibemaksu seaduse § 1 lõike 1 punktides 2 ja 5 nimetatud toimingutelt (kauba import Eestisse ja ühendusesisene soetamine, välja arvatud maksuvaba import ja maksuvaba ühendusesisene soetamine) ja eelmises lõigus toodud loetelu punktides 2 - 5 nimetatud toimingutelt. (§ 3 lõige 5)
 Lisaks sellele peab vastavalt käibemaksuseaduse § 3 lõikele 6 maksma käibemaksu:
 võlgnik ühenduse tolliseadustiku (Euroopa Ühenduste Nõukogu määrus nr 2193/92/EMÜ) tähenduses;maksukohustuslasena registreerimata isik tehingult, mille kohta ta on esitanud arve või muu müügidokumendi, millele ta on märkinud käibemaksusumma;maksukohustuslasena või piiratud maksukohustuslasena registreerimata isik, kes soetab uue transpordivahendi teisest liikmesriigist;maksukohustuslasena või piiratud maksukohustuslasena registreerimata isik, kes soetab aktsiisikauba alkoholi-, tubaka- ja kütuseaktsiisi seaduse tähenduses teisest liikmesriigist, välja arvatud füüsiline isik, kes soetab aktsiisikauba isiklikuks otstarbeks.
 URL: http://www.raamatupidaja.ee/uudised/2005/08/16/maksustatavad-tehingud


text:
 9.11.2015
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 371/3
 Unionin tuomioistuimen tuomio (ensimmäinen jaosto) 16.9.2015 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Anotato Dikastirio Kyprou – Kypros) – Alpha Bank Cyprus Ltd v. Dau Si Senh ym.
 (Asia C-519/13) (1)
 ((Ennakkoratkaisupyyntö - Oikeudellinen yhteistyö siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa - Oikeudenkäyntiasiakirjojen ja muiden asiakirjojen tiedoksianto - Asetus (EY) N:o 1393/2007 - 8 artikla - Asiakirjan vastaanottamisesta kieltäytyminen - Yhtä lähetetyistä asiakirjoista ei ole käännetty - Kyseisen asetuksen liitteessä II olevan vakiolomakkeen puuttuminen - Seuraukset))
 (2015/C 371/04)
 Oikeudenkäyntikieli: kreikka
 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
 Anotato Dikastirio Kyprou
 Pääasian asianosaiset
 Valittaja: Alpha Bank Cyprus Ltd
 Vastapuolet: Dau Si Senh, Alpha Panareti Public Ltd, Susan Towson, Stewart Cresswell, Gillian Cresswell, Julie Gaskell, Peter Gaskell, Richard Wernham, Tracy Wernham, Joanne Zorani ja Richard Simpson
 Tuomiolauselma
 Oikeudenkäynti- ja muiden asiakirjojen tiedoksiannosta jäsenvaltioissa siviili- tai kauppaoikeudellisissa asioissa (asiakirjojen tiedoksianto) ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1348/2000 kumoamisesta 13.11.2007 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1393/2007 on tulkittava siten, että
 —
 vastaanottavan viranomaisen on kaikissa olosuhteissa ja ilman, että sillä olisi tältä osin harkintavaltaa, ilmoitettava asiakirjan vastaanottajalle hänen oikeudestaan kieltäytyä vastaanottamasta asiakirjaa ja sen on käytettävä tätä varten systemaattisesti kyseisen asetuksen liitteessä II olevaa vakiolomaketta, ja
 —
 se, että vastaanottava viranomainen antaessaan asiakirjaa tiedoksi sen vastaanottajalle ei ole liittänyt asiakirjaan asetuksen N:o 1393/2007 liitteessä II olevaa vakiolomaketta, ei ole peruste menettelyn pätemättömyydelle vaan laiminlyönti, joka on korjattava tämän asetuksen säännösten mukaisesti.
 (1) EUVL C 377, 21.12.2013.


text:
Han Solo je fiktívna postava zo Star Wars. Pašerák pre gang Jabba Hutta neskôr povstalecký generál. Rasou bol koreliánec.
 Hviez
 Život pred Star Wars
 Han Solo pôvodne študoval za dôstojníka na imperiálnej akadémii. Patril k desiatim najlepším študentom. Ale hnusil sa mu rasizmus, ktorý tu vládol a preto pomohol Chewbaccovi. Za to bol ale z akadémie s hanbou prepustený a musel sa pretĺkať ako vedel. Chewbacca mu bol ale vďačný, a preto ho neopustil. Hanovi sa to spočiatku nepáčilo a chcel sa Chewieho zbaviť, ale potom si na neho zvykol a už nevedeli byť jeden bez druhého.
 Do vojny proti impériu sa zaplietol tak, že potreboval súrne rozsiahlu finančnú sumu, aby vyplatil dlh Jabbovi Huttovi. Preto zobral Luka a Obi-Wana na Alderaan. Tu bol ale malý problém: Alderaan už nebol. Tak ich odviezol ďalej na Yavin IV, kde mali rebeli základňu. Tam zobral peniaze za ich prevoz a pobral sa svojou cestou. Potom sa však vrátil a zachránil Lukovi život a pomohol mu zničiť Hviezdu smrti.
 Star Wars
 Tak sa pridal k rebelom. Potom si spolu s nimi užil mnoho trampôt aj s jeho hviezdnou loďou Milenium falcon (raz ho aj zamrazili do karbonitu) až do zničenia druhej hviezdy smrti. Ožení sa s Princeznou Leiou a neskôr majú spolu syna Bena Sola (Kylo Ren). V epizóde VII je zabitý jeho vlastným synom Benom, ktorý sa pridal na temnu stranu síly.
 Život po Star Wars
 Po obnovení republiky sa oženil s princeznou Leiou. Mali 1 dieťa:
 Ben Solo, (Kylo Ren)
 Postavy Hviezdnych vojen