text:
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 19.11.2018
 COM(2018) 753 final
 2018/0391(NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na konferenci smluvních stran Rotterdamské úmluvy k postupům pro dodržování ustanovení této úmluvy
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1.Předmět návrhu
 Tento návrh se týká rozhodnutí o postoji, který má být jménem Unie zaujat na konferenci smluvních stran Rotterdamské úmluvy v souvislosti se zamýšleným návrhem procedurální přílohy o postupech a institucionálních mechanismech pro stanovení nedodržení ustanovení této úmluvy.
 2.Souvislosti návrhu
 2.1.Rotterdamská úmluva
 Cílem Rotterdamské úmluvy o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (dále jen „úmluva“) je podporovat sdílenou odpovědnost a společné úsilí smluvních stran v mezinárodním obchodu s nebezpečnými chemickými látkami za účelem ochrany lidského zdraví a životního prostředí a přispívat k používání těchto chemických látek, které je šetrné k životnímu prostředí. Úmluva zakládá právně závazné povinnosti provádění postupu předchozího souhlasu (PIC) a chrání země, zvláště země rozvojové, před nežádoucím vývozem chemických látek z producentských zemí uložením vývozních povinností vyvážejícím smluvním stranám.
 Dohoda vstoupila v platnost dne 24. února 2004.
 Evropská unie je smluvní stranou dohody
 1
 .
 2.2.Konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy
 Řídícím orgánem Rotterdamské úmluvy je konference smluvních stran zřízená v souladu s článkem 18 této úmluvy. Tento orgán obvykle zasedá jednou za dva roky s cílem sledovat provádění úmluvy. Kromě toho přezkoumává chemické látky, které mu předkládá k posouzení Výbor pro přezkum chemických látek.
 V souladu s články 44 a 45 jednacího řádu konference smluvních stran Rotterdamské úmluvy má každá smluvní strana jeden hlas. Organizace regionální hospodářské integrace, jako je například EU, však uplatňují své hlasovací právo počtem hlasů, který se rovná počtu jejich členských států, jež jsou smluvními stranami úmluvy.
 2.3.Zamýšlený akt konference smluvních stran
 Na svém 9. řádném zasedání, které se bude konat ve dnech 29. dubna až 10. května 2019, zváží konference smluvních stran přijetí doplňující přílohy o postupech a institucionálních mechanismech pro stanovení nedodržení ustanovení této úmluvy (dále jen „zamýšlený akt“). Navrhovaná nová příloha zahrnuje mutatis mutandis stejný text, který byl projednán již dříve na sedmém a osmém zasedání konference smluvních stran a získal podporu převážné většiny smluvních stran.
 Tato příloha by spadala do oblasti působnosti čl. 22 odst. 2 úmluvy, který stanoví postup pro přijímání příloh týkajících se „procedurálních, vědeckých, technických nebo správních záležitostí“. Tento zamýšlený akt předpokládá uplatnění stávající dohody, která nemění oblast působnosti ani obsah úmluvy.
 Účelem zamýšleného aktu je zajistit účelnější provádění Rotterdamské úmluvy tím, že do ní vloží mechanismus pro řešení nedodržení ustanovení podle článku 17 této úmluvy. Článek 17 stanoví, že „konference smluvních stran co nejdříve vypracuje a schválí postupy a institucionální mechanismy pro stanovení nedodržení ustanovení této úmluvy a pro zacházení se smluvními stranami, u nichž bylo nedodržení zjištěno“.
 Stanovení nedodržení ustanovení úmluvy je rozhodující pro zvýšení transparentnosti a připravenosti smluvních stran při plnění jejich mezinárodních závazků. Přiložený návrh představuje alternativní způsob podpory smluvních stran, jež chtějí zavést postupy pro dodržování ustanovení úmluvy, s využitím textu, který byl vypracován již na předchozích zasedáních konference smluvních stran. Jeho záměrem je začít využívat výhod plynoucích ze zavedení mechanismu usnadňujícího dodržování ustanovení úmluvy, který pomůže identifikovat problémy a řešení související s dodržováním ustanovení úmluvy a v konečném důsledku povede k větší účelnosti úmluvy.
 I když ze znění úmluvy jasně vyplývá, že postupy a mechanismy pro řešení nedodržení jejích ustanovení mají být vypracovány a schváleny „co nejdříve“, smluvní strany ani 14 let po vstupu úmluvy v platnost a po jednáních v průběhu všech osmi konferencí smluvních stran, které se od té doby konaly, takové postupy a mechanismy dosud nepřijaly.
 V souladu s čl. 22 odst. 1 dohody by navrhovaná doplňující příloha úmluvy tvořila „její nedílnou součást a, není-li výslovně stanoveno jinak, odkaz na tuto úmluvu je současně odkazem na její přílohy“. K tomu, aby příloha vstoupila v platnost, není při jejím přijetí zapotřebí ratifikace smluvními stranami. Navíc by se každá smluvní strana, která by s tímto návrhem nesouhlasila, mohla v souladu s čl. 22 odst. 3 písm. b) rozhodnout, že novou přílohu nepřijme, což by řešilo situaci států, které by hlasovaly proti ní. Zamýšlený akt bude tedy závazný pro všechny smluvní strany, které se nerozhodnou jej nepřijmout.
 3.Postoj, který má být zaujat jménem Unie
 Pro EU, která je vůdčí silou v oblasti tvorby politiky životního prostředí, je zásadní, aby opětovně potvrdila svůj celosvětový závazek podporovat lepší provádění mnohostranných environmentálních dohod a norem. Delegace členských států již na mezinárodním zasedání Pracovní skupiny pro mezinárodní otázky životního prostředí týkajícím se chemických látek dne 7. června 2018 jménem EU výslovně podpořily iniciativu spočívající v návrhu na zavedení mechanismu dodržování ustanovení úmluvy v doplňující příloze úmluvy.
 Tato iniciativa je navíc v souladu s prioritou Junckerovy Komise stát se silnějším celosvětovým aktérem, s cíli udržitelného rozvoje, zejména se zajištěním zdravého života (3) a zajištěním udržitelné spotřeby a výroby (12), i se 7. akčním programem pro životní prostředí.
 Unie by proto měla navrhovanou přílohu podpořit a podílet se na jejím předložení při přípravě 9. zasedání konference smluvních stran.
 Je nutné stanovit postoj, který má být na této konferenci smluvních stran jménem Unie zaujat, neboť tato doplňující příloha bude pro Unii závazná. Tento postoj by měl být stanoven co nejdříve s cílem zajistit společné předložení této doplňující přílohy.
 4.Právní základ
 4.1.Procesněprávní základ
 4.1.1.Zásady
 Ustanovení čl. 218 odst. 9 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) upravuje postupy týkající se rozhodování tak, že „stanoví postoje, které mají být jménem Unie zaujaty v orgánu zřízeném dohodou, má-li tento orgán přijímat akty s právními účinky, s výjimkou aktů, které doplňují nebo pozměňují institucionální rámec dohody.“
 Pojem „akty s právními účinky“ zahrnuje akty s právními účinky na základě pravidel mezinárodního práva, kterými se řídí dotyčný orgán. Zahrnuje rovněž nástroje, které podle mezinárodního práva nemají závazný účinek, ale „mohou [...] rozhodujícím způsobem ovlivnit obsah právní úpravy přijaté zákonodárcem Unie“
 2
 .
 4.1.2.Použití na stávající případ
 Konference smluvních stran je orgán vytvořený dohodou, konkrétně Rotterdamskou úmluvou o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu.
 Akt, k jehož přijetí je konference smluvních stran vyzvána, představuje akt s právními účinky. Zamýšlený akt bude závazný podle mezinárodního práva v souladu s čl. 22 odst. 1 Rotterdamské úmluvy.
 Zamýšlený akt nedoplňuje ani nepozměňuje institucionální rámec dohody. Nebude mít rozhodující vliv ani na obsah právních předpisů EU.
 Procesněprávním základem navrhovaného rozhodnutí je proto čl. 218 odst. 9 SFEU.
 4.2.Hmotněprávní základ
 4.2.1.Zásady
 Hmotněprávní základ rozhodnutí podle čl. 218 odst. 9 SFEU závisí především na cíli a obsahu zamýšleného aktu, k němuž se zaujímá postoj jménem Unie. Sleduje-li zamýšlený akt dvojí účel nebo má-li dvě složky a lze-li jeden z těchto účelů nebo jednu z těchto složek identifikovat jako hlavní, zatímco druhý účel či druhá složka je pouze vedlejší, musí být rozhodnutí přijaté podle čl. 218 odst. 9 SFEU založeno na jediném hmotněprávním základu, a sice na tom, který si žádá hlavní nebo převažující účel nebo složka.
 4.2.2.Použití na stávající případ
 Hlavní cíl a obsah zamýšleného aktu se týkají „životního prostředí“. Opatření dohodnutá v rámci Rotterdamské úmluvy však sice sledují cíl v oblasti ochrany životního prostředí, jsou však z velké části i obchodní povahy.
 4.3.Závěr
 Právním základem navrhovaného rozhodnutí by proto měl být hmotněprávní základ čl. 207 odst. 3 a čl. 192 odst. 1 SFEU ve spojení s čl. 218 odst. 9 SFEU.
 5.Zveřejnění zamýšleného aktu
 Jelikož akt konference smluvních stran bude provádět Rotterdamskou úmluvu novou procedurální přílohou, je vhodné jej po jeho přijetí zveřejnit v Úředním věstníku Evropské unie.
 2018/0391 (NLE)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na konferenci smluvních stran Rotterdamské úmluvy k postupům pro dodržování ustanovení této úmluvy
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 a čl. 207 odst. 3 ve spojení s čl. 218 odst. 9 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)Rotterdamská úmluva o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu (dále jen „úmluva“) byla jménem Unie uzavřena rozhodnutím Rady 2006/730/ES
 3
 a vstoupila v platnost dne 24. února 2004.
 (2)Podle článku 22 této úmluvy může konference smluvních stran přijímat doplňující přílohy úmluvy, které se týkají „procedurálních, vědeckých, technických anebo správních záležitostí“.
 (3)Na 9. řádném zasedání konference smluvních stran, které se bude konat ve dnech 29. dubna až 10. května 2019, zváží smluvní strany přijetí doplňující procedurální přílohy zavádějící mechanismus pro řešení nedodržení ustanovení podle článku 17 úmluvy.
 (4)Je vhodné stanovit postoj, který má být na této konferenci smluvních stran zaujat jménem Unie, neboť uvedená doplňující příloha bude pro Unii závazná.
 (5)Unie znovu potvrzuje zásadní význam prosazování lepšího provádění mnohostranných environmentálních dohod a norem a přijetí celosvětového závazku v tomto ohledu,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ
 Článek 1
 Postoj, který má být zaujat jménem Unie na nadcházející konferenci smluvních stran Rotterdamské úmluvy, bude spočívat v podpoře návrhu aktu (dále jen „zamýšlený akt“) připojeného k tomuto rozhodnutí a/nebo v případných zlepšeních, která povedou k přijetí postupů a institucionálních mechanismů pro stanovení nedodržení ustanovení podle článku 17 úmluvy.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí je určeno Komisi.
 Článek 3
 Zamýšlený akt bude po svém přijetí konferencí smluvních stran Rotterdamské úmluvy zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne
 Za Radu
 předseda/předsedkyně
 (1)
 2006/730/ES: Rozhodnutí Rady ze dne 25. září 2006 o uzavření Rotterdamské úmluvy o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu jménem Evropského společenství; Úř. věst. L 299, 28.10.2006, s. 23–25 (ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, NL, PL, PT, SK, SL, FI, SV); Úř. věst. 335M, 13.12.2008, s. 514 (MT).
 (2)
 Rozsudek Soudního dvora ze dne 7. října 2014, Německo v. Komise, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, body 61 až 64.
 (3)
 Úř. věst. L 229, 28.10.2006, s. 23.
 ---documentbreak---
 EVROPSKÁ KOMISE
 V Bruselu dne 19.11.2018
 COM(2018) 753 final
 PŘÍLOHA
 návrhu ROZHODNUTÍ RADY
 o postoji, který má být zaujat jménem Evropské unie na konferenci smluvních stran Rotterdamské úmluvy k postupům pro dodržování ustanovení této úmluvy
 PŘÍLOHA
 Návrh rozhodnutí RC-9/[ ]: Postupy a mechanismy pro dodržování Rotterdamské úmluvy
 Podání předkládá ...
 Přijímá přílohu VII úmluvy, která stanoví postupy a mechanismy pro dodržování Rotterdamské úmluvy, obsaženou v příloze tohoto rozhodnutí.
 DODATEK.
 Příloha VII: Postupy a mechanismy pro dodržování Rotterdamské úmluvy
 1)Tímto rozhodnutím se zřizuje výbor pro dodržování úmluvy (dále jen „výbor“).
 Členové
 2)Výbor se skládá z 15 členů. Členy nominují smluvní strany a volí je konference smluvních stran na základě spravedlivého zeměpisného zastoupení pěti regionálních skupin Organizace spojených národů.
 3)Členové mají odborné znalosti a zvláštní kvalifikaci v oblasti, na kterou se tato úmluva vztahuje. Svou funkci vykonávají objektivně a v nejlepším zájmu této úmluvy.
 Volba členů
 4)Konference smluvních stran zvolí na svém prvním zasedání po vstupu této přílohy v platnost osm členů výboru na jedno funkční období a sedm členů na dvě funkční období. Na každém následujícím řádném zasedání zvolí konference smluvních stran na dvě celá funkční období nové členy, kteří nahradí ty členy, jejichž funkční období skončilo nebo brzy skončí. Členové nesmí zastávat funkci déle než dvě po sobě jdoucí funkční období. Pro účely této přílohy se „funkčním obdobím“ rozumí období, které začíná na konci jednoho řádného zasedání konference smluvních stran a končí na konci dalšího řádného zasedání konference smluvních stran.
 5)Pokud člen výboru odstoupí nebo není z jiného důvodu schopen dokončit své funkční období nebo vykonávat své funkce, smluvní strana, která tohoto člena nominovala, nominuje náhradníka, který bude vykonávat funkci po zbývající část funkčního období.
 Funkcionáři
 6)Výbor si volí svého předsedu. Výbor volí místopředsedu a zpravodaje na základě rotačního systému v souladu s článkem 30 jednacího řádu konference smluvních stran.
 Zasedání
 7)Výbor pořádá zasedání podle potřeby, a kdykoli je to možné, činí tak současně se zasedáním konference smluvních stran nebo jiných orgánů úmluvy.
 8)Na základě níže uvedeného odstavce 9 jsou zasedání výboru otevřená pro smluvní strany i pro veřejnost, pokud výbor nerozhodne jinak.
 Když se výbor zabývá podáními podle odstavce 12 nebo 13, jsou zasedání výboru otevřená smluvním stranám a uzavřená pro veřejnost, pokud smluvní strana, jejíž dodržování úmluvy je zpochybněno, nesouhlasí s jiným řešením.
 Smluvní strany nebo pozorovatelé, pro něž je zasedání otevřeno, nemají právo se zasedání účastnit, pokud výbor a smluvní strana, jejíž dodržování úmluvy je zpochybněno, nesouhlasí s jiným řešením.
 9)Pokud je předloženo podání týkající se možného nedodržení úmluvy některou ze smluvních stran, bude tato strana vyzvána, aby se zúčastnila posuzování tohoto podání výborem. Taková smluvní strana se však nesmí podílet na vypracování a přijetí doporučení nebo závěru výboru.
 10)Výbor vynaloží veškeré úsilí, aby bylo ve všech důležitých otázkách dosaženo dohody konsensem. Jestliže to není možné, musí zpráva odrážet názory všech členů výboru. Jestliže bylo veškeré úsilí o dosažení konsensu vyčerpáno, aniž bylo dosaženo dohody, jakékoli rozhodnutí se jako poslední východisko přijme čtyřpětinovou většinou hlasů přítomných a hlasujících členů nebo hlasy osmi členů podle toho, která z těchto dvou hodnot je vyšší. Zasedání je usnášeníschopné, je-li přítomno deset členů výboru.
 11)Každý člen výboru je povinen se ve vztahu k jakékoli otázce, kterou výbor posuzuje, vyhýbat přímým nebo nepřímým střetům zájmů. Pokud člen zjistí, že u něho došlo k přímému či nepřímému střetu zájmů, případně je občanem smluvní strany, jejíž dodržování úmluvy je zpochybněno, upozorní tento člen na tuto skutečnost výbor dříve, než je zahájeno projednávání dané záležitosti. Dotčený člen se nezúčastní vypracování a přijetí doporučení výboru v této věci.
 12)Podání může předkládat písemně prostřednictvím sekretariátu v případech, kdy se použijí písmena a) a b):
 a)smluvní strana, která se domnívá, že navzdory svému maximálnímu úsilí není nebo nebude schopna splnit určité povinnosti vyplývající z úmluvy. Takové podání by mělo obsahovat podrobné údaje o tom, kterých konkrétních povinností se týká, a posouzení důvodu, proč daná smluvní strana není schopna tyto povinnosti splnit. Tam, kde je to možné, lze poskytnout informace odůvodňující tuto skutečnost, případě rady, kde lze takové odůvodňující informace nalézt. Toto podání může obsahovat návrhy řešení, které daná smluvní strana považuje za nejvhodnější z hlediska svých konkrétních potřeb;
 b)smluvní strana, která je nebo pravděpodobně bude přímo ovlivněna údajným nesplněním povinností jiné smluvní strany vyplývajících z úmluvy. Smluvní strana, která má v úmyslu předložit podání podle tohoto písmene, by měla nejprve absolvovat konzultace se smluvní stranou, jejíž dodržování úmluvy je zpochybněno. Toto podání by mělo obsahovat podrobné informace o tom, kterých konkrétních povinností se týká, a informace, které toto podání odůvodňují, včetně toho, jak je daná smluvní strana ovlivněna nebo jak by pravděpodobně mohla být ovlivněna.
 13)Aby posoudil případné obtíže, s nimiž se smluvní strany mohou setkat při plnění svých povinností podle čl. 4 odst. 1, čl. 5 odst. 1 a 2 a článku 10 úmluvy, vyrozumí výbor poté, co od sekretariátu obdrží informace poskytnuté těmito smluvními stranami v souladu s uvedenými ustanoveními, dotčenou smluvní stranu písemně o záležitosti, která je předmětem zájmu. Nebude-li tato záležitost vyřešena do 90 dnů na základě konzultace s dotčenou smluvní stranou prostřednictvím sekretariátu a výbor se bude touto záležitostí i nadále zabývat, učiní tak v souladu s odstavci 16 až 24.
 14)Sekretariát předá podání předložená v souladu s odst. 12 písm. a) výše do dvou týdnů od jejich obdržení členům výboru k posouzení na následujícím zasedání výboru.
 15)Sekretariát zašle do dvou týdnů poté, co obdrží podání podle odst. 12 písm. b) nebo v souladu s odstavcem 13, jeho kopii smluvní straně, jejíž dodržování úmluvy je zpochybněno, a členům výboru k posouzení na následujícím zasedání výboru.
 16)Smluvní strany, jejichž dodržování úmluvy je zpochybněno, mohou předkládat odpovědi nebo připomínky ke každému kroku řízení popsaného v tomto rozhodnutí.
 17)Aniž je dotčen odstavec 16 výše, další informace, které poskytne smluvní strana, jejíž dodržování úmluvy je zpochybněno, v reakci na podání, by měly být předány sekretariátu do tří měsíců ode dne, kdy tato smluvní strana toto podání obdržela, pokud si okolnosti konkrétního případu nevyžádají dobu delší. Tyto informace budou neprodleně předány členům výboru k posouzení na následujícím zasedání výboru. Pokud bylo předloženo podání podle odst. 12 písm. b) výše, předá sekretariát tyto informace i smluvní straně, která podání předložila.
 18)Výbor může rozhodnout, že se nebude zabývat podáním, které považuje za:
 a)podání de minimis;
 b)zjevně neopodstatněné.
 Usnadnění řešení
 19)Výbor posoudí každé podání, které mu bude předloženo podle odstavce 12 nebo v souladu s odstavcem 13 výše, s cílem zjistit skutečnosti a základní příčiny záležitosti, která je předmětem zájmu, a pomoci při jejím řešení s přihlédnutím k článku 16 úmluvy. Za tímto účelem může výbor poskytnout smluvní straně:
 a)poradenství;
 b)nezávazná doporučení;
 c)jakékoli další informace nezbytné k tomu, aby pomohly smluvní straně vypracovat plán dodržování úmluvy včetně časových lhůt a cílů.
 Možná opatření k řešení problémů souvisejících s dodržováním úmluvy
 20)Pokud bude výbor po provedení postupu usnadnění řešení stanoveného v odstavci 19 výše a při zohlednění příčiny, typu, stupně a četnosti obtíží v oblasti dodržování úmluvy včetně finančních a technických možností smluvních stran, jejichž dodržování úmluvy bylo zpochybněno, považovat za nezbytné navrhnout další opatření k řešení problémů dané smluvní strany s dodržováním úmluvy, může doporučit konferenci smluvních stran s ohledem na její způsobilost podle čl. 18 odst. 5 písm. c) úmluvy, aby pro dosažení dodržování úmluvy zvážila přijetí následujících opatření v souladu s mezinárodním právem:
 (a)
 další podpora dotčené smluvní strany v souladu s touto úmluvou včetně případného usnadnění přístupu k finančním prostředkům, technické pomoci a budování kapacit;
 (b)
 poskytování poradenství ohledně budoucího dodržování úmluvy s cílem pomoci smluvním stranám provádět ustanovení úmluvy a podporovat spolupráci mezi všemi smluvními stranami;
 (c)
 vznesení požadavku, aby dotčená smluvní strana poskytovala aktualizované informace o svém úsilí;
 (d)
 vydání prohlášení o znepokojení ohledně možného budoucího nedodržování úmluvy;
 (e)
 vydání prohlášení o znepokojení ohledně stávajícího nedodržování úmluvy;
 (f)
 vznesení požadavku, aby výkonný tajemník zveřejňoval případy nedodržování úmluvy;
 (g)
 vydání doporučení, aby se smluvní strana, která nedodržela úmluvu, touto situací zabývala s cílem ji vyřešit.
 Nakládání s informacemi
 21)1) Výbor může obdržet příslušné informace prostřednictvím sekretariátu od:
 a)smluvních stran;
 b)příslušných zdrojů tak, jak to považuje za nezbytné a vhodné, s předchozím souhlasem dotčené smluvní strany nebo podle pokynů konference smluvních stran;
 c)mechanismu informačního střediska úmluvy a příslušných mezivládních organizací. Výbor poskytne tyto informace dotčené smluvní straně a vyzve ji, aby k nim předložila připomínky.
 2) Výbor si rovněž může od sekretariátu vyžádat informace o záležitostech, které jsou předmětem posuzování výboru; tyto informace mohou mít případně formu zprávy.
 22)Pro účely zkoumání systémových otázek celkového dodržování této úmluvy podle odstavce 25 výbor:
 a)si může vyžádat informace od všech smluvních stran;
 b)v souladu s příslušnými pokyny konference smluvních stran si může vyžádat příslušné informace od jakýchkoli spolehlivých zdrojů a externích odborníků; a
 c)může konzultovat se sekretariátem a čerpat z jeho zkušeností a znalostní základny.
 23)V souladu s článkem 14 úmluvy výbor, kterákoli ze smluvních stran a jakákoli osoba zapojená do jednání výboru chrání důvěrnost informací obdržených jako důvěrné.
 Sledování
 24)Výbor pro dodržování úmluvy by měl sledovat důsledky opatření přijatých na základě výše uvedených odstavců 19 nebo 20.
 Obecné otázky týkající se dodržování úmluvy
 25)Výbor pro dodržování úmluvy může přezkoumávat systémové otázky obecného dodržování úmluvy, které se týkají všech smluvních stran, pokud:
 a)o to požádá konference stran úmluvy;
 b)výbor na základě informací, které získá sekretariát od smluvních stran při výkonu svých funkcí v rámci úmluvy a které předloží výboru, rozhodne o tom, že je potřeba přezkoumat otázku obecného nedodržování úmluvy a vypracovat o tom zprávu pro konferenci smluvních stran.
 Zprávy předkládané konferenci smluvních stran
 26)Výbor předloží na každém řádném zasedání konference smluvních stran zprávu odrážející:
 a)práci, kterou výbor provedl;
 b)závěry nebo doporučení výboru;
 c)budoucí pracovní program výboru včetně harmonogramu očekávaných zasedání, která považuje za nezbytná pro splnění svého pracovního programu, za účelem projednání a schválení konferencí smluvních stran.
 Jiné pomocné orgány
 27)V případě, že se činnosti výboru týkající se konkrétních otázek překrývají s odpovědností jiného orgánu Rotterdamské úmluvy, může konference smluvních stran vyzvat výbor ke konzultaci s tímto orgánem.
 Sdílení informací s dalšími příslušnými mnohostrannými environmentálními dohodami
 28)Výbor si může případně vyžádat konkrétní informace buď na žádost konference smluvních stran, nebo přímo od výborů pro dodržování úmluvy, které se zabývají nebezpečnými látkami a odpady pod záštitou jiných příslušných mnohostranných environmentálních dohod, a podat o těchto činnostech zprávu konferenci smluvních stran.
 Přezkum mechanismu dodržování úmluvy
 29)Konference smluvních stran pravidelně přezkoumává provádění postupů a mechanismů uvedených v této příloze.
 Vztah k řešení sporů
 30)Těmito postupy a mechanismy není dotčen článek 20 úmluvy.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 31998L0039
 Richtlinie 98/39/EG der Kommission vom 5. Juni 1998 zur Anpassung der Richtlinie 75/321/EWG des Rates über die Lenkanlage von land- und forstwirtschaftlichen Zugmaschinen auf Rädern an den technischen Fortschritt (Text von Bedeutung für den EWR)
 Amtsblatt Nr. L 170 vom 16/06/1998 S. 0015 - 0015
 RICHTLINIE 98/39/EG DER KOMMISSION vom 5. Juni 1998 zur Anpassung der Richtlinie 75/321/EWG des Rates über die Lenkanlage von land- und forstwirtschaftlichen Zugmaschinen auf Rädern an den technischen Fortschritt (Text von Bedeutung für den EWR) DIE KOMMISSION DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN -gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft,gestützt auf die Richtlinie 75/321/EWG des Rates vom 20. Mai 1975 zur Angleichung der Rechtsvorschriften der Mitgliedstaaten über die Lenkanlage von land- und forstwirtschaftlichen Zugmaschinen auf Rädern (1), zuletzt geändert durch die Richtlinie 97/54/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (2), insbesondere auf Artikel 4,in Erwägung nachstehender Gründe:Es muß heute davon ausgegangen werden, daß auch eine Betriebsstörung des Motors zu einem Ausfall der besonderen Einrichtung führen kann, der ein Blockieren der Lenkung verursachen könnte.Die Richtlinie 75/321/EWG sollte daher geändert werden.Die Bestimmungen dieser Richtlinie entsprechen der Stellungnahme des durch die Richtlinie 74/150/EWG des Rates (3), zuletzt geändert durch die Richtlinie 97/54/EG, eingesetzten Ausschusses für die Anpassung an den technischen Fortschritt -HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:Artikel 1 Im Anhang der Richtlinie 75/321/EWG unter Nummer 2.2.4.1.2 erhält der erste Satz folgende Fassung:"Ist die Zugmaschine mit einer Fremdkraft-Lenkanlage nach 1.2.1.3 ausgestattet, die dann zulässig ist, wenn die Übertragung rein hydraulisch erfolgt, so müssen bei Ausfall der besonderen Einrichtung oder des Motors mittels einer zusätzlichen besonderen Einrichtung die beiden Wendemanöver nach 2.2.1.3 möglich sein."Artikel 2 (1) Ab dem 1. Mai 1999 dürfen die Mitgliedstaaten- weder für einen Zugmaschinentyp die Erteilung der EG-Typgenehmigung, die Ausstellung des Dokuments nach Artikel 10 Absatz 1 dritter Gedankenstrich der Richtlinie 74/150/EWG oder die Betriebserlaubnis mit nationaler Geltung verweigern,- noch das erstmalige Inverkehrbringen von Zugmaschinen verbieten,wenn die Zugmaschinen den Bestimmungen der Richtlinie 75/321/EWG, in der Fassung der vorliegenden Richtlinie, entsprechen.(2) Ab dem 1. Oktober 1999 dürfen die Mitgliedstaaten- für einen Zugmaschinentyp das in Artikel 10 Absatz 1 dritter Gedankenstrich der Richtlinie 74/150/EWG vorgesehene Dokument nicht mehr ausstellen, wenn dieser den Bestimmungen der Richtlinie 75/321/EWG, in der Fassung der vorliegenden Richtlinie, nicht entspricht,- die Betriebserlaubnis mit nationaler Geltung eines Zugmaschinentyps verweigern, wenn dieser den Bestimmungen der Richtlinie 75/321/EWG, in der Fassung der vorliegenden Richtlinie, nicht entspricht.Artikel 3 (1) Die Mitgliedstaaten erlassen die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie spätestens am 30. April 1999 nachzukommen. Sie setzen die Kommission unverzüglich davon in Kenntnis.Bei dem Erlaß dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in diesen Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Sie regeln die Einzelheiten dieser Bezugnahme.(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.Artikel 4 Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften in Kraft.Artikel 5 Diese Richtlinie ist an alle Mitgliedstaaten gerichtet.Brüssel, den 5. Juni 1998Für die KommissionMartin BANGEMANNMitglied der Kommission(1) ABl. L 147 vom 9. 6. 1975, S. 24.(2) ABl. L 277 vom 10. 10. 1997, S. 24.(3) ABl. L 84 vom 28. 3. 1974, S. 10.


type: contracts

text:
 26.10.2012
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 1
 PRÓTACAL (Uimh. 1)
 MAIDIR LE RÓL NA bPARLAIMINTÍ NÁISIÚNTA SAN AONTAS EORPACH
 TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,
 AG MEABHRÚ DÓIBH gur ceist a bhaineann le heagrúchán agus le cleachtas bunreachtúil gach Ballstáit é an dóigh a ndéanann na Parlaimintí náisiúnta grinnscrúdú ar a rialtas féin i ndáil le gníomhaíochtaí an Aontais Eorpaigh,
 ÓS MIAN LEO níos mó rannpháirtíocht i ngníomhaíochtaí an Aontais Eorpaigh a chothú sna Parlaimintí náisiúnta agus feabhas a chur ar a n-ábaltacht a ndearcadh a nochtadh ar dhréachtghníomhartha reachtacha an Aontais Eorpaigh agus ar ábhair eile a bhfuil suim ar leith acu iontu,
 TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas, a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach, leis an gConradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh agus leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh do Fhuinneamh Adamhach:
 TEIDEAL I
 FAISNÉIS LE hAGHAIDH NA bPARLAIMINTÍ NÁISIÚNTA
 Airteagal 1
 Cuirfidh an Coimisiún gach doiciméad comhairliúcháin dá chuid (páipéir ghlasa, páipéir bhána agus cumarsáidí) chuig na Parlaimintí náisiúnta go díreach ar iad a fhoilsiú. Cuirfidh an Coimisiún an clár reachtach bliantúil mar aon le gach ionstraim eile a bhaineann le pleanáil reachtach nó beartas chuig na Parlaimintí náisiúnta freisin san am céanna a gcuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle iad.
 Airteagal 2
 Dréachtghníomhartha reachtacha a chuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle, cuirfear chuig na Parlaimintí náisiúnta iad.
 Chun críocha an Phrótacail seo, ciallaíonn “dréachtghníomhartha reachtacha” tograí ón gCoimisiún, tionscnaimh ó ghrúpa Ballstát, tionscnaimh ó Pharlaimint na hEorpa, iarrataí ón gCúirt Bhreithiúnais, moltaí ón mBanc Ceannais Eorpach agus iarrataí ón mBanc Eorpach Infheistíochta, d'fhonn gníomh reachtach a ghlacadh.
 Dréachtghníomhartha reachtacha a eascróidh ón gCoimisiún, cuirfidh an Coimisiún go díreach chuig na Parlaimintí náisiúnta iad san am céanna a gcuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle iad.
 Dréachtghníomhartha reachtacha a eascróidh ó Pharlaimint na hEorpa, cuirfidh Parlaimint na hEorpa go díreach chuig na Parlaimintí náisiúnta iad.
 Dréachtghníomhartha reachtacha a eascróidh ó ghrúpa Ballstát, ón gCúirt Bhreithiúnais, ón mBanc Ceannais Eorpach nó ón mBanc Eorpach Infheistíochta, cuirfidh an Chomhairle chuig na Parlaimintí náisiúnta iad.
 Airteagal 3
 Féadfaidh na Parlaimintí náisiúnta tuairim réasúnaithe a chur chuig Uachtarán Pharlaimint na hEorpa, chuig Uachtarán na Comhairle agus chuig Uachtarán an Choimisiúin á rá an gcomhlíonann dréachtghníomh reachtach prionsabal na coimhdeachta, de réir an nós imeachta a leagtar síos sa Phrótacal maidir le prionsabail na coimhdeachta agus na comhréireachta a chur i bhfeidhm.
 Más ó ghrúpa Ballstát a eascraíonn an dréachtghníomh reachtach, cuirfidh Uachtarán na Comhairle an tuairim nó na tuairimí réasúnaithe chuig rialtais na mBallstát sin.
 Más ón gCúirt Bhreithiúnais, ón mBanc Ceannais Eorpach nó ón mBanc Eorpach Infheistíochta a eascraíonn an dréachtghníomh reachtach, cuirfidh Uachtarán na Comhairle an tuairim nó na tuairimí réasúnaithe chuig an institiúid nó chuig an gcomhlacht i dtrácht.
 Airteagal 4
 Rachaidh tréimhse ocht seachtaine in éag idir an dáta a gcuirfear dréachtghníomh reachtach ar fáil do na Parlaimintí náisiúnta i dteangacha oifigiúla an Aontais agus an dáta a gcuirfear ar chlár oibre sealadach na Comhairle é lena ghlacadh nó le seasamh a ghlacadh faoi chuimsiú nós imeachta reachtaigh. Féadfaidh eisceachtaí i gcásanna práinne a bheith ann a sonrófar na cúiseanna atá leo i ngníomh nó i seasamh na Comhairle. Ach amháin i gcásanna práinneacha a bhfuil cúiseanna cuí tugtha ina leith, ní fhéadfar teacht ar aon chomhaontú ar dhréachtghníomh reachtach le linn na n-ocht seachtaine sin. Ach amháin i gcásanna práinneacha a bhfuil cúiseanna cuí tugtha ina leith, rachaidh tréimhse deich lá in éag idir dréachtghníomh reachtach a chur ar chlár oibre sealadach na Comhairle agus seasamh a ghlacadh.
 Airteagal 5
 Na cláir oibre do chruinnithe na Comhairle mar aon le torthaí na gcruinnithe sin, lena n-áirítear miontuairiscí na gcruinnithe ina mbíonn dréachtghníomhartha reachtacha á bplé ag an gComhairle, cuirfear go díreach chuig na Parlaimintí náisiúnta san am céanna a gcuirfear chuig rialtais na mBallstát iad.
 Airteagal 6
 Nuair a bheidh sé ar intinn ag an gComhairle Eorpach leas a bhaint as an gcéad fhomhír nó as an dara fomhír d'Airteagal 48(7) den Chonradh ar an Aontas Eorpach, cuirfear na Parlaimintí náisiúnta ar an eolas faoin tionscnamh ón gComhairle Eorpach sé mhí ar a laghad sula nglacfar aon chinneadh.
 Airteagal 7
 Cuirfidh an Chúirt Iniúchóirí a tuarascáil bhliantúil chuig na Parlaimintí náisiúnta mar eolas san am céanna a gcuirfear chuig Parlaimint na hEorpa agus chuig an gComhairle í.
 Airteagal 8
 Nuair nach seomra amháin atá sa chóras parlaiminteach náisiúnta, beidh feidhm ag Airteagail 1 go 7 maidir le seomraí a chomhdhéanta.
 TEIDEAL II
 COMHAR IDIRPHARLAIMINTEACH
 Airteagal 9
 Cinnfidh Parlaimint na hEorpa agus na Parlaimintí náisiúnta i gcomhar le chéile conas an comhar idirpharlaiminteach a eagrú agus a chur chun cinn go héifeachtúil tráthrialta san Aontas.
 Airteagal 10
 Féadfaidh Comhdháil de na Coistí Parlaiminteacha um Ghnóthaí an Aontais aon rannchuidiú a mheasann sí is iomchuí a chur i láthair Pharlaimint na hEorpa, na Comhairle agus an Choimisiúin. Ina theannta sin, cuirfidh an Chomhdháil sin chun cinn malartú faisnéise agus dea-chleachtais idir na Parlaimintí náisiúnta agus Parlaimint na hEorpa, go fiú idir a gcoistí speisialta. Féadfaidh sí comhdhálacha idirpharlaiminteacha a eagrú freisin ar théamaí sonracha, go háirithe chun ábhair a phlé a bhaineann leis an gcomhbheartas eachtrach agus slándála, lena n-áirítear an comhbheartas slándála agus cosanta. Ní bheidh rannchuidithe ón gComhdháil ina gceangal ar na Parlaimintí náisiúnta ná ní dhéanfaidh siad réamhbhreith ar a seasaimh.


type: other

text:
Corte di Cassazione, sez. VI Penale, sentenza 4 giugno - 12 luglio 2013, n. 30177 - Presidente Agrò – Relatore Di Stefano
 La Corte di Appello di Milano con sentenza del 28 ottobre 2011 confermava in punto di responsabilità e determinazione della pena la sentenza del Tribunale di Milano del 1 ottobre 2009 che condannava C.A. , D.T.L. , D.S.M. , O.A. , R.G.G. e M.M.G. per vari fatti di truffa aggravata e peculato ai danni di Poste Italiane spa dei quali gli imputati erano dipendenti; riformava parzialmente la sentenza applicando a tutti gli imputati la non menzione della condanna.
 Le registrazioni video così realizzate consentivano di notare i gesti dei soggetti intenti ad utilizzare l'orologio marcatempo, pur non essendo quest'ultimo direttamente visibile; in particolare, secondo i giudici di merito, dai gesti si comprendeva come la dipendente M.M.G. effettuasse più registrazioni di presenza, facendo passare più volte la/e scheda/e badge nel lettore. Sulla scorta della valutazione incrociata di quali fossero i dipendenti il cui ingresso risultava, in base ai dati del sistema di registrazione degli accessi, sostanzialmente contemporaneo a quello della M. e della visione nelle registrazioni video di chi fosse effettivamente entrato in ufficio nel medesimo arco temporale, si individuavano C.A. , O.A. e R.G.G. per coloro la cui presenza era stata registrata dalla M. ma che invece erano assenti. Evidentemente, quindi, la M. aveva avuto a disposizione i loro badge.
 Per tali fatti, considerandone la reiterazione in vari giorni, i giudici di merito ritenevano sussistere il reato di truffa aggravata ai sensi dell'art. 61 nn. 9 ed 11 cod. pen..
 Nel corso della medesima attività di indagine, la p.g. accertava che il dipendente D.T. , assegnatario di una vettura Fiat Panda dell'ente per garantire la sua mobilità sul territorio essendo tecnico informatico addetto alla gestione guasti di numerosi uffici postali, la utilizzava ampiamente per ragioni private. Tale condotta risultava dal servizio di pedinamento svolto dalla p.g. che rilevava anche che, in una occasione, l'auto risultava utilizzata anche dal coniuge del D.T. , D.S.M. .
 I giudici di merito, non ritenendo che tale condotta fosse giustificata dalle impellenti ragioni indicate da D.T. e D.S. , affermavano la sussistenza dei reati di peculato contestati ai capi 12 e 14, escludendo, invece, la rilevanza penale dell'uso dell'autovettura da parte del D.T. per gli spostamenti casa-ufficio.
 - escludeva la necessità di riapertura del dibattimento, richiesta ai sensi dell'art. 603, 1 comma cod. proc. pen..
 - Le imputate C. , O. , R. e M. andavano qualificate quali incaricate di pubblico servizio poiché operavano nell'ambito della struttura incaricata di ispezioni e controlli interni sulla operatività di Poste Italiane. Parimenti il D.T. era certamente un incaricato di pubblico servizio perché la sua attività era strategica per garantire la funzionalità del servizio in caso di guasti dei sistemi informatici delle singole filiali.
 C.A. , D.T.L. , D.S.M. , O.A. , R.G.G. hanno proposto ricorso avverso tale sentenza:
 il primo motivo può essere trattato unitamente al primo motivo del ricorso di R. , che pone simili questioni in ordine alla utilizzabilità quale prova delle videoriprese.
 Il quarto motivo del ricorso C. - O. ed il terzo motivo del ricorso R. , da valutarsi congiuntamente perché di analogo contenuto, sono infondati.
 Ma proprio tali regole richiamate dalle difesa sono state pienamente rispettate dai giudici di merito che, in base a quanto accertato in fatto, hanno ritenuto che le ricorrenti C. , O. e R. "facevano parte della struttura di controllo ed ispezione in funzione all'interno di Poste Italiane s.p.a., denominata Direzione Internal Auditing. Si tratta di una struttura incaricata di effettuare ispezioni e controlli interni sui dipendenti e sulle operatività della Poste Italiane s.p.a., al fine di mantenere monitorato il servizio, gestire i rischi, mantenere i livelli qualitativi prefissati e garantire l'operatività in tutti i settori (così anche il teste Ma. , ud. 02.07.2009). Nel manuale di Internal Audit prodotto dalla difesa R. , si legge che sebbene si tratti di una struttura verticistica, ogni membro della divisione è coinvolto nel sistema di gestione e di controllo, tanto che i componenti della struttura sono richiamati a doveri di riservatezza e di correttezza".
 Il quinto ed il settimo motivo del ricorso C. - O. ed il quarto motivo del ricorso R. , da valutarsi congiuntamente perché di analogo contenuto, sono infondati.
 Ricorso D.T. .
 Tribunale di Torino: nessuna revoca "cautelare" della patente per alcooltest inferiore a 1,5 g/l 0 929
 Cassazione: guidatori... prudenza nei pressi di cantieri mobili !!! 0 902
 23 nov 2013 0 964


text:
 Avis juridique important
 |
 21996A1024(03)
 Protocole à l'accord sous forme d'échange de lettres entre la Communauté économique européenne et la principauté d'Andorre à la suite de l'adhésion de la République d'Autriche, de la République de Finlande et du Royaume de Suède à l'Union européenne
 Journal officiel n° L 271 du 24/10/1996 p. 0039 - 0042
 PROTOCOLE à l'accord sous forme d'échange de lettres entre la Communauté économique européenne et la principauté d'Andorre à la suite de l'adhésion de la république d'Autriche, de la république de Finlande et du royaume de Suède à l'Union européenneLA COMMUNAUTÉ EUROPÉENNE,d'une part,LA PRINCIPAUTÉ D'ANDORRE,d'autre part,VU l'accord sous forme d'échange de lettres entre la Communauté économique européenne et la principauté d'Andorre, signé à Luxembourg le 28 juin 1990, ci-après dénommé «accord»,CONSIDÉRANT que la république d'Autriche, la république de Finlande et le royaume de Suède ont adhéré à l'Union européenne le 1er janvier 1995,ONT DÉCIDÉ de déterminer d'un commun accord les adaptations et les mesures transitoires à apporter à l'accord à la suite de l'adhésion de la république d'Autriche, de la république de Finlande et du royaume de Suède à l'Union européenne et ont désigné à cet effet comme plénipotentiaires:LE CONSEIL DE L'UNION EUROPÉENNE:Luigi GUIDOBONO CAVALCHINI GAROFOLIAmbassadeur, représentant permanent de la République italiennePrésident du Comité des représentants permanentsPablo BENAVIDES SALASDirecteur de la direction générale I/A/D à la Commission des Communautés européennesLE GOUVERNEMENT DE LA PRINCIPAUTÉ D'ANDORRE:Albert PINTAT SANTOLARIAAmbassadeur extraordinaire et plénipotentiaireChef de la mission de la principauté d'Andorre auprès des Communautés européennesLESQUELS, après avoir échangé leurs pleins pouvoirs reconnus en bonne et due forme,SONT CONVENUS DE CE QUI SUIT:Article 1 Les textes de l'accord, y compris les annexes et protocoles qui en font partie intégrante, ainsi que les déclarations annexées à l'acte final, établis en langues finnoise et suédoise, font foi dans les mêmes conditions que les textes originaux. Le comité mixte approuve les versions finnoise et suédoise.Article 2 Jusqu'au 1er janvier 1996, la république d'Autriche peut maintenir, à l'égard de la principauté d'Andorre, les droits de douane et le régime de licences, qu'elle appliquait à la date de son adhésion à l'égard des boissons spiritueuses et de l'alcool éthylique non dénaturé d'un titre alcoométrique volumique de moins de 80 % vol relevant de la position 2208 du système harmonisé (SH). Tout régime de licences de ce type doit être appliqué d'une manière non discriminatoire.Article 3 Les modifications reprises en annexe sont apportées au protocole relatif à la définition de la notion de «produits originaires» et aux méthodes de coopération administrative.Article 4 Le présent protocole fait partie intégrante de l'accord.Article 5 Le présent protocole est approuvé par les parties contractantes conformément à leurs propres procédures. Il entre en vigueur le premier jour du mois suivant la notification de l'accomplissement de ces procédures par les parties contractantes.Article 6 Le présent protocole est rédigé, en double exemplaire, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise, suédoise et catalane, chacun de ces textes faisant également foi.Hecho en Bruselas, el veinte de junio de mil novecientos noventa y seis.Udfærdiget i Bruxelles, den tyvende juni nitten hundrede og seksoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am zwanzigsten Juni neunzehnhundertsechsundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò åßêïóé Éïõíßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá Ýîé.Done at Brussels on the twentieth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-six.Fait à Bruxelles, le vingt juin mil neuf cent quatre-vingt-seize.Fatto a Bruxelles, addì venti giugno millenovecentonovantasei.Gedaan te Brussel, de twintigste juni negentienhonderd zesennegentig.Feito em Bruxelas, em vinte de Junho de mil novecentos e noventa e seis.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäkuusi.Som skedde i Bryssel den tjugonde juni nittonhundranittiosex.Fet a Brussel 7les el vint de juny de mil nou-cents noranta-sis.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftÃéá ôçí ÅõñùðáúêÞ ÊïéíüôçôáFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar>PICTURE>Pel Govern del Principat d'Andorra>PICTURE>ANNEXE Modification du protocole relatif à la définition de la notion de «produits originaires» et aux méthodes de coopération administrative À l'article 3 paragraphe 4, les mots suivants sont ajoutés:«ANNETTU JÄLKIKÄTEEN»«UTFÄRDAT I EFTERHAND».À l'article 3 paragraphe 5, le mot suivant est ajouté:«KAKSOISKAPPALE»«DUPLIKAT».


type: caselaw

text:
 14.4.2012
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 109/16
 Recurso interpuesto el 23 de enero de 2012 — Région Poitou-Charentes/Comisión
 (Asunto T-31/12)
 2012/C 109/37
 Lengua de procedimiento: francés
 Partes
 Demandante: Région Poitou-Charentes (Poitiers, Francia) (representante: J. Capiaux, abogado)
 Demandada: Comisión Europea
 Pretensiones
 La parte demandante solicita al Tribunal General que:
 —
 Anule la decisión de la Comisión Europea de fecha 18 de noviembre de 2011 por la que se niega a cerrar el Programa de Iniciativa Comunitaria INTERREG III B «Espacio Atlántico» 2000/2006 (referencia CCI No 2001 RG 16 0 PC 006) adoptada por la Comisión Europea.
 Motivos y principales alegaciones
 En apoyo de su recurso, la parte demandante invoca cinco motivos.
 1)
 Primer motivo, basado en la ilegalidad de la decisión de la Comisión, en la medida en que la persona que firma el acto no justifica que tenga una delegación de firma
 2)
 Segundo motivo, basado en vicios sustanciales de forma, dado que la Comisión no respetó los plazos imperativos fijados por el artículo 37, apartado 1, del Reglamento no 1260/1999 (1) para indicar de manera motivada las razones por las que consideraba insuficiente el informe final de la demandante
 3)
 Tercer motivo, basado en errores de Derecho
 —
 Puesto que la Comisión reprochó a la demandante que no respetase la reglas relativas a la aprobación del informe final, cuando el reglamento del comité de seguimiento establece un sistema de aprobación implícito del citado informe al término de un plazo de diez días y
 —
 Toda vez que la Comisión indicó que el informe de la demandante debería haberse redactado en inglés pese a que ninguna norma impone que un informe se redacte en una lengua distinta a la de la autoridad de gestión (en el presente caso, el francés) para ser válido.
 4)
 Cuarto motivo basado en falta de motivación de la decisión impugnada
 5)
 Quinto motivo basado en desviación de poder, dado que la Comisión tuvo en cuenta un motivo ajeno al interés europeo para negarse a poner fin al programa de iniciativa en cuestión.
 (1) Reglamento (CE) no 1260/1999 del Consejo de 21 de junio de 1999 por el que se establecen disposiciones generales sobre los Fondos Estructurales (DO L 161, p. 1).


text:
 20.3.2012
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 80/1
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 237/2012
 af 19. marts 2012
 om godkendelse af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til slagtekyllinger (indehaver af godkendelsen er Kerry Ingredients and Flavours)
 (EØS-relevant tekst)
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af en sådan godkendelse.
 (2)
 Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om godkendelse af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604). Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
 (3)
 Ansøgningen vedrører godkendelse i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) som tilsætningsstof til foder til slagtekyllinger.
 (4)
 Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin udtalelse af 17. november 2011 (2), at præparatet af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) under de foreslåede betingelser for anvendelse ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller på miljøet, og at præparatet kan øge slagtekyllingers endelige kropsvægt. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA har ligeledes gennemgået den rapport om analysemetoden vedrørende fodertilsætningsstoffet, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede referencelaboratorium.
 (5)
 Vurderingen af præparatet af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af dette præparat godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning.
 (6)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Det i bilaget opførte præparat, der tilhører tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »fordøjelighedsfremmende stoffer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstof på de betingelser, der er fastsat i bilaget.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 19. marts 2012.
 På Kommissionens vegne
 José Manuel BARROSO
 Formand
 (1) EUT L 268 af 18.10.2003, s. 29.
 (2) EFSA Journal 2011; 9(12):2451.
 BILAG
 Tilsætningsstoffets identifikationsnummer
 Navn på indehaveren af godkendelsen
 Tilsætningsstof
 Sammensætning, kemisk betegnelse, beskrivelse og analysemetode
 Dyreart eller -kategori
 Maksimumsalder
 Minimumsindhold
 Maksimumsindhold
 Andre bestemmelser
 Godkendelse gyldig til
 Antal enheder aktivstof/kg fuldfoder med et vandindhold på 12 %
 Kategori: zootekniske tilsætningsstoffer. Funktionel gruppe: fordøjelsesfremmende stoffer
 4a17
 Kerry Ingredients and Flavours
 Alfa-galactosidase
 (EC 3.2.1.22)
 Endo-1,4-beta-glucanase
 (EC 3.2.1.4)
 Tilsætningsstoffets sammensætning
 Præparat af alfa-galactosidase (EC 3.2.1.22) produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) og endo-1,4-beta-glucanase (EC 3.2.1.4) produceret af Aspergillus niger (CBS 120604) i fast form med en aktivitet på mindst:
 —
 1 000 U (1) alfa-galactosidase/g
 —
 5 700 U (2) endo-1,4-beta-glucanase/g
 Aktivstoffets karakteristika
 Alfa-galactosidase produceret af Saccharomyces cerevisiae (CBS 615.94) endo-1,4-beta-glucanase produceret af Aspergillus niger (CBS 120604)
 Analysemetode
 (3)
 Bestemmelse
 —
 ved kolorimetri med måling af p-nitrophenol frigivet ved hjælp af alfa-galactosidase fra et substrat af p-nitrophenyl-alfa-galactopyranosid
 —
 kolorimetri med måling af det vandopløselige farvestof, der frigives ved hjælp af endo-1,4-beta-glucanase fra bygglucansubstrat tværbundet med azurin.
 Slagtekyllinger
 —
 50 U alfa-galactosidase
 285 U endo-1,4-beta-glucanase
 —
 1.
 I brugsvejledningen for tilsætningsstoffet og forblandingen angives oplagringstemperatur, holdbarhed og pelleteringsstabilitet.
 2.
 Anbefalet maksimumsdosis:
 —
 100 U alfa-galactosidase/kg
 —
 570 U endo-1,4-beta-glucanase/kg
 3.
 Sikkerhedsforanstaltninger: Åndedrætsværn, sikkerhedsbriller og handsker skal bæres under håndteringen.
 9.4.2022
 (1) 1 U er den mængde enzym, der frigiver 1 μmol p-nitrophenol fra p-nitrophenyl-alfa-galactopyranosid (pNPG) pr. minut ved pH 5,0 og 37 °C.
 (2) 1 U er den mængde enzym, der frigiver 1 mg reducerende sukker (glucoseækvivalenter) fra beta-glucan pr. minut ved pH 5,0 og 50 °C.
 (3) Nærmere oplysninger om analysemetoderne findes på referencelaboratoriets hjemmeside: http://irmm.jrc.ec.europa.eu/EURLs/EURL_feed_additives/Pages/index.aspx.


jurisdiction: US

text: b" August 25, 2000\n\n KENNETH C. WEAVER\n CHIEF POSTAL INSPECTOR\n\n SUBJECT:\t Review of Area Case Investigations\n (Report Number OV-MA-00-003)\n\n This management advisory report presents the results of\n our review of area case investigations (Project Number\n 99CA002OV000). This review was included in our fiscal\n year 1999 annual workload plan.\n\nResults in Brief\t Our review revealed opportunities to strengthen the\n management and oversight of area case investigations. We\n found that supervisory oversight was generally limited to\n team leaders who used informal procedures to manage\n area case investigations at the sample divisions reviewed.\n In addition, Inspection Service division and headquarters\n management did not have an effective means of monitoring\n area case investigative activities. For example, Inspection\n Service officials did not maintain readily available records of\n hours charged and activities performed for specific\n investigations under area cases.\n\n We suggested that the chief postal inspector issue guidance\n and implement a system to manage and track the status of\n area case investigations. Management agreed with our\n suggestions and plans to initiate corrective action to\n address the issues identified in this report. Management\xe2\x80\x99s\n comments, in their entirety, are included in the appendix of\n this report.\n\nBackground \t Postal inspectors use area cases as a mechanism for\n tracking and charging time while performing investigative\n and other mission-related activities. For investigations,\n inspectors charge time to area cases when reviewing\n allegations and complaints that have not reached the point\n where it becomes possible to prosecute or take\n\x0cReview of Area Case Investigations\t OV-MA-00-003\n\n\n\n administrative action against a suspect. Other investigative\n work charged to area cases includes proactive work, such\n as observing mail shipments for contraband.\n\n Inspectors also charge other mission-related time to area\n cases. Examples of such work include conducting public\n presentations in preventing credit card theft, recruiting, and\n attending meetings.\n\n Area cases enable postal inspectors to account for their\n criminal investigative work hours without the administrative\n burden of jacketing a case.1 Specifically, area cases enable\n postal inspectors to account for their work hours without\n jacketing a case for every allegation and complaint received\n or every proactive and preventative measure taken.\n\n Area cases are identified by case numbers sequentially\n generated by the Inspection Service Data Base Information\n System. Area cases also are identified by a unique, three-\n digit case code that precedes all case numbers and\n describes the type of investigative or other mission-related\n activity.\n\n Area cases represent a significant portion of the Inspection\n Service\xe2\x80\x99s criminal investigative efforts. From\n October 1, 1997, through May 31, 1999, postal inspectors\n charged approximately 48 percent of criminal investigative\n hours to area cases.\n\nArea Case Policy\t The Inspection Service Manual provides guidance for using\n area cases. The Inspection Service Manual defines an area\n case as the preliminary phase of an investigation. It\n identifies that area cases will be jacketed to a specialist or\n team leader in each division. The Inspection Service\n Manual also provides guidance for tracking suspects during\n area case investigations and how long area cases should\n remain open. The Inspection Service Manual further\n provides guidance for other mission-related area casework.\n For example, it provides instruction for crime prevention\n activities and identifies when to jacket a case for problems\n identified from such activities.\n\n\n\n\n1\n Jacketing a case signifies the initiation of an investigation.\n\n\n\n 2\n\x0cReview of Area Case Investigations OV-MA-00-003\n\n\n\nCriminal Investigative The Inspection Service classifies its criminal investigative\nArea Cases work under various programs, such as security, fraud,\n internal crimes, and external crimes. A team leader\n assigned to a criminal investigative program may have an\n area case that every member of the team may charge time\n to while working investigations related to that program. An\n inspector normally works multiple investigations under an\n area case. An inspector working investigations under area\n cases may find allegations that are unsubstantiated. In\n these instances, the inspector may close or suspend the\n investigations without formally documenting the\n proceedings. Inspectors do not charge time to area cases\n for certain violations, such as robberies and detonation of\n mail bombs. Investigations are immediately jacketed for\n these types of offenses.\n\nCase Jacketing If an investigation under an area case results in evidence\n gathered to support potential administrative or prosecutive\n action against a suspect, the inspector requests that the\n investigation be jacketed. When an area case investigation\n is jacketed, the Inspection Service Data Base Information\n System generates a new case number, resulting in the\n investigation carrying a unique identifier.\n\n The Inspection Service Manual requires a greater level of\n management control by the field offices over jacketed cases\n than is required for area cases. Examples of this control\n include reviews of case files and requirements for case\n activity and specialty reports to be entered into the\n Inspection Service Data Base Information System. This\n level of control requires that inspectors document their\n investigative progress. Inspection Service management\n does not normally apply these controls to area case\n investigations.2 Rather, management allows team leaders\n to institute the controls they deem necessary for area case\n investigations. Such controls include regular meetings with\n team members to discuss work in progress, planned\n investigative approaches, and instances from which to\n jacket cases.\n\n\n\n\n2\n Management controls for activities under area and jacketed cases are the same in some instances, such as\nobtaining evidence, making payments to informants, and performing electronic surveillance.\n\n\n\n\n 3\n\x0cReview of Area Case Investigations OV-MA-00-003\n\n\n\nObjective, Scope, and Our objective was to evaluate the management and\nMethodology oversight of area case criminal investigations. We reviewed\n 299 judgmentally selected criminal investigations under\n 34 judgmentally selected area cases in the Miami and\n Northeast divisions. We examined the contents of\n investigative files to determine procedures used by\n\n Inspectors and to evaluate management oversight related to\n area case investigations. We interviewed Inspection\n Service Headquarters officials, division managers,3 team\n leaders, and inspectors at 11 field offices in the 2 divisions.\n We also examined inspectors\xe2\x80\x99 diaries and reviewed time\n reports.\n\n This review was conducted from February 1999 through\n July 2000 in accordance with the President\xe2\x80\x99s Council on\n Integrity and Efficiency, Quality Standards for Inspections.\n We discussed our conclusions and observations with\n appropriate management officials and included their\n comments where appropriate.\n\nManagement and Opportunities exist to strengthen the management and\nOversight oversight of area case investigations. We found that team\n leaders at the sample divisions reviewed relied on informal\n procedures to manage area case investigations since there\n was little published guidance addressing the process.4 We\n also found that inspectors could perform many of the same\n investigative techniques under area case investigations\n without the controls required if the techniques were\n performed under a jacketed investigation.\n\n The absence of procedures and controls allowed area case\n investigations to proceed with limited management\n oversight. Specifically, we noted that:\n\n 1. Investigative files did not always provide clear\n investigative trails, making subsequent reviews difficult.\n\n 2. Inspectors were not required to document progress\n reports on area case investigations, leaving no readily\n available summary of work, including significant work.\n\n3\n Division managers are considered to be those at a field division at the assistant inspector in charge level and higher.\n4\n The Inspection Service Manual provides guidance for selected activities that could be performed under area cases\nincluding obtaining evidence, providing payments to informants, and performing electronic surveillance.\n\n\n\n 4\n\x0cReview of Area Case Investigations\t OV-MA-00-003\n\n\n\n\n 3. Area case investigations could be suspended or\n terminated without reporting the results of the\n investigative efforts.\n\n 4. Supervisors were generally not required to periodically\n review most ongoing area case investigative activities.\n\n Further, we identified that management above the team\n leader level did not have a ready source of information to\n identify and control area case investigative activities.\n Rather, management had to contact the responsible team\n leader or inspector to obtain the status of investigative\n efforts and case progression.\n\nInvestigative Trail\t Team leaders at the sample divisions reviewed worked with\n inspectors to determine if criminal activity occurred.\n However, headquarters and field office management above\n the team leader level had no readily available record of the\n investigative effort for area case investigations. Inspectors\n generally had documentation for each investigation.\n However, the manner in which the documentation was\n maintained varied within each individual area case and\n among separate area cases. As a result, there was not a\n clear and consistent investigative trail for area case activity.\n\nProgress Reports \t The same investigative techniques may be performed in\n area case investigations as in jacketed case investigations.\n We noted that inspectors at the sample divisions reviewed\n gathered personal information related to drivers licenses,\n medical records, social security information, bank\n statements, credit reports, phone records, and credit card\n purchases during the performance of area case\n investigations. Inspectors also conducted an undercover\n operation, obtained mail covers, and conducted a trash\n cover.\n\n While headquarters management required detailed\n reporting of investigative efforts under jacketed case\n investigations, there were no such requirements for area\n case investigations. As a result, headquarters\xe2\x80\x99\n management and field management above the team leader\n level had no ready means to monitor the same efforts\n conducted under area cases. Further, management at all\n levels did not have ready access to the progress of each\n\n\n\n 5\n\x0cReview of Area Case Investigations OV-MA-00-003\n\n\n\n investigation, hours spent per investigation, and work\n deferred.\n\nSuspended or Inspectors submit their final report and/or case jacket to\nTerminated their immediate supervisor for review and approval for\nInvestigations jacketed investigations. Team leaders and/or inspectors in\n charge review and ensure that all official files for cases to\n be closed are prepared and reviewed in detail before they\n are closed. However, no such requirements exist for\n inspectors conducting investigative procedures under area\n cases. When supervisors are not required to approve the\n closure or suspension of area case inquiries that employ\n major efforts or investigative procedures, there is an\n increased risk that Inspection Service resources are not\n being used effectively and decisions related to the initiation\n of cases and suspension of inquiries are not being\n appropriately made.\n\nSupervisory Reviews Team leaders met with supervisors to review work-in-\n progress. Management stated that these meetings\n sometimes included area case investigations. However,\n management was unable to provide us with specific case\n information or documentation related to the discussions and\n review of area cases.\n\n Inspection Service officials identified that team leaders\xe2\x80\x99\n supervisors participated in domicile reviews.5 However, the\n procedures used in these reviews, as well as the biannual\n quality assurance reviews, primarily address jacketed case\n investigations. We further identified that sufficient guidance\n did not exist for team leaders to exercise supervision over\n area case investigations. Specifically, the Inspection\n Service Manual provided little guidance for supervising area\n case investigations. We found no other Inspection Service\n resources that provided such guidance.\n\n\n\n\n5\n Domicile reviews are quality assurance reviews conducted internally by a division.\n\n\n\n 6\n\x0cReview of Area Case Investigations\t OV-MA-00-003\n\n\n\nTracking System As a law enforcement agency, the Inspection Service has\n the authority to obtain information not available to the public.\n A tracking system would improve oversight, allow managers\n at all levels to match staff workload, aid in strategic\n planning, and assist in improving area case processes.\n Further, a tracking system would help provide a means of\n control to ensure that citizens\xe2\x80\x99 rights and privacy are\n protected when such information is collected.\n\n Approximately 48 percent of the Inspection Service\xe2\x80\x99s\n criminal investigative effort from October 1, 1997, through\n May 31, 1999, was expended for area case investigations.6\n This amount of work represents a significant effort in\n investigative hours and resources. A tracking system would\n assist in keeping headquarters and field office managers\n informed of area cases and provide instantaneous access to\n area case investigative efforts. The tracking system could\n be part of an existing or planned system, and would not\n necessarily require jacketing a case for every matter\n investigated.\n\nSuggestion We offer the following suggestions:\n\n The chief postal inspector should:\n\n 1. Establish guidance to govern the management and\n oversight of area cases. Specifically, the guidance\n should:\n\n \xe2\x80\xa2\t Establish standards for documenting and periodically\n reporting the progress of all area cases.\n\n \xe2\x80\xa2\t Require written supervisory approval for the closure\n or suspension of all area case investigations.\n\n \xe2\x80\xa2\t Require periodic supervisory review of all area cases.\n\nManagement\xe2\x80\x99s \t The chief postal inspector agreed with our suggestion and\nComments \t identified that during fiscal year 2001, management will\n devise, develop, and implement a consistent policy for all\n area cases. The chief postal inspector further identified that\n management will consider a variety of issues, such as new\n\n6\n This percentage is based on criminal investigative work hours provided by Inspection Service officials, excluding\nhours associated with tort investigations and crime prevention.\n\n\n\n 7\n\x0cReview of Area Case Investigations\t OV-MA-00-003\n\n\n\n subject codes, opening and closing conventions, case file\n maintenance, investigative summary logs, periodic written\n progress reports, and supervisory reviews, during domicile\n reviews and self-assessments.\n\nEvaluation of Management\xe2\x80\x99s planned actions are responsive to our\nManagement\xe2\x80\x99s suggestion and should help strengthen the management\nComments and oversight of area case investigations.\n\nSuggestion 2. Implement a tracking system, which could be a part of\n an existing or planned system, for area case\n investigations that maintains data on investigative hours,\n milestones, and investigative techniques. The system\n should also match staff to workload, aid in strategic\n planning, and assist in improving area case processes\n and oversight.\n\nManagement\xe2\x80\x99s \t The chief postal inspector agreed with our suggestion and\nComments \t identified that area case policy will utilize the Inspection\n Service Database Information System, with necessary\n enhancements, to strengthen area case and program\n management.\n\nEvaluation of Management\xe2\x80\x99s planned actions are responsive to our\nManagement\xe2\x80\x99s suggestion and should help support the monitoring of area\nComments case investigative activities.\n\n We appreciate the cooperation and courtesies provided by\n your staff during the review. If you have any questions,\n please contact Dennis Riley, acting director, or me at (703)\n 248-2300.\n\n\n\n Debra D. Pettitt\n Acting Assistant Inspector General\n for Oversight and Business Evaluations\n\n cc: \tJames K. Belz\n Kenneth W. Newman\n John R. Gunnels\n\n\n\n\n 8\n\x0cReview of Area Case Investigations OV-MA-00-003\n\n\n\n APPENDIX. MANAGEMENT'S COMMENTS\n\n\n\n\n 9\n\x0cReview of Area Case Investigations OV-MA-00-003\n\n\n\n\n Major Contributors to\n This Report\n\n\n\n\n 10\n\x0c"


type: wikipedia

text:
Manometrs ir mērierīce spiediena mērīšanai gan gāzēs, gan šķidrumos. Zemes atmosfēras spiedienu (spiediena izmaiņas) mēra ar barometriem.
 Manometru veidi
 Pēc konstrukcijas manometrus iedala deformācijas, šķidruma, virzuļu un elektriskajos, eksistē arī citu veidu manometri.
 Deformācijas manometri. Šī tipa manometros mēra membrānas vai caurules deformāciju pret zināmu ārējo spiedienu.
 Diafragmas manometrs sastāv no noslēgtas tvertnes, kurā ievietota elastīga membrāna(diafragma). Mērāmo spiedienu pievada vienā pusē, un zināmo ārējo spiedienu - otrā. Šo principu izmantoto arī barometros.
 Caurules manometrs sastāv no ieliektas caurules (zināma arī kā Burdona caurule), kura pēc mērāmā spiediena mēģina iztaisnoties. Iespējamas konstrukcijas ar vienu vai vairākiem vijumiem. Ja ir vairāki vijumi, manometrs ir jutīgāks, taču sarežģītāks. Viena vijuma caurules manometri ir visizplatītākie. Tos lieto arī manometriskajos termometros.
 Šķidruma manometrs sastāv no stikla (liela spiediena mērīšanai no metāla) "U" veida caurules, kuras viens gals pievienots mērāmajam spiedienam, un otrs gals savienots ar zināmu ārējo spiedienu (parasti ar atmosfēru). Neliela spiediena mērīšanai izmanto ūdeni, lielākam spiedienam dzīvsudrabu. Vieni no vienkāršākajiem un vecākajiem manometru veidiem. Šķidruma manometrus var relatīvi viegli piemērot spiediena starpību mērīšanai (atšķirībā no caurules deformācijas manometriem). Šādus manometrus parasti nevar darbināt paaugstinātā temperatūrā, jo šķidrums var iztvaikot.
 Virzuļa manometrā izmanto šķidrumu hidrostatiskās īpašības — mērāmo spiedienu līdzsvaro nevis šķidruma stabs, kā tas ir barometrā, bet gan virzuļa un atsvara svārsts. (Manometra virzulis kustas cilindrā, kurā atrodas šķidrums, kam jānosaka spiediens.) Ar šādiem manometriem var izmērīt samērā lielus( līdz 2000 MPa) spiedienus.
 Elektrisko manometru darbības pamatā var būt dažādas fizikālās parādības. Tāpēc pie elektriskajiem manometriem pieder pjezoelektriskie, pretestības, siltuma, jonizācijas u. c. manometri.
 Tehnoloģisko procesu kontrolei un zinātniskajiem pētījumiem izveidoti manometri, ar kuriem mēra dažādus spiedienus, piemēram, absolūto spiedienu, pārspiedienu, spiedienu starpību. Atkarībā no mērījumu vides un veida izveidoti vakuummanometri, pārspiediena manometri, absolūtā spiediena manometri, diferenciālie manometri.
 Spiediena mērīšanas veidi
 Atkarībā no mērāmā spiediena atskaites punkta izšķir:
 Manometrisko spiedienu, ko mēra attiecībā pret atmosfēras spiedienu. Tas ir visbiežāk izmantotais spiediena mērīšanas veids. Tā, piemēram, tiek noteikts spiediens automašīnu riepās.
 Diferenciālo spiedienu, ko mēra kā attiecību starp spiedieniem divos punktos. Ja spiediena mērīšanai izmanto tikai vienu ieeju, bet otru savieno ar atmosfēru, iegūst manometrisko spiediena mērītāju. Tādēļ cenas ziņā šis ir izdevīgākais spiediena mērītājs. Diferenciālo spiedienu mērījumus bieži izmanto ražošanā, lai noteiktu šķidruma līmeni vai gāzes plūsmu.
 Absolūto spiedienu mēra attiecībā pret absolūto nulles spiedienu jeb ideālo vakuumu. Tas nav atkarīgs no atmosfēras spiediena. Tiek plaši izmantots spiediena mērījumiem aviācijā.
 Barometriskais spiediens ir atmosfēras spiediens, mērīts attiecībā pret absolūto nulles spiedienu.
 Skatīt arī
 Barometrs
 Spiediens
 Atmosfēra
 Atmosfēras spiediens
 Hidraulika
 Atsauces
 Mērinstrumenti