type: other

text:
Príbeh dievčaťa, ktoré napriek sluchovému postihnutiu úspešne zvládlo vzdelávanie v bežnej škole
 Keď sa Bibka narodila, počula. Obzerala sa za šepotom, reagovala na slovo, básničky, spievanie. Možno aj preto, že stále okolo seba čosi hovorené počúvala, začala predčasne hovoriť. V ôsmich mesiacoch sme jej už rozumeli prvé slová – bába, bábo, Biba, mama, tato, havo, ... Bolo ich niečo vyše dvadsať. Bolo to roztomilé dievčatko, viac usmiate ako uplakané.
 Keď Bibka dostala virózu s vysokými teplotami, zvládli sme to iba s obkladmi, bez antibiotík. Po krátkom čase bola znovu zdravá. Zdravá, len sa mi zdala trošku uzavretejšia, viac sa hrala sama s hračkami. Mala som pocit, že si ma všíma každým dňom trochu menej, keď prechádzam okolo nej. Keď ma však uvidela, vždy sa rozžiarila ako slniečko. Jedného dňa prišla k nám moja mamka, ktorá ju mesiac nevidela a hovorí: „Nezdá sa Ti, že sa Bibka zmenila po tých vysokých teplotách? Ja by som s ňou šla rozhodne k ušnému“. Mala pravdu, Bibka stratila značnú kapacitu sluchu.
 Bibu som sa napriek tomu snažila vychovávať úplne normálne. Neviem posúdiť, ako by sa jej život uberal, keby som ju dala do špeciálnej školy, ale vtedy som sa tomu bránila. Bála som sa ju poslať ďaleko od rodiny do internátu a nechcela som, aby stratila kontakt so svetom počujúcich. Stálo ma to množstvo námahy, vytvárania rôznych didaktických pomôcok doslova na kolene, vysvetľovania a energie, ale neľutujem. Špeciálne školy majú nesporne svoje výhody, školených profesionálov, skvelé pomôcky, množstvo skúseností, ktoré je dobré využívať, aby človek nebol tak vyčerpaný. No ja som sa rozhodla dcérku radšej integrovať do bežnej školy.
 Biba absolvovala strednú školu ako druhá najlepšia študentka v ročníku. Na špeciálnej škole by bola možno mala väčšie pohodlie a pohodu, nemusela by tak prepínať svoje sily, ale ona bola vždy ambiciózna, súťaživá, nikdy som ju nemusela naháňať do učenia, takže nechať ju chodiť do školy spoločne so zdravými deťmi bolo asi dobré rozhodnutie.
 V bežných školách nemala so spolužiakmi žiadne problémy, všade sa spolu naučili perfektne komunikovať. Uvedomujem si, že bolo šťastím, že po narodení Bibka istý čas počula, lebo tak sa jej s rovesníkmi komunikovalo ľahšie, dokonca sa jej uchoval aj melodický hlas, ktorý sa jej zmení iba vtedy, keď nenosí načúvací aparát. U detí, ktoré nepočujú od narodenia, to môže byť ťažšie.
 Vo vyšších ročníkoch základnej školy a na strednej však Biba narazila na problémy. Pri komunikácii s vyučujúcimi a pri počúvaní ich výkladu musela Biba vynakladať čoraz viac energie. Pri sústredení sa na to, čo hovorili jednotliví učitelia, z ktorých nie každý správne artikuloval, jej často unikol súvis. Tým, že nepočuje sykavky, niekedy započula iné slová ako boli reálne vyslovené.
 Musela si preto od spolužiakov požičiavať poznámky, aby si ich prepísala. Stálo ju to síce viac námahy, ako kohokoľvek iného z triedy, ale pri odpisovaní prednášok sa zase veľa naučila. Na niektorých hodinách doslova spala, pretože pani učiteľka mala priveľmi monotónny hlas. Na iných si zase slúchadlá načúvacieho prístroja radšej vypla, lebo sa prednášajúci profesor, ktorý mal príliš hlasný prejav, pohyboval tak blízko nej, že je to v slúchadlách veľmi silno rezonovalo.
 Dnes je Biba už vysokoškoláčka. Vysokoškolský systém jej viac vyhovuje. Ku každej téme si môže sama naštudovať všetky potrebné informácie vlastným tempom. Môže sa učiť v knižnici, pracovať s internetom. To, že dokázala prekonala ťažkosti pri učení v bežných školách nižších stupňov, v nej prebudilo chuť dokázať ešte viac.
 Príbeh Biby je vlastne príbehom so šťastným koncom. Ide o problém individualizácie vzdelávania a zaistenia primeraných úprav. Primeraná úprava je pritom pojem právny, ktorý čl. 2 Dohovoru OSN o právach osôb so zdravotným postihnutím definuje tak, že ide o „nevyhnutné a adekvátne zmeny a prispôsobenie, ktoré nepredstavujú neúmerné alebo nadmerné zaťaženie a ktoré sa robia, ak si to vyžaduje konkrétny prípad, s cieľom zabezpečiť osobám so zdravotným postihnutím využívanie alebo uplatňovanie všetkých ľudských práv a základných slobôd na rovnakom základe s ostatnými“.
 Nezaistenie primeraných úprav je podľa dohovoru jedným z dôvodov zakladajúcich diskrimináciu na základe zdravotného postihnutia. V oblasti vzdelávania, primerané úpravy znamenajú rôzne postupy, ktoré individuálne a flexibilne reagujú na potreby dieťaťa so zdravotným postihnutím a jeho okolia tak, aby dieťa získalo vzdelanie primárne v inkluzívnom prostredí bežnej školy.
 Podľa § 2 písm. l) zákona č. 245/2008 Z. z. o výchove a vzdelávaní (školský zákon) je dieťaťom so zdravotným postihnutím alebo žiakom so zdravotným postihnutím aj dieťa alebo žiak so sluchovým postihnutím. V zmysle § 2 písm. j) školského zákona je dieťaťom so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami alebo žiakom so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami aj dieťa alebo žiak so sluchovým postihnutím, ktorý má zariadením výchovného poradenstva a prevencie diagnostikované špeciálne výchovno-vzdelávacie potreby.
 Ak je dieťa v kategórii detí alebo žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami, má podľa § 144 ods. 2 školského zákona právo na výchovu a vzdelávanie s využitím špecifických foriem a metód, ktoré zodpovedajú jeho potrebám, a na vytvorenie nevyhnutných podmienok, ktoré túto výchovu a vzdelávanie umožňujú.
 Podľa § 144 ods. 3 školského zákona má taktiež právo používať pri výchove a vzdelávaní špeciálne učebnice a špeciálne didaktické a kompenzačné pomôcky. Toto ustanovenie špeciálne upravuje, že nepočujúcim deťom a žiakom sa zabezpečuje právo na vzdelávanie s použitím posunkovej reči nepočujúcich ako ich prirodzeného komunikačného prostriedku.
 Školský zákon tak vytvára základné podmienky pre vzdelávanie detí so sluchovým postihnutím v bežných školách, pričom je potrebné zdôrazniť, že o výbere školy rozhoduje rodič. Podľa § 144 ods. 5 má zákonný zástupca „právo vybrať pre svoje dieťa školu alebo školské zariadenie, ktoré poskytuje výchovu a vzdelávanie podľa tohto zákona, zodpovedajúce schopnostiam, zdravotnému stavu, záujmom a záľubám dieťaťa, jeho vierovyznaniu, svetonázoru, národnosti a etnickej príslušnosti; právo na slobodnú voľbu školy alebo školského zariadenia možno uplatňovať v súlade s možnosťami výchovno-vzdelávacej sústavy“.
 Integráciu dieťaťa alebo žiaka so zdravotným postihnutím do bežnej základnej školy upravuje ustanovene v § 29 ods. 10 školského zákona, ktoré lakonicky v prvej vete stanovuje, že „do triedy základnej školy možno začleniť žiaka so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami“. Ďalšia časť tohto ustanovenia upravuje situáciu, keď riaditeľ školy alebo príslušné zariadenie výchovného poradenstva a prevencie zistí, že vzdelávanie nie je na prospech začlenenému žiakovi alebo žiakom, ktorí sú účastníkmi výchovy a vzdelávania.
 V takom prípade navrhne po písomnom súhlase orgánu miestnej štátnej správy v školstve a príslušného zariadenia výchovného poradenstva a prevencie zákonnému zástupcovi iný spôsob vzdelávania dieťaťa. To znamená, že pred návrhom, ktorý je adresovaný zákonnému zástupcovi ohľadom iného spôsobu vzdelávania, musí mať riaditeľ školy písomný súhlas orgánu miestnej štátnej správy v školstve, ktorým je obvodný úrad v sídle kraja a zariadenia výchovného poradenstva a prevencie. Rozhodnutie je na zákonnom zástupcovi. Ak zákonný zástupca nesúhlasí so zmenou spôsobu vzdelávania svojho dieťaťa, o jeho ďalšom vzdelávaní rozhodne súd.
 Čisto hypoteticky, v prípade Biby by musela škola pred súdom argumentovať, že vzdelávanie Biby s jej rovesníkmi bez zdravotného postihnutia nie je na prospech Bibe alebo jej spolužiakom. Pričom zároveň, s ohľadom na vyššie uvedené povinnosti vyplývajúce z princípu primeraných úprav a povinností podľa § 144 školského zákona, by musela škola preukázať, prečo tieto úpravy nie je možné prijať, resp. prečo sú prijaté úpravy nedostatočné a prečo škola nevie zabezpečiť úpravy iné.
 Pritom je potrebné zdôrazniť, že logiku právneho hodnotenia argumentov školy v neprospech vzdelávania Biby v bežnom prostredí by súd mal hodnotiť veľmi prísne, tzn. že škola by musela mať veľmi vážne dôvody a tieto dôvody by musela byť schopná aj preukázať. Argument napr. finančnej náročnosti nejakej konkrétnej úpravy by podľa nášho názoru nemal obstáť, ak by nešlo o extrémnu finančnú záťaž, ktorá by mohla napríklad ohroziť systém vzdelávania v určite oblasti. Aj toto by však mala škola preukázať.
 Niet dôvodu, prečo by sa deti so sluchovým postihnutím nemohli vzdelávať aj v bežných školách, ak si to ich rodičia prajú. Je pravdou, že v špeciálnych školách, určených pre deti so zmyslovým postihnutím, sú vytvorené na výučbu týchto detí špeciálne podmienky, a to nielen materiálno-technické, ale aj v oblasti personálneho zabezpečenia. To však nie je dôvod, pre ktorý by nepočujúce dieťa muselo absolvovať povinnú školskú dochádzku automaticky v špeciálnej škole.
 Niektorí rodičia majú inú predstavu o tom, ako má ich dieťa vyrastať. Chcú, aby ich zdravotne znevýhodnené dieťa vyrastalo spoločne s rovesníkmi, ktorí zmyslové obmedzenie nemajú, aby bolo čo najlepšie pripravené na dospelý život v spoločnosti, v ktorej sú majoritne zastúpení ľudia bez zdravotného znevýhodnenia. Okrem toho, začať chodiť do špeciálnej školy pre väčšinu detí so zmyslovým postihnutím zároveň znamená odísť v útlom veku od svojich najbližších a bývať v internáte, čo je veľká emocionálna záťaž nielen pre deti samotné, ale aj pre celú rodinu.
 Rodičia dieťaťa majú teda plné právo rozhodnúť o tom, akým spôsobom, resp. v akej škole má byť ich dieťa vzdelávané. V Bibinom prípade je ich voľba vzdelávať dcérku v bežnej škole pochopiteľná. Dievčatko nebolo úplne hluché, svet počujúcich mu nebol cudzí a od ostatných spolužiakov sa neodlišovalo ani v oblasti kognitívnych schopností, ani po fyzickej stránke. Jeho hendikep bol výlučne zmyslový a na jeho prekonanie v rámci integrácie má škola viacero možností.
 Nielen žiaci s poruchami sluchu, ale aj všetky ďalšie deti so zmyslovým postihnutím patria do skupiny žiakov so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami, ktoré majú v školách nárok na úpravu podmienok, obsahu, foriem, metód a prístupov vo výchove a vzdelávaní. Táto úprava môže mať rôzne podoby, ktoré by mali kopírovať individuálne potreby konkrétneho integrovaného žiaka.
 Vhodná úprava vzdelávacieho procesu je nevyhnutým predpokladom na to, aby sa u žiaka plne rozvinul jeho potenciál a aby mu nič nebránilo v dosiahnutí stupňa vzdelania, ktorý škola ponúka. Inými slovami, len vtedy, keď škola žiakovi so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami vhodne upraví podmienky vzdelávania a celý vzdelávací proces, bude sa môcť dieťa s postihnutím adekvátne vzdelávať a školu absolvuje s porovnateľnými vedomosťami a zručnosťami, aké dosahujú ostatní žiaci.
 Pri úprave podmienok vzdelávania zohrávajú dôležitú úlohu kompenzačné pomôcky, ale aj ďalšie podporné nástroje. Žiaci so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami majú napríklad právo používať pri výchove a vzdelávaní špeciálne učebnice a špeciálne didaktické a kompenzačné pomôcky. Nepočujúce deti by tak mali mať v školách reálne zabezpečené právo na vzdelávanie s použitím posunkovej reči nepočujúcich, pretože to je ich prirodzený komunikačný prostriedok. Nevidiacim deťom by zas malo byť umožnené používať učebnice a učebné texty v Braillovom písme. Žiakom s narušenou komunikačnou schopnosťou by sa zas malo reálne zabezpečiť právo na výchovu a vzdelávanie prostredníctvom náhradných spôsobov dorozumievania.
 Kompenzačné a špeciálne učebné pomôcky však nie sú v školách deťom bežne dostupné. Dôvodom je opäť – ako v prípade mnohých iných vecí, vrátane niektorých bežných učebníc – ich celkový nedostatok ale aj nedostatok finančných zdrojov na zakúpenie tých pomôcok, ktoré by sa zohnať dali. Napríklad nevidiace deti nemajú dostatok učebníc v Braillovom písme, a to nielen v bežných školách, ale aj v školách špeciálnych. Akútny nedostatok je aj do Braillovho písma prepísaných detských kníh a rozprávok, ktoré by tieto deti mohli čítať mimo školského vyučovania.
 Na ilustráciu situácie citujeme z interného metodického materiálu Štátnej školskej inšpekcie, v ktorom sa opisujú možnosti, ako môže škola získať potrebné kompenzačné a špeciálne učebné pomôcky pre svojich žiakov. Ak ich sama nezakúpi, môže sa pokúsiť získať ich od sponzorov alebo od zručných a ochotných rodičov, ktorí ich sami vyrobia, alebo si ich požičia pre daného žiaka zo špeciálneho poradenského zariadenia, ktorého je žiak klientom. Ideálne pre školu je, ak si žiak so sebou prinesie vlastné kompenzačné pomôcky.
 V prípade detí so sluchovým postihnutím je dôležité vybrať a používať vhodné pomôcky na základe rozsahu postihnutia, resp. na základe špecifických potrieb. Je rozdiel, či v triede sedí žiak nepočujúci, nedoslýchavý alebo žiak s kochleárnym implantátom, každý z nich má iné potreby a každý z nich potrebuje špecifický prístup. Ak má dieťa napríklad načúvací aparát, ako to bolo v prípade Biby, nestačí, že s ním už dieťa do školy prišlo, od učiteľov a od ich prístupu závisí, či prístroj dieťaťu pri učení naozaj pomôže.
 To sa už ale dotýkame ďalšej dôležitej oblasti – nedostatočnej pripravenosti učiteľov na prácu s deťmi so zmyslovým postihnutím. Ako vidno na príklade Biby, niekedy netreba urobiť nič výnimočné, stačí si iba uvedomiť aké dieťa má učiteľ v triede, dobre artikulovať, vhodne „posadiť“ hlas či pridať alebo ubrať hlasitosť. V každom prípade by však učiteľ mal mať na pamäti, že v jeho triede sedí žiak, ktorý jeho pozornosť potrebuje.
 Žiaci so sluchovým postihnutím mávajú napríklad problémy aj s vyjadrovaním sa v písanej reči a nie vždy celkom dobre rozumejú aj písanému textu. Pri ich písanom prejave môže byť vo zvýšenej miere badateľná aj nesprávna gramatika, pri čítaní dochádza k zámene významov slov, čo súvisí s tým, že nepočujú ich výslovnosť. Ak učiteľ nevezme do úvahy tieto sprievodné prejavy postihnutia, ale domnieva sa, že vďaka požívanej pomôcke (napr. načúvací prístroj) je hendikep už „vykompenzovaný“ a hodnotí dieťa na základe rovnakých kritérií ako ostatných žiakov, dieťa zbytočne frustruje.
 Ani táto nepripravenosť učiteľov na prácu s deťmi so špeciálnymi výchovno-vzdelávacími potrebami by však nemala byť dôvodom na preferovanie možnosti zapísať žiaka radšej do špeciálnej školy. Mala by byť skôr dôvodom na úpravu vzdelávacích programov pre budúcich učiteľov a programov kontinuálneho vzdelávania pre učiteľov v praxi, aby dokázali aj s takýmito deťmi v bežných školách pracovať.
 Príbeh Biby je dobrým príkladom, že integrovať možno aj dieťa so zmyslovým postihnutím. Zároveň však naznačuje, že musí byť splnených niekoľko podmienok súčasne, aby sa integrácia podarila a dieťa v škole prosperovalo osobnostne aj intelektovo. Inak hrozí, že integrácia mu skôr uškodí ako pomôže.
 Ako bolo už aj v prípade iných príbehov a pohľadov na ne spomenuté, základom úspešnej integrácie je zdravý vzťah medzi dieťaťom a milujúcimi, pomáhajúcimi rodičmi. Tí sú pre dieťa najmä v začiatkoch školskej dochádzky najväčšou oporou, práve oni sa obvykle najviac zasadzujú o naplnenie jeho potrieb a snažia sa pre neho zabezpečiť tie najlepšie podmienky na vzdelávanie. Budovanie vzťahu medzi nepočujúcim dieťaťom a rodičmi nie je jednoduché, čo sa môže prejaviť najmä v školskom veku dieťaťa.
 Nepočujúce dieťa sa nemôže pýtať svojej mamy na význam vecí okolo seba, nevie tak rýchlo spoznávať svet ako iné deti, často ani nevie povedať, čo ho bolí, trápi, z čoho má obavy. Ťažšie je vysvetľovanie vecí z pohľadu rodičov. Nepočujúce deti si nevedia osvojiť viaceré pojmy, bežné pre počujúce deti. Odzeranie z pier hovoriacich je pre ne zložitý a únavný proces, ktorý je limitovaný práve znalosťou pojmov. Znakovú reč neraz neovládajú (dobre) ani rodičia dieťaťa či jeho okolie, nehovoriac o učiteľoch v školách. Toto všetko sú zložité situácie, v ktorých sa dieťa a jeho rodina ocitá prakticky od jeho narodenia a ktoré kladú mnoho prekážok v ich vzájomnom dorozumievaní sa a porozumení aj počas školskej dochádzky dieťaťa.
 Nepočujúce deti sa bez pomoci počujúcich nezaobídu. Často sú však obklopené ľuďmi, ktorí im nerozumejú, nechápu ich a nezriedka im aj nechtiac ubližujú. Nepočujúce deti sú totiž oproti počujúcim v „komunikačnej“ nevýhode – nezachytia iróniu v hlase, nevedia, komu môžu dôverovať, nerozoznajú, čo je myslené vážne a čo je iba žart. Tak sa môžu ocitnúť v centre mnohých nedorozumení s vážnymi dôsledkami.
 Aj z týchto dôvodov si nepočujúci nezriedka zvolia dobrovoľnú izoláciu vo vlastnej komunite, v ktorej nenarážajú na komunikačné bariéry. Na jednej strane majú plné právo rozvíjať sa v rámci vlastného spoločenstva a túto ich vôľu a spôsob života treba rešpektovať. Na druhej strane však v utiahnutí sa od sveta počujúcich môžu skĺznuť do nežiaducej spoločenskej izolácie, keď kvôli nedostatku podnetov a plnohodnotných informácií nie sú schopní zaradiť sa do bežného života spoločne s počujúcimi.
 Mnohí rodičia nepočujúcich detí si uvedomujú tieto riziká, preto sa snažia o inklúziu svojich detí do spoločnosti už na úrovni detského kolektívu. No na to, aby bola táto inklúzia skutočne na prospech dieťaťa, je potrebné zmeniť veľmi veľa vecí. Bez adekvátnej prípravy pedagógov na tieto deti v bežných školách to určite nepôjde.
 Príbeh vozičkára, pre ktorého sa škola nestala neprístupnou prekážkou


text:
Snowden chce v Oslu převzít cenu za boj za svobodu slova. Norský soud ale odmítl garantovat, že nebude vydán do USA | Hospodářské noviny (iHNed.cz)
 Snowden chce v Oslu převzít cenu za boj za svobodu slova. Norský soud ale odmítl garantovat, že nebude vydán do USA
 Snowden v roce 2013 zveřejnil množství utajovaných informací, které odhalily značný rozsah americké elektronické a telefonní špionáže. autor: Reuters
 28. 9. 2016 12:08 / 2 minuty čtení
 Norsko Snowden Edward USA svoboda slova soud
 Bývalý konzultant americké Národní agentury pro bezpečnost Edward Snowden má v Oslu převzít cenu za boj za právo na svobodu slova.
 Podal proto žádost k odvolacímu soudu, aby mu Norsko dalo záruku, že ho nevydá do Spojených států. Soud se žádostí odmítl zabývat.
 Na Snowdena je kvůli zveřejnění tajných informací vydán mezinárodní zatykač.
 Norský odvolací soud se odmítl zabývat žádostí bývalého konzultanta americké Národní agentury pro bezpečnost (NSA) Edwarda Snowdena, aby mu Norsko dalo záruku, že ho nevydá do Spojených států. Potvrdil tak červnové rozhodnutí soudu nižší instance. Informoval o tom norský deník Verdens Gang. Snowden chce v listopadu přicestovat do Osla kvůli převzetí ceny, kterou mu norský PEN klub udělil za boj za svobodu slova.
 Edward Snowden: Pořád pracuji pro USA, i když to americká vláda neuznává - čtěte ZDE
 Norský PEN klub si přeje, aby Snowden mohl cenu převzít osobně. Cenu pojmenovanou po německém autorovi Carlovi von Ossietzkém chce norská odnož mezinárodního klubu spisovatelů Snowdenovi předat 18. listopadu. Udělila mu ji v březnu za přispění k obraně práva na svobodu slova.
 Snowdenovi právní zástupci se v dubnu obrátili na soud v Oslu, aby předem zajistili, že Snowden nebude v Norsku zadržen a vydán do Spojených států. Uvedli, že nelze Snowdena do USA v současnosti vydat, jelikož by se mu tam nedostalo spravedlivého procesu.
 Soud v norské metropoli v Oslu se v červnu odmítl Snowdenovou žádostí zabývat a Snowden se proti tomu odvolal.
 Snowden se vrátil do USA. Jako robot, kterého dálkově ovládá z Ruska - čtěte ZDE
 Snowden v roce 2013 zveřejnil množství utajovaných informací, které odhalily značný rozsah americké elektronické a telefonní špionáže. Monitorování se týkalo desítek milionů Američanů i vedoucích činitelů spojeneckých států, například německé kancléřky či francouzského prezidenta.
 Spojené státy, jejichž pověst tím vážně utrpěla, vydaly na Snowdena mezinárodní zatykač. V současnosti Snowden pobývá v Rusku.


text:
Opere in parziale difformità da titoli edilizi rilasciati ante 1° settembre 1967 - Comunicazione art. 48 L.R. 16/08
 L'art. 48 della L.R. n. 16/08 sostituito dall'art. 7 della L.R. 45/08 consente, per opere eseguite in parziale difformità al titolo edilizio prima del 1° settembre 1967, di regolarizzare le stesse con l'invio di una comunicazione al Comune.
 ove le difformità interessino opere accatastate all'epoca della loro esecuzione e munite di certificato abitabilità/agibilità (senza sanzione amministrativa);
 ove le difformità siano prive dell'accatastamento e non risultino dal certificato di abitabilità/agibilità (con sanzione amministrativa di € 516,00).
 Ove le opere in difformità di cui al punto 2 concretino variazioni di superfici fino a 10 mq.- fino a 20 mq. od oltre 20 mq. la legge prevede la corresponsione di altre sanzioni amministrative a seconda dei casi sopracitati.
 Per valutare compiutamente la possibilità di utilizzare queste procedure è opportuno avvalersi di un tecnico professionista.
 Pagamento della Tariffa Istruttoria per rilascio certificazione art. 48 legge
 - nel primo menu a tendina la voce “Servizi SUE”
 - nel secondo menu a tendina la voce “Richiesta Certificazione art. 48 L.R. 16/2008”
 - indicare sempre nello spazio "Dati aggiuntivi" la frase "Certificazione art. 48 L.R. 16/2008" e l'indicazione della via e del numero civico della pratica edilizia di riferimento.


text:
Maareformi seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus – Riigi Teataja
 Maareformi seaduse ja teiste seaduste muutmise seadus
 06.01.2014 otsus nr 359
 Vastu võetud 19.12.2013
 1) paragrahvi 21 lõiked 2 ja 3 muudetakse ning sõnastatakse järgmiselt:
 „(2) Välismaalane võib erastada talle Eesti NSV taluseaduse alusel põliseks kasutamiseks antud maad, talle kuuluva ehitise teenindamiseks vajalikku maad ja käesoleva seaduse § 22 lõikes 13 nimetatud maad. Välismaalane käesoleva seaduse tähenduses on füüsiline isik, kes ei ole Eesti kodanik.
 (3) Välismaine juriidiline isik võib erastada talle kuuluva ehitise teenindamiseks vajalikku maad ja käesoleva seaduse § 22 lõikes 13 nimetatud maad maavanema loal. Seejuures peab välismaise äriühingu filiaal olema kantud Eesti äriregistrisse. Välisriigil ei ole maa ostueesõigusega erastamise õigust.”;
 2) paragrahvi 351 lõige 1 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „(1) Hoonestusõigus seatakse ehitise omaniku kasuks, kes ei soovi või kellel ei ole õigust maad omandada.”;
 3) paragrahvi 351 täiendatakse lõigetega 11–13 järgmises sõnastuses:
 „(11) Maareformi käigus riigimaale hoonestusõiguse seadmise korra, tähtajad ja tingimused, sealhulgas hoonestusõiguse aastatasu suuruse, selle muutmise ja tasumise korra kehtestab Vabariigi Valitsus määrusega.
 (13) Hoonestusõigus seatakse maa asukohajärgse maavanema otsuse alusel. Hoonestusõiguse seadmise lepingu sõlmib maavanem või tema volitatud maavalitsuse ametnik.”;
 4) paragrahvi 351 täiendatakse lõigetega 8–10 järgmises sõnastuses:
 „(8) Riigimaale hoonestusõiguse seadmise leping sõlmitakse kirjalikus vormis. Maale hoonestusõiguse seadmise leping tuleb sõlmida kahe kuu jooksul maa riigi omandisse jätmise otsuse jõustumise päevast arvates. Kui ehitise omanik ei sõlmi hoonestusõiguse seadmise lepingut nimetatud tähtaja jooksul, seab maavanem ehitise omaniku kasuks riigimaale hoonestusõiguse oma otsuse alusel. Maavanem esitab kinnistusosakonnale hoonestusõiguse seadmise lepingu või otsuse ning avalduse riigi omandisse jäetud maa kinnistamiseks ja hoonestusõiguse seadmiseks.
 (10) Kui ehitis on abikaasade ühisvara, seatakse hoonestusõigus mõlema abikaasa kasuks nende ühise avalduse alusel. Kui abikaasad ühist avaldust ei esita, seatakse hoonestusõigus selle abikaasa kasuks, kes on registreeritud ehitise omanikuna. Teine abikaasa kantakse ühisomanikuna kinnistusraamatusse abikaasade ühise notariaalselt tõestatud avalduse alusel.”;
 5) seadust täiendatakse VIII1. osaga järgmises sõnastuses:
 „VIII1. osa
 (2) Andmekogu asutab ja selle pidamise põhimääruse kehtestab regionaalminister määrusega.
 (5) Andmekogus on isikuandmete töötlemine lubatud üksnes mahus, mis on vajalik andmekogu asutamise eesmärgi saavutamiseks.”.
 § 2. Maa hindamise seaduse muutmine
 Maa hindamise seaduse § 12 lõike 2 esimesest lausest jäetakse välja sõnad „, arvestamata maa maksustamisega seotud soodustusi”.
 § 3. Maareformi käigus kasutusvaldusesse antud maa omandamise seaduse muutmine
 „(1) Omandada võib maareformi seaduse alusel kasutusvaldusesse antud maad, mis ei ole vajalik riigivõimu teostamiseks, kohalikule omavalitsusele tema ülesannete täitmiseks või muul avalikul eesmärgil.”;
 2) paragrahvi 3 täiendatakse lõigetega 41 ja 42 järgmises sõnastuses:
 „(41) Riigimaantee, raudtee, torujuhtme, kõrgepingeliini või muu joonehitise rajamiseks vajaminevat maad võib omandada majandus- ja kommunikatsiooniministri või tema volitatud asutuse loal. Loa andmise või sellest keeldumise otsustab majandus- ja kommunikatsiooniminister või tema volitatud asutus kooskõlas planeeringu ja joonehitise kinnitatud ehitusprojektiga. Kui planeeringu koostamise kohustus puudub, siis otsustatakse loa andmine või sellest keeldumine joonehitise kinnitatud ehitusprojekti alusel.
 (42) Kohaliku omavalitsuse ülesannete täitmiseks või muul avalikul eesmärgil vajaliku maa võõrandamise võimalikkuse otsustab maavanem.”;
 3) paragrahvi 3 lõike 5 esimene lause muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „Kui kasutusvaldusesse antud maa koosseisus on käesoleva paragrahvi lõikes 2, 3, 4, 41 või 42 nimetatud maad või muud riigivõimu teostamiseks või avalikul eesmärgil vajalikku maad, mis ei kuulu käesoleva seaduse alusel omandamisele, võib omandada vaid sellist kasutusvaldusesse antud maad, mille omandamiseks ei ole piiranguid.”;
 4) paragrahvi 8 lõige 2 muudetakse ja sõnastatakse järgmiselt:
 „(2) Kui kasutusvaldaja taotleb käesoleva seaduse § 3 lõikes 2, 3, 4, 41 või 42 nimetatud maa omandamist, pöördub maa võõrandamise korraldaja maa võõrandamiseks vajaliku loa saamiseks pädeva isiku poole. Lähtudes loa andja seisukohast või kohaliku omavalitsuse huvist selgitab maa võõrandamise korraldaja välja omandamisele kuuluva maa ulatuse.”;
 5) paragrahvi 8 täiendatakse lõikega 4 järgmises sõnastuses:
 „(4) Kui eeltoimingute käigus selgub, et kasutusvaldusesse antud maa võib osutuda vajalikuks riigivõimu teostamiseks, kohalikule omavalitsusele või muul avalikul eesmärgil, on maavanemal õigus maa omandamise menetlus peatada kuni riigi, kohaliku omavalitsuse või avaliku huvi selgumiseni, sealhulgas planeeringu kehtestamiseni või joonehitise ehitusprojekti kinnitamiseni.”.
 § 4. Täitemenetluse seadustiku muutmine
 Täitemenetluse seadustiku § 2 lõiget 1 täiendatakse punktiga 193 järgmises sõnastuses:
 „193) maareformi seaduse § 351 lõikes 9 nimetatud kirjalikus vormis sõlmitud kokkulepe või maavanema otsus, mis näeb ette kinnisasja omaniku kohustuse alluda kohesele sundtäitmisele reaalkoormatisega tagatud rahalise nõude rahuldamiseks;”.


type: wikipedia

text:
Black Sabbath, Vol. 4, è il quarto album in studio dei Black Sabbath, pubblicato il 25 settembre 1972. Si stima che l'album abbia venduto quasi di copie in tutto il mondo.
 Descrizione
 Inizialmente, il lavoro doveva intitolarsi Snowblind (come il brano presente nel disco) ma il gruppo fu costretto dalla loro casa discografica a cambiarlo per il suo riferimento alla cocaina ("snow" significa neve, una parola metaforica per indicare questa droga). Si optò quindi per il titolo Vol.4, inteso come il loro quarto disco registrato in studio. A partire da questo album, il sound dei Black Sabbath subisce varie trasformazioni, incorporando elementi progressive rock, genere ammirato dal chitarrista Tony Iommi (egli militò anche per un certo periodo nei Jethro Tull, noto gruppo di questo genere).
 Tuttavia il sound dei Black Sabbath rimane pressoché lo stesso (ad esempio nei brani Tomorrow's Dream, e Supernaut) e il sound doom è ancora avvertibile in brani come Cornucopia e Under the Sun.
 Tra le hit dell'album vi è Changes, una ballad in cui Osbourne canta accompagnato solo da pianoforte e mellotron, che presenta un testo insolito per lo stile del gruppo, dato che parla di una finita relazione amorosa (si pensa fosse quella di Ozzy con la prima moglie). Altro brano piuttosto noto è anche il già citato Snowblind, uno dei più discussi della loro carriera. La versione precedente di quella contenuta nel disco venne cancellata perché il testo ripeteva parecchie volte la parola "cocaine", anche se in quella postuma, se ascoltata attentamente, Ozzy la pronuncia in modo sussurrato almeno una volta dopo la prima strofa. Secondo altri, invece, la canzone si rifà ad un famoso fumetto degli anni sessanta (in Italia è chiamato "L'Eternauta") nel quale la "neve cieca" è quella composta da radiazioni nucleari, che cadendo colpisce qualsiasi cosa si trovi sulla sua traiettoria. Tuttavia, risulta più accreditata la prima tesi, a ulteriore supporto della quale vi è la stessa copertina dell'album, nell'edizione originale su LP 33 giri, l'ultima voce dei crediti riporta le parole "We wish to thank the great COKE-Cola company of Los Angeles", un ovvio riferimento alla tematica già citata.
 Il disco vendette molto bene e fu giudicato un altro importante tassello della discografia dei Black Sabbath.
 Registrazione
 Nel giugno 1972, i Black Sabbath si trasferirono a Los Angeles per iniziare la lavorazione del loro quarto album di studio ai Record Plant Studios. Il processo di registrazione fu alquanto travagliato, a causa delle grandi quantità di sostanze stupefacenti consumate dai membri del gruppo. All'epoca, la band si faceva regolarmente recapitare in studio dei grossi scatoloni pieni di cocaina, nascosti all'interno di custodie d'amplificatore. Mentre tentavano di registrare il brano Cornucopia devastati dall'abuso di droga seduti in mezzo alla stanza, Bill Ward improvvisamente ebbe il terrore di essere sul punto di essere licenziato dalla band. «Odiavo quella canzone, c'erano alcuni passaggi che erano proprio orribili», disse Ward. «Verso la fine smisi di suonare, ma la reazione degli altri fu una fredda indifferenza. Una cosa del tipo: "beh, vattene pure a casa, tanto non sei di nessuna utilità", mi sentii distrutto, sul punto di essere licenziato in tronco». Secondo quanto riportato nel libro How Black Was Our Sabbath, Bill Ward "era sempre stato un forte bevitore, ma appariva raramente ubriaco. In retrospettiva, ciò poteva essere interpretato come un segnale pericoloso. Ora, il suo autocontrollo stava chiaramente svanendo". Iommi affermò nella sua autobiografia che Ward per poco non morì dopo una discussione finita male in studio durante la registrazione dell'album. La villa a Bel Air affittata dalla band durante la lavorazione del disco era di proprietà di John DuPont della DuPont Chemical Company, e i membri del gruppo trovarono svariate bombolette di vernice spray color oro in una delle stanze della casa. Una sera, avendo trovato Ward completamente ubriaco che dormiva sul pavimento di una stanza, procedettero a dipingerlo d'oro dalla testa ai piedi con la vernice spray per fargli uno scherzo. Quando si accorsero che Ward sembrava faticare a respirare e che si ridestò vomitando copiosamente, chiamarono un'ambulanza venendo a sapere dagli infermieri della tossicità delle vernici utilizzate.
 Le sessioni di Vol. 4 possono essere intese sia come il vertice massimo che come l'inizio della fine della formazione classica dei Black Sabbath. Nella sua autobiografia Io sono Ozzy, il cantante Ozzy Osbourne raccontò l'atmosfera drogata che avvolse le sedute in studio dell'epoca, scrivendo: "Nonostante tutte le stronzate intorno, musicalmente quelle settimane a Bel Air furono le più forti in assoluto che avessi mai avuto", ma aggiunse anche: "in seguito iniziai a chiedermi da dove arrivasse tutta quella coca... era la più bianca, pura, e forte roba che avessi mai immaginato. Una sniffata, e diventavi il re dell'universo" . Inoltre Osbourne descrive la crescente paranoia da parte dei membri della band di essere "beccati" dalla polizia, che aumentò ulteriormente quando la band si recò al cinema per assistere alla proiezione del film Il braccio violento della legge, pellicola che narra la storia di due poliziotti di New York infiltratisi sotto copertura in un giro di contrabbando internazionale d'eroina.
 Composizione
 Vol. 4 vide lo stile dei Black Sabbath evolversi verso una sperimentazione sempre più accentuata con le sonorità "heavy" per le quali sono celebri. Nel corso di un articolo retrospettivo sulla band apparso nel numero del giugno 2013 della rivista Mojo, circa il disco viene affermato: "se alcol e droga fornirono il carburante per i primi album dei Sabbath, Vol. 4 è la loro cocaina... Nonostante la loro dipendenza crescente, musicalmente Vol. 4 è un altro traguardo ambizioso. Il lato duro e pesante della band rimane intatto in tracce come Tomorrow's Dream, Cornucopia, e la tellurica Supernaut, ma l'introduzione chitarristica di St. Vitus Dance possiede una disinvoltura e una qualità degna dei Led Zeppelin, mentre Laguna Sunrise è un evocativo strumentale neo-classico opera di Iommi". Laguna Sunrise possiede un titolo appropriato; Iommi compose il brano dopo essere rimasto sveglio tutta la notte ad osservare l'alba a Laguna Beach. In studio venne chiamata un'orchestra per accompagnare Iommi alla chitarra, anche se l'orchestra si rifiutò di eseguire la partitura fino a quando essa non fosse stata propriamente trascritta su spartito. La stessa orchestra suonò anche nella traccia Snowblind.
 Musicalmente, la canzone Snowblind è forse la più esplicita ode mai scritta dal gruppo alla cocaina, la droga prediletta all'epoca dai Sabbath durante le sessioni dell'album. Venne considerata anche come titolo provvisorio dell'album, ma la Vertigo Records pose il veto causa gli ovvi riferimenti alla droga presenti nel brano. Le note interne dell'album ringraziano in tono scherzoso "the great COKE-cola", altro riferimento esplicito alla suddetta droga camuffato da ringraziamento alla coca-cola.
 Sebbene la maggior parte della canzoni sull'album posseggano le caratteristiche sonorità heavy, altre mostrano un maggiore approccio sperimentale verso sonorità inusuali per il gruppo. Probabilmente il miglior esempio di ciò risulta essere la celebre Changes, scritta da Iommi su testo di Butler, interamente sotto forma di lenta e dolce ballata al pianoforte con inserti al mellotron. Iommi trovò casualmente un pianoforte nella casa che aveva affittato a Bel-Air, e fu su questo piano che venne composta Changes.
 La traccia FX nacque casualmente in studio. Dopo aver fumato dell'hashish, il crocifisso portato al collo da Iommi colpì accidentalmente le corde della sua chitarra e la band trovò interessante il suono che ne scaturì. Venne quindi aggiunto un effetto eco ed il resto del gruppo iniziò a percuotere le corde degli strumenti con diversi oggetti per creare bizzarri effetti sonori. Iommi definì la canzone "una burla totale".
 Copertina
 La copertina dell'album mostra una fotografia monocromatica di Ozzy Osbourne con le braccia alzate, ripreso durante un concerto dei Black Sabbath. La prima stampa originale del vinile (su etichetta Vertigo in Gran Bretagna, su Warner Bros. negli Stati Uniti e sulla Nippon Phonogram in Giappone) ha la copertina apribile con una pagina dedicata alla foto di ogni membro della band, e un'immagine centrale del gruppo ripreso di spalle sul palco durante un'esibizione alla Birmingham Town Hall.
 La copertina con il passare degli anni è diventata un'immagine iconica, oggetto di numerose imitazioni e parodie, come nella compilation del 1992 Peaceville Volume 4, l'EP Volume Two del gruppo musicale Sleep (1992), e l'EP dei Pantera Planet Caravan del 1994.
 Riconoscimenti
 Nel giugno del 2017 la rivista Rolling Stone ha collocato l'album alla quattordicesima posizione dei 100 migliori album metal di tutti i tempi.
 Tracce
 LP originale
 Tutte le tracce sono state composte da Ozzy Osbourne, Tony Iommi, Geezer Butler e Bill Ward.
 Lato A
 Lato B
 Formazione
 Ozzy Osbourne - voce
 Tony Iommi - chitarra, pianoforte, mellotron
 Geezer Butler - basso, mellotron
 Bill Ward - batteria, percussioni
 Personale tecnico
 Patrick Meehan - produzione
 Colin Caldwell - ingegneria del suono
 Vic Coppersmith-Heaven - ingegneria del suono
 Keith McMillan - fotografia
 Note
 Collegamenti esterni


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 2021.2.18.
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 57/86
 A BIZOTTSÁG (EU) 2021/249 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2021. február 17.)
 az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően egymással nagymértékben korreláló pénznemekről szóló (EU) 2015/2197 végrehajtási rendelet módosításáról
 (EGT-vonatkozású szöveg)
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a hitelintézetekre és befektetési vállalkozásokra vonatkozó prudenciális követelményekről és a 648/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. június 26-i 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 354. cikke (3) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Annak érdekében, hogy az (EU) 2015/2197 bizottsági végrehajtási rendelet (2) mellékletében említett devizapárok továbbra is az adott pénznemek közötti tényleges korrelációt tükrözzék, aktualizálni szükséges az egymással nagymértékben korreláló pénznemek jegyzékét.
 (2)
 A jegyzék a devizapároknak az 575/2013/EU rendelet szerinti értékeléséhez szükséges három- és ötéves adatsorok számítása céljából 2019. március 31-ét tekinti záródátumnak.
 (3)
 Ez a rendelet az Európai Bankhatóság (EBH) által a Bizottsághoz benyújtott végrehajtás-technikai standardtervezeten alapul.
 (4)
 Az (EU) 2015/2197 végrehajtási rendelet szükséges módosításai nem eredményeznek jelentős tartalmi változást, kizárólag az említett rendeletben már meghatározott módszertannak az aktualizált adatsorokra történő alkalmazását jelentik. Az EBH ezért nem folytatott az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet (3) 15. cikke (1) bekezdésének második albekezdése szerinti nyilvános konzultációt, mivel úgy vélte, hogy az az érintett végrehajtás-technikai standardtervezetek hatóköréhez és hatásához viszonyítva rendkívül aránytalan lenne. Az EBH kikérte az 1093/2010/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkével összhangban létrehozott banki érdekképviseleti csoport véleményét.
 (5)
 Az (EU) 2015/2197 végrehajtási rendeletet ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az (EU) 2015/2197 végrehajtási rendelet mellékletének helyébe az e rendelet mellékletében szereplő szöveg lép.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2021. február 17-én.
 a Bizottság részéről
 az elnök
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) HL L 176., 2013.6.27., 1. o.
 (2) A Bizottság (EU) 2015/2197 végrehajtási rendelete (2015. november 27.) az 575/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletnek megfelelően egymással nagymértékben korreláló pénznemek tekintetében végrehajtás-technikai standardok megállapításáról (HL L 313., 2015.11.28., 30. o.).
 (3) Az Európai Parlament és a Tanács 1093/2010/EU rendelete (2010. november 24.) az európai felügyeleti hatóság (Európai Bankhatóság) létrehozásáról, a 716/2009/EK határozat módosításáról és a 2009/78/EK bizottsági határozat hatályon kívül helyezéséről (HL L 331., 2010.12.15., 12. o.).
 MELLÉKLET
 „MELLÉKLET
 Az egymással nagymértékben korreláló pénznemek jegyzéke
 1. rész – Az euróval (EUR) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), hongkongi dollár (HKD), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), norvég korona (NOK), perui új sol (PEN), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD).
 2. rész – Az egyesült arab emírségekbeli dirhammal (AED) nagymértékben korreláló pénznemek
 Bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 3. rész – Az albán lekkel (ALL) nagymértékben korreláló pénznemek
 Bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), marokkói dirham (MAD), makaói pataca (MOP), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), euro (EUR).
 4. rész – Az ausztrál dollárral (AUD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Kanadai dollár (CAD), dán korona (DKK), szingapúri dollár (SGD).
 5. rész – A bosznia-hercegovinai konvertibilis márkával (BAM) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), norvég korona (NOK), perui új sol (PEN), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 6. rész – A bolgár levával (BGN) nagymértékben korreláló pénznemek
 Albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), norvég korona (NOK), perui új sol (PEN), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD).
 7. rész – A kanadai dollárral (CAD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Ausztrál dollár (AUD), izraeli sékel (ILS), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB).
 8. rész – A svájci frankkal (CHF) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), norvég korona (NOK), román lej (RON), szerb dinár (RSD), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 9. rész – A kínai renminbi jüannal (CNY) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), Bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), román lej (RON), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 10. rész – A cseh koronával (CZK) nagymértékben korreláló pénznemek
 Albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), norvég korona (NOK), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), euro (EUR).
 11. rész – A dán koronával (DKK) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), ausztrál dollár (AUD) bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), hongkongi dollár (HKD), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), norvég korona (NOK), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD).
 12. rész – A hongkongi dollárral (HKD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 13. rész – A horvát kunával (HRK) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), hongkongi dollár (HKD), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), norvég korona (NOK), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD).
 14. rész – A magyar forinttal (HUF) nagymértékben korreláló pénznemek
 Albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), norvég korona (NOK), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), euro (EUR).
 15. rész – Az indonéz rúpiával (IDR) nagymértékben korreláló pénznemek
 Izraeli sékel (ILS), marokkói dirham (MAD), malajziai ringgit (MYR), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB).
 16. rész – Az izraeli sékellel (ILS) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), kanadai dollár (CAD), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), indonéz rúpia (IDR), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), román lej (RON), szerb dinár (RSD), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 17. rész – Az indiai rúpiával (INR) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), kínai renminbi jüan (CNY), hongkongi dollár (HKD), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), makaói pataca (MOP), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani új dollár (TWD), USA-dollár (USD).
 18. rész – A dél-koreai vonnal (KRW) nagymértékben korreláló pénznemek
 Szingapúri dollár (SGD).
 19. rész – A libanoni fonttal (LBP) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 20. rész – A marokkói dirhammal (MAD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), indonéz rúpia (IDR), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), malajziai ringgit (MYR), norvég korona (NOK), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 21. rész – Az észak-macedóniai dénárral (MKD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 22. rész – A makaói patacával (MOP) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 23. rész – A malajziai ringgittel (MYR) nagymértékben korreláló pénznemek
 Indonéz rúpia (IDR), marokkói dirham (MAD), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD).
 24. rész – A norvég koronával (NOK) nagymértékben korreláló pénznemek
 Bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), marokkói dirham (MAD), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), euro (EUR).
 25. rész – A perui új sollal (PEN) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), kínai renminbi jüan (CNY), hongkongi dollár (HKD), izraeli sékel (ILS), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 26. rész – A Fülöp-szigeteki pesóval (PHP) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), kanadai dollár (CAD), kínai renminbi jüan (CNY), hongkongi dollár (HKD), indonéz rúpia (IDR), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani új dollár (TWD), USA-dollár (USD).
 27. rész – A lengyel zlotyval (PLN) nagymértékben korreláló pénznemek
 Albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), norvég korona (NOK), román lej (RON), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), euro (EUR).
 28. rész – A román lejjel (RON) nagymértékben korreláló pénznemek
 Albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), norvég korona (NOK), lengyel zloty (PLN), szerb dinár (RSD), svéd korona (SEK), szingapúri dollár (SGD), euro (EUR).
 29. rész – A szerb dinárral (RSD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), izraeli sékel (ILS), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), román lej (RON), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), euro (EUR).
 30. rész – A svéd koronával (SEK) nagymértékben korreláló pénznemek
 Bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), norvég korona (NOK), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), euro (EUR).
 31. rész – A szingapúri dollárral (SGD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), ausztrál dollár (AUD), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), kanadai dollár (CAD), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), cseh korona (CZK), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), magyar forint (HUF), indonéz rúpia (IDR), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), dél-koreai von (KRW), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), malajziai ringgit (MYR), norvég korona (NOK), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), lengyel zloty (PLN), román lej (RON), szerb dinár (RSD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 32. rész – A thai báttal (THB) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), kanadai dollár (CAD), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), indonéz rúpia (IDR), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szerb dinár (RSD), szingapúri dollár (SGD), tajvani dollár (TWD), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 33. rész – A tajvani új dollárral (TWD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), albán lek (ALL), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), bolgár leva (BGN), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), malajziai ringgit (MYR), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szerb dinár (RSD), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), USA-dollár (USD), euro (EUR).
 34. rész – Az USA-dollárral (USD) nagymértékben korreláló pénznemek
 Egyesült arab emírségekbeli dirham (AED), bosznia-hercegovinai konvertibilis márka (BAM), svájci frank (CHF), kínai renminbi jüan (CNY), dán korona (DKK), hongkongi dollár (HKD), horvát kuna (HRK), izraeli sékel (ILS), indiai rúpia (INR), libanoni font (LBP), marokkói dirham (MAD), észak-macedóniai dénár (MKD), makaói pataca (MOP), perui új sol (PEN), Fülöp-szigeteki peso (PHP), szingapúri dollár (SGD), thai bát (THB), tajvani dollár (TWD), euro (EUR).
 ”


text:
Voorwaardelijke ontbinding - 7 Laws of Persuasion
 Home » Nieuwe ontslagrecht » Voorwaardelijke ontbinding
 Voorwaardelijke ontbinding van de arbeidsovereenkomst kan van belang zijn als er twijfel bestaat of (nog steeds) sprake is van een arbeidsovereenkomst. Bijvoorbeeld na een ontslag op staande voet.
 Na een ontslag op staande voet door de werkgever kan de werknemer namelijk de vernietigbaarheid van de opzegging van de arbeidsovereenkomst inroepen. Bijvoorbeeld, omdat de werknemer van mening is dat geen sprake is van een dringende reden.
 De procedure over de vernietigbaarheid leidt tot een oordeel van de rechter. Dat oordeel kan luiden dat het ontslag op staande voet stand houdt. In dat geval staat vast dat de arbeidsovereenkomst is geëindigd als gevolg van het ontslag op staande voet.
 Echter, het oordeel kan ook luiden dat het ontslag op staande voet geen stand houdt. Dan staat vast dat de arbeidsovereenkomst nog steeds voortduurt.
 De procedure over de vernietigbaarheid kan jaren duren. Zeker als hoger beroep en/of cassatie wordt ingesteld. Al die tijd bestaat twijfel of de arbeidsovereenkomst nog steeds voortduurt of niet. En dus ook of de werkgever de werknemer salaris en dergelijke moet voldoen.
 Daarom hechten werkgevers er vaak aan om de arbeidsovereenkomst zekerheidshalve ook nog op een andere manier te beëindigen. Bijvoorbeeld door ontbinding van de arbeidsovereenkomst.
 Onvoorwaardelijke ontbinding van de arbeidsovereenkomst verzoeken is echter geen optie. Dat zou immers slechts aan de orde kunnen zijn als zeker is dat de arbeidsovereenkomst nog bestaat. De werkgever is nu juist van mening dat de arbeidsovereenkomst als gevolg van het ontslag op staande voet is geëindigd.
 De ontbinding van de arbeidsovereenkomst wordt dan ook slechts gevraagd voor het geval de arbeidsovereenkomst nog mocht blijken te bestaan. Dit wordt een voorwaardelijke ontbinding genoemd. Namelijk een ontbinding onder de voorwaarde dat (nog steeds) sprake is van een arbeidsovereenkomst. Als geen sprake (meer) is van een arbeidsovereenkomst kan ontbinding daarvan immers niet aan de orde zijn.
 Voorwaardelijke ontbinding vanaf 1 juli 2015
 Tot eind 2016 was het onduidelijk of de voorwaardelijke ontbinding ook vanaf 1 juli 2015 nog tot de mogelijkheden behoort. In de parlementaire geschiedenis van het nieuwe ontslagrecht was hieraan namelijk geen aandacht besteed.
 De voorwaardelijke ontbinding stuit op bepaalde systematische bezwaren. Onder het systeem van het ontslagrecht vanaf 1 juli 2015 kan namelijk slechts de rechter in eerste aanleg de opzegging van de arbeidsovereenkomst vernietigen als sprake is van een onterecht ontslag op staande voet.
 Als de rechter in eerste aanleg, meestal is dat de kantonrechter, de opzegging niet heeft vernietigd, kan de rechter in hoger beroep, het gerechtshof, dit niet alsnog doen. Een in eerste aanleg terecht bevonden ontslag op staande voet blijft dus in stand. Ook als het gerechtshof van mening is dat het een onterecht ontslag betrof.
 Wel kan het gerechtshof de werkgever dan veroordelen tot herstel van de arbeidsovereenkomst of de werknemer een billijke vergoeding toekennen.
 Als de kantonrechter het ontslag op staande voet terecht vindt, maar zekerheidshalve de arbeidsovereenkomst voorwaardelijk toch zou kunnen ontbinden, zou de kantonrechter hiermee de facto het gerechtshof de pas af kunnen snijden.
 Immers, als het gerechtshof anders dan de kantonrechter van mening is dat het ontslag op staande voet onterecht is en de arbeidsovereenkomst wil herstellen, dan is de arbeidsovereenkomst voor dat geval alvast ontbonden.
 Voorwaardelijke ontbinding en de Hoge Raad
 De Hoge Raad heeft in een tweetal uitspraken duidelijkheid gegeven over de al dan niet mogelijkheid van voorwaardelijke ontbinding na 1 juli 2015. De eerste uitspraak betreft de Mediant-beschikking van 23 december 2016.
 Uitgangspunt gelijktijdige behandeling
 In de Mediant-beschikking neemt de Hoge Raad tot uitgangspunt dat de procedure over de vernietigbaarheid van de opzegging van de arbeidsovereenkomst en de procedure, waarin de voorwaardelijke ontbinding aan de orde is, zoveel mogelijk gelijktijdig worden behandeld en beslist.
 De Hoge Raad oordeelt dat slechts wanneer de kantonrechter het ontslag op staande voet vernietigt, de mogelijkheid bestaat tot (on)voorwaardelijke ontbinding van de arbeidsovereenkomst.
 De Hoge Raad beslist dat als het ontbindingsverzoek is ingediend onder de voorwaarde dat het verzoek tot vernietiging wordt toegewezen, het ontbindingsverzoek in de regel buiten behandeling kan blijven als de werknemer niet tijdig vernietiging verzoekt of dit wel tijdig doet, maar het verzoek wordt afgewezen. Immers, de voorwaarde, waaronder het ontbindingsverzoek is ingediend, is dan niet in vervulling gegaan.
 Als die voorwaarde ontbreekt – en dus eigenlijk sprake is van een onvoorwaardelijk ontbindingsverzoek – dan kan het ontbindingsverzoek in die gevallen bij gebrek aan belang worden afgewezen volgens de Hoge Raad.
 Geen gelijktijdige behandeling
 Soms kan op het ontbindingsverzoek eerder worden beslist dan op het verzoek tot vernietiging. Dan moet het ontbindingsverzoek worden behandeld als een voorwaardelijk ontbindingsverzoek. De Hoge Raad zet uiteen dat de rechter terughoudend moet zijn met het separaat afdoen van de beide verzoeken. Gelijktijdige behandeling is het uitgangspunt. Een uitzondering hierop is slechts op zijn plaats wanneer het aanhouden van de beslissing op het ontbindingsverzoek tot onaanvaardbare vertraging leidt.
 Voor wat betreft de al dan niet onaanvaardbare vertraging zal een afweging dienen plaats te vinden tussen het zwaarwegende belang bij gelijktijdige behandeling en het belang van een spoedige beslissing. Hoe groot het belang van een spoedige beslissing is, zal afhangen van de concrete omstandigheden. Bijvoorbeeld de financiële situatie van de werkgever.
 De Hoge Raad brengt vervolgens een zeer belangrijke beperking aan op de mogelijkheid van voorwaardelijke ontbinding. Deze beperking ligt in lijn met de hiervoor geschetste systematiek van het ontslagrecht vanaf 1 juli 2015. De kantonrechter kan de voorwaardelijke ontbinding namelijk niet uitspreken voor het geval het gerechtshof het ontslag op staande voet – anders dan de kantonrechter – onterecht vindt.
 Als de kantonrechter het ontslag op staande voet terecht vindt, dan staat daarmee – in de hierboven geschetste systematiek – vast dat de arbeidsovereenkomst is geëindigd als gevolg van het ontslag op staande voet. Het gerechtshof kan de beslissing van de kantonrechter dat de arbeidsovereenkomst is geëindigd als gevolg van het ontslag op staande voet immers niet vernietigen. Het gerechtshof kan de werkgever slechts veroordelen tot herstel van de arbeidsovereenkomst of betaling van een billijke vergoeding.
 Met die systematiek verdraagt zich volgens de Hoge Raad niet dat de kantonrechter de arbeidsovereenkomst zou kunnen ontbinden voor het geval dat het gerechtshof alsnog herstel van de arbeidsovereenkomst uitspreekt. Gelet op de systematiek van het ontslagrecht vanaf 1 juli 2015 kan – aldus de Hoge Raad – voorwaardelijke ontbinding slechts worden verkregen met als voorwaarde ‘dat het op staande voet gegeven ontslag door de rechter van dezelfde aanleg wordt vernietigd’.
 De kantonrechter kan dus slechts overgaan tot voorwaardelijke ontbinding van de arbeidsovereenkomst voor het geval dat in diezelfde instantie op een later moment wordt geoordeeld dat het ontslag op staande voet onterecht is.
 Daarmee is het belang van de voorwaardelijke ontbinding sterk beperkt. Uitgangspunt is immers gelijktijdige behandeling van beide verzoeken. Als de kantonrechter op beide verzoeken gelijktijdig beslist en de opzegging vernietigd, maar het ontbindingsverzoek toewijst, is geen sprake van een voorwaardelijke ontbinding, maar van een onvoorwaardelijke ontbinding.
 Van een voorwaardelijke ontbinding door de kantonrechter kan slechts sprake zijn, wanneer de kantonrechter het ontbindingsverzoek in strijd met het uitgangspunt van gelijktijdige behandeling eerder afdoet dan het verzoek tot vernietiging en ontbindt voor het geval laatstgenoemd verzoek later in diezelfde instantie wordt toegewezen.
 Geen onderscheid naar grondslag
 De Hoge Raad heeft duidelijk gemaakt dat er geen onderscheid wordt gemaakt naar de grondslag van de voorwaardelijke ontbinding. Het maakt dus geen verschil of aan de voorwaardelijke ontbinding dezelfde feiten en omstandigheden ten grondslag zijn gelegd als aan het ontslag op staande voet, of andere feiten en omstandigheden, die niet (direct) in relatie staan tot de feiten en omstandigheden die hebben geleid tot het ontslag op staande voet.
 Wel is het zo dat als aan de voorwaardelijke ontbinding dezelfde feiten en omstandigheden ten grondslag zijn gelegd als aan het ontslag op staande voet de kans dat eerder een uitspraak gedaan kan worden in de procedure, waarin de voorwaardelijke ontbinding aan de orde is, bijzonder klein is. Het uitgangspunt is immers gelijktijdige behandeling. Een afwijking hiervan zal meestal zijn ingegeven door een bewijsopdracht die veel tijd kost.
 Die bewijsopdracht kan dan immers tot een onaanvaardbare vertraging leiden. Echter, als aan de voorwaardelijke ontbinding dezelfde feiten en omstandigheden ten grondslag zijn gelegd als aan het ontslag op staande voet zal de bewijsopdracht vermoedelijk voor beide verzoeken opgaan. Uit de Mediant-beschikking blijkt namelijk ook dat het bewijsrecht in beginsel ten volle van toepassing is in ontbindingsprocedures. Ongeacht of die zien op voorwaardelijke ontbinding of op onvoorwaardelijke ontbinding.
 Een bewijsopdracht die tot onaanvaardbare vertraging leidt, zal dan ook eerder aan de orde zijn als de voorwaardelijke ontbinding (deels) is gebaseerd op andere feiten dan het ontslag op staande voet. Bijvoorbeeld een situatie waarin de voorwaardelijke ontbinding geen bewijsopdracht vereist, maar het verzoek tot vernietiging wel.
 Voorwaardelijke ontbinding en gerechtshof
 In de Vlisco-beschikking van 31 maart 2017 heeft de Hoge Raad verhelderd dat ook het gerechtshof de bevoegdheid tot voorwaardelijke ontbinding heeft voor zover het betreft het opvangen van de rechtsgevolgen die in de desbetreffende instantie kunnen worden verbonden aan het oordeel dat het ontslag op staande voet onterecht was.
 Conclusie ten aanzien van voorwaardelijke ontbinding
 De voorwaardelijke ontbinding is sinds 1 juli 2015 dus nog slechts beperkt mogelijk. Dit maakt een ontslag op staande voet voor een werkgever beduidend riskanter dan voor 1 juli 2015 het geval was. Des te meer reden voor een werkgever om te bezien of ontslag op staande voet wel de meest geschikte manier van beëindiging is. Wellicht ligt onvoorwaardelijke ontbinding vragen wegens verwijtbaar handelen of nalaten van de werknemer meer voor de hand. Of onvoorwaardelijke ontbinding wegens een andere ontslaggrond. Bijvoorbeeld een verstoorde arbeidsverhouding.
 Nadeel daarvan is dat de loonbetaling over het algemeen niet direct kan worden gestopt. Het voordeel is echter dat vaak op vrij korte termijn zekerheid kan worden verkregen over het al dan niet einde van de arbeidsovereenkomst. Mocht sprake zijn van ernstig verwijtbaar handelen of nalaten van de werknemer dan hoeft in principe geen transitievergoeding te worden betaald aan de werknemer.
 Voorwaardelijke ontbinding en geen ontslag op staande voet
 De Mediant-beschikking en de Vlisco-beschikking zijn toegespitst op een naar aanleiding van een ontslag op staande voet gestarte voorwaardelijke ontbindingsprocedure. Er zijn ook andere situaties mogelijk, waarin voorwaardelijke ontbinding van de arbeidsovereenkomst aan de orde kan zijn.
 Namelijk wanneer om andere redenen discussie kan ontstaan omtrent het al dan niet bestaan van een arbeidsovereenkomst. Denk bijvoorbeeld aan de situatie dat het de vraag is of een overgang van onderneming heeft plaatsgevonden en dus of de werknemer al dan niet in dienst is van de overnemende partij. Een ander voorbeeld is als er discussie kan bestaan of de overeenkomst is aan te merken als een overeenkomst van opdracht of een arbeidsovereenkomst.
 Mogelijk dat de Mediant-beschikking en de Vlisco-beschikking ook op dergelijke situaties toegespitst kunnen worden. In die situaties kan het immers ook voorkomen dat de werknemer verzoekt om een opzegging door de werkgever te vernietigen. Ook dan is eerst de voorvraag aan de orde of er wel sprake is van een arbeidsovereenkomst.
 E-book ontslagrecht
 Wil je meer weten over het ontslagrecht vanaf 1 januari 2019? Download gratis het e-book “ontslagrecht 2019“.
 Wil jij je in het kader van een voorwaardelijke ontbinding en/of een ontslag op staande voet laten bijstaan door een advocaat? Zoek je een arbeidsrecht advocaat in Rotterdam? Gebruik onze handige checklist wie is de beste arbeidsrecht advocaat in Rotterdam voor jou. Als ik de beste arbeidsrecht advocaat ben voor jou bel me dan voor een gratis intake gesprek op 010-2600088 of laat mij jou bellen voor een gratis intake gesprek.


text:
Elektrane su postrojenja u kojima se obavlja pretvorba nekog oblika energije u električnu energiju(nuklearna, kemijska, unutrašnja kalorička, kinetička i potencijalna) ili energija Sunčeva zračenja preobražuju u električnu energiju. Primarne oblike energije možemo podijeliti na klasične (konvencionalne) i alternativne (nekonvencionalne). Klasični oblici energije su unutarnja energija (nafta, ugljen, plin), potencijalna energija (vodne snage) te nuklearna energija (nuklearna fisija). Među alternativne izvore energija spadaju unutarnja energija (bioplin, biomasa, uljni škriljevci), potencijalna energija (plima i oseka, valovi), kinetička energija (vjetar), toplinska energija (suhe stijene u Zemljinoj kori, more, vrući izvori), nuklearna energija (fuzija lakih atoma), te zračenje (Sunce). Osnovna značajka svake elektrane je njezinana instalirana električna snaga koja se dobije kao aritmetički zbroj naznačenih prividnih snaga s natpisnih pločica generatora u (MVA) ili nazivnih snaga primarnih pogonskih strojeva u (MW). Instalirana snaga je istovremeno i nazivna snaga elektrane.
 Elektrana je dakle postrojenje za proizvodnju većih količina električne energije pretvorbom kojega drugog oblika energije. Prema ulozi u elektroenergetskome sustavu općenito se razlikuju temeljne i vršne elektrane. Temeljna elektrana je ona elektrana koja je po pogonskim svojstvima prilagođena stalnome opterećenju, a vršna elektrana ona koja može, s obzirom na pogonska svojstva i veličinu, preuzeti dio vršnog opterećenja. Prva elektrana u svijetu ušla je u pogon 1882. u New Yorku sa šest električnih generatora istosmjerne struje ukupne snage oko 500 kW. Najveća hidroelektrana na svijetu, s instaliranom snagom od 22 500 MW, izgrađena je u sklopu projekta Tri klanca na rijeci Yangtze u Kini. Od ukupne svjetske godišnje proizvodnje električne energije, koja je 1997. iznosila 13 340,2 TWh, najveći je dio (62,3%) bio proizveden u termoelektranama na fosilna goriva. Nuklearne su elektrane proizvele 17,0%, hidroelektrane 19,3%, a sve ostale 1,4% električne energije.
 Podjela
 Prema energetskom izvoru ili energiji koja se u elektrani pretvara u električnu energiju, razlikuju se:
 termoelektrane (parna, plinska ili plinsko-parna) (u koju se mogu ubrojiti i nuklearne elektrane i geotermalne elektrane);
 hidroelektrane (akumulacijske, protočne ili reverzibilne) (u koju se mogu ubrojiti i elektrane na plimu i oseku i elektrane na valove;
 vjetroelektrane (kopnene, priobalne, plutajuće,visinske);
 solarne elektrane (solarne termalne elektrane, fotonaponske elektrane).
 Termoelektrane
 Termoelektrane (TE) su postrojenja u kojima se proizvodi toplinska energija i električna energija. Termoelektrana prema pogonskom stroju može biti turbinska (parna, plinska, plinsko-parna) ili s motorima s unutarnjim izgaranjem (Dieselov, plinski, benzinski motor).
 Parne termoelektrane
 U parnoj termoelektrani najčešći su izvor energije fosilna goriva, ali to mogu biti i nuklearno gorivo, topli izvori (geotermalna energija) i Sunce. Fosilna goriva (ugljen, teška ulja, prirodni plin) izgaraju i zagrijavaju kotao s vodom (generator pare). Voda se zagrijavanjem isparava, pregrijana para visokoga tlaka odvodi se u parnu turbinu, a ona pokreće generator u kojem se mehanička energija pretvara u električnu.
 Osnovna proizvodna jedinica elektroprivrede u suvremenim termoelektranama je blok. Blok se sastoji od jednog postrojenja za proizvodnju pare, jedne kondenzacijske turbine, električnog generatora i transformatorskog postrojenja. Princip rada jedne termoelektrane je sljedeći: u ložištu parnog kotla izgara gorivo. Toplina plinova izgaranja zagrijava vodu u parogeneratoru i voda se isparava. Pregrijana para odgovarajuće temperature i tlaka odlazi u parnu turbinu. U parnoj se turbini toplinska energija pretvara u kinetičku energiju, a u rotoru pretvorba kinetičke energije u mehanički rad. Preko vratila mehanički rad prenosi se na rotor električnog generatora, gdje se mehanički rad pretvara u električnu energiju.
 Termoelektrane toplane
 Toplana je termoelektrana koja služi za istodobnu proizvodnju električne energije i vodene pare za obližnje potrošače toplinske energije (za grijanje zgrada i za tehnološke industrijske procese). Za te se namjene u parnoj termoelektrani uzima vodena para koja je djelomično ekspandirala u turbini, a u plinskoj termoelektrani za zagrijavanje vode služe vrući izlazni plinovi nakon ekspanzije u turbini. Ako se topli izvori iskorištavaju kao izvor energije, para koja izbija na površinu najčešće se izravno odvodi u parnu turbinu. U korištenju energije prednost imaju potrošači topline, a električna energija je dodatna. Priprema goriva, zraka i vode, te odvođenje otpadnih tvari isti su kao i u termoelektrani.
 Plinske elektrane
 Plinska elektrana je jednostavnije postrojenje od parne termoelektrane. U plinskoj termoelektrani može se kao gorivo upotrijebiti plin (prirodni plin, plin iz visokih peći i slično) ili lakša ulja. Gorivo izgara u posebnim komorama u koje se dovodi i komprimirani zrak, pa smjesa zraka i plinova nakon izgaranja pogoni plinsku turbinu, koja okreće i kompresor i generator. Plinske elektrane u odnosu na parne imaju znatno manje vrijeme potrebno za pokretanje iz hladnog stanja, dimenzije dijelova postrojenja su manje, nisu potrebni uređaji za pripremanje vode, mogućnost brzog uključivanja, zaustavljanja i naglih promjena opterećenja.
 Plinsko-parna termoelektrane
 Plinsko-parna termoelektrana s kombiniranim plinskoturbinskim i parnoturbinskim procesom ima veći stupanj djelovanja i od plinskih i od parnih elektrana. Toplina plinova iz plinske turbine predaje se vodi u nadodanome parnoturbinskom postrojenju, u generatoru pare, koji može imati i vlastito loženje. Grade se i posebne komore za izgaranje, odn. ložišta pod tlakom, u koje je ugrađen i generator pare, a napojna se voda zagrijava otpadnom toplinom iz plinske turbine. Zbog zahtjeva za vrlo čistim plinom, koji prolazi kroz turbinu, pretežno se upotrebljavaju tekuća i plinovita goriva. Ugljen se također rabi, ali se prije izgaranja rasplinjava i čisti u posebnim postrojenjima ili izgara u komori pod tlakom, a vrući se plinovi prije ulaska u turbinu filtriraju. Tehnološki zahtjevi za čistim gorivom i manje potrebe za rashladnom vodom čine termoelektrane s kombiniranim procesom i s ekološkoga gledišta prihvatljivima.
 Diesel elektrane
 Diesel elektrane su postrojenja kao pomoćne elektrane, rezervni izvori energije u urbanim sredinama (bolnice, robne kuće), stalni izvori energije na brodovima, naftnim platformama. Najvažniji dio opreme Diesel elektrane je Dieselov motor. Puštanje u rad Dieselovog motora osigurava se komprimiranim zrakom iz boce i dotokom goriva iz dnevnog spremnika za naftu. Izmjenjivačima topline osigurava se hlađenje motora. Voda iz izmjenjivača topline vodi de u rashladni toranj gdje se hladi i vraća u proces. Rad elektrane se zasniva na pretvorbi mehaničkog rada koji stvara Dieselov motor u električnu energiju.
 Nuklearne elektrane
 Nuklearna elektrana razlikuje se od termoelektrane na fosilna goriva u primarnom postrojenju, u koje ulaze nuklearni reaktor, dijelovi primarnoga kruga ovisni o vrsti reaktora i pomoćni sustavi. Toplinom iz nuklearnoga reaktora zagrijava se i isparava voda u parogeneratoru, a nastala vodena para pokreće parnu turbinu i električni generator. Termodinamički proces isti je kao u klasičnoj parnoj elektrani, za razliku što ulogu parnog kotla preuzima reaktor s izmjenjivačem topline ili bez njega. U nuklearni reaktor se unosi nuklearno gorivo i rashladno sredstvo. Nuklearnom fisijom nuklearnoga goriva u reaktoru se oslobađa velika količina topline. Paru za pogon parne turbine moguće je proizvesti izravno u reaktoru, ili u izmjenjivaču topline. Proizvedena para odvodi se u turbinu, a pretvorba toplinske energije u električnu odvija se na isti način kao i kod klasične termoelektrane na fosilna goriva.
 Geotermalne elektrane
 Geotermalna elektrana je kao svaka druga elektrana, osim što se vodena para ne proizvodi izgaranjem fosilnih ili drugih goriva, već se crpi iz Zemlje. Daljnji je postupak s parom isti kao kod konvencionalne elektrane: para se dovodi do parne turbine, koja pokreće rotor električnog generatora. Nakon turbine para odlazi u kondenzator, kondenzira se, da bi se tako dobivena voda vratila natrag u geotermalni izvor. Pod pojmom geotermalna energija smatramo onu energiju koja se može pridobiti iz Zemljine unutrašnjosti i koristiti u energetske ili neke druge svrhe.
 Hidroelektrane
 U hidroelektrani se potencijalna energija vode u vodnoj turbini pretvara u kinetičku energiju, a zatim se ona, vrtnjom hidrogeneratora, pretvara u električnu energiju. Glavni su dijelovi hidroelektrane: brana, zahvat, dovod, vodna komora, tlačni cjevovod, strojarnica, odvod i rasklopno postrojenje. Svrha je brane da povisi razinu vode kako bi se postigao veći pad ili kako bi se uz povećanje pada ostvarila i akumulacija vode i povećali protoci za suše. Zahvat je uređaj koji vodu usmjerava prema dovodu, a izvodi se kao kanal ili kao tunel, što ovisi o konfiguraciji terena. Na kraju dovoda vodna komora preuzima oscilacije razine vode što nastaju zbog promjena dotoka vode turbinama. Vodna komora i turbine spojene su čeličnim tlačnim cjevovodom, koji za male padove može biti i armiranobetonski. U strojarnici su smještene turbine, generatori i uređaji za upravljanje, zaštitu i pogonski nadzor. U malim elektranama u strojarnici se nalazi i rasklopno postrojenje, jer su tada i električni vodovi, kojima je elektrana spojena s mrežom, nižega napona. Pošto voda preda svoju potencijalnu energiju turbinama, odvodi se u korito vodotoka.
 Prema smještaju strojarnice u odnosu na branu, razlikuju se derivacijska i pribranska hidroelektrana. Derivacijska hidroelektrana gradi se u brdovitim predjelima ili u ravnici kad se samo gradnjom brane, a zbog nepovoljnih topografskih uvjeta ne ostvaruje dovoljan pad. Tada se voda dovodi hidroelektrani tunelom ili umjetnim kanalom.
 Gdjekad, kada je to ekonomski povoljnije, gradi se podzemna strojarnica. U pribranskoj hidroelektrani strojarnica se nalazi izravno uz branu, a često je i njezin dio, pa je u brani ugrađen zahvat, tlačni cjevovod i odvod. Akumulacija uzvodno od brane preuzima ulogu vodne komore. S obzirom na način iskorištavanja vode, razlikuju se protočna i akumulacijska hidroelektrana. Protočna je ona u kojoj se voda iskorištava onako kako dotječe, pa svako odstupanje od takva načina rada uzrokuje preljev vode.
 U akumulacijskoj hidroelektrani voda se za kišnih razdoblja, ili za manje potrošnje, akumulira kako bi se iskoristila u pogodnome času (akumulacijsko jezero). Crpno-akumulacijska hidroelektrana za proizvodnju električne energije upotrebljava vodu koja se crpljenjem iz riječnoga korita ili jezera akumulira u akumulacijskome bazenu, smještenu na višoj nadmorskoj razini. Za crpljenje vode iskorištava se višak električne energije tijekom noći ili za kišnih razdoblja.
 Elektrane na plimu i oseku
 Među hidroelektrane može se ubrojiti i elektrana koja za pogon generatora iskorištava potencijalnu energiju na temelju plime i oseke (morske mijene). Da bi se to ostvarilo, pregrađuje se manji zaljev kako bi za plime morska voda strujala kroz turbine i punila zaljev, koji bi se, također kroz turbine, praznio za oseke. To je moguće tehnički ostvariti samo ondje gdje razlika između plime i oseke iznosi nekoliko metara.
 Elektrane na valove
 Elektrane na valove su elektrane koje koriste energiju valova za proizvodnju električne energije. Energija valova je obnovljivi izvor energije. To je energija uzrokovana najvećim dijelom djelovanjem vjetra o površinu oceana. Snaga valova se razlikuje od dnevnih mijena plime/oseke i stalnih cirkularnih oceanskih struja. Za korištenje energije valova moramo odabrati položaj na kojoj su valovi dovoljno česti i dovoljne snage. Energija vala naglo opada s dubinom vala, te tako u dubini od 50 metara iznosi svega 2 % od energije neposredno ispod površine. Snaga valova procjenjuje se na 2x109 kW, čemu odgovara snaga od 10 kW na 1 m valjne linije. Ta snaga se mijenja ovisno o zemljopisnom položaju, od 3 kW/m na Mediteranu do 90 kW/m na Sjevernom Antlatiku. Ona tijekom vremena se mijenja (više i većih valova ima u zimskom periodu) i ima slučajno obilježje.
 Vjetroelektrane
 U vjetroelektrani ili vjetrenoj elektrani kinetička energija vjetra pretvara se s pomoću vjetrene turbine i generatora (vjetroagregat) u električnu energiju. Isplativo iskorištavanje te energije otežano je zbog nepredvidljivosti vjetra, naglih promjena njegove brzine i kratkoga vremena iskorištavanja maksimalne snage elektrane. Gustoća snage energetskoga postrojenja iznosi od 100 do 700 W/m2 kruga koji opisuju vrhovi lopatica rotora i bitno ovisi o brzini vjetra. Radi postizanja što veće snage, grade se lopatice promjera i do 90 metara, no manja su postrojenja isplativija. Za pretvorbu kinetičke energije vjetra u mehaničku služe vjetroturbine koje se postavljaju na stupove. Visina stupa ovisi o promjeru rotora turbine i potrebne instalirane snage. Brzohodne zračne turbine imaju dvije lopatice, a sporohodne do dvanaest i više lopatica. Vjetroturbine s obzirom na smjer vjetra i okretanje vjetroturbinskog sustava u odnosu prema smjeru vjetra mogu biti okomite (vodoravno vratilo) na smjer vjetra ili u smjeru vjetra (okomito vratilo). Vodoravne vjetroturbine se prave s više lopatica, koje se postavljaju uz vjetar ili niz vjetar u odnosu prema prijenosnom i generatorskom mehanizmu. Vjetroturbine s okomitim vratilom ne zahtijevaju posebne konstrukcije nosača ni kontrolu njihova položaja. Većina dijelova koji se povremeno moraju servisirati smještena je na razini bliskoj zemlji.
 Sunčane ili solarne termoelektrana
 Sunčana ili solarna termoelektrana pretvara Sunčevu toplinsku energiju u mehanički rad. Radi postizanja što viših temperatura pogonskoga medija (obično vode), a time i višega stupnja djelovanja procesa, Sunčevo se zračenje reflektorima (paraboličnim ili cilindričnim zrcalima) usredotočuje na apsorber s pogonskim medijem, a nastala vodena para pokreće generator preko nekoga toplinskog stroja. Regulacijski mehanizmi pritom stalno namještaju reflektore prema položaju Sunca. Pri gustoći Sunčeva zračenja od 0,8 kW/m2, za snagu postrojenja od 1 kW potrebna je površina reflektora od 6 do 8 m2. Iskorištavanje energije Sunca jedno je od područja istraživanja koja su, osobito posljednjih godina, prisutna u svijetu znanosti, tehnologije i primjene. Sunčeva energija skuplja se uređajima koji se zovu fotonaponske ploče ili kolektori. U njima se ona pretvara u toplinsku (sunčev toplovodni kolektor) i električnu energiju (fotonaponski sustavi).
 Solarne termalne elektrane
 Solarne termalne elektrane su izvori električne struje dobivene pretvorbom Sunčeve energije u toplinsku tako što zagrijavamo tekućinu ili krutinu, a zatim taj proizvod iskoristimo u kružnom procesu (najčešće se koristi Rankineov ciklus) za stvaranje električne energije. S obzirom na to da nemaju štetnih proizvoda prilikom proizvodnje električne energije, a imaju razmjernu dobru iskoristivost (20-40 %), proriče im se svjetla budućnost. Kako je količina energija koja pada na površinu izuzetno velika, izgradnjom takvih elektrana na sunčanim područjima (na primjer Sahara) mogao bi se energijom opskrbljivati veliki dio potrošača, barem dok ne uzmemo gospodarstvo u obzir. Ipak, čak i kao manji energetski sustav mogu postati vrlo bitan faktor (na primjer na otocima). Napredak ove tehnologije ovisi i o samom Rankineovom kružnom procesu.
 Fotonaponske elektrane
 Fotonaponska elektrana ili Sunčana (solarna) elektrana s fotoelementima pretvara Sunčevo zračenje izravno u električnu energiju. Elektrana se sastoji od mnoštva fotoelemenata, u kojima se unutarnjim fotoelektričnim učinkom razdvajaju električni naboji u poluvodičima, a kao posljedica nastaje razlika električnog potencijalâ. Već prema građi fotoelemenata i jakosti Sunčeva zračenja, električni napon u praznom hodu iznosi 0,5 do 0,9 V, a serijskim i paralelnim spajanjem fotoelemenata postižu se željeni nazivni napon i električna struja. Troškovi ulaganja takvih elektrana razmjerno su veliki, a za proizvodnju fotoelemenata potrebne su znatne količine električne energije.
 Bioelektrane
 Bioelektrana je elektrana koja koristi energiju biomase za dobivanje električne energije, a često i toplinske energije za grijanje (kogeneracija). Proizvodnja električne energije iz biomase je slična kao i za fosilna goriva - u termoelektranama; najprije pretvaranje u toplinsku energiju nosilaca (vodena para kod parnih turbina, prirodni plin kod plinskih turbina), pretvaranje u mehaničku, a potom u električnu energiju. Radi povećanja stupnja djelovanja koristi se kogeneracija – istovremena proizvodnja toplinske i električne energije, pri čemu je potreban potrošač topline.
 Male kogeneracijske elektrane su višenamjenski objekti, koji iz fosilnih goriva i biomase postupkom kogeneracije proizvode električnu i toplinsku energiju, a u određenim slučajevima proizvodi se i hladna voda za potrebe hlađenja. Goriva za pogon malih kogeneracijskih elektrana su plinovita, tekuća i kruta. Odgovarajuće toplinske snage ovise o vrsti energetskog agregata i kreću se u rasponu od 20 do 20 000 kW.
 Elektrana s gorivnim člancima
 Elektrana s gorivnim člancima, kakva je pokusno sagrađena 1985. u Japanu, temelji se na izravnoj pretvorbi kemijske energije u električnu u gorivnim člancima. Međutim, zbog kratka vijeka, velikih troškova ulaganja i troškova održavanja, a naročito zbog velike mase po jedinici snage, te elektrane još nisu spremne za tržišnu proizvodnju električne energije.
 Vodikova ekonomija
 Vodikova ekonomija ili ekonomija vodika je ideja promjene svjetske ekonomije energije ovisne o nafti u onu temeljenu na vodiku. Kada se govori o vodikovoj ekonomiji, u prvom redu se misli na ekološki prihvatljivu proizvodnju vodika u velikim količinama i primjenu u dva velika područja: prijevozu i energetici. Glavni razlog je zagađenje koje izazivaju automobili s pogonom na fosilna goriva (ugljikovodike). Samo u SAD 2001., emisija iz motornih vozila bila je veća od 500 milijuna tona ekvivalentnog ugljika. Prije skoro 50 godina u znanstvenoj i tehničkoj literaturi najavljena je uporaba vodika kao primarnog energetskog izvora u prijevozu i elektroenergetici. Kasnih 1960-tih godina, u NASA Apollo programu upotrijebljena je gorivi članak na vodik kao energetski izvor. U 2003. predsjednik SAD-a Bush i predsjednik EU Prodi potvrdili su viziju vodikove ekonomije. Američko ministarstvo za energiju inicirao je uporabu vodikova goriva, prema kojoj bi vodikova era započela 2024.
 Elektrane u Hrvatskoj
 U Hrvatskoj su se potkraj 19. stoljeća, obično u industrijskim postrojenjima, ugrađivali manji električni generatori, većinom za napajanje lokalne rasvjete. Tako je, među prvima, za potrebe rasvjete u industriji izgrađena 1884. hidroelektrana na Mrežnici u Dugoj Resi. U Rijeci je 1892. izgrađena javna elektrana s tri generatora izmjenične jednofazne struje prividne snage po 120 kVA, koji su pokretani parnim strojevima snage po 89,5 kW. Elektrana je napajala energijom željezničku postaju, luku i silos. Ta se elektrana smatra prvom koja je radila za šire energetske potrebe. Za potrebe grada Šibenika završena je 1895. prva javna hidroelektrana u nas, na Skradinskome buku rijeke Krke (HE Jaruga). Vodna turbina snage 238,5 kW pokretala je generator izmjenične dvofazne struje, snage 320 kVA, koji je bio povezan dalekovodom napona 3 000 V i duljine 11 km s transformatorskom stanicom u Šibeniku. Tom je elektranom, zapravo, započelo iskorištavanje vodnih snaga za proizvodnju električne energije u Hrvatskoj. Ulaganjem hrvatskog i slovenskog kapitala izgrađena je 1982. u Sloveniji Nuklearna elektrana Krško s instaliranom snagom 660 MW. Ukupna instalirana snaga Hrvatske elektroprivrede bila je 1999. na pragu elektrana 3 820 MW, od čega 2 076 MW u hidroelektranama i 1 744 MW u termoelektranama, a ukupna proizvodnja električne energije iznosila je 11 299 GWh.
 Tablica 1.1 elektrane u Republici Hrvatskoj
 Republika Hrvatska nije istovrsna po elektroenergetskom višku ili manjku, nego postoje dijelovi RH koji su podmiruju vlastitu potrošnju i daju struju i za druge krajeve, dok postoje krajevi kojima vlastiti elektroenergetski izvori nisu dostatni. Primjerice, južna područja Republike Hrvatske pokrivaju vlastitu potrošnju iz vlastitih izvora. Bilježe veću potrošnju samo onda kad znatnije zahladi, pa su kućanstva upućena na povećano korištenje električne struje, ili za većih sparina, kad znatnije rade klimatizacijski uređaji. Glavni razlog dostatnosti vlastite proizvodnje je taj što su se ugasili veliki industrijski potrošači, koji su prije Domovinskog rata trošili iznimnu količinu struje: tvornice TLM i TEF u Šibeniku, Dalmacija u Dugom Ratu te Jugovinil u Kaštel Sućurcu, koje su prije rata trošile više od 2 milijarde kWh struje godišnje. Drugi je razlog što se u tim krajevima nalaze najveća hidroelektrana u Hrvatskoj, HE Zakučac, a indikativno je da je zabilježeno kako su čak i za dugotrajnih sušnih razdoblja 2001. godine hidroelektrane na slijevu Cetine, Krke i Zrmanje te HE Dubrovnik i mala HE Zavrelje proizvele više od 3700 milijuna kilovatsati, od čega sam Zakučac 1700 milijuna, Orlovac 436 milijuna, a RHE Velebit 295 milijuna, što je dokazalo kako su besmislene, nepromišljene i štetne ideje o izgradnji nuklearnih elektrana u tim turističkim krajevima Hrvatske, na sasvim poroznom krškom tlu bogatom pitkom vodom.
 Elektrane i okoliš
 Na okoliš vrlo nepovoljno utječu termoelektrane. Kod termoelektrana (klasičnih-hlađenih) dva su osnovna učinka koji utječu na onečišćenje okoliša. Prvi i osnovni je učinak koji nastaje zbog izgaranja fosilnih goriva. Drugi i manje bitni jest toplinsko onečišćenje rijeka ili jezera. Kod izgaranja u atmosferu se ispuštaju plinovi kao što su CO2, CO, NOX, SO2, različiti ugljikovodici (CmHn). Od svih navedenih ugljik dioksid (CO2, ) i voda (H2O) nisu direktno otrovni za ljude. No oni izravno utječu svojom koncentracijom na zagrijavanje atmosfere (apsorpcija toplinskog zračenja u atmosferi). Nuklearne elektrane isto tako proizvode otpad. Jedna vrsta je radioaktivni otpad, dok je druga vrsta otpada vruća voda. Najveći problem se javlja pri skladištenju radioaktivnog otpada. Otpad se mora skladišti u specijalnim bazenima ili suhim kontejnerima, a njegovo razlaganje je prilično dugo. Najpovoljniji tipovi elektrana s ekološkog stajališta su hidroelektrane, vjetroelektrane i solarne elektrane. One ne zagađuju okoliš s obzirom na to da se koriste obnovljivim izvorima energije. U cilju zaštite okoliša, sve veći naglasak stavlja se upravo na elektrane na obnovljive izvore, a u budućnosti, realno je za očekivati da će one preuzeti proizvodnju većine električne energije u svijetu.
 Hrvatska i oprema za elektrane
 Hrvatska strojogradnja i elektroenergetika je ugledna u svjetskim okvirima. Hrvatski se generatori ugrađuju u hidroelektrane diljem svijeta. Poznat je hrvatski proizvođač Končar-Inženjering za energetiku i transport (KET) čija su postrojenja isporučena (cijela oprema za hidroelektrane) u BiH, Indiji, a opremu prodaje po Albaniji, Islandu, Kanadi, Kostarici, Makedoniji, SAD-u i tako dalje.
 Izvori
 Vanjske poveznice
 HEP Proizvodnja
 Energetika
 Elektroenergetika


text:
Apie kaimą Šilutės rajone žr. Kirlikai (kaimas).
 Kirlikai (Charadrius) – sėjikinių (Charadriidae) šeimos paukščių gentis.
 Gentyje 31 rūšis. Lietuvoje aptinkamos 4 rūšys.
 Rūšys
 Juodakojis kirlikas (Charadrius alexandrinus), Lietuva
 Charadrius alticola
 Kaspijinis kirlikas (Charadrius asiaticus)
 Charadrius bicinctus
 Charadrius collaris
 Upinis kirlikas (Charadrius dubius), Lietuva
 Charadrius falklandicus
 Jūrinis kirlikas (Charadrius hiaticula), Lietuva
 Didžiasnapis kirlikas (Charadrius leschenaultii)
 Baltakaktis kirlikas (Charadrius marginatus)
 Charadrius melodus
 Charadrius modestus
 Mongolinis kirlikas (Charadrius mongolus)
 Stepinis kirlikas (Charadrius montanus)
 Mornelis (Charadrius morinellus), Lietuva
 Charadrius obscurus
 Rudajuostis kirlikas (Charadrius pallidus)
 Rusvakrūtis kirlikas (Charadrius pecuarius)
 Charadrius peronii
 Charadrius placidus
 Charadrius ruficapillus
 Charadrius sanctaehelenae
 Amerikinis kirlikas (Charadrius semipalmatus)
 Charadrius thoracicus
 Charadrius tricollaris
 Stepinis kirlikas (Charadrius veredus)
 Balsingasis kirlikas (Charadrius vociferus)
 Charadrius wilsonia
 Sėjikiniai