type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 30.6.2010
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 164/92
 Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343 som finns på:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Föreskrifter nr 98 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) — Enhetliga bestämmelser för typgodkännande av strålkastare med gasurladdningslampa för motorfordon
 Inbegripet all giltig text till och med:
 Supplement 13 till föreskrifterna i deras ursprungliga lydelse – dag för ikraftträdande: 19 augusti 2010
 INNEHÅLLSFÖRTECKNING
 FÖRESKRIFTER
 A. ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 0.
 Tillämpningsområde
 1.
 Definitioner
 2.
 Ansökan om typgodkännande för en strålkastare
 3.
 Märkningar
 4.
 Godkännande
 B. TEKNISKA KRAV PÅ STRÅLKASTARE
 5.
 Allmänna bestämmelser
 6.
 Belysning
 7.
 Mätning av obehag och/eller bländning
 C. YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 8.
 Ändring av strålkastartyp och utökning av godkännande
 9.
 Produktionsöverensstämmelse
 10.
 Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse
 11.
 Slutgiltigt nedlagd produktion
 12.
 Namn på och adresser till de tekniska tjänster som svarar för godkännandeprovning och på myndigheterna
 13.
 Övergångsbestämmelser
 BILAGOR
 Bilaga 1
 Rapport om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat godkännande eller produktionens definitiva upphörande av en typ av strålkastare i enlighet med föreskrifter nr 98
 Bilaga 2
 Exempel på typgodkännandemärkets utformning
 Bilaga 3
 Mätskärmar
 Bilaga 4
 Prov av stabiliteten hos tända strålkastares fotometriska egenskaper
 Tillägg– Översikt av driftstider vid prov av de fotometriska egenskapernas stabilitet
 Bilaga 5
 Krav på strålkastare med plastlinser – provning av linser eller provexemplar och av kompletta strålkastare
 Tillägg 1– Kronologisk ordning för godkännandeprovning
 Tillägg 2– Metod för mätning av ljusdiffusion och ljusgenomsläpp
 Tillägg 3– Metod för besprutningsprovning
 Tillägg 4– Vidhäftningsprov med tejp
 Bilaga 6
 Referenscentrum
 Bilaga 7
 Spänningsmärkningar
 Bilaga 8
 Minimikrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse
 Bilaga 9
 Minimikrav för provtagning av kontrollant
 Bilaga 10
 Instrumentell verifiering av ljus-/mörkergränsen för halvljusstrålkastare
 Bilaga 11
 Krav på lysdiodmoduler och strålkastare med lysdiodmoduler
 A. ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 0. TILLÄMPNINGSOMRÅDE (1)
 Dessa föreskrifter ska tillämpas på:
 a)
 strålkastare och
 b)
 distribuerade ljussystem
 som utnyttjar gasurladdningslampor, för fordon i kategorierna M, N och L3.
 1. DEFINITIONER
 I dessa föreskrifter används följande beteckningar med de betydelser som här anges:
 1.1 Definitionerna i föreskrifter nr 48 med den ändringsserie som gäller vid tiden för ansökan om godkännande ska gälla för dessa föreskrifter.
 1.2 lins: den yttersta komponenten på strålkastaren (enheten) som överför ljus genom den belysta ytan.
 1.3 beläggning: någon eller några produkter som lagts i ett eller flera lager på yttersidan av en lins.
 1.4 förkopplingsdon: strömförsörjningen av gasurladdningslampan. Detta don kan befinna sig helt eller delvis utanför strålkastaren.
 1.5 lamppar: ett par lampor som är konstruerade för att uppfylla krav på montering både på höger och vänster sida av fordonet.
 1.6 strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som
 1.6.1
 handelsbeteckning eller varumärke,
 1.6.2
 det optiska systemets egenskaper,
 1.6.3
 förekomst eller avsaknad av komponenter vilka kan ändra de optiska egenskaperna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation vid drift,
 1.6.4
 lämplighet för höger- eller vänstertrafik eller för båda trafiksystemen,
 1.6.5
 typen av ljus som produceras (halvljus, helljus eller bådadera),
 1.6.6
 de material som linser och en eventuell beläggning består av,
 1.6.7
 en enhet som är avsedd för installation på vänster sida om fordonet och motsvarande enhet som är avsedd för installation på den högra sidan av fordonet betraktas dock vara av samma typ,
 1.7 de referenser som ges i dessa föreskrifter till standardglödlampor (referensglödlampor) och gasurladdningslampor ska avse föreskrifter nr 37 respektive 99 och de ändringsserier till dessa som gäller vid tidpunkten för godkännandet.
 2. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE FÖR EN STRÅLKASTARE (2)
 2.1 Ansökan om typgodkännande ska lämnas av innehavaren av strålkastarens handelsnamn eller varumärke eller av hans i vederbörlig ordning godkända representant. I den ska anges
 2.1.1
 om strålkastaren är avsedd att avge halvljus eller helljus eller bådadera,
 2.1.2
 huruvida – om strålkastaren är avsedd för halvljus – den är konstruerad bara för vänster- eller högertrafik eller för bådadera,
 2.1.3
 om strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan,
 2.1.4
 de maximala vinklar över och under utgångsläget(-ena) som inställningsmekanismen kan uppnå,
 2.1.5
 vilka ljuskällor som används för olika kombinationer av ljus,
 2.1.6
 huruvida ett distribuerat ljussystem används och vilka typer av ljus som avses att tillhandahållas med det här systemet,
 2.1.7
 ljuskällans kategori enligt listan i föreskrifter nr 37 eller nr 99 och de ändringsserier till dessa som gällde vid tiden för ansökan om typgodkännande.
 Artikelnumret som tilldelats ljusgeneratorn av dess tillverkare för ett distribuerat ljussystem som utnyttjar en icke utbytbar urladdningsljuskälla som inte har godkänts i enlighet med föreskrifter nr 99.
 2.2 Ansökan ska åtföljas av följande:
 2.2.1
 Ritningar i tre exemplar som är tillräckligt detaljerade för att identifiera typen (se punkterna 3.2 och 4.2 nedan). Ritningarna ska dessutom visa placeringen av godkännandenumret och ytterligare symboler i förhållande till godkännandemärkets cirkel, i fallet lysdiodmoduler även det utrymme som har avsatts åt modulernas specifika identifieringskoder, och dessutom visa strålkastaren lodrätt rakt framifrån med de viktigaste detaljerna i den optiska utformningen inklusive eventuella räfflor.
 2.2.2
 En kortfattad teknisk specifikation med i tillämpliga fall uppgift om förkopplingsdonens fabrikat och typ och, i de fall då strålkastaren används för att avge kurvljus, ytterlägena i enlighet med punkt 6.2.7 nedan. Gäller det lysdiodmoduler ska detta innefatta:
 a)
 en kortfattad teknisk specifikation av lysdiodmodulerna,
 b)
 en ritning med måtten och de grundläggande elektriska och fotometriska värdena och det objektiva ljusflödet.
 Dessutom, för ett distribuerat ljussystem, en kort teknisk specifikation med en lista över ljusledare och relaterade optiska komponenter och information som beskriver ljusgeneratorerna som räcker för att identifiera dem. Informationen ska omfatta artikelnumret som tillverkaren av ljusgeneratorn har tilldelat, en ritning med mått och de grundläggande elektriska och fotometriska värdena samt en officiell testrapport relaterade till punkt 5.8 i dessa föreskrifter.
 2.2.3
 Följande provexemplar:
 2.2.3.1
 Två prov på varje typ av strålkastare för godkännande av en strålkastare, där ett av proven är avsett att installeras på fordonets vänstra sida och det andra på fordonets högra sida, med en normal gasurladdningslampa och ett förkopplingsdon av varje typ som kommer att användas, i tillämpliga fall.
 Två prov på systemet inklusive ljusgenerator och ett förkopplingsdon av varje typ som kommer att användas, i tillämpliga fall, för godkännande av ett distribuerat ljussystem med en icke utbytbar gasurladdningslampa som inte har godkänts enligt föreskrifter nr 99.
 2.2.4
 För prov på det plastmaterial av vilket linserna är tillverkade ska ansökan även åtföljas av följande:
 2.2.4.1
 Fjorton linser.
 2.2.4.1.1
 Tio av dessa linser kan bytas ut mot tio materialprover som är minst 60 × 80 mm stora, med en plan eller konvex ytteryta och med en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm), som är minst 15 × 15 mm.
 2.2.4.1.2
 Varje sådan lins eller provbit ska tillverkas på det sätt som kommer att användas vid serietillverkning.
 2.2.4.2
 En reflektor på vilken linserna kan monteras enligt tillverkarens anvisningar.
 2.2.5
 För att prova UV-motståndet hos de ljusöverförande komponenter som är gjorda i plastmaterial mot UV-strålningen från gasurladdningslampor inne i strålkastaren:
 2.2.5.1
 Ett provexemplar av varje relevant material så som det används i strålkastaren. Varje materialprov ska ha samma utseende och i mån av förekomst ytbehandling som det har i de strålkastare som ska godkännas.
 2.2.5.2
 Det är inte nödvändigt att prova interna materials UV-motstånd mot ljuskällans strålning
 2.2.5.2.1
 om låg-UV-strålande gasurladdningslampor används enligt specifikationen i föreskrifter nr 99, eller
 2.2.5.2.2
 om åtgärder vidtas för att skydda de relevanta strålkastarkomponenterna från UV-strålning, t.ex. med glasfilter.
 2.3 Tio prov på materialen och eventuell tillhörande skyddande beläggning/sköld som ljusledaren och systemets övriga optiska delar består av för ett distribuerat ljussystem.
 2.4 Materialen som linsen består av och, om saken gäller ett distribuerat ljussystem, de material som de optiska delarna av systemet består av samt eventuell tillhörande beläggning/sköld ska åtföljas av testrapporten om dessa materials och beläggningars egenskaper, om de redan har provats.
 3. MÄRKNINGAR
 3.1 Strålkastare eller distribuerade ljussystem som inlämnats för typgodkännande ska på ett läsligt och outplånligt sätt vara märkta med den ansökandes handelsnamn eller varumärke.
 3.2 På linsen och huvudenheten (3) ska det finnas tillräckligt stora utrymmen för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som nämns i punkt 4. Dessa utrymmen ska anges på ritningarna som nämns i punkt 2.2.1 ovan.
 3.3 De strålkastare som är konstruerade för att tillgodose kraven både för höger- och vänstertrafik ska ha märkningar som anger de två inställningarna för fordonets optiska enhet eller för gasurladdningslampan i reflektorn. Dessa märkningar ska bestå av bokstäverna ”R/D” för högertrafikspositionen och ”L/G” för vänstertrafikspositionen.
 3.4 Alla strålkastare får på den ljusavgivande ytan förses med ett referensmärke så som visas i bilaga 6.
 3.5 En ljusgenerator till ett distribuerat ljussystem där en icke utbytbar gasurladdningslampa som inte har godkänts i enlighet med föreskrifter nr 99 används ska förses med tillverkarens handelsnamn eller varumärke och det artikelnummer som hänsyftas i punkt 2.2.2 ovan.
 3.6 Lampor i lysdiodmoduler ska märkas med märkspänningen och märkeffekten och ljuskällemodulens särskilda identifieringskod.
 3.7 För lysdiodmoduler som lämnas in då en lampa typgodkänns gäller följande:
 3.7.1
 De ska förses med den ansökandes handelsbeteckning eller varumärke. Denna märkning ska vara lättläslig och outplånlig.
 3.7.2
 De ska märkas med modulens specifika identifieringskod. Denna märkning ska vara lättläslig och outplånlig.
 Denna specifika identifieringskod ska bestå av de inledande bokstäverna ”MD” för ”MODUL” följt av typgodkännandemärket utan cirkeln enligt punkt 4.2.1 nedan och, om flera ej identiska ljuskällemoduler används, följas av tilläggssymboler eller tecken. Den specifika identifieringskoden ska visas i de ritningar som nämns i punkt 2.2.1 ovan. Godkännandemärket måste inte vara detsamma som på den lykta i vilken modulen används, men båda märkena ska vara från samma sökande.
 3.8 Om ett elektroniskt ljuskällereglage som inte är en del av en lysdiodmodul används för att handha en eller flera lysdiodmoduler, ska den märkas med dess specifika identifieringskod(er) och märkinspänningen och märkeffekten.
 4. GODKÄNNANDE
 4.1 Allmänt
 4.1.1 Om alla provexemplar av en strålkastartyp som lämnats in enligt punkt 2 ovan uppfyller bestämmelserna i dessa föreskrifter, ska godkännande beviljas.
 4.1.2 De strålkastare som motsvarar kraven i dessa föreskrifter får grupperas, kombineras eller sammanbyggas med andra ljus- eller ljussignalanordningar förutsatt att deras respektive funktioner inte påverkas negativt.
 4.1.3 På grupperade, kombinerade eller sammanbyggda lampor som var för sig uppfyller kraven i flera olika FN-föreskrifter, kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas under förutsättning av att alla ingående lampor uppfyller de bestämmelser som är tillämpliga på dem.
 4.1.4 Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Dess första två siffror (för närvarande 00) ska ange löpnumret på den senaste betydande tekniska ändringen av föreskrifterna vid beviljandet av typgodkännandet. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer. Ett lamppar anses dock vara en typ.
 4.1.5 Meddelande i enlighet med dessa föreskrifter om typgodkännande, utvidgat typgodkännande, avslaget typgodkännande, återkallande av typgodkännande eller tillverkningens definitiva upphörande ska överbringas till de avtalsparter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter i form av ett meddelande som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 4.1.6 Utöver den märkning som föreskrivs i punkt 3.1 ska ett typgodkännandemärke i enlighet med punkterna 4.2 och 4.3 nedan anbringas på de utrymmen som nämns i punkt 3.2 ovan på varje strålkastare som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.
 4.2 Typgodkännandemärkets sammansättning
 Typgodkännandemärket ska bestå av följande:
 4.2.1
 Ett internationellt typgodkännandemärke bestående av
 4.2.1.1
 en cirkel som omger bokstaven ”E” följt av landsnumret för det land som utfärdat typgodkännande (4),
 4.2.1.2
 Typgodkännandenumret som beskrivs i punkt 4.1.4 ovan.
 4.2.2
 följande tilläggssymbol eller symboler:
 4.2.2.1
 På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik en vågrät pil som för en observatör som står vänd mot strålkastaren pekar åt höger, dvs. mot den sida av vägen där trafiken går.
 4.2.2.2
 På strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik genom justeringar av den optiska enhetens eller ljuskällans inställningar en vågrät pil med spets i båda ändar där spetsarna pekar åt vänster respektive åt höger.
 4.2.2.3
 På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv avseende endast halvljus bokstäverna ”DC”.
 4.2.2.4
 På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv avseende endast helljus bokstäverna ”DR”.
 4.2.2.5
 På strålkastare som uppfyller kraven i detta direktiv avseende både hel- och halvljus bokstäverna ”DCR”.
 4.2.2.6
 På strålkastare med en lins av plastmaterial ska bokstavsgruppen ”PL” placeras nära de symboler som föreskrivs i punktern 4.2.2.3–4.2.2.5 ovan.
 4.2.2.7
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter avseende helljus en angivelse av den maximala ljusintensiteten uttryckt med en referensmärkning enligt definition i punkt 6.3.2.2 nedan, placerad nära den cirkel som omger bokstaven ”E”.
 För sammanbyggda strålkastare ska en angivelse av den maximala ljusintensiteten för det totala helljuset uttryckas såsom ovan.
 4.2.2.8
 På distribuerade ljussystem ska bokstäverna ”DLS” ersätta bokstaven ”D” som krävs i punkterna 4.2.2.3, 4.2.2.4 och 4.2.2.5. Samma kriterier ska tillämpas.
 4.2.3
 I samtliga fall ska det tillämpliga driftsätt som används vid provförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 4 och tillåtna spänningar enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 4 fastställas i ansökningshandlingarna och i de rapportformulär som skickas till de länder som är avtalsparter och som tillämpar dessa föreskrifter.
 I tillämpliga fall ska anordningen märkas enligt följande:
 4.2.3.1
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är utformade så att halvljuset inte är tänt samtidigt med någon annan ljusfunktion som den är sammanbyggd med: ett snedstreck (/) ska placeras bakom halvljussymbolen på typgodkännandemärket.
 4.2.3.2
 Kravet i punkt 4.2.3.1 ovan gäller inte strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är utformade så att halvljuset och helljuset kommer från samma gasurladdningslampa.
 4.2.4
 De två siffror i typgodkännandenumret (för närvarande 00), som anger löpnumret på den senaste betydande tekniska ändring som gjorts av föreskrifterna vid tiden för beviljandet av typgodkännandet och den eventuellt erforderliga pilen, kan placeras intill ovannämnda tilläggssymboler.
 4.2.5
 De märkningar och symboler som anges i punkt 4.2.1 till 4.2.3 ovan ska vara lättläsliga och outplånliga. De kan placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av strålkastaren, som inte kan separeras från den genomskinliga, ljusavgivande delen av strålkastaren. För ett distribuerat ljussystem där den yttre linsen är inbyggd i ljusledaren anses detta villkor vara uppfyllt om typgodkännandemärket placeras åtminstone på ljusgeneratorn och på ljusledaren, eller på dess skyddande sköld. Märkningen måste vara synlig när strålkastaren eller systemet monteras på fordonet eller då en rörlig del såsom motorhuven öppnas.
 4.3 Typgodkännandemärkets uppbyggnad
 4.3.1 Fristående lampor
 I bilaga 2 till dessa föreskrifter ges i figurerna 1–9 exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan byggas upp.
 4.3.2 Grupperade, kombinerade eller sammanbyggda lampor med flera funktioner
 4.3.2.1
 När grupperade, kombinerade eller sammanbyggda lampor har visat sig överensstämma med kraven i flera föreskrifter kan ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel kring bokstaven ”E” följd av landsnumret för det land som utfärdat godkännandet och ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke kan placeras var som helst på grupperade, kombinerade eller sammanbyggda lampor förutsatt att
 4.3.2.1.1
 det är synligt enligt punkt 4.2.5,
 4.3.2.1.2
 ingen del av grupperade, kombinerade eller sammanbyggda lampor som avger ljus kan tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt tas bort.
 4.3.2.2
 Identifieringssymbolen för varje lampa som faller inom ramen för de föreskrifter enligt vilka godkännanden har getts, tillsammans med löpnumret på den senaste betydande tekniska ändringen som gjorts av föreskrifterna i fråga vid tiden för beviljandet av typgodkännandet samt den eventuellt erforderliga pilen ska placeras
 4.3.2.2.1
 på den lämpliga ljusavgivande ytan,
 4.3.2.2.2
 eller i en grupp, på ett sådant sätt att varje grupperad, kombinerad eller sammanbyggd lampa lätt kan identifieras (se fyra möjliga exempel i bilaga 2, figur 10).
 4.3.2.3
 Storleken på komponenterna i ett enskilt godkännandemärke får inte vara mindre än den minsta storlek som krävs i de föreskrifter enligt vilka godkännande har beviljats för de minsta individuella märkena.
 4.3.2.4
 Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. Samma avtalspart får inte tilldela en annan typ av grupperad, kombinerad eller sammanbyggd lampa som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.
 4.3.2.5
 I bilaga 2, figur 10, till dessa föreskrifter ges exempel på uppbyggnad av godkännandemärken för grupperade, kombinerade eller sammanbyggda lampor med alla ovannämnda tilläggssymboler.
 4.3.3 För lampor vars linser används för olika typer av strålkastare och som kan vara sammanbyggda eller grupperade med andra lampor
 Bestämmelserna i punkt 4.3.2 ovan är tillämpliga.
 4.3.3.1
 Dessutom kan, när samma lins används, den senare ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller linsenheter, förutsatt att strålkastarens huvuddel eller distribuerade ljussystem, även om de inte kan tas bort från linsen, också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och är försedd med typgodkännandemärken för de faktiska funktionerna.
 4.3.3.2
 I bilaga 2, figur 11, till dessa föreskrifter ges exempel på uppbyggnad av godkännandemärken för det ovanstående fallet.
 4.3.4 Distribuerade ljussystem
 För distribuerade ljussystem ska de tillämpliga bestämmelserna i punkterna 4.3.1–4.3.3.2 efterlevas, med beaktande av kraven i punkt 3.4.
 B. TEKNISKA KRAV PÅ STRÅLKASTARE (5)
 5. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 5.1 Varje provexemplar ska överensstämma med de specifikationer som anges i punkterna 6–8 nedan.
 5.2 Strålkastare ska vara tillverkade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och bibehåller ett tillfredsställande driftsskick vid normal användning, trots de vibrationer för vilka de kan utsättas.
 5.2.1 Strålkastarna ska vara utrustade med en anordning som gör att de kan justeras på fordonen för att uppfylla de regler som gäller för dem. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och spridarlinsen inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till de fordon på vilka strålkastarinställningen kan justeras på annat sätt.
 När en strålkastare som avger halvljus och en strålkastare som avger helljus, vardera utrustad med en egen ljuskälla, monteras ihop till en sammansatt enhet ska justeringsanordningen vara så konstruerad att varje optiskt system kan ställas in var för sig. Samma regler gäller strålkastare med ett främre dimljus och helljus eller strålkastare med halvljus och ett främre dimljus samt strålkastare som avger alla tre typerna av ljus.
 5.2.2 Dessa bestämmelser ska dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer är odelbara. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6.3 i dessa föreskrifter.
 5.3 Strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik kan anpassas för trafik på en viss sida av vägen antingen genom en anpassad första inställning vid montering i fordonet eller genom val av inställning av användaren. En sådan första eller vald inställning kan t.ex. bestå av en fixering antingen av den optiska enheten till en viss given vinkel på fordonet, eller av ljuskällan(-orna) till en viss given vinkel i förhållande till den optiska enheten. Det ska bara finnas två olika och distinkta möjliga inställningar, en för höger- och en för vänstertrafik, och konstruktionen ska utesluta oavsiktliga ändringar från den ena inställningen till den andra eller inställning i ett mellanläge. När ljuskällan har två olika inställningslägen ska de delar som håller ljuskällan i reflektorn vara så konstruerade och tillverkade att ljuskällan i endera av dessa två lägen kommer att hållas på plats med den noggrannhet som krävs för de strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen. Överensstämmelse med kraven i denna punkt ska kontrolleras visuellt och om så behövs genom provmontering.
 5.4 Belysningskonfiguration för olika trafikförhållanden
 5.4.1 När det gäller strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för en enda trafikform (höger- eller vänstertrafik), ska lämpliga åtgärder vidtas för att förhindra obehag för vägtrafikanter i ett land där trafiken flyter på den andra sidan vägen än i det land för vilket strålkamparen har designats (6). Sådana åtgärder är exempelvis:
 a)
 att dölja en del av den yttre strålkastarlinsen,
 b)
 nedåtriktning av strålkastarljuset, med sidoriktning tillåten,
 c)
 någon annan åtgärd för att undanröja eller minska den asymmetriska delen av strålkastarljuset.
 5.4.2 Efter att dessa åtgärder har vidtagits ska följande belysningskrav vara uppfyllda då justeringen inte har ändrats jämfört med den ursprungliga trafikriktningen
 5.4.2.1
 Halvljus avsett för högertrafik och anpassat till vänstertrafik:
 vid 0,86D-1,72L
 minst 5 lux
 vid 0,57U-3,43R
 högst 1,4 lux
 5.4.2.2
 Halvljus avsett för vänstertrafik och anpassat till högertrafik:
 vid 0,86D-1,72R
 minst 5 lux
 vid 0,57U-3,43L
 högst 1,4 lux
 5.5 På strålkastare som är konstruerade för att kunna avge omväxlande hel- och halvljus eller halv- och/eller helljus som övergår till kurvljus ska alla mekaniska, elektromekaniska och andra delar som ingår i strålkastaren i detta syfte (7) konstrueras så att följande gäller:
 5.5.1
 Enheten håller för att användas 50 000 gånger vid normala användningsförhållanden. För att kontrollera att detta krav efterlevs kan den tekniska tjänst som ansvarar för godkännandeprovningarna
 a)
 kräva att den ansökande tillhandahåller den utrustning som krävs för att utföra provet,
 b)
 avstå från provet om strålkastaren som den ansökande lämnar in åtföljs av en testrapport utfärdad av en teknisk tjänst med ansvar för godkännandeprovningar av strålkastare av samma konstruktion (hopsättning) som visar att det här kravet är uppfyllt.
 5.5.2
 Om fel uppstår får belysningen över H-H-linjen inte överskrida värdet för ett halvljus i enlighet med punkt 6.2.6. Dessutom ska strålkastare som är konstruerade för att avge halv- eller helljus som övergår till kurvljus avge ett ljus på minst 5 lux vid testpunkt 25 V (VV-linjen, D 75 cm).
 När efterlevnad av dessa krav provas ska den tekniska tjänsten som har ansvar för godkännandeprovningen ta hänsyn till de anvisningar som den ansökande lämnar in.
 5.5.3
 Antingen halvljus eller helljus ska alltid erhållas utan risk för att mekanismen fastnar i mellanlägen.
 5.5.4
 Användaren ska inte med vanliga verktyg kunna ändra formen på eller läget för de rörliga delarna.
 5.6 Kompletterande prov ska göras enligt kraven i bilaga 4 som kontroll av att de fotometriska egenskaperna inte förändras nämnvärt vid användning.
 5.7 Ljusöverförande komponenter som är gjorda i plastmaterial ska provas enligt kraven i bilaga 5.
 5.8 Möjlighet att byta ut ljuskällor
 5.8.1 Gasurladdningslampor som används i gasurladdningsstrålkastare eller i distribuerade ljussystem ska gå att byta ut och godkännas i enlighet med föreskrifter nr 99 och den ändringsserie som gäller vid tidpunkten för ansökande om typgodkännande. Men gasurladdningslampor som inte godkänns i enlighet med föreskrifter nr 99 kan användas bara i de fall då de är en icke utbytbar del av en ljusgenerator. Men i fallet distribuerade ljussystem kan ljusgeneratorn gå att byta ut utan specialverktyg även i det fall då ljuskällan som används inte godkänns.
 5.8.2 Om en eller flera (ytterligare) glödlampor används i gasurladdningsstrålkastaren ska dessa glödlampor godkännas i enlighet med föreskrifter nr 37 med de ändringsserier som gäller då typgodkännande söks, under förutsättning av att användningen inte begränsas i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier som gäller då typgodkännande söks.
 5.8.3 Anordningens konstruktion ska vara sådan att den eventuella glödlampan endast kan monteras i korrekt läge.
 5.8.4 Med utbytbara gasurladdningslampor och ytterligare glödlampor ska lamphållaren uppfylla de måttkrav som anges i databladet i IEC:s publikation 60061 för den kategori av ljuskällor som används. Ljuskällorna ska utan problem passa in i strålkastaren.
 5.9 Gasurladdningslampor som inte går att byta ut, inte har godkänts i enlighet med föreskrifter nr 99 och som används i distribuerade ljussystem ska dessutom uppfylla följande krav (som motsvarar dem som anges i föreskrifter nr 99 för godkännande av gasurladdningslampor):
 5.9.1
 Start, framkörning och varmtändning enligt punkt 3.6 i föreskrifter nr 99.
 5.9.2
 Färg enligt punkt 3.9 i föreskrifter nr 99. Färgen ska vara vit.
 5.9.3
 UV-strålning enligt punkt 3.10 i föreskrifter nr 99, om detta anges i ansökan om typgodkännande (punkt 2.2.2 ovan).
 5.10 Strålkastaren och förkopplingsdonet får inte förorsaka så stark strålning eller så stora störningar i det elektriska systemet att funktionen hos andra elektriska/elektroniska system i fordonet påverkas negativt (8).
 5.11 Om så är nödvändigt för provningsförfarandet kan testanläggningen begära in ytterligare provexemplar, provbänkar (hållare) eller särskilda nätaggregat från tillverkaren.
 5.12 Provförfarandet ska utföras i enlighet med tillverkarens monteringsanvisningar.
 5.13 Strålkastaren (om den är utrustad med lysdiodmoduler) och lysdiodmodulerna själva ska överensstämma med de relevanta kraven i bilaga 11 till dessa föreskrifter. Överensstämmelsen med kraven ska provas.
 6. BELYSNING
 6.1 Allmänna bestämmelser
 6.1.1 Strålkastare eller distribuerade ljussystem ska vara så konstruerade att de med hjälp av gasurladdningslampa kan avge tillräcklig belysning utan att blända vid halvljus samt god belysning vid helljus.
 6.1.2 Den belysning som strålkastaren avger ska bestämmas med hjälp av en platt vertikal skärm som sätts upp 25 m framför strålkastaren vinkelrätt mot dess axel (se bilaga 3 till dessa föreskrifter). Provskärmen måste vara så bred att det går att kontrollera ”ljus-/mörkergränsen” inom ett område av minst 5° från V-V-linjen.
 6.1.3 Strålkastaren eller det distribuerade ljussystemet ska godkännas om de fotometriska kraven i punkt 6 uppfylls med en ljuskälla som åldrats under minst 15 cykler i enlighet med punkt 4 i bilaga 4 till föreskrifter nr 99.
 Om gasurladdningslampan godkänns i enlighet med föreskrifter nr 99 ska den vara en standardljuskälla och dess ljusflöde kan skilja sig från det objektiva ljusflödet som anges i föreskrifter nr 99. I detta fall ska belysningsstyrkan korrigeras därefter.
 Ovanstående korrektion gäller inte distribuerade ljussystem med en icke utbytbar gasurladdningslampa eller strålkastare som är helt eller delvis integrerade med förkopplingsdonet.
 Om gasurladdningslampan inte är godkänd i enlighet med föreskrifter nr 99 ska den vara en icke utbytbar produktionsljuskälla.
 6.1.4 De mått som bestämmer läget för bågen inuti gasurladdningslampan visas på de datablad som finns i föreskrifter nr 99.
 6.1.5 Fotometrisk överensstämmelse måste kontrolleras enligt punkterna 6.2.6 eller 6.3 i dessa föreskrifter. Detta gäller även för ljus-/mörkergränsen mellan 3 °R och 3 °L (studier av mätmetoder för ljus-/mörkerfärgen pågår).
 6.1.6 Färgen på ljuset från strålkastare med gasurladdningslampor ska vara vit.
 6.1.7 Fyra sekunder efter tändning av en strålkastare som inte har använts under minst 30 minuter ska följande krav vara uppfyllda:
 6.1.7.1
 Minst 60 lux ska uppnås i HV-punkten för en strålkastare som bara ger helljus.
 6.1.7.2
 Minst 10 lux ska uppnås i 50V-punkten för strålkastare som endast ger halvljus eller alternativt halv- och helljus enligt beskrivningen i punkt 5.4 i dessa föreskrifter.
 6.1.7.3
 I bägge fallen ska strömförsörjningen vara tillräcklig för att snabbt säkerställa att starkströmspulsen ökar.
 6.2 Bestämmelser avseende halvljus
 6.2.1 Halvljusstrålkastarens ljusintensitetsfördelning ska omfatta en ljus-/mörkergräns (se figur 1 nedan), som gör att strålkastaren kan justeras korrekt för fotometriska mätningar och för inställning på fordonet.
 Ljus-/mörkergränsen består av:
 a)
 För strålkastare för högertrafik:
 i)
 en rak ”horisontell del” till vänster,
 ii)
 en upphöjd ”knä–axel-del” till höger.
 b)
 För strålkastare för vänstertrafik:
 i)
 en rak ”horisontell del” till höger,
 ii)
 en upphöjd ”knä–axel-del” till vänster.
 I bägge fallen ska ”knä–axel-delen” ha en skarp kant.
 6.2.2 Strålkastaren ska ställas in visuellt med hjälp av ljus-/mörkergränsen (se figur 1 nedan) på följande sätt:
 6.2.2.1
 för inställning i höjdled: den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen flyttas uppåt från en position under linje B och ställs in till dess nominella position en procent (25 cm) nedanför H-H-linjen,
 Figur 1
 6.2.2.2
 för inställning i sidled: ”knä–axel-delen” av ljus-/mörkergränsen ska flyttas:
 a)
 från höger till vänster för högertrafik och ska efter rörelsen placeras horisontellt så att:
 b)
 ”axeln” ovanför linjen 0,2° D inte ska befinna sig till vänster om linje A och
 c)
 ”axeln” på linjen 0,2° D eller nedanför bör korsa linjen A och
 d)
 ”knäet” bör huvudsakligen ligga på linjen V-V,
 eller
 från vänster till höger för vänstertrafik och ska efter rörelsen placeras horisontellt så att:
 a)
 ”axeln” ovanför linjen 0,2° D inte ska befinna sig till höger om linje A och
 b)
 ”axeln” på linjen 0,2° D eller nedanför bör korsa linjen A och
 c)
 ”knäet” bör huvudsakligen ligga på linjen V-V.
 6.2.2.3
 Om en strålkastare som är inställd på ovanstående sätt inte uppfyller kraven i punkterna 6.2.5, 6.2.6 och 6.3, får dess inställning ändras under förutsättning av att ljusstrålens axel inte flyttas:
 Horisontellt från linje A mer än:
 a)
 0,5° till vänster eller 0,75° till höger för högertrafik eller
 b)
 0,5° till höger eller 0,75° till vänster för vänstertrafik och
 Inte mer än 0,25° i höjdled från linje B.
 6.2.2.4
 Men om inställning i höjdled inte går att utföra upprepade gånger till den position som krävs inom de toleranser som beskrivs i punkt 6.2.2.3 ovan ska den instrumentella metoden i punkterna 2 och 3 i bilaga 10 användas för att prova överensstämmelsen med den minsta ljus-/mörkergräns som krävs och för att ställa in strålkastaren i höjdled och sidled.
 6.2.3 När strålkastaren är inställd på ovanstående sätt behöver den, om godkännande söks enbart enligt villkoren för halvljus, bara uppfylla de krav som anges i punkterna 6.2.4 och 6.2.5 nedan. Om strålkastaren är konstruerad för att avge både halv- och helljus ska de krav som anges i punkterna 6.2.4–6.2.6 uppfyllas. De värden som specificeras för segment II i punkt 6.2.5 gäller inte för bilaga 3, skärm 2.
 6.2.4 För strålkastare som avger halvljus är endast en gasurladdningslampa tillåten. Högst två ytterligare ljuskällor är tillåtna:
 6.2.4.1
 En ytterligare ljuskälla i enlighet med föreskrifter nr 37 eller en eller flera lysdiodmoduler får användas i halvljusstrålkastaren för att bidra till kurvljus.
 6.2.4.2
 En ytterligare ljuskälla i enlighet med föreskrifter nr 37 och/eller en eller flera lysdiodmoduler får användas i halvljusstrålkastaren för att generera infraröd strålning. Den/de får bara aktiveras samtidigt som gasurladdningslampan. Om gasurladdningslampan inte fungerar ska denna ytterligare ljuskälla och/eller lysdiodmoduler stängas av automatiskt.
 Testspänningen för mätning av denna ytterligare ljuskälla och/eller lysdiodmoduler ska vara densamma som i punkt 6.2.4.4.
 6.2.4.3
 Om en ytterligare ljuskälla eller lysdiodmodul går sönder, ska strålkastaren fortfarande uppfylla kraven på ett halvljus.
 6.2.4.4
 Vid provtagning ska gasurladdningslampans anslutningsspänning vara:
 antingen:
 13,5 V ± 0,1
 för 12 V-system
 eller:
 anges på annat sätt
 (Se bilaga 7)
 6.2.5 Efter det att en strålkastare varit tänd mer än tio minuter ska belysningen av skärmarna 1 eller 2 (eller speglade kring VV-linjen för vänstertrafik) uppfylla följande krav:
 Observera: I tabellen:
 betyder bokstaven L den punkt eller det segment som ligger till vänster om VV-linjen.
 betyder bokstaven R den punkt eller det segment som ligger till höger om VV-linjen.
 betyder bokstaven L den punkt eller det segment som ligger över HH-linjen.
 betyder bokstaven D den punkt eller det segment som ligger under HH-linjen.
 Punkter eller segment
 Kategori/beteckning
 Belysning
 (lux)
 Horisontellt
 avstånd (cm)
 Vertikalt
 avstånd (cm)
 På och ovanför linjen H/H2, eller
 På och ovanför linjen H/H3/H4
 1 max
 1
 HV
 1 max
 0
 0
 2
 B 50 L
 0,5 max
 L 150
 U 25
 3
 75 R
 20 min
 R 50
 D 25
 4
 50 L
 20 max
 L 150
 D 37,5
 5
 25 L1
 30 max
 L 150
 D 75
 6
 50 V
 12 min
 0
 D 37,5
 7
 50 R
 20 min
 R 75
 D 37,5
 8
 25 L2
 4 min
 L 396
 D 75
 9
 25 R1
 4 min
 R 396
 D 75
 10
 25 L3
 2 min
 L 670
 D 75
 11
 25 R2
 2 min
 R 670
 D 75
 12
 15 L
 1 min
 L 910
 D 125
 13
 15 R
 1 min
 R 910
 D 125
 14
 (9)
 L 350
 U 175
 15
 (9)
 0
 U 175
 16
 (9)
 R 350
 U 175
 17
 (9)
 L 175
 U 87,5
 18
 (9)
 0
 U 87,5
 19
 (9)
 R 175
 U 87,5
 20
 0,1 min
 L 350
 0
 21
 0,2 min
 L 175
 0
 A till B
 Segment I
 6 min
 L 225 till R 225
 D 37,5
 C till D
 Segment II
 6 max
 R 140 till R 396
 U 45
 E till F
 Segment III och under
 20 max
 L 417 till R 375
 D 187,5
 E max R
 70 max
 Höger om VV-linjen
 Ovanför D 75
 E max L
 50 max
 Till vänster om VV-linjen
 6.2.6 Kraven i punkt 6.2.5 ovan gäller även strålkastare som har konstruerats för kurvljus och/eller som har en extra ljuskälla eller lysdiodmoduler som omnämns i punkt 6.2.4.2. En strålkastare som har konstruerats för kurvljus får ges en ändrad inriktning, förutsatt att ljusstrålens axel i höjdled inte flyttas mer än 0,2°.
 6.2.6.1
 Om kurvljus erhålls
 6.2.6.1.1
 genom att vrida halvljuset eller flytta ljus-/mörkergränsens kurvknä horisontellt, ska mätningarna göras sedan hela strålkastarenheten har ställts in på nytt i horisontellt läge, t.ex. med hjälp av en goniometer,
 6.2.6.1.2
 genom att flytta en eller flera av strålkastarens optiska delar utan att flytta ljus-/mörkergränsens kurvknä horisontellt ska mätningarna göras med dessa delar i sitt yttersta arbetsläge,
 6.2.6.1.3
 med hjälp av ytterligare en ljuskälla eller en eller flera lysdiodmoduler utan att flytta ljus-/mörkergränsens kurvknä horisontellt ska mätningarna göras med denna ljuskälla eller lysdiodmodulerna inkopplade.
 6.3 Bestämmelser avseende helljus
 6.3.1 För en strålkastare som är konstruerad för helljus och halvljus ska mätningen av belysningen på skärmen för helljuset ske med samma strålkastarinställning som för mätningarna enligt punkt 6.2.5 ovan. En strålkastare för endast helljus ska vara inställd så att området med den bästa belysningen centreras till korsningen mellan linjerna H-H och V-V, och strålkastaren behöver endast uppfylla kraven i punkt 6.3. Provspänningen är densamma som i punkt 6.2.4.4.
 6.3.2 Det är möjligt att använda flera ljuskällor för halvljus. Dessa ljuskällor framgår antingen av föreskrifter nr 37 (i detta fall ska glödlamporna avge sitt referensljusflöde) eller föreskrifter nr 99.
 Det är också möjligt att en del av helljuset som en av dessa ljuskällor ger ifrån sig används uteslutande för korta signaler (blinkning vid omkörning), vilket den ansökande i så fall anmäler. Detta ska anges på den aktuella ritningen och en anmärkning ska göras på meddelandeblanketten.
 6.3.3 Helljusets belysning av skärmen ska uppfylla följande belysningskrav:
 6.3.3.1
 Korsningen (HV) mellan linjerna HH och VV ska ligga innanför isoluxlinjen för 80 % av maximal belysning. Maximal belysning, här betecknat som Emax, ska ligga mellan 70 och 345 lux.
 6.3.3.2
 Referensvärdet som beskrivs i punkt 4.2.2.7 ovan ska beräknas med formeln:
 Referensvärde = 0.146 Emax
 Detta värde ska avrundas till värdet: 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40.
 6.3.3.3
 Med början i punkt HV ska belysningen vågrätt åt höger och vänster intill ett avstånd av 1,125 m inte vara lägre än 40 lux och intill ett avstånd av 2,250 m inte lägre än 10 lux.
 6.4 Skärmens belysningsvärden som nämns i punkterna 6.2.5–6.3.2.3 ovan ska mätas med hjälp av en ljusmätare vars mätyta ryms i en kvadrat med sidan 65 mm.
 6.5 Bestämmelser avseende rörliga reflektorer
 6.5.1 Med glödlampan fixerad enligt punkt 2.1.4 måste strålkastaren uppfylla de fotometriska kraven enligt punkt 6.2 och/eller 6.3.
 6.5.2 Ytterligare tester görs efter det att reflektorn lutats vertikalt uppåt (med hjälp av strålkastarens inställningsanordning) med en lutningsvinkel enligt punkt 2.1.4 eller två grader beroende på vilken som är minst. Strålkastaren riktas sedan åter nedåt (med hjälp av en vinkelmätare) och de föreskrivna fotometriska värdena måste uppnås i följande punkter:
 Halvljus: punkterna HV och 75 R (respektive 75 L)
 Helljus: E max, HV i procent av Emax
 Om inställningsanordningen inte medger någon steglös rörelse, ska den position som kommer närmast två grader väljas.
 6.5.3 Reflektorn återförs sedan till sin normala vinkelinställning enligt punkt 6.2.2 och vinkelmätaren återställs i sitt ursprungsläge. Reflektorn lutas vertikalt nedåt (med hjälp av strålkastarens inställningsanordning) med en lutningsvinkel enligt punkt 2.1.4 eller två grader beroende på vilken som är minst. Strålkastaren riktas sedan åter uppåt (med hjälp av en vinkelmätare) och punkterna enligt punkt 6.5.2 kontrolleras.
 7. MÄTNING AV OBEHAG OCH/ELLER BLÄNDNING
 Det obehag och/eller bländning som orsakas av strålkastarnas halvljus ska mätas (10).
 C. YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 8. ÄNDRING AV STRÅLKASTARTYP OCH UTÖKNING AV GODKÄNNANDE
 8.1 Varje ändring av strålkastartypen inklusive förkopplingstondet ska rapporteras till den myndighet som godkänt strålkastartypen. Myndigheten kan då antingen
 8.1.1
 anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ inverkan och att strålkastaren i alla fall uppfyller ställda krav, eller
 8.1.2
 kräva ytterligare en provrapport från den tekniska avdelning som ansvarar för proven.
 8.2 Bekräftelse eller avslag på ansökan, med angivande av ändringarna, ska rapporteras på det sätt som anges i punkt 4.1.5 ovan till de avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter.
 8.3 Den behöriga myndighet som beviljar en utökning av godkännandet ska tilldela varje rapportformulär, som skrivs för en sådan utökning, ett serienummer och informera övriga avtalsparter i 1958 års avtal om utökningen med hjälp av ett rapportformulär som överensstämmer med mallen i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 9. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 9.1 Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den typ som godkänts genom att uppfylla de krav som anges i punkt 6.
 9.2 För att fastställa att kraven i punkt 9.1 uppfylls, ska lämpliga kontroller av produktionen genomföras.
 9.3 Innehavaren av typgodkännandet ska i synnerhet
 9.3.1
 ansvara för att det finns effektiva kontrollsystem av produkternas kvalitet,
 9.3.2
 ha tillgång till den kontrollutrustning som är nödvändig för att se till att varje godkänd typ överensstämmer med uppställda krav,
 9.3.3
 sörja för att uppgifter rörande provningsresultaten registreras, och att dokument, som bifogas provningsresultaten, hålls tillgängliga under en period som ska fastställas genom överenskommelse med den berörda myndigheten,
 9.3.4
 analysera resultaten från varje provningstyp för att kontrollera och säkerställa stabiliteten hos produktegenskaperna med hänsyn till variationen i industriell produktion,
 9.3.5
 säkerställa att för varje produkttyp åtminstone provningarna föreskrivna i bilaga 8 till dessa föreskrifter utförs, och
 9.3.6
 säkerställa att om något eller några stickprov eller provningsdelar uppvisar skillnader jämfört med provningstypen ska detta föranleda nytt stickprov och ny provning. Alla erforderliga åtgärder ska vidtas för att produktionen på nytt ska uppfylla kraven.
 9.4 Den behöriga myndighet som har beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av överensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsenhet.
 9.4.1 Vid varje inspektion ska provningsböckerna och uppgifter från produktionskontrollen tillhandahållas den besökande inspektören.
 9.4.2 Inspektören får ta stickprov som ska provas i tillverkarens laboratorium. Minimiantalet stickprov som ska tas får avgöras i förhållande till resultaten av tillverkarens egna kontroller.
 9.4.3 När det framgår att kvalitetsnivån är otillfredsställande, eller när det bedöms vara nödvändigt att verifiera giltigheten av de provningar som utförts enligt punkt 9.4.2 ska inspektören välja ut ett stickprov i enlighet med bilaga 9 som ska tillställas det tekniska organ som har utfört typgodkännandeprovningarna.
 9.4.4 Den behöriga myndigheten får utföra alla föreskrivna provningar enligt dessa föreskrifter. Proven ska utföras på stickprov som valts ut slumpmässigt utan att det påverkar tillverkarens leveransåtaganden och i enlighet med kriterierna i bilaga 9.
 9.4.5 Den behöriga myndigheten ska ha som mål att utföra inspektion vartannat år. Myndigheten avgör dock själv hur ofta inspektion ska ske, delvis mot bakgrund av dess bedömning av hur effektiv kontrollen är på företagen för att överensstämmelse i produktionen ska upprätthållas. I de fall underkända resultat framkommer under någon av dessa inspektioner ska den behöriga myndigheten sörja för att alla erforderliga åtgärder vidtas så att produktionen på nytt uppfyller kraven så snart som möjligt.
 9.5 Strålkastare med uppenbara defekter ska inte tas med i provet.
 9.6 Vid referensmärkningen fästs inget avseende.
 9.7 Inget avseende ska fästas vid mätpunkterna 14–21 enligt punkt 6.2.6 i dessa föreskrifter.
 10. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 10.1 Godkännande av en strålkastartyp enligt dessa föreskrifter kan återkallas om kraven inte uppfylls eller om en strålkastare med typgodkännandemärke inte överensstämmer med den provade typen.
 10.2 Om en avtalsslutande part som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat ska denne omedelbart meddela detta till övriga avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter, med ett rapportformulär enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 11. PRODUKTIONENS DEFINITIVA UPPHÖRANDE
 Om innehavaren av ett typgodkännande helt upphör med tillverkningen av en strålkastartyp som godkänts enligt dessa föreskrifter, ska denne underrätta den myndighet som beviljat typgodkännandet. När myndigheten fått ett sådant meddelande ska den informera övriga avtalsslutande parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter med ett rapportformulär enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 12. NAMN OCH ADRESSER GÄLLANDE DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVEN OCH DE ADMINISTRATIVA ENHETERNA
 De avtalsparter i 1958 års avtal som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn och adress på de tekniska avdelningar som ansvarar för att genomföra typgodkännandeprovningar och de administrativa enheter som utfärdar godkännanden och till vilka de formulär om utfärdande, utökning, avslag eller återkallande av typgodkännande, eller om produktion som upphört helt och de som utfärdats i andra länder, ska sändas.
 13. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
 13.1 Från den dag då supplement 9 officiellt träder i kraft ska ingen avtalspart som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja godkännande enligt dessa föreskrifter såsom de ändrats genom supplement 9 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna.
 13.2 Efter att 24 månader förlöpt efter dagen för ikraftträdande av supplement 9 ska avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter bevilja godkännande endast om typen av strålkastare som ska godkännas uppfyller kraven i dessa föreskrifter ändrade enligt supplement 9 till den ursprungliga versionen av föreskrifterna.
 13.3 Typgodkännanden som beviljats i enlighet med tidigare supplement till dessa föreskrifter ska även fortsättningsvis vara giltiga.
 13.4 De avtalsslutande parter som tillämpar dessa föreskrifter ska fortsätta att på grundval av de tidigare supplementen till dessa föreskrifter utfärda godkännanden, förutsatt att strålkastarna är avsedda att monteras som ersättning på fordon i bruk.
 13.5 Avtalsparter som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökning av godkännande enligt tidigare supplement till dessa föreskrifter.
 (1) Inget i dessa föreskrifter får hindra en avtalspart som tillämpar dem från att förbjuda kombination av en strålkastare ”PL” (med lins av plastmaterial), som är godkänd enligt dessa föreskrifter, med en mekanisk rengöringsanordning för strålkastare (dvs. med torkarblad) på fordon som registreras.
 (2) För gasurladdningslampor, se föreskrifter nr 99.
 (3) Om strålkastarglaset inte kan avlägsnas från strålkastarens huvudenhet ska det räcka med en märkning enligt punkt 4.2.5.
 (4) 1 för Tyskland, 2 för Frankrike, 3 för Italien, 4 för Nederländerna, 5 för Sverige, 6 för Belgien, 7 för Ungern, 8 för Tjeckien, 9 för Spanien, 10 för Serbien och Montenegro, 11 för Förenade kungariket, 12 för Österrike, 13 för Luxemburg, 14 för Schweiz, 15 (vakant), 16 för Norge, 17 för Finland, 18 för Danmark, 19 för Rumänien, 20 för Polen, 21 för Portugal, 22 för Ryska federationen, 23 för Grekland, 24 för Irland, 25 för Kroatien, 26 för Slovenien, 27 för Slovakien, 28 för Vitryssland, 29 för Estland, 30 (vakant), 31 för Bosnien och Hercegovina, 32 för Lettland, 33 (vakant), 34 för Bulgarien, 35 (vakant), 36 för Litauen, 37 för Turkiet, 38 (vakant), 39 för Azerbajdzjan, 40 för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, 41 (vakant), 42 för Europeiska gemenskapen (typgodkännanden beviljas av dess medlemsstater med användande av deras respektive ECE-symbol), 43 för Japan, 44 (vakant), 45 för Australien, 46 för Ukraina, 47 för Sydafrika, 48 för Nya Zeeland, 49 för Cypern, 50 för Malta och 51 för Sydkorea. Påföljande nummer kommer att tilldelas andra länder i den kronologiska ordning som de ratificerar eller ansluter sig till överenskommelsen om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulburna fordon, utrustning och delar som kan monteras och/eller användas på hjulförsett fordon, samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter, och det nummer de då tilldelas ska delges de avtalsslutande parterna av FN:s generalsekreterare.
 (5) Tekniska krav på gasurladdningslampor: se föreskrifter nr 99.
 (6) Instruktioner om installation av lampor som har utrustats på detta vis finns i föreskrifter nr 48.
 (7) Dessa regler omfattar inte kontrollreglaget.
 (8) Överensstämmelse med kraven på elektromagnetisk kompatibilitet är av betydelse för den enskilda fordonstypen.
 (9) Belysningsvärdena vid punkterna 14–19 ska vara sådana att:
 14 + 15 + 16 ≥ 0,3 lux och
 17 + 18 + 19 ≥ 0,6 lux.
 (10) Detta krav kommer att ställas i form av en rekommendation till myndigheterna.
 BILAGA 1
 RAPPORT
 (Största format: A4 [210 × 297 mm])
 BILAGA 2
 EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKETS UTSEENDE OCH PLACERING
 Figur 1
 Figur 2
 Figur 3a
 En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på både hel- och halvljus och är konstruerad för enbart vänstertrafik
 Enbart vänstertrafik
 För både vänster- och högertrafik genom inställning av den optiska enheten eller fordonets ljuskälla
 Figur 3b
 Figur 4
 Figur 5
 En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter i deras ursprungliga lydelse och har ett gasurladdningshalvljus och en lins av plastmaterial och är konstruerad:
 För båda trafiksystemen.
 Enbart högertrafik
 Figur 6
 Figur 7a
 Figur 7b
 En strålkastare med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter:
 Med en gasurladdningslampa enbart med avseende på halvljus och som är designad enbart för vänstertrafik.
 Samma uppställning som i figur 6, men det främre dimljuset kan inte tändas samtidigt som helljuset.
 Figur 8
 Figur 9
 Märkning av en halvljusstrålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som har en lins av plast
 och kombinerad, grupperad eller sammanbyggd med ett R 8-halogenhelljus.
 konstruerad för båda trafiksystemen.
 Halvljuset ska inte tändas samtidigt som halogenhelljuset. Halvljuset är endast konstruerat för högertrafik.
 Halvljuset ska inte lysa samtidigt med eller tändas samtidigt med någon annan sammanbyggd strålkastare.
 Figur 10
 Figur 11
 Exempel på en tänkbar förenklad märkning för grupperade, kombinerade eller sammanbyggda strålkastare som monterats på fordonets framsida
 (De lodräta och vågräta linjerna anger schematiskt anordningen för ljussignalering. De utgör inte en del av typgodkännandemärket.)
 MODELL A
 MODELL B
 MODELL C
 MODELL D
 OBSERVERA:
 De fyra exemplen ovan härrör från en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för:
 En främre positionslykta godkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 7, för vänstertrafik.
 En strålkastare med gasurladdningslampa för halvljus konstruerad för höger- och vänstertrafik och gasurladdningslampa för helljus med en maximal intensitet mellan 86 250 och 101 250 candela (vilket anges av talet 30), godkänd enligt dessa föreskrifter i ursprunglig lydelse och med en lins av plastmaterial.
 Ett främre dimljus godkänt i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19 och försedd med plastlins.
 En främre körriktningsvisare av typ 1a typgodkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.
 Figur 12
 Lampa som är sammanbyggd eller grupperad med en strålkastare
 Exempel 1
 Huvuddelen av strålkastaren ska ha det enda giltiga typgodkännandenumret, t.ex.
 eller
 eller
 eller
 Exempel 2
 Figur 13
 Lysdiodmoduler
 BILAGA 3
 Figur A
 Mätskärm 1
 *
 Förändra ej skalan.
 Halvljus
 Figur B
 Mätskärm 2
 *
 Förändra ej skalan.
 Halvljus
 Figur C
 Mätpunkterna för belysningsvärdena
 BILAGA 4
 Prov av stabiliteten hos tända strålkastares fotometriska egenskaper
 PROV PÅ KOMPLETTA STRÅLKASTARE
 När de fotometriska värdena har mätts enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter, i punkten Emax för helljuset och i punkterna HV, 50 R och B 50 L för halvljuset (eller i HV, 50 L, B 50 R för strålkastare som konstruerats för vänstertrafik), ska ett komplett strålkastarexemplar provas med avseende på stabiliteten hos de fotometriska egenskaperna under drift. Med termen ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive förkopplingsdon och de omgivande karosseridelar och ljuskällor som kan påverka värmedissipationen.
 Provningarna ska utföras
 a)
 i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C, varvid provexemplaret ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar den riktiga installationen på fordonet,
 b)
 för demonterbara ljuskällor: med användning av serietillverkade glödlampor som åldrats i minst en timme, eller serietillverkade urladdningslampor som åldrats i minst 15 timmar, eller serietillverkade lysdiodmoduler som åldrats i minst 48 timmar och fått svalna till omgivningstemperaturen innan proven som specificeras i dessa föreskrifter inleds. Lysdiodmodulerna från den sökande ska användas.
 Mätutrustningen ska vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare.
 Provexemplaret ska användas utan att monteras bort från eller justeras på nytt i förhållande till provningsfixturen. Ljuskällan som används ska vara en ljuskälla av den kategori som har specificerats för strålkastaren.
 1. PROV AV FOTOMETRISKA EGENSKAPERERS STABILITET
 Proven ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 ± 5 °C, varvid den kompletta strålkastaren ska vara fastsatt på en anordning som motsvarar den korrekta installationen på fordonet.
 1.1 Ren strålkastare
 Strålkastaren ska vara tänd under 12 timmar enligt beskrivningen i punkt 1.1.1 och kontrolleras så som föreskrivs i punkt 1.1.2.
 1.1.1 Provförfarande
 Strålkastaren ska vara tänd under angiven tid enligt följande:
 a)
 I de fall där endast en ljusfunktion (helljus eller halvljus) ska typgodkännas, ska motsvarande ljuskälla vara tänd under den föreskrivna tiden (1).
 b)
 I de fall då helljusstrålkastaren och halvljusstrålkastaren är sammanbyggd eller om ett främre dimljus sammanbyggts med halvljusstrålkastaren gäller följande:
 Om den ansökande meddelar att strålkastaren ska användas med en enda ljuskälla tänd (2) åt gången ska provningen utföras i överensstämmelse härmed och varje angiven funktion ska efter varandra vara aktiverad (1) under halva den tid som anges i punkt 1.1,
 I alla andra fall (1)
 (2) ska strålkastaren utsättas för följande cykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 minuter med halvljuset tänt,
 5 minuter med alla funktioner tända.
 Om halvljus och helljus uppkommer genom samma gasurladdningslampa ska cykeln vara:
 15 minuter med halvljuset tänt,
 5 minuter med alla helljusets komponenter tända
 c)
 För grupperade ljusfunktioner ska alla enskilda funktioner vara tända samtidigt under den tid som anges för de enskilda ljusfunktionerna (a); detta gäller även vid användning av sammanbyggda strålkastare (b), enligt tillverkarens anvisningar.
 d)
 I fråga om ett halvljus avsett för kurvljus genom tillägg av en ljuskälla ska denna tändas under en minut och släckas under nio minuter under tiden som bara halvljuset är tänt (se bilaga 4, tillägg 1).
 e)
 Om helljuset består av flera ljuskällor i enlighet med punkt 6.3.2 och om den ansökande meddelar att en del av helljuset (en av dessa ytterligare ljuskällor) bara ska användas för korta signaler (blinkning vid omkörning), ska provet utföras utan denna del av helljuset.
 1.1.1.2 Provspänning
 Spänningen över provexemplarets poler ska vara som följer:
 a)
 För ljuskällor med demonterbara glödlampor som försörjs med ström direkt från fordonet:
 Provet ska utföras vid 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V i tillämpliga fall om inte sökanden uppger att provexemplaret kan användas vid annan spänning. I så fall ska provningen utföras med en glödlampa med så hög spänning som kan användas.
 b)
 För demonterbara urladdningsljuskällor: Provningsspänningen för der elektroniska ljuskällereglaget ska vara 13,2 ± 0,1 V för fordon som har ett elsystem med en spänning på 12 V, om inte annat anges i ansökan om typgodkännande.
 c)
 För icke demonterbara ljuskällor som försörjs med ström direkt från fordonet: Alla mätningar av belysningsenheter som är utrustade med en icke demonterbar ljuskälla (glödlampor och/eller andra ljuskällor) ska äga rum vid spänningarna 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V eller andra spänningar som motsvarar fordonets spänning enligt sökandens anvisningar, efter vad som är tillämpligt.
 d)
 För demonterbara eller icke demonterbara ljuskällor som drivs oberoende av fordonets matarspänning och helt styrs av systemet eller för ljuskällor som drivs av en strömförsörjnings- och driftsenhet ska ovanstående provningsspänningar tillföras anordningens ingångspoler. Det laboratorium som utför provningarna kan be sökanden att tillhandahålla en strömförsörjnings- och driftsenhet eller en särskild strömförsörjningsenhet som krävs för drift av ljuskällan/orna.
 e)
 Lysdiodmoduler ska mätas vid 6,75 V, 13,2 V respektive 28,0 V, om inget annat anges i dessa föreskrifter. Lysdiodmoduler som styrs av ett elektroniskt ljuskällereglage ska mätas enligt den ansökandes anvisningar.
 f)
 Om signallampor är grupperade, kombinerade eller sammanbyggda med provexemplaret och kräver annan spänning än den nominella märkspänningen 6 V, 12 V respektive 24 V, ska spänningen justeras enligt tillverkarens anvisningar så att lampan fungerar korrekt i fotometriskt hänseende.
 1.1.2 Provresultat
 1.1.2.1 Visuell kontroll:
 När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen ska strålkastarlinsen och en eventuell yttre lins rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Därefter ska linsen kontrolleras visuellt, varvid ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring ska kunna iakttas vare sig på strålkastarlinsen eller på en eventuell yttre lins.
 1.1.2.2 Fotometriska mätningar:
 För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter ska de föreskrivna fotometriska värdena uppnås i följande punkter:
 Halvljus:
 50 R - B 50 L - HV för strålkastare konstruerade för högertrafik,
 50 L - B 50 R - HV för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.
 Helljus: Punkten Emax.
 En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ljus-/mörkergränsens läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga).
 En avvikelse på tio procent, inklusive tolerans för det fotometriska mätförfarandet, kan tillåtas mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen.
 1.2 Smutsig strålkastare
 Efter prov enligt punkt 1.1 ovan ska strålkastaren vara tänd under en timme enligt punkt 1.1.1 sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.
 1.2.1 Förberedelse av strålkastaren
 1.2.1.1 Provblandning
 1.2.1.1.1
 För strålkastare med yttre lins av glas:
 Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av
 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,
 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med kornstorleken 0–100 μm,
 0,2 viktdelar NaCMC (3), och
 lämplig mängd destillerat vatten med konduktiviteten ≤ 1 mS/m.
 Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.
 1.2.1.1.2
 För strålkastare med en yttre plastlins:
 Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av
 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,
 En viktdel finmalen träkol (bokved) med kornstorleken 10–100 μm,
 0,2 viktdelar NaCMC (3),
 13 viktdelar destillerat vatten med konduktiviteten ≤ 1 mS/m, och
 2 ± 1 viktdelar ytaktivt medel (4).
 Blandningen får vara högst 14 dagar gammal.
 1.2.1.2 Anbringande av provblandningen på strålkastaren:
 Provblandningen ska anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande ska upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 % av de värden som uppmätts i var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga:
 Punkten Emax för halvljus/helljus eller endast helljus.
 50 R och 50 V (5) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerad för högertrafik,
 50 L och 50 V (5) för strålkastare med enbart halvljus, konstruerad för vänstertrafik.
 2. PROV MED AVSEENDE PÅ LJUS-/MÖRKERGRÄNSENS VERTIKALA LÄGESFÖRÄNDRING GENOM VÄRMEPÅVERKAN
 Vid detta prov kontrolleras att ljus-/mörkergränsens vertikala avdrift genom värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd halvljusstrålkastare.
 Sedan strålkastaren kontrollerats enligt punkt 1 ska den provas enligt punkt 2.1 utan att tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen.
 Om strålkastaren har en rörlig reflektor ska endast den position som ligger närmast den genomsnittliga vertikala vinkeln väljas.
 2.1 Prov för halvljusstrålkastare
 Provet ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 ± 5 °C.
 Strålkastarens halvljus ska vara tänt, med en serietillverkad gasurladdningslampa som åldrats under minst 15 timmar, utan att strålkastaren tas bort från eller återjusteras i provningsfixturen. (För detta prov ska spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2.) Läget för ljus-/mörkergränsens horisontella del (mellan VV och den vertikala linjen genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) ska kontrolleras tre minuter (r3) respektive 60 minuter (r60) efter det att ljuset tänts.
 Mätningen av ljus-/mörkergränsens lägesförändring enligt ovan ska utföras enligt vilken metod som helst som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.
 2.2 Provresultat
 2.2.1 Resultatet uttryckt i milliradianer (mrad) ska anses vara godtagbart för en halvljuslampa om absolutvärdet som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 mrad (Δr1 ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2 Om värdet emellertid är högre än 1,0 mrad, men inte högre än 1,5 mrad (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad) ska en andra strålkastare provas såsom beskrivs i punkt 2.1, sedan den tre gånger utsatts för nedan beskrivna cykel, för att stabilisera de mekaniska delarnas lägen i strålkastaren på ett fäste som är representativt för den riktiga installationen i fordonet.
 Halvljuset ska vara tänt i en timme (spänningen ska ställas in enligt punkt 1.1.1.2).
 En timmes viloperiod.
 Strålkastaren ska godkännas om medelvärdet av absolutvärdena ΔrI uppmätta på det första provexemplaret och ΔrII uppmätta på det andra provexemplaret är högst 1,0 mrad.
 (1) Om den strålkastare som provas är grupperad och/eller är sammanbyggd med signallamporna, ska de senare vara tända under hela provningen, förutom en främre varsellampa. Om anordningen innehåller en körriktningsvisare, ska denna blinka med ett till/från-förhållande på cirka ett till ett.
 (2) Om två eller flera ljuskällor tänds samtidigt när helljussignalen används, ska detta inte betraktas som en normal samtidig användning av ljuskällorna.
 (3) NaCMC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnd CMC. Den NaCMC som används i smutsblandningen ska ha en substitutionsgrad (DS) som är 0,6–0,7 och en viskositet av 200–300 cP för en tvåprocentig lösning vid 20 °C.
 (4) Mängdtoleransen beror på nödvändigheten av att få smuts som på ett riktigt sätt sprids över hela plastlinsen.
 (5) 50 V är placerad 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen VV på skärmen vid ett avstånd av 25 m.
 Tillägg
 Översikt av driftstider vid prov av de fotometriska egenskapernas stabilitet
 BILAGA 5
 Krav gällande strålkastare med lins av plast – provning av lins eller materialprov och av kompletta strålkastare
 1. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 1.1 Provexemplaren som lämnats in enligt punkterna 2.2.5 och 2.3 i dessa föreskrifter ska överensstämma med de specifikationer som anges under punkterna 2.1–2.5 nedan.
 1.2 De två provexemplar av kompletta strålkastare/system som tillhandahålls enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter och som innehåller plastlinser ska med avseende på linsmaterialet överensstämma med specifikationerna nedan.
 1.3 Provexemplaren av plastlinserna eller materialprover ska, tillsammans med reflektorn som de är avsedda att monteras på (om så är tillämpligt), utsättas för typgodkännandeprov enligt tidsordningen i tabell A i tillägg 1 till denna bilaga.
 1.4 Om strålkastartillverkaren emellertid kan bevisa att produkten redan blivit godkänd i de prov som beskrivs i punkterna 2.1 till 2.5 nedan, eller motsvarande prov enligt andra föreskrifter, behöver dessa prov ej upprepas. Endast proven som föreskrivs i bilaga 1, tabell B ska då vara obligatoriska.
 1.5 Om strålkastarna endast konstruerats för antingen höger- eller vänstertrafik får proven enligt denna bilaga utföras på endast ett exemplar om sökanden så önskar.
 2. PROVNINGAR
 2.1 Motståndskraft mot temperaturförändringar
 2.1.1 Prov
 Tre nya provexemplar (linser) ska utsättas för fem cykler av temperatur- och fuktighetsändringar (RH = relativ fuktighet) enligt följande program:
 3 timmar vid 40 ± 2 °C och 85–95 procent relativ luftfuktighet,
 1 timme vid 23 ± 5 °C och 60–75 procent relativ luftfuktighet,
 15 timmar vid – 30 ± 2 °C,
 1 timme vid 23 ± 5 °C och 60–75 procent relativ luftfuktighet,
 3 timmar vid 80 ± 2 °C,
 1 timme vid 23 ± 5 °C och 60–75 procent relativ luftfuktighet,
 Före detta prov ska provexemplaren förvaras vid 23 ± 5 °C och 60–75 procent relativ luftfuktighet under minst fyra timmar.
 Anmärkning: Entimmesperioderna vid 23 ± 5 °C omfattar övergångsperioden från en temperatur till en annan, som behövs för att undvika värmechockeffekter.
 2.1.2 Fotometriska mätningar
 2.1.2.1 Metod
 Fotometriska mätningar ska utföras på provexemplaren före och efter provet.
 Dessa mätningar ska utföras med en standardglödlampa i följande punkter:
 B 50 L och 50 R för halvljuset på en strålkastare för halvljus eller halv-/helljus (B 50 R och 50 L för en strålkastare avsedd för vänstertrafik),
 Emax för helljuset för en strålkastare för helljus eller halv-/helljus.
 2.1.2.2 Resultat
 Skillnaden mellan de uppmätta fotometriska värdena för varje exemplar före och efter provet får inte överskrida tio procent inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.
 2.2 Motståndskraft mot atmosfärisk och kemisk påverkan
 2.2.1 Motståndskraft mot atmosfärisk påverkan
 Tre nya provexemplar (linser eller materialexemplar) ska utsättas för strålning från en källa med en spektralfördelning som liknar en svart kropps vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter ska placeras mellan källan och provexemplaren för att i möjligaste mån minska strålningen med våglängder kortare än 295 nm och längre än 2 500 nm. Provexemplaren ska utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under en så lång period att den totalt mottagna energin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen ska temperaturen, mätt på den svarta plattan som är placerad på samma höjd som provexemplaren, vara 50 ± 5 °C. För att exponeringen ska bli jämn, ska provexemplaren rotera runt strålningskällan i en takt mellan 1 och 5 min–1.
 Provexemplaren ska sprutas med destillerat vatten med en konduktivitet under 1 mS/m vid en temperatur av 23 ± 5 °C i enlighet med följande cykel:
 Besprutning
 :
 5 minuter,
 Torkning
 :
 25 minuter.
 2.2.2 Motståndskraft mot kemisk påverkan
 Sedan provet som beskrivs i punkt 2.2.1 ovan och mätningarna som beskrivs i punkt 2.2.3.1 nedan har utförts ska ytterytan på de nämnda tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den blandning som anges i punkt 2.2.2.1 nedan.
 2.2.2.1 Provblandning
 Provblandningen ska bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent).
 2.2.2.2 Applicering av provblandningen
 En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1 ovan. Trasan läggs inom tio sekunder på provexemplarets ytteryta och pressas mot ytan under 10 minuter med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.
 Under denna tiominutersperiod ska bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provblandningen.
 Under appliceringstiden är det tillåtet att anbringa en motkraft mot det pålagda trycket för att förhindra sprickbildning.
 2.2.2.3 Rengöring
 Sedan appliceringen av provblandningen avslutats ska provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3 (Motståndskraft mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C.
 Därefter ska provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten, vid 23 °C ± 5 °C, som innehåller högst 0,2 procent föroreningar. Provexemplaren torkas sedan av med en mjuk trasa.
 2.2.3 Resultat
 2.2.3.1 Efter provet av motståndskraft mot atmosfärisk påverkan, ska provexemplarens ytteryta vara fri från sprickor, repor, flisbildning och deformation, och medelförändringen i ljusgenomsläppet
 Δt = (T2 – T3)/T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, får inte vara större än 0,020
 (Δtm ≤ 0,020).
 2.2.3.2 Efter provet av motståndskraft mot kemisk påverkan, får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon betydande förändring i ljusspridningen.
 Δd = (T5 – T4)/T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, får inte vara större än 0,020
 (Δdm ≤ 0,020).
 2.2.4 Motståndskraft mot strålning
 Följande prov ska utföras:
 Platta prov av alla ljusöverförande komponenter som är gjorda i plastmaterial ska utsättas för ljuset av gasurladdningslampan. Parametrarna, t.ex. vinklarna och avstånden, ska vara desamma som i strålkastaren. Dessa prov ska ha samma färg, och i förekommande fall, ytbehandling som strålkastardelarna.
 Efter 1 500 timmars kontinuerlig bestrålning ska de kolorimetriska specifikationerna av det transmitterade ljuset uppnås med en ny standardgasurladdningslampa, och ytorna ska vara fria från sprickor, repmärken, deformeringar eller någon annan typ av skada.
 2.3 Motståndskraft mot rengöringsmedel och kolväten
 2.3.1 Motståndskraft mot rengöringsmedel
 Yttersidan av tre provexemplar (linser eller materialprovbitar) ska värmas till 50 ± 5 °C och sedan under fem minuter sänkas ned i en blandning som hålls vid 23 ± 5 °C och som består av 99 delar destillerat vatten med högst 0,02 procent föroreningar och en del alkylarylsulfonat.
 Vid slutet av provningen ska provexemplaren torka vid 50 ± 5 °C. Provexemplarens yta ska rengöras med en fuktig trasa.
 2.3.2 Motståndskraft mot kolväten
 Ytterytan på dessa tre provexemplar ska sedan gnuggas lätt under en minut med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 procent n-heptan och 30 procent toluen (volymprocent), och får sedan lufttorka.
 2.3.3 Resultat
 Sedan ovanstående två prov genomförts efter varandra ska medelförändringen i ljusgenomsläpp
 Δt = (T2 – T3)/T2, mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, inte vara större än 0,010
 (Δtm ≤ 0,010).
 2.4 Motståndskraft mot mekanisk förslitning
 2.4.1 Mekanisk förslitningsmetod
 Ytterytan av de tre nya provexemplaren (linser) ska utsättas för prov med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.
 2.4.2 Resultat
 Efter detta prov ska förändringarna
 i ljusgenomsläpp
 :
 Δt = (T2 – T3)/T2
 och i spridning
 :
 Δd = (T5 – T4)/T2
 mätas enligt det förfarande som beskrivs i tilägg 2 i det område som anges i punkt 2.2.4 ovan. Medelvärdet för de tre provexemplaren ska vara sådant att
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5 Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns
 2.5.1 Preparering av provexemplaret
 En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på en lins ska skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka 2 × 2 mm. Bladets eller nålens tryck ska vara tillräckligt för att åtminstone genomtränga beläggningen.
 2.5.2 Beskrivning av provet
 Provet utförs med en tejp med en vidhäftningsförmåga av 2 N/(cm bredd) ± 20 procent mätt under de standardiserade förhållanden som anges i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som ska vara minst 25 mm bred, ska under minst fem minuter pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.
 Därefter ska tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningskraften till aktuell yta uppvägs av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. Vid detta skede ska tejpen dras bort med en jämn takt av 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3 Resultat
 Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten ska vara tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 procent av den inrutade ytan.
 2.6 Prov av kompletta strålkastare med linser av plastmaterial
 2.6.1 Motståndskraft mot mekanisk förslitning av linsytan
 2.6.1.1 Prov
 Linsen på provexemplar nummer 1 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.4.1 ovan.
 2.6.1.2 Resultat
 Efter provet ska resultaten av de fotometriska mätningarna som görs på strålkastaren enligt dessa föreskrifter inte med mer än 30 procent överskrida de föreskrivna maximala värdena i punkterna B 50 L och HV och inte vara mer än 10 procent lägre än de föreskrivna minsta värdena i punkt 75 R (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som ska granskas).
 2.6.2 Prov av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns
 Linsen på provexemplar nummer 2 ska utsättas för det prov som beskrivs i punkt 2.5 ovan.
 Tillägg 1
 KRONOLOGIS ORDNING FÖR GODKÄNNANDEPROVNING
 A. Prov på plastmaterial (linser eller materialprover tillhandahållna enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter)
 Provexemplar
 Prover
 Linser eller materialprov
 Linser
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1
 Begränsad fotometri 2.1.2
 x
 x
 x
 1.1.1
 Temperaturförändring (punkt 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.2
 Begränsad fotometri 2.1.2
 x
 x
 x
 1.2.1
 Mätning av ljusgenomsläpp
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2
 Spridningsmätning
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3
 Atmosfärisk påverkan (punkt 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 1.4
 Kemisk påverkan (punkt 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1
 Spridningsmätningar
 x
 x
 x
 1.5
 Rengöringsmedel (punkt 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6
 Kolväten (punkt 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 1.7
 Förslitning (punkt 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1
 Mätning av ljustransmission
 x
 x
 x
 1.7.2
 Spridningsmätning
 x
 x
 x
 1.8
 Vidhäftningsförmåga (punkt 2.5)
 x
 1.9
 Motståndskraft mot strålning (punkt 2.2.4)
 x
 B. Prov på kompletta strålkastare (tillhandahålls enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter)
 Prov
 Komplett strålkastare
 Provnummer
 1
 2
 2.1
 Förslitning (punkt 2.6.1.1.1)
 x
 2.2
 Fotometrisk mätning (punkt 2.6.1.2)
 x
 2.3
 Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2)
 x
 Tillägg 2
 Metod för mätning av ljusdiffusion och ljusgenomsläpp
 1. UTRUSTNING (se figur)
 Strålen från en kollimator K med en halv avvikelse β/2 = 17,4 × 10–4 rd är begränsad av en bländare DT med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet står.
 En akromatisk konvex lins L2, korrigerad för sfärisk aberration, förenar bländaren DT med mottagaren R. Diametern på linsen L2 ska vara sådan att den inte skärmar av ljuset, som sprids av provexemplaret, inom en kon med halva toppvinkeln β/2 = 14°.
 En ringformig bländare DD med vinklarna α/2 = 1° och αmax/2 = 12° är placerad i linsens L2:s fokalplan.
 Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra ljuset att komma direkt från ljuskällan. Det ska vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den när den sätts tillbaka hamnar i exakt samma läge.
 Avståndet L2 DT och brännvidden F2
 (1) för linsen L2 ska väljas så att bilden från DT helt täcker mottagaren R.
 När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter, ska varje avläsnings totala noggrannhet vara bättre än 1 enhet.
 2. MÄTNINGAR
 Följande avläsningar ska göras:
 Avläsning
 Med provexemplar
 Med centraldel av DD
 Avläst storhet
 T1
 nej
 nej
 Infallande ljusflöde vid första avläsningen
 T2
 ja
 (före prov)
 nej
 Genomsläppt ljusflöde av det nya materialet inom ett fält av 24°
 T3
 ja
 (efter prov)
 nej
 Genomsläppt ljusflöde av det provade materialet inom ett fält av 24°
 T4
 ja
 (före prov)
 ja
 Spritt ljusflöde av det nya materialet
 T5
 ja
 (efter prov)
 ja
 Spritt ljusflöde av det provade materialet
 Figur 1
 Optisk metod för mätning av variationerna i ljusspridningen och ljusgenomsläppet
 (1) För L2 rekommenderas en brännvidd av cirka 80 mm.
 Tillägg 3
 METOD FÖR BESPRUTNINGSPROVNING
 1. Provutrustning
 1.1 Blästerpistol
 Blästerpistolen som används ska vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/minut vid ett driftstryck av 6,0 - 0/+ 0,5 bar.
 Under dessa driftsförhållanden ska det sprutmönster som erhålls vara 170 ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 ± 10 mm från munstycket.
 1.2 Provblandning
 Provblandningen ska bestå av
 kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek mellan 0 och 0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8 till 2,
 vatten med en hårdhet som inte överstiger 205 g/m3 för en blandning bestående av 25 g sand per liter vatten.
 2. Prov
 Strålkastarlinsens ytteryta ska en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovan. Blästerstrålen ska vara i det närmaste vinkelrät mot provytan.
 Förslitningen ska kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som placeras som en referens nära linserna som ska provas. Blästring ska ske tills förändringen i ljusspridning för provexemplaret eller provexemplaren, mätta med den metod som beskrivs i tillägg 2, är sådan att:
 Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela ytan som provats har förslitits jämnt.
 Del 4
 VIDHÄFTNINGSPROV MED TEJP
 1. SYFTE
 Denna metod gör det möjligt att under standardiserade förhållanden avgöra den linjära vidhäftningskraften för en tejp på en glasskiva.
 2. PRINCIP
 Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva i vinkeln 90°.
 3. FÖRESKRIVNA ATMOSFÄRISKA FÖRHÅLLANDEN
 De omgivande förhållandena ska vara 23 ± 5 °C och 65 ± 15 procent relativ luftfuktighet.
 4. PROVBITAR
 Före provet ska tejprullen prepareras under 24 timmar under föreskrivna förhållanden (se punkt 3 ovan).
 Fem provbitar som alla är 400 mm långa ska provas från varje rulle. Dessa provbitar ska tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.
 5. FÖRFARINGSSÄTT
 Detta prov ska ske under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.
 Ta de fem provbitarna som dragits av från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sekunder på följande sätt:
 Lägg tejpen på glasskivan efter hand med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.
 Låt enheten vara under de föreskrivna förhållandena i tio minuter.
 Dra loss cirka 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.
 Sätt fast skivan och vik tillbaka tejpens fria del vid 90°. Anbringa kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.
 Dra loss med en takt av 300 ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.
 6. RESULTAT
 De fem värden som fås ska ordnas efter storlek och medianvärdet tas som ett resultat av mätningen. Detta värde skall uttryckas i newton per centimeter av tejpens bredd.
 BILAGA 6
 REFERENSCENTRUM
 Diameter = a
 BILAGA 7
 SPÄNNINGSMÄRKNINGAR
 Märkningen måste placeras på huvudenheten på varje strålkastare som bara innehåller gasurladdningslampor och förkopplingsdon, och på varje extern del av förkopplingsdonet.
 Förkopplingsdonen är konstruerade för ett **-voltsnät.
 Märkningen måste placeras på huvudenheten på varje strålkastare som innehåller minst en gasurladdningslampa och ett förkopplingsdon.
 Förkopplingsdonen är konstruerade för ett **-voltsnät.
 Ingen av glödlamporna och/eller lysdiodmodulerna som strålkastaren innehåller är avsedda för ett 24-voltsnät.
 BILAGA 8
 Minimikrav för kontroll av produktionsöverensstämmelse
 1. ALLMÄNT
 1.1 Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen inom ramen för kraven i dessa föreskrifter.
 1.2 Med avseende på fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare vid 13,5 V ± 0,1 V, eller så som det specificerats på annat håll och:
 antingen
 ha en utbytbar standardgasurladdningslampa i enlighet med punkt 6.1.3. Ljusflödet från denna gasurladdningslampa kan skilja sig från referensljusflödet som anges i föreskrifter nr 99. I detta fall ska belysningen korrigeras därefter.
 eller
 ha en serietillverkad gasurladdningslampa och ett seriellt förkopplingsdon. Ljusflödet från denna ljuskälla får avvika från det nominella ljusflödesvärdet på grund av sådana toleranser i ljuskällan eller förkopplingsdonet som framgår av föreskrifter nr 99; i så fall ska belysningarna korrigeras i fördelaktig riktning med 20 procent.
 1.2.1
 inget uppmätt värde som mätts och korrigerats enligt punkt 1.2 ovan avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från det värde som anges i dessa föreskrifter. För värden B 50 L (eller R) och på linjen H/H2 (eller H/H3/H4) och ovanför kan den maximala ofördelaktiga avvikelsen vara:
 B 50 L (eller R) (1)
 :
 0,20 lux motsvarande 20 procent,
 0,30 lux motsvarande 30 procent,
 På linje H/H2 (eller linje H/H3/H4) och ovanför
 :
 0,30 lux motsvarande 20 procent,
 0,45 lux motsvarande 30 procent,
 1.2.2
 eller om
 1.2.2.1
 halvljuset, de värden som anges i dessa föreskrifter uppfylls i punkten HV (med en tolerans av + 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 meters avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans av + 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R1, 25 L2, och i område I,
 1.2.2.2
 och om HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än + 20 procent för största värden och - 20 procent för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3 i dessa föreskrifter.
 1.2.3
 Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 0,5 grader till höger eller vänster och inte mer än 0,2 grader upp eller ned.
 1.2.4
 Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardgasurladdningslampa eller annan gasurladdningslampa och förkopplingsdon beroende på vad som är tillämpligt enligt punkt 1.2 ovan.
 1.3 För kontrollen av den vertikala förändringen av ljus-/mörkergränsen under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:
 Ett av provexemplaren av en strålkastare ska provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.
 Strålkastaren ska anses godkänd om Δr (enligt definitionen i punkterna 2.1 och 2.2 i bilaga 4 till dessa föreskrifter) inte överskrider 1,5 mrad.
 Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska ett andra exemplar utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte ska överstiga 1,5 mrad.
 1.4 Färgkoordinaterna ska överensstämma.
 1.5 Men om inställning i höjdled inte går att utföra upprepade gånger till den position som krävs inom de toleranser som beskrivs i punkt 6.2.2.3 i dessa föreskrifter ska ett provexemplar testas enligt förfarandet i punkterna 2 och 3 i bilaga 10.
 2. MINIMIKRAV FÖR TILLVERKARENS KONTROLL AV ÖVERENSSTÄMMELSE
 Innehavaren av typgodkännandemärket ska för varje typ av strålkastare utföra åtminstone följande prov med lämpliga intervall. Proven ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.
 Om något provexemplar inte visar överensstämmelse med aktuell provtyp ska ytterligare provexemplar provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera att aktuell produktion uppfyller kraven på överensstämmelse.
 2.1 Provens omfattning
 Prov på överensstämmelse i dessa föreskrifter ska omfatta kontroll av de fotometriska egenskaperna och kontroll av förändringen i höjdled för ljus-/mörkergränsen under påverkan av värme.
 2.2 Provmetoder
 2.2.1
 Proven ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.
 2.2.2
 I den provning av överensstämmelse som utförs av tillverkaren kan likvärdiga metoder användas med tillstånd av den behöriga myndighet som är ansvarig för typgodkännandeprovning. Tillverkaren har ansvaret för att bevisa att tillämpade metoder är likvärdiga dem som anges i dessa föreskrifter.
 2.2.3
 Tillämpningen av punkt 2.2.1 och 2.2.2 kräver regelbunden kalibrering av provutrustningen och dess korrelation med mätningar som gjorts av behörig myndighet.
 2.2.4
 Referensmetoderna måste i samtliga fall överensstämma med dessa föreskrifter, särskilt då de avser administrativ provkontroll och provtagning.
 2.3 Urval av provningsexemplar
 Provexemplar av strålkastare ska väljas slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Ett enhetligt parti innebär en mängd strålkastare av samma typ, definierad enligt tillverkarens produktionsmetoder.
 Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock samla ihop uppgifter för samma typ från flera fabriker om dessa sköts med samma kvalitetssystem och har samma kvalitetsstyrning.
 2.4 Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper
 Provstrålkastarna ska utsättas för fotometriska mätningar i de mätpunkter som krävs i föreskrifterna och avläsningen ska begränsas till punkterna Emax, HV (2), HL, HR (3) för helljus, och till punkterna B 50 L (eller R) (4), HV, 50 V, 75 R (eller L) och 25 L2 (eller R2) för halvljus (se figuren i bilaga 3).
 2.5 Kriterier för godkännande
 Tillverkaren ansvarar för att utföra en statistisk undersökning av provresultaten och för att tillsammans med behörig myndighet fastställa kriterier för typgodkännande av produkterna, vilket krävs i punkt 9.1 i dessa föreskrifter.
 Kriterierna för godkännande ska vara sådana att, med en tillförlitlighet av 95 procent, sannolikheten för att klara ett stickprov enligt bilaga 9 (första provtagning) är 0,95.
 (1) Bokstäver inom parentes avser strålkastare för vänstertrafik.
 (2) Om halvljuset är sammanbyggt med helljuset, ska HV för halvljuset utgöras av samma mätpunkter som för helljuset.
 (3) HL och HR: punkter på ”hh” ligger 1,125 m till vänster respektive höger om punkten HV.
 (4) Se fotnot 1.
 BILAGA 9
 MINIMIKRAV FÖR PROVTAGNING AV KONTROLLANT
 1. ALLMÄNT
 1.1 Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synvinkel enligt kraven i dessa föreskrifter om skillnaderna, om sådana finns, inte är större än de oundvikliga variationerna vid tillverkningen.
 1.2 Med avseende på fotometriska egenskaper ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om, vid prov av de fotometriska egenskaperna för en slumpmässigt vald strålkastare vid 13,5 V ± 0,1 V, eller så som det specificerats på annat håll och:
 antingen
 ha en utbytbar standardgasurladdningslampa i enlighet med punkt 6.1.3. Ljusflödet från denna gasurladdningslampa kan skilja sig från referensljusflödet som anges i föreskrifter nr 99. I detta fall ska belysningen korrigeras därefter.
 eller
 ha en serietillverkad gasurladdningslampa och ett seriellt förkopplingsdon. Ljusflödet från denna ljuskälla får avvika från det nominella ljusflödesvärdet på grund av sådana toleranser i ljuskällan eller förkopplingsdonet som framgår av föreskrifter nr 99; i så fall ska belysningarna korrigeras i fördelaktig riktning med 20 procent.
 1.2.1
 inget uppmätt värde avviker i ofördelaktig riktning med mer än 20 procent från de värden som föreskrivs i dessa föreskrifter.
 Inom ljusområdet får den största avvikelsen vara
 B 50 L (eller R) (1)
 :
 0,20 lux motsvarande 20 procent
 0,30 lux motsvarande 30 procent,
 På linje H/H2 (eller linje H/H3/H4) och ovanför
 :
 0,30 lux motsvarande 20 procent,
 0,45 lux motsvarande 30 procent,
 1.2.2
 eller om
 1.2.2.1
 för halvljuset, de värden som anges i dessa föreskrifter uppfylls i punkten HV (med en tolerans av + 0,2 lux) och, med den inställningen, i minst en punkt inom varje område som avgränsas på skärmen (på 25 meters avstånd) av en cirkel med 15 cm radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans av + 0,1 lux), 75 R (eller L), 50 V, 25 R1, 25 L2, och i område I,
 1.2.2.2
 och om HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Emax, och ingen avvikelse större än +20 procent för största värden och – 20 procent för minsta värden kan konstateras för de fotometriska värdena i någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3 i dessa föreskrifter. Vid referensmärkningen fästs inget avseende.
 1.2.3
 Om resultaten av provet som beskrivs ovan inte uppfyller kraven, får strålkastarens inställning ändras om ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 0,5 grader till höger eller vänster och inte mer än 0,2 grader upp eller ned.
 1.2.4
 Om resultaten av proven som beskrivs ovan inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardgasurladdningslampa eller annan gasurladdningslampa med förkopplingsdon beroende på vad som är tillämpligt enligt punkt 1.2 ovan.
 1.3 För kontrollen av den vertikala förändringen av ljus-/mörkergränsen under påverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:
 Ett av provexemplaren av en strålkastare ska provas enligt det förfarande som beskrivs i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha blivit utsatt för den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.
 Strålkastaren ska anses godkänd om Dr (enligt definitionen i punkt 2.1 och 2.2 i bilaga 4 till dessa föreskrifter) inte överskrider 1,5 mrad.
 Om detta värde överstiger 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska ett andra exemplar utsättas för provet, varefter medelvärdet för de uppmätta värdena för båda exemplaren inte ska överstiga 1,5 mrad.
 1.4 Färgkoordinaterna ska överensstämma.
 1.5 Men om inställning i höjdled inte går att utföra upprepade gånger till den position som krävs inom de toleranser som beskrivs i punkt 6.2.2.3 i dessa föreskrifter ska ett provexemplar testas enligt förfarandet i punkterna 2 och 3 i bilaga 10.
 2. FÖRSTA PROVTAGNING
 Vid den första provtagningen väljs fyra strålkastare slumpmässigt. Den första omgången om två strålkastare märks med A och den andra omgången om två märks med B.
 2.1 Överensstämmelsen ifrågasätts inte
 2.1.1
 Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna i ofördelaktig riktning för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 2.1.1.1
 Omgång A
 A1:
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 A2:
 båda strålkastarna mer än
 0 procent
 men inte mer än
 20 procent
 gå till omgång B
 2.1.1.2
 För omgång B
 B1:
 båda strålkastarna
 0 procent
 2.1.2
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång A är uppfyllda.
 2.2 Överensstämmelsen ifrågasätts
 2.2.1
 Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (inriktning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är:
 2.2.1.1
 Omgång A
 A3:
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 en strålkastare mer än
 20 procent
 men inte mer än
 30 procent
 2.2.1.2
 För omgång B
 B2:
 i fallet A2
 en strålkastare mer än
 0 procent
 men inte mer än
 20 procent
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 B3:
 i fallet A2
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare mer än
 20 procent
 men inte mer än
 30 procent
 2.2.2
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång A inte är uppfyllda.
 2.3 Typgodkännande återkallat
 Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 10 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 2.3.1
 Omgång A
 A4:
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 en strålkastare mer än
 30 procent
 A5:
 båda strålkastarna mer än
 20 procent
 2.3.2
 För omgång B
 B4:
 i fallet A2
 en strålkastare mer än
 0 procent
 men inte mer än
 20 procent
 en strålkastare mer än
 20 procent
 B5:
 i fallet A2
 båda strålkastarna mer än
 20 procent
 B6:
 i fallet A2
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare mer än
 30 procent
 2.3.3
 eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgångarna A och B inte är uppfyllda.
 3. UPPREPAD PROVTAGNING
 I fallen A3, B2 och B3 är en upprepad provtagning nödvändig, inom två månader efter underrättelsen, med en tredje omgång C bestående av två strålkastare och med en fjärde omgång D bestående av två strålkastare som väljs ur ett parti som tillverkats efter inriktning av produktionen.
 3.1 Överensstämmelsen ifrågasätts inte
 3.1.1
 Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare inte ifrågasättas om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är:
 3.1.1.1
 För omgång C
 C1:
 en strålkastare
 0 procent
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 C2:
 båda strålkastarna mer än
 0 procent
 men inte mer än
 20 procent
 gå till omgång D
 3.1.1.2
 För omgång D
 D1:
 i fallet C2
 båda strålkastarna
 0 procent
 3.1.2
 eller om villkoren i punkt 1.2.2 för exempel C är uppfyllda.
 3.2 Överensstämmelsen ifrågasätts
 3.2.1
 Vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska överensstämmelsen för masstillverkade strålkastare ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att hans produktion uppfyller kraven (inriktning av produktion) om avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är:
 3.2.1.1
 För omgång D
 D2:
 i fallet C2
 en strålkastare mer än
 0 procent
 men inte mer än
 20 procent
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 3.2.1.2
 eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgång C inte är uppfyllda:
 3.3 Typgodkännande återkallat.
 Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om, vid provning enligt det provtagningsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga, avvikelserna för de uppmätta värdena för strålkastarna är följande:
 3.3.1
 För omgång C
 C3:
 en strålkastare inte mer än
 20 procent
 en strålkastare mer än
 20 procent
 C4:
 båda strålkastarna mer än
 20 procent
 3.3.2
 för omgång D
 D3:
 i fallet C2
 en strålkastare 0 eller mer än
 0 procent
 en strålkastare mer än
 20 procent
 3.3.3
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för omgångarna C och D inte är uppfyllda.
 4. VERTIKAL FÖRÄNDRING AV LJUS-/MÖRKERGRÄNSEN
 För kontroll av ljus-/mörkergränsens vertikala förändring under inverkan av värme, ska följande förfarande tillämpas:
 En av strålkastarna i prov A ska efter provtagningsförfarandet i figur 1 i denna bilaga provas enligt förfarandet i punkt 2.1 i bilaga 4 efter att tre gånger i följd ha underkastats den cykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.
 Strålkastaren ska anses godkänd om Dr inte överskrider 1,5 mrad.
 Om detta värde överskrider 1,5 mrad, men är lägre än 2,0 mrad, ska den andra strålkastaren i omgång A utsättas för provet.
 Om värdet 1,5 mrad för omgång A inte uppfylls, ska de två strålkastarna i omgång B genomgå samma prov och värdet Dr för var och en av dem får inte överstiga 1,5 mrad.
 Figur 1
 (1) Bokstäver inom parentes avser strålkastare för vänstertrafik.
 BILAGA 10
 Instrumentell verifiering av ljus-/mörkergränsen för halvljusstrålkastare
 1. ALLMÄNT
 I det fall då punkt 6.2.2.4 i dessa föreskrifter är tillämplig, ska kvaliteten på ljus-/mörkergränsen provas i enlighet med de krav som ställs upp i punkt 2 nedan och den instrumentella justeringen av ljusstrålen i höjd- och sidled ska utföras i enlighet med kraven som ställs upp i punkt 3 nedan.
 Innan kvaliteten på ljus-/mörkergränsen mäts och den instrumentella inriktningsproceduren utförs, krävs en visuell förinställning i enlighet med punkterna 6.2.2.1 och 6.2.2.2 i dessa föreskrifter.
 2. MÄTNING AV LJUS-/MÖRKERGRÄNSENS KVALITET
 För att bestämma den minsta skärpan ska mätningar utföras genom vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen i vinkelsteg om 0,05° antingen vid mätavståndet:
 a)
 10 m med en detektor med omkring 10 mm diameter eller
 b)
 25 m med en detektor med omkring 30 mm diameter.
 Mätavståndet vid vilket provet utfördes ska noteras i punkt 9 på meddelandeformuläret (se bilaga 1 till dessa föreskrifter).
 För att bestämma den största skärpan ska mätningar utföras genom vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen i vinkelsteg om 0,05° enbart vid mätavståndet 25 m med en detektor med omkring 30 mm diameter.
 Kvaliteten på ljus-/mörkergränsen ska anses vara godkänd om kraven i punkterna 2.1–2.3 nedan är uppfyllda för åtminstone en mätserie.
 2.1 Fler än en ljus-/mörkergräns får inte synas (1)
 2.2 Ljus-/mörkergränsens skärpa
 Skärpefaktorn G bestäms genom vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen vid 2,5° från V-V där:
 G = (log Eβ - log E(β + 0,1°)) där β = det vertikala läget i grader.
 Värdet på G får inte understiga 0,13 (minsta skärpa) och inte överstiga 0,40 (högsta skärpa).
 2.3 Linearitet
 Den del av den horisontella ljus-/mörkergränsen som används för vertikal justering ska vara horisontell mellan 1,5° och 3,5° från V-V-linjen (se figur 1 nedan).
 a)
 Inflektionspunkterna för ljus-/mörkergränsens gradient vid de vertikala linjerna vid 1,5°, 2,5° och 3,5° ska bestämmas med ekvationen:
 (d2 (log E) / dβ2 = 0).
 b)
 Det maximala vertikala avståndet mellan inflektionspunkterna som har bestämts får inte överstiga 0,2°.
 3. VERTIKAL OCH HORISONTELL INSTÄLLNING
 Om ljus-/mörkergränsen överensstämmer med kvalitetskraven i punkt 2 i den här bilagan får inställningen av ljusstrålen utföras med instrument.
 Figur 1
 Mätning av ljus-/mörkergränsens kvalitet
 3.1 Inställning i höjdriktningen
 Vid en förflyttning uppåt underifrån linje B (se figur 2 nedan) utförs en vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen vid 2,5° från V-V. Inflektionspunkten (där d2 (log E) / dv2 = 0) bestäms och placeras på linjen B en procent nedanför H-H.
 3.2 Inställning i sidriktningen
 Den ansökande ska ange en av de följande horisontella inriktningsmetoderna:
 a)
 ”0,2 D-linjemetoden” (se figur 2 nedan).
 En och endast en horisontell linje vid 0,2° D ska avsökas från 5° vänster till 5° höger efter det att lampan har riktats in i höjdled. Den maximala gradienten ”G” bestäms med formeln G = (log Eβ – log E(β + 0.1°)), där β är det horisontella läget i grader, och ska inte understiga 0,08.
 Inflektionspunkten på 0,2 D-linjen ska placeras på linjen A.
 Figur 2
 Instrumentell inställning i höjd- och sidled – den horisontella linjeavsökningsmetoden
 b)
 ”3-linjemetoden” (se figur 3 nedan)
 Tre vertikala linjer ska avsökas från 2° D till 2o U vid 1°R, 2°R och 3°R efter det att lampan har ställs in i höjdled. De respektive maximala gradienterna ”G” bestäms med formeln:
 G = (log Eβ – log E(β + 0.1°))
 där β är det vertikala läget i grader. Gradienten ska inte vara mindre än 0,08. Inflektionspunkterna på de tre linjerna används för att härleda en rät linje. Skärningspunkten mellan denna linje och linjen B som har hittats vid den vertikala inställningen införs på V-linjen.
 Figur 3
 Instrumentell inställning i höjd- och sidled – avsökningsmetod med tre linjer
 (1) Den här punkten bör ändras när en objektiv provmetod är tillgänglig.
 BILAGA 11
 Krav på lysdiodmoduler och strålkastare med lysdiodmoduler
 1. ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
 1.1 Varje provexemplar av en lysdiodmodul som lämnas in ska överensstämma med de relevanta specifikationerna i dessa föreskrifter då det testas med eventuella inlämnade elektroniska ljuskällereglage.
 1.2 Lysdiodmodulerna ska vara utformade så att de är och förblir i gott skick vid normalt bruk. De får inte heller uppvisa något konstruktions- eller tillverkningsfel.
 1.3 Lysdiodmodulerna ska vara garantiförseglade.
 1.4 Konstruktionen på utbytbara lysdiodmoduler ska vara sådan att
 1.4.1
 de fotometriska specifikationerna för strålkastaren uppfylls då lysdiodmodulen avlägsnas och ersätts med en annan modul som den ansökande tillhandahåller och som har samma identifieringskod för ljuskällemoduler,
 1.4.2
 lysdiodmoduler med olika identifieringskoder för ljuskällemodulerna i samma lykthus ska inte vara utbytbara.
 1.5 Elektroniska ljuskällereglage kan utgöra en del av lysdiodmodulerna.
 2. TILLVERKNING
 2.1 Lysdioderna på lysdiodmodulen ska vara utrustade med lämpliga fästanordningar.
 2.2 Fästanordningarna ska vara starka och sitta säkert fast på lysdioderna och lysdiodmodulen.
 3. PROVNINGSVILLKOR
 3.1 Ansökan
 3.1.1 Alla provexemplar ska provas i enlighet med punkt 4 nedan,
 3.1.2 Ljuskällorna på en lysdiodmodul ska vara lysdioder enligt definitionen i punkt 2.7.1 i föreskrifter nr 48, i synnerhet vad avser synlig strålning. Andra slag av ljuskällor är inte tillåtna.
 3.2 Driftsförutsättningar
 3.2.1 Driftsförhållanden för lysdiodmoduler
 Alla provexemplar ska provas under de betingelser som anges i punkt 6.2.4.4 i dessa föreskrifter. Om inte annat anges i den här bilagan ska lysdiodmoduler provas inuti strålkastaren såsom tillverkaren har lämnat in dem.
 3.2.2 Omgivningstemperatur
 För mätning av elektriska och fotometriska egenskaper ska strålkastaren användas i torr och stillastående luft vid omgivningstemperaturen 23 °C ± 5 °C.
 3.3 Åldrande
 På begäran av den ansökande ska lysdiodmodulen användas i 15 timmar och kylas ned till omgivningstemperatur innan provet utförs i enlighet med dessa föreskrifter.
 4. SÄRSKILDA KRAV OCH PROVER
 4.1 UV-strålning
 UV-strålningen från en lysdiodmodul ska vara sådan att:
 där:
 S(l)(enhet: 1) är den spektrala viktningsfunktionen,
 km = 683 lm/W är det högsta värdet på strålningens verkningsgrad.
 (För definitioner av de andra symbolerna, se punkt 4.1.1 i bilaga 9 till föreskrifter nr 112.)
 Detta värde ska beräknas i intervall om en nanometer. UV-strålningen ska viktas med de värden som anges i tabellen UV nedan:
 l
 S(l)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 Tabell UV: Värden i enlighet med ”IRPA:s/INIRC:s riktlinjer om gränsvärden för exponering av ultraviolett strålning”. Våglängderna (i nanometer) som har valts är representativa. Andra värden bör interpoleras.