type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.2.2012
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 32/33
 Klage, eingereicht am 2. Dezember 2011 — Wagon Automotive Nagold/Kommission
 (Rechtssache T-610/11)
 2012/C 32/68
 Verfahrenssprache: Deutsch
 Parteien
 Klägerin: Wagon Automotive Nagold GmbH (Nagold, Deutschland) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte T. Hackemann und H. Horstkotte)
 Beklagte: Europäische Kommission
 Anträge
 Die Klägerin beantragt,
 —
 den Beschluss der Europäischen Kommission vom 26. Januar 2011, K(2011) 275, im Verfahren über die staatliche Beihilfe Deutschlands C 7/2010 (ex CP 250/2009 und NN 5/2010) „KStG, Sanierungsklausel“ für nichtig zu erklären;
 —
 der Beklagten die Kosten des Verfahrens aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Zur Stützung der Klage macht die Klägerin im Wesentlichen Folgendes geltend:
 1.
 Verletzung von Art. 107 Abs. 1 AEUV: Der Verlustabzug sei keine aus staatlichen Mitteln gewährte Beihilfe
 Die Klägerin trägt diesbezüglich vor, dass § 8c Abs. 1 des deutschen Körperschaftsteuergesetzes (KStG) das objektive Nettoprinzip sowie das Prinzip der finanziellen Leistungsfähigkeit verletze und dass mit der Sanierungsklausel lediglich ein verfassungswidriger Eingriff in Vermögenswerte des Steuerpflichtigen in den vom Anwendungsbereich der Sanierungsklausel umfassten Fällen vermieden werde. Aus diesem Grund sei nach Auffassung der Klägerin der gemeinschaftsrechtliche Beihilfetatbestand nicht erfüllt.
 2.
 Verletzung von Art. 107 Abs. 1 AEUV: Fehlende Selektivität mangels Ausnahme vom maßgeblichen Referenzsystem
 Die Klägerin macht an dieser Stelle geltend, dass das maßgebliche Referenzsystem die allgemeine Verlustabzugsregelung für Körperschaften (§ 10d des deutschen Einkommensteuergesetzes in Verbindung mit § 8 Abs. 1 KStG und § 10a des deutschen Gewerbesteuergesetzes) sei und dass § 8c KStG lediglich eine Ausnahme von diesem maßgeblichen Referenzsystem sei, die wiederum unter anderem durch die Sanierungsklausel eingeschränkt werde.
 3.
 Verletzung von Art. 107 Abs. 1 AEUV: Fehlende Selektivität mangels Differenzierung zwischen Wirtschaftsteilnehmern, die sich im Hinblick auf das verfolgte Ziel in einer vergleichbaren tatsächlichen und rechtlichen Situation befinden
 Die Klägerin trägt in diesem Zusammenhang unter anderem vor, dass die Sanierungsklausel jedem steuerpflichtigen Unternehmen zugute komme und dass sie weder bestimmte Branchen bzw. Tätigkeitsbereiche noch Unternehmen bestimmter Größe begünstige.
 4.
 Verletzung von Art. 107 Abs. 1 AEUV: Fehlende Selektivität wegen Rechtfertigung aufgrund der Natur bzw. des inneren Aufbaus des Steuersystems
 Die Klägerin trägt an dieser Stelle vor, dass die Sanierungsklausel auf steuersystematischen Gründen beruhe, die verfassungsrechtlichen Prinzipien folgen, wie die Besteuerung nach der Leistungsfähigkeit, der Verhinderung einer Übermaßbesteuerung und die Wahrung des Verhältnismäßigkeitsprinzips.
 5.
 Verletzung von Art. 107 Abs. 1 AEUV: Offensichtliche Beurteilungsfehler aufgrund unzureichender Betrachtung der deutschen Steuerrechtslage
 Die Klägerin macht diesbezüglich geltend, dass die Kommission die deutschen Steuerrechtsnormen zum Verlustabzug verkenne.
 6.
 Geltendmachung des gemeinschaftsrechtlichen Vertrauensschutzes
 Die Klägerin trägt in diesem Zusammenhang vor, dass die steuerlichen Sanierungsprivilegien bei Beteiligungserwerben im Zusammenhang mit Verlustabzügen von der Kommission erstmals in einem förmlichen Prüfverfahren aufgegriffen worden seien und dass es sich hierbei um einen außergewöhnlichen Vorgang handele, da sich ein möglicher Beihilfecharakter lediglich aufgrund einer Rechtsvereinfachung einer unstreitig beihilfekonformen Regelung (§ 8 Abs. 4 KStG) ergeben konnte. Eine beihilferechtliche Relevanz dieser Gesetzesvereinfachung sei weder für den deutschen Gesetzgeber noch für fachkundig beratene Unternehmen erkennbar gewesen.


type: wikipedia

text:
- Les Héros de la République () est un jeu vidéo d'action et de plates-formes développé par et édité par en 2009 sur PS2, PS3, Xbox 360, Wii, Windows, PSP et DS.
 Trame
 Système de jeu
 Accueil
 Notes et références
 Lien externe
 Site officiel
 Jeu d'action
 Jeu vidéo sorti en 2009
 Jeu PlayStation 2
 Jeu PlayStation 3
 Jeu Xbox 360
 Jeu Wii
 Jeu Windows
 Jeu PlayStation Portable
 Jeu Nintendo DS
 Clone Wars - Les Héros de la République
 Jeu vidéo développé aux États-Unis
 Jeu vidéo développé en Australie
 Jeu vidéo développé à Singapour
 Jeu Krome Studios
 Jeu LucasArts


type: legislation

text:
 2.2.2016
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 25/58
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2016/133
 z 1. februára 2016,
 ktorým sa ustanovujú paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1),
 so zreteľom na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (2), a najmä na jeho článok 136 ods. 1,
 keďže:
 (1)
 Vykonávacím nariadením (EÚ) č. 543/2011 sa v súlade s výsledkami Uruguajského kola mnohostranných obchodných rokovaní ustanovujú kritériá, na základe ktorých Komisia stanovuje paušálne hodnoty na dovoz z tretích krajín, pokiaľ ide o výrobky a obdobia uvedené v časti A prílohy XVI k uvedenému nariadeniu.
 (2)
 Paušálne dovozné hodnoty sa vypočítajú každý pracovný deň v súlade s článkom 136 ods. 1 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011, pričom sa zohľadnia premenlivé každodenné údaje. Toto nariadenie by preto malo nadobudnúť účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Paušálne dovozné hodnoty uvedené v článku 136 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 543/2011 sú stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 1. februára 2016
 Za Komisiu
 v mene predsedu
 Jerzy PLEWA
 generálny riaditeľ pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
 (1) Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 671.
 (2) Ú. v. EÚ L 157, 15.6.2011, s. 1.
 PRÍLOHA
 Paušálne dovozné hodnoty na určovanie vstupných cien niektorých druhov ovocia a zeleniny
 (EUR/100 kg)
 Číselný znak KN
 Kód tretej krajiny (1)
 Paušálna dovozná hodnota
 0702 00 00
 EG
 162,9
 IL
 236,2
 MA
 83,1
 TN
 85,0
 TR
 93,7
 ZZ
 132,2
 0707 00 05
 MA
 86,8
 TR
 165,2
 ZZ
 126,0
 0709 93 10
 MA
 46,9
 TR
 141,3
 ZZ
 94,1
 0805 10 20
 EG
 47,7
 MA
 61,0
 TN
 46,0
 TR
 61,0
 ZZ
 53,9
 0805 20 10
 IL
 143,7
 MA
 80,4
 TR
 102,3
 ZZ
 108,8
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 IL
 128,5
 JM
 154,6
 MA
 115,1
 TR
 63,3
 ZZ
 115,4
 0805 50 10
 TR
 100,5
 ZZ
 100,5
 0808 10 80
 CL
 87,5
 US
 161,8
 ZZ
 124,7
 0808 30 90
 CL
 224,0
 CN
 57,3
 TR
 200,0
 ZA
 87,5
 ZZ
 142,2
 (1) Nomenklatúra krajín stanovená nariadením Komisie (EÚ) č. 1106/2012 z 27. novembra 2012, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami, pokiaľ ide o aktualizáciu nomenklatúry krajín a území (Ú. v. EÚ L 328, 28.11.2012, s. 7). Kód „ZZ“ znamená „iného pôvodu“.


text:
 4.4.2017
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 90/5
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2017/629 AL COMISIEI
 din 23 martie 2017
 de aprobare a unei modificări care nu este minoră a caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Mogette de Vendée (IGP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 53 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a examinat cererea Franței de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini al indicației geografice protejate „Mogette de Vendée”, înregistrată în temeiul Regulamentului (UE) nr. 899/2010 al Comisiei (2).
 (2)
 Deoarece modificarea respectivă nu este minoră în sensul articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a publicat cererea de modificare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (3), în conformitate cu articolul 50 alineatul (2) litera (a) din regulamentul respectiv.
 (3)
 Deoarece Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, modificarea caietului de sarcini ar trebui aprobată,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se aprobă modificarea caietului de sarcini publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cu privire la denumirea „Mogette de Vendée” (IGP).
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 23 martie 2017.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Phil HOGAN
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.
 (2) Regulamentul (UE) nr. 899/2010 al Comisiei din 8 octombrie 2010 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Mogette de Vendée (IGP)] (JO L 266, 9.10.2010, p. 50).
 (3) JO C 461, 10.12.2016, p. 35.


text:
 Hønsebenstræ (Thujopsis dolabrata) eller på japansk Hiba er et mellemstort, stedsegrønt nåletræ med en bredt kegleformet vækstform. Grenene er vandrette til opstigende, og stammen er ret og gennemgående. Planten tåler og holder af høj fugtighed, både i jorden og luften.
 Beskrivelse
 Barken er først synlig på meget gamle grene og stammer, hvor den er gråbrun og strimlet. Skudsystemerne minder om Livstræets, blot i en grovere udgave. De er fuldstændigt flade. Nålene er trekantede, skælformede, læderagtige og skinnende grønne på oversiden. Undersiden er rent hvid med grønne kanter. Koglerne er korte og bredt ægformede, først blågrønne og siden brune. Frøene modner ikke i Danmark.
 Rodnettet er højtliggende og groft.
 Højde x bredde og årlig tilvækst: 12 × 6 m (30 × 15 cm/år).
 Hjemsted
 Hønsebenstræ vokser som underskov på de høje bjerge i Japan.
 120 km nord for Tokyo findes den i 1269 m højde sammen med Japansk Bøg, Japansk Lærk, Quercus mongolica var. grosseserrata, Skruegran, Tsuga diversifolia og Ulmus japonica.
 Sorter
 Hønsebenstræ 'Nana' (Thujopsis dolabrata 'Nana')
 Kilde
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).
 Haveplanter
 Nåletræer
 Blomster i juni
 Stedsegrønne
 Cypres-familien


text:
 26.1.2013
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 26/47
 2012 m. lapkričio 20 d. Bendrojo Teismo nutartis byloje Marcuccio prieš Komisiją
 (Byla T-491/11 P) (1)
 (Apeliacinis skundas - Viešoji tarnyba - Pareigūnai - Dalinio nuolatinio invalidumo nustatymo procedūros trukmė - Apelianto tariamai patirta žala - Išlaidų, kurių buvo galima išvengti, atlyginimas - Ieškinio kaip akivaizdžiai visiškai teisiškai nepagrįsto atmetimas pirmojoje instancijoje - Tarnautojų teismo procedūros reglamento 94 straipsnio a punktas)
 2013/C 26/92
 Proceso kalba: italų
 Šalys
 Apeliantas: Luigi Marcuccio (Trikazė, Italija), atstovaujamas advokato G. Cipressa
 Kita proceso šalis: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir C. Berardis-Kayser, padedamų advokato A. Del Ferro
 Dalykas
 Apeliacinis skundas dėl 2011 m. birželio 30 d. Europos Sąjungos tarnautojų teismo (trečioji kolegija) nutarties Marcuccio prieš Komisiją (F-14/10, dar nepaskelbta Rinkinyje), kuriuo prašoma panaikinti šią nutartį.
 Rezoliucinė dalis
 1.
 Atmesti apeliacinį skundą.
 2.
 Luigi Marcuccio padengia savo ir Europos Komisijos šioje instancijoje patirtas bylinėjimosi išlaidas.
 (1) OL C 331, 2011 11 12.


text:
Η τρέχουσα σελίδα αφορά το έτος 814 κατά το Γρηγοριανό ημερολόγιο
 Γεγονότα
 28 Ιανουαρίου - Ο Καρλομάγνος πεθαίνει από πλευρίτιδα στο Άαχεν ως ο πρώτος αυτοκράτορας της Αγίας Ρωμαϊκής Αυτοκρατορίας. Τον διαδέχεται ο γιος του, Λουδοβίκος ο Ευσεβής, ως βασιλιάς της αυτοκρατορίας των Καρολιδών.
 Ο Κρούμος, χαν της Βουλγαρικής αυτοκρατορίας, συγκεντρώνει έναν τεράστιο στρατό (συμπεριλαμβανομένων Σλάβων και Αβάρων) για μία εκστρατεία εναντίον της Βυζαντινής αυτοκρατορίας. Πεθαίνει, όμως, από εγκεφαλικό επεισόδιο πριν πραγματοποιήσει τη μεγάλη επίθεση στην Κωνσταντινούπολη. Τον Κρούμο διαδέχεται ο γιος του, Ομουρτάγ.
 Γεννήσεις
 Θάνατοι
 28 Ιανουαρίου - Καρλομάγνος, βασιλιάς των Φράγκων
 13 Απριλίου - Κρούμος, χάνος της Βουλγαρίας
 Αμπού Νουβάς, Άραβας ποιητής
 Έτη


type: contracts

text:
02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 117
 22003A0403(01)
 L 86/23 JURNALUL OFICIAL AL UNIUNII EUROPENE 3.4.2003
 ANEXA I
 PROTOCOL DE MODIFICARE A CONVENȚIEI INTERNAȚIONALE PENTRU SIMPLIFICAREA ȘI ARMONIZAREA
 REGIMURILOR VAMALE
 (adoptat la Bruxelles, 26 iunie 1999)
 Părțile contractante la Convenția internațională pentru simplificarea și armonizarea procedurilor vamale (adoptată la Kyoto
 la 18 mai 1973 și intrată în vigoare la 25 septembrie 1974), denumită în continuare „convenția”, încheiată sub auspiciile
 Consiliului de Cooperare Vamală, denumit în continuare „Consiliul”,
 AVÂND ÎN VEDERE faptul că, în vederea atingerii obiectivelor care vizează:
 — eliminarea diferențelor dintre regimurile vamale și practicile vamale ale părților contractante care pot împiedica comerțul
 internațional și alte schimburi internaționale;
 — să răspundă nevoilor comerțului internațional și ale controlului vamal în ceea ce privește facilitarea, simplificarea și
 armonizarea regimurilor și a practicilor vamale;
 — să asigure stabilirea unor standarde adecvate în domeniul controlului vamal și
 — să permită administrației vamale să facă față schimbărilor majore care au intervenit în domeniul comerțului și în cadrul
 metodelor și tehnicilor administrative,
 convenția trebuie modificată,
 AVÂND ÎN VEDERE faptul că, de asemenea, convenția modificată:
 — trebuie să garanteze că principiile fundamentale care reglementează această simplificare și armonizare au un caracter
 obligatoriu pentru părțile contractante la convenție;
 — trebuie să permită administrației vamale să instituie proceduri eficiente, susținute de metode de control adecvate și eficiente și
 — va permite atingerea unui nivel înalt de simplificare și de armonizare a regimurilor și practicilor vamale, ceea ce constituie
 un obiectiv esențial al Consiliului, aducând astfel o contribuție majoră la facilitarea comerțului internațional,
 CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
 Articolul 1 (3) Prezentul protocol, inclusiv apendicele I și II, intră în vigoare
 la trei luni de la data la care patruzeci de părți contractante au
 semnat protocolul, fără rezerva ratificării, sau au depus instru-
 Preambulul și articolele convenției se modifică în conformitate cu
 mentele de ratificare sau de aderare.
 textul din apendicele I la prezentul protocol.
 (4) După ce patruzeci de părți contractante și-au exprimat con-
 Articolul 2
 simțământul de fi parte la prezentul protocol, în conformitate cu
 alineatul (1), o parte contractantă la convenție acceptă
 Anexele la convenție se înlocuiesc cu anexa generală din modificările aduse convenției numai devenind parte la prezentul
 apendicele II și cu anexele specifice din apendicele III la prezentul protocol. Protocolul intră în vigoare pentru partea contractantă
 protocol. vizată la trei luni după ce l-a semnat fără rezerva ratificării sau
 după ce a depus un instrument de ratificare sau de aderare.
 Articolul 3
 Articolul 4
 (1) Orice parte contractantă la convenție își poate exprima con-
 În momentul în care își exprimă consimțământul de a fi parte la
 simțământul de a fi parte la prezentul protocol, inclusiv la
 prezentul protocol, o parte contractantă la convenție poate
 apendicele I și II:
 accepta una sau mai multe din anexele specifice sau din capitolele
 (a) semnându-l fără rezerva ratificării; acestora prevăzute în apendicele III, informând Secretarul general
 al Consiliului cu privire la această acceptare, precum și cu privire
 (b) depunând un instrument de ratificare după semnarea
 la practicile recomandate față de care a emis rezerve.
 protocolului sub rezerva ratificării sau
 (c) aderând la protocol.
 Articolul 5
 (2) Prezentul protocol este deschis până la 30 iunie 2000 pentru
 semnarea de către părțile contractante la convenție, la sediul Con- După intrarea în vigoare a prezentului protocol, secretarul general
 siliului din Bruxelles. După această dată, protocolul va fi deschis al Consiliului nu acceptă nici un instrument de ratificare sau de
 pentru aderare. aderare la convenție.
 ---pagebreak--- 118 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 Articolul 6 Articolul 9
 În cadrul relațiilor dintre părțile la prezentul protocol, prezentul În conformitate cu articolul 102 din Carta Organizației Națiuni-
 protocol și apendicele sale se substituie convenției. lor Unite, prezentul protocol și apendicele sale vor fi înregistrate
 la Secretariatul Organizației Națiunilor Unite la cererea
 secretarului general al Consiliului.
 Articolul 7
 Secretarul general al Consiliului este depozitarul prezentului Drept care, subsemnații, autorizați corespunzător, au semnat
 protocol și își asumă responsabilitățile prevăzute în articolul 19 prezentul protocol.
 din apendicele I la prezentul protocol. Adoptat la Bruxelles, la douăzeci și șase iunie o mie nouă sute
 nouăzeci, în limbile franceză și engleză, ambele texte fiind
 autentice în egală măsură, într-un singur exemplar ce va fi depus
 Articolul 8
 la secretarul general al Consiliului care va transmite copii
 Prezentul protocol va fi deschis pentru semnare de către părțile certificate pentru conformitate ale acestuia tuturor entităților
 contractante la convenție, la sediul Consiliului din Bruxelles, de la menționate la articolul 8 alineatul (1) din apendicele I la prezentul
 26 iunie 1999. protocol.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 119
 Apendicele I la anexa I
 CONVENȚIA INTERNAȚIONALĂ PENTRU SIMPLIFICAREA ȘI ARMONIZAREA REGIMURILOR
 VAMALE
 (modificată)
 PREAMBUL
 Părțile contractante la prezenta convenție, întocmită sub auspiciile Consiliului de Cooperare Vamală,
 DEPUNÂND EFORTURI pentru a elimina diferențele dintre regimurile și practicile vamale ale părților contractante, care pot
 obstrucționa comerțul internațional și alte schimburi internaționale,
 DORIND să aducă o contribuție eficientă la dezvoltarea comerțului și a acestor schimburi prin simplificarea și armonizarea
 regimurilor și a practicilor vamale și prin favorizarea cooperării internaționale,
 CONSTATÂND că avantajele semnificative determinate de facilitarea comerțului internațional pot fi obținute fără a aduce
 atingere standardelor care reglementează în mod normal controlul vamal,
 RECUNOSCÂND faptul că simplificarea și armonizarea vizate se pot realiza în special prin aplicarea principiilor expuse în
 continuare:
 — punerea în aplicare a unor programe în vederea modernizării constante a regimurilor și practicilor vamale și a ameliorării
 eficienței și randamentului acestora;
 — aplicarea regimurilor și practicilor vamale în mod previzibil, coerent și transparent;
 — punerea la dispoziția părților interesate a tuturor informațiilor necesare privind acte cu putere de lege, norme administrative,
 regimurile și practicile vamale;
 — adoptarea tehnicilor moderne, cum ar fi sistemele de management al riscurilor și controalele prin audit, precum și utilizarea
 pe scară cât mai largă a tehnologiei informației;
 — cooperarea, dacă este cazul, cu celelalte autorități naționale, cu alte autorități vamale și cu mediile comerciale;
 — punerea în aplicare a standardelor internaționale relevante;
 — deschiderea, pentru părțile vătămate, a unor căi de recurs administrative și judiciare ușor accesibile,
 CONVINSE de faptul că un instrument internațional care reia obiectivele și principiile de mai sus, pe care părțile contractante
 se angajează să le pună în aplicare, poate determina un grad înalt de simplificare și de armonizare a regimurilor și practicilor
 vamale, ceea ce constituie unul dintre scopurile principale ale Consiliului de Cooperare Vamală, aducând astfel o contribuție
 majoră la facilitarea comerțului internațional,
 CONVIN DUPĂ CUM URMEAZĂ:
 CAPITOLUL I (d) „legislație națională”: actele cu putere de lege, normele
 administrative și alte măsuri impuse de o autoritate compe-
 tentă a unei părți contractante și aplicabile pe întregul terito-
 Definiții
 riu al părții contractante în cauză sau tratatele în vigoare care
 angajează partea respectivă;
 Articolul 1 (e) „anexă generală”: totalitatea dispozițiilor aplicabile tuturor
 regimurilor și practicilor vamale menționate de prezenta
 convenție;
 În sensul prezentei convenții, se definesc următorii termeni:
 (f) „anexă specifică”: o serie de dispoziții aplicabile unuia sau mai
 (a) „standard”: o dispoziție a cărei punere în aplicare se consideră multor regimuri și practici vamale menționate de prezenta
 a fi necesară pentru armonizarea și simplificarea regimurilor convenție;
 și practicilor vamale;
 (g) „directive”: o serie de explicații ale dispozițiilor anexei generale,
 anexelor specifice și ale capitolelor acestora, care indică
 (b) „standard tranzitoriu”: un standard din anexa generală, pentru anumite linii de conduită ce pot fi urmate pentru aplicarea
 care se acordă un termen mai lung de punere în aplicare; standardelor, standardelor tranzitorii și a practicilor recoman-
 date și care precizează practicile recomandate, precum și
 exemple de facilități mai mari recomandate;
 (c) „practică recomandată”: o dispoziție dintr-o anexă specifică,
 recunoscută ca fiind un progres în calea armonizării și simpli-
 ficării regimurilor și practicilor vamale și a cărei aplicare pe (h) „comitet tehnic permanent”: comitetul tehnic permanent al
 scară cât mai largă este recomandată; Consiliului;
 ---pagebreak--- 120 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 (i) „Consiliu”: organizația înființată prin Convenția de instituire a CAPITOLUL III
 unui Consiliu de Cooperare Vamală, încheiată la Bruxelles la
 15 decembrie 1950; ADMINISTRAREA CONVENȚIEI
 (j) „uniune vamală sau economică”: o uniune constituită și for-
 mată din statele care au competența de a adopta propriile
 reglementări obligatorii pentru aceste state în domeniile vizate Comitetul de gestionare
 de prezenta convenție și de a decide, conform procedurilor lor
 interne, semnarea sau ratificarea prezentei convenții sau
 aderarea la aceasta. Articolul 6
 (1) Se instituie un Comitet de gestionare pentru a examina
 CAPITOLUL II punerea în aplicare a prezentei convenții și a studia orice măsură
 SFERA DE APLICARE ȘI STRUCTURA
 care are scopul de a asigura o interpretare și o aplicare uniformă
 a acesteia, precum și orice modificare propusă.
 Sfera de aplicare a convenției (2) Părțile contractante sunt membre ale Comitetului de
 gestionare.
 Articolul 2 (3) Administrația competentă a oricărei entități care, în sensul
 Fiecare parte contractantă se angajează să promoveze simplifica- articolului 8, îndeplinește condițiile necesare pentru a deveni parte
 rea și armonizarea regimurilor vamale și, în acest scop, să se con- contractantă la prezenta convenție sau a oricărui membru al
 formeze, în condițiile prevăzute de prezenta convenție, standar- Organizației Mondiale a Comerțului poate asista la ședințele
 delor, standardelor tranzitorii și practicilor recomandate care fac Comitetului de gestionare în calitate de observator. Statutul și
 obiectul anexelor la prezenta convenție. Cu toate acestea, fiecare drepturile acestor observatori sunt definite printr-o decizie a Con-
 parte contractantă poate acorda facilități mai mari decât cele pre- siliului. Drepturile menționate anterior nu se pot exercita înainte
 văzute în convenție, iar fiecărei părți contractante i se recomandă de intrarea în vigoare a deciziei.
 să acorde astfel de facilități în cea mai mare măsură posibilă.
 (4) Comitetul de gestionare poate invita reprezentanți ai organi-
 zațiilor internaționale, guvernamentale și neguvernamentale să
 Articolul 3 asiste la ședințele Comitetului de gestionare în calitate de
 Dispozițiile prezentei convenții nu aduc atingere aplicării legisla- observatori.
 ției naționale în ceea ce privește interdicțiile sau restricțiile privind
 mărfurile supuse unui control vamal. (5) Comitetul de gestionare:
 (a) recomandă părților contractante:
 Structura convenției (i) modificările care trebuie aduse corpului prezentei
 convenții;
 (ii) modificările care trebuie aduse anexei generale, anexelor
 Articolul 4 specifice și capitolelor acestora, adăugarea unor capitole
 noi la anexa generală și
 (1) Convenția conține un cuprins, o anexă generală și anexe
 specifice. (iii) adăugarea de noi anexe specifice și de noi capitole la
 anexele specifice;
 (2) Anexa generală și fiecare anexă specifică la prezenta convenție (b) poate decide să modifice practicile recomandate sau să includă
 sunt formate din capitole care constituie o subdiviziune a anexei noi practici recomandate în anexele specifice sau capitolele
 și conțin: acestora, în conformitate cu articolul 16;
 (a) definiții și (c) planifică punerea în aplicare a dispozițiilor prezentei convenții
 (b) standarde, dintre care unele, cuprinse în anexa generală, sunt în conformitate cu articolul 13 alineatul (4);
 tranzitorii. (d) efectuează revizuiri și actualizări ale directivelor;
 (3) Fiecare anexă specifică conține, de asemenea, practici (e) ia în considerare orice altă problemă care este supusă atenției
 recomandate. sale în legătură cu prezenta convenție;
 (f) informează comitetul tehnic permanent și Consiliul cu privire
 (4) Fiecare anexă este însoțită de directive ale căror texte nu sunt la deciziile sale.
 obligatorii pentru părțile contractante.
 (6) Administrațiile competente ale părților contractante comu-
 Articolul 5 nică secretarului general al Consiliului propunerile menționate la
 prezentul articol alineatul (5) literele (a), (b), (c) sau (d) și motivele
 În sensul prezentei convenții, anexele specifice și capitolele aces- care le justifică, precum și cererile de înscriere a punctelor pe ordi-
 tora în vigoare pentru o parte contractantă se consideră ca făcând nea de zi a ședințelor Comitetului de gestionare. Secretarul general
 parte integrantă din convenție și, în ceea ce privește partea con- al Consiliului aduce propunerile de modificări la cunoștința admi-
 tractantă vizată, orice trimitere la convenție se consideră ca făcând nistrațiilor competente ale părților contractante și a observatorilor
 trimitere, de asemenea, la aceste anexe și capitole. menționați în prezentul articol alineatele (2), (3) și (4).
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 121
 (7) Comitetul de gestionare se reunește cel puțin o dată pe an. (a) semnând-o, fără rezerva ratificării;
 Comitetul își alege anual președintele și vicepreședintele. Secreta-
 (b) depunând un instrument de ratificare după semnarea sub
 rul general al Consiliului distribuie invitația și proiectul de ordine
 rezerva ratificării sau
 de zi administrațiilor competente ale părților contractante și
 observatorilor menționați la prezentul articol alineatele (2), (3) (c) aderând la aceasta.
 și (4) cu cel puțin șase săptămâni înainte de ședința Comitetului
 de gestionare.
 (2) Prezenta convenție este deschisă pentru semnare de către
 (8) În cazul în care o decizie nu se poate lua prin consens, pro- membrii menționați la alineatul (1) din prezentul articol până la
 blemele înaintate Comitetului de gestionare se supun votului păr- 30 iunie 1974 la sediul Consiliului, la Bruxelles. După această
 ților contractante prezente. Propunerile făcute în conformitate cu dată, ea va fi deschisă pentru aderarea acestor membri.
 alineatul (5) literele (a), (b) sau (c) din prezentul articol se aprobă
 cu o majoritate de două treimi din voturile exprimate. Comitetul
 de gestionare decide asupra tuturor celorlalte probleme cu majo-
 ritatea voturilor exprimate. (3) Fiecare parte contractantă precizează, în momentul semnării
 sau ratificării prezentei convenții sau al aderării la aceasta, anexa
 (9) În cazul aplicării articolului 8 alineatul (5) din prezenta sau anexele specifice sau capitolele acestora pe care le acceptă. Fie-
 convenție, uniunile vamale sau economice care sunt părți contrac- care parte contractantă poate notifica ulterior depozitarul cu pri-
 tante dispun, în caz de vot, doar de un număr de voturi egal cu vire la acceptarea uneia sau mai multor alte anexe specifice sau
 numărul total de voturi care pot fi acordate membrilor acestora capitole ale acestora.
 care sunt părți contractante.
 (10) Comitetul de gestionare adoptă un raport înainte de închi- (4) Părțile contractante care acceptă o nouă anexă specifică sau
 derea ședinței. Acest raport se transmite Consiliului, precum și un nou capitol al unei anexe specifice notifică acest fapt depozi-
 părților contractante și observatorilor menționați la alineatele (2), tarului, în conformitate cu alineatul (3) din prezentul articol.
 (3) și (4).
 (5) (a) Orice uniune vamală sau economică poate deveni, în
 conformitate cu dispozițiile alineatelor (1), (2) și (3) din
 (11) În absența dispozițiilor specifice la prezentul articol, se prezentul articol, parte contractantă la prezenta convenție.
 aplică regulamentul de procedură al Consiliului, cu excepția Ea informează depozitarul cu privire la competența sa în
 cazului în care Comitetul de gestionare decide altfel. raport cu domeniile vizate de prezenta convenție. Ea infor-
 mează, de asemenea, depozitarul cu privire la orice modi-
 ficare semnificativă adusă sferei sale de competență.
 Articolul 7
 (b) Uniunile vamale sau economice părți contractante la pre-
 În sensul votului din cadrul Comitetului de gestionare, se votează zenta convenție exercită, pentru problemele ce țin de com-
 separat pe fiecare anexă specifică și fiecare capitol al unei anexe petența lor, în nume propriu, drepturile și se achită de res-
 specifice. ponsabilitățile pe care le conferă prezenta convenție
 membrilor acestor uniuni care sunt părți contractante la
 (a) Fiecare parte contractantă are competența de a vota cu privire prezenta convenție. În asemenea cazuri, membrii acestor
 la aspecte legate de interpretarea, aplicarea și modificarea uniuni nu au competența de a exercita individual aceste
 cuprinsului și anexei generale ale convenției. drepturi, inclusiv dreptul la vot.
 (b) În ceea ce privește problemele referitoare la o anexă specifică
 sau la un capitol al unei anexe specifice deja în vigoare, au
 competența de a vota numai părțile contractante care au Articolul 9
 acceptat anexa în cauză sau capitolul în cauză.
 (c) Fiecare parte contractantă are competența de a vota cu privire
 la proiecte de noi anexe specifice sau de noi capitole ale unei (1) Orice parte contractantă care ratifică prezenta convenție sau
 anexe specifice. aderă la aceasta este angajată prin modificările aduse prezentei
 convenții, inclusiv la anexa generală, intrate în vigoare la data
 depunerii instrumentului său de ratificare sau de aderare.
 CAPITOLUL IV
 PARTEA CONTRACTANTĂ (2) Orice parte contractantă care acceptă o anexă specifică sau un
 capitol al acesteia este angajată prin modificările aduse standar-
 delor prevăzute în anexa specifică vizată sau în capitolul vizat,
 intrate în vigoare la data la care partea contractantă notifică
 Ratificarea convenției acceptarea depozitarului. Orice parte contractantă care acceptă o
 anexă specifică sau un capitol din aceasta este angajată de
 modificările aduse practicilor recomandate prevăzute în anexa
 Articolul 8 specifică sau capitolul în cauză, care au intrat în vigoare la data la
 care partea contractantă notifică acceptarea depozitarului, cu
 (1) Orice membru al Consiliului sau orice membru al Organiza- excepția cazului în care aceasta formulează rezerve, în
 ției Națiunilor Unite sau al instituțiilor sale specializate poate conformitate cu articolul 12 din prezenta convenție, cu privire la
 deveni parte contractantă la prezenta convenție: una sau mai multe din practicile recomandate.
 ---pagebreak--- 122 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 Aplicarea convenției contractantă vizată, precizând care sunt dispozițiile din legislația
 națională care se opun, în opinia sa, retragerii rezervelor
 formulate.
 Articolul 10
 (1) Orice parte contractantă poate, în momentul semnării fără Punerea în aplicare a dispozițiilor
 rezerva ratificării, al ratificării sau al aderării sau ulterior, să noti-
 fice depozitarului că prezenta convenție se extinde asupra tuturor
 sau asupra anumitor teritorii ale căror relații internaționale se află Articolul 13
 în răspunderea sa. Această notificare intră în vigoare la trei luni
 de la data primirii de către depozitar. Cu toate acestea, convenția
 nu se poate aplica teritoriilor desemnate în notificare înainte să fi (1) Fiecare parte contractantă pune în aplicare standardele din
 intrat în vigoare pentru partea contractantă în cauză. anexa generală, precum și anexele specifice sau capitolele din
 acestea pe care le-a acceptat, în termen de treizeci și șase de luni
 de la intrarea în vigoare a acestor anexe sau capitole pentru acea
 (2) Orice parte contractantă care a notificat, în conformitate cu parte contractantă.
 alineatul (1) din prezentul articol, faptul că prezenta convenție se
 extinde asupra unui teritoriu ale cărui relații internaționale se află
 în responsabilitatea sa, poate notifica depozitarului, în condițiile (2) Fiecare parte contractantă pune în aplicare standardele
 prevăzute la articolul 19 din prezenta convenție, că teritoriul în tranzitorii din anexa generală în termen de șaizeci de luni de la
 cauză va înceta să aplice convenția. intrarea în vigoare a anexei generale pentru acea parte
 contractantă.
 Articolul 11 (3) Fiecare parte contractantă pune în aplicare practicile reco-
 mandate din anexele specifice sau din capitolele acestora pe care
 În sensul aplicării prezentei convenții, uniunile vamale și le-a acceptat, în termen de treizeci și șase de luni de la intrarea în
 economice care sunt părți contractante notifică secretarului vigoare a anexelor specifice sau a capitolelor pentru acea parte
 general al Consiliului teritoriile care intră în componența uniunii contractantă, cu excepția cazului în care s-au emis rezerve cu pri-
 vamale sau economice, iar aceste teritorii trebuie considerate ca vire la una sau mai multe din aceste practici recomandate.
 fiind un singur teritoriu. (4) (a) În cazul în care perioada prevăzută la alineatul (1) sau (2)
 din prezentul articol s-ar putea dovedi, în practică, insufi-
 cientă pentru o parte contractantă care dorește să pună în
 aplicare dispozițiile anexei generale, partea contractantă în
 Acceptarea dispozițiilor și formularea rezervelor cauză poate, înainte de sfârșitul perioadei menționate la
 alineatul (1) sau (2) din prezentul articol, să solicite Comi-
 tetului de gestionare prelungirea acestei perioade. În
 Articolul 12 momentul depunerii cererii sale, partea contractantă indică
 dispoziția sau dispozițiile din anexa generală pentru care se
 solicită prelungirea termenului, precizând motivele acestei
 (1) Anexa generală angajează fiecare parte contractantă. cereri.
 (b) În cazuri excepționale, Comitetul de gestionare poate
 (2) O parte contractantă poate accepta una sau mai multe anexe decide să acorde prelungirea solicitată. Orice decizie a
 specifice sau doar unul sau mai multe capitole dintr-o anexă spe- Comitetului de gestionare de a acorda prelungirea va con-
 cifică. O parte contractantă care acceptă o anexă specifică sau ține o descriere a circumstanțelor excepționale care au
 unul sau mai multe capitole din aceasta se angajează să respecte motivat decizia sa, iar acest termen nu va depăși în nici un
 toate standardele cuprinse în anexa sau capitolele menționate. O caz un an. La expirarea termenului acordat, partea contrac-
 parte contractantă care acceptă o anexă specifică sau unul sau mai tantă informează depozitarul cu privire la intrarea în
 multe capitole din aceasta se angajează să respecte toate practicile vigoare a dispozițiilor pentru care s-a acordat prelungirea.
 recomandate cuprinse în anexa sau capitolul sau capitolele men-
 ționate, cu excepția cazului în care partea contractantă notifică
 depozitarului, în momentul acceptării sau ulterior, practica sau
 practicile recomandate pentru care formulează rezerve, indicând Soluționarea litigiilor
 diferențele care există între dispozițiile din legislația națională și
 cele prevăzute în practica sau practicile recomandate în cauză.
 Orice parte contractantă care a formulat rezerve poate să le Articolul 14
 retragă în orice moment, total sau parțial, prin notificarea depo-
 zitarului, indicând data la care rezervele au fost retrase. (1) Orice litigiu între două sau mai multe părți contractante în
 ceea ce privește interpretarea sau aplicarea prezentei convenții se
 soluționează, în măsura în care este posibil, pe calea negocierii
 (3) Fiecare parte contractantă care este angajată în temeiul unei
 directe între părțile vizate.
 anexe specifice sau a unuia sau mai multor capitole din aceasta
 examinează posibilitatea de a renunța la rezervele formulate cu
 privire la practicile recomandate în conformitate cu alineatul (2) (2) Orice litigiu care nu se soluționează pe calea negocierilor
 și notifică secretarului general al Consiliului rezultatele acestei directe este înaintat de către părțile contractante în cauză Comi-
 examinări la sfârșitul fiecărei perioade de trei ani începând cu tetului de gestionare care îl examinează și formulează recoman-
 intrarea în vigoare a prezentei convenții pentru partea dări în vederea soluționării litigiului.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 123
 (3) Părțile contractante în cauză pot conveni în prealabil să (b) data expirării termenului de 18 luni menționat la alineatul (4)
 accepte recomandările Comitetului de gestionare și să le considere din prezentul articol.
 ca fiind obligatorii.
 (7) Orice modificare considerată acceptată, privind anexa
 generală sau anexele specifice și capitolele acestora, intră în
 vigoare la șase luni de la data la care s-a considerat acceptată sau,
 dacă modificarea recomandată are un termen de intrare în vigoare
 Modificări la convenție
 diferit, la expirarea acestui termen, după data la care a fost consi-
 derată acceptată.
 Articolul 15
 (8) Secretarul general al Consiliului notifică părților contractante
 la prezenta convenție, cât mai curând posibil, orice obiecție la
 (1) Textul oricărei modificări recomandate părților contractante modificarea recomandată, formulată în conformitate cu alinea-
 de către Comitetul de gestionare în conformitate cu articolul 6 ali- tul (3) litera (a) din prezentul articol, precum și orice comunicare
 neatul (5) litera (a) punctele (i) și (ii) este comunicat de către adresată în conformitate cu alineatul (3) litera (b). El comunică
 secretarul general al Consiliului tuturor părților contractante și ulterior părților contractante dacă partea sau părțile contractante
 membrilor Consiliului care nu sunt părți contractante. care au adresat o astfel de comunicare ridică obiecții față de
 modificarea recomandată sau dacă o acceptă.
 (2) Modificările aduse cuprinsului convenției intră în vigoare pen-
 tru toate părțile contractante la douăsprezece luni de la depune- Articolul 16
 rea instrumentelor de acceptare de către părțile contractante pre-
 zente la ședința Comitetului de gestionare în cadrul căreia s-au
 recomandat modificările, cu condiția ca nici una dintre părțile (1) Indiferent de procedura de modificare prevăzută la
 contractante să nu fi formulat obiecții în termen de 12 luni de la articolul 15 din prezenta convenție, Comitetul de gestionare
 data comunicării acestor modificări. poate, în conformitate cu articolul 6, să decidă modificarea
 oricărei practici recomandate dintr-o anexă specifică sau dintr-un
 capitol al acesteia sau introducerea de noi practici recomandate.
 (3) Orice modificare recomandată în anexa generală, în anexele Secretarul general al Consiliului invită fiecare parte contractantă
 specifice și în capitolele acestora se consideră ca fiind acceptată la să ia parte la deliberările Comitetului de gestionare. Secretarul
 șase luni de la data comunicării recomandării de modificare păr- general al Consiliului comunică textul oricărei modificări sau al
 ților contractante, cu excepția cazului în care: oricărei practici noi recomandate, adoptat în acest fel, părților
 contractante și membrilor Consiliului care nu sunt părți contrac-
 (a) s-a formulat o obiecție de către o parte contractantă sau, în tante la prezenta convenție.
 cazul unei anexe specifice sau al unui capitol, de către o parte
 contractantă care este angajată în temeiul anexei specifice sau
 a capitolului în cauză sau (2) Orice modificare sau adăugare de noi practici recomandate
 (b) o parte contractantă informează secretarul general al Consi- care a făcut obiectul unei decizii în conformitate cu alineatul (1)
 liului că, deși are intenția să accepte modificarea recomandată, din prezentul articol intră în vigoare la șase luni de la efectuarea
 condițiile necesare acestei acceptări nu sunt încă îndeplinite. comunicării de către secretarul general al Consiliului. Se consideră
 că fiecare parte contractantă care este angajată în temeiul unei
 anexe specifice sau al unui capitol al unei anexe specifice care face
 (4) Atât timp cât o parte contractantă care a adresat comunicarea obiectul acestor modificări sau adăugări de noi practici recoman-
 prevăzută la alineatul (3) litera (b) din prezentul articol nu și-a date a acceptat modificările sau noile practici recomandate, cu
 notificat acceptarea Secretarului general al Consiliului, ea poate, în excepția cazului în care formulează rezerve în condițiile prevăzute
 termen de optsprezece luni de la expirarea termenului de șase luni la articolul 12 din prezenta convenție.
 prevăzut la alineatul (3) din prezentul articol, să prezinte o obiec-
 ție la modificarea recomandată.
 Durata aderării
 (5) În cazul în care se notifică o obiecție la modificarea recoman-
 dată în condițiile prevăzute la alineatele (3) litera (a) sau (4) din
 prezentul articol, se consideră că modificarea nu a fost acceptată Articolul 17
 și că nu este aplicabilă.
 (1) Prezenta convenție se încheie pe o durată nelimitată. Cu toate
 (6) În cazul în care o parte contractantă a adresat o comunicare acestea, orice parte contractantă poate să o denunțe în orice
 în sensul alineatului (3) litera (b) din prezentul articol, se consi- moment după data intrării în vigoare prevăzută la articolul 18 din
 deră că modificarea a fost acceptată la cea mai apropiată dintre prezenta convenție.
 următoarele date:
 (a) data la care toate părțile contractante care au adresat o astfel (2) Denunțarea se notifică printr-un instrument scris depus la
 de comunicare au notificat secretarului general al Consiliului depozitar.
 acceptarea modificării recomandate, această dată fiind, cu
 toate acestea, amânată până la expirarea termenului de șase
 luni menționat la alineatul (3) din prezentul articol, dacă toate (3) Denunțarea intră în vigoare la șase luni de la primirea de către
 acceptările au fost notificate anterior acestei expirări; depozitar a instrumentului de denunțare.
 ---pagebreak--- 124 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 (4) Dispozițiile alineatelor (2) și (3) din prezentul articol se aplică, (c) primește toate semnăturile sub sau fără rezerva ratificării,
 de asemenea, în ceea ce privește anexele specifice sau capitolele ratificările sau aderările la prezenta convenție, primește și asi-
 acestora, cu privire la care orice parte contractantă își poate gură păstrarea tuturor instrumentelor, notificărilor și
 retrage acceptarea în orice moment după data intrării lor în comunicărilor referitoare la prezenta convenție;
 vigoare.
 (d) examinează dacă semnătura sau orice instrument, notificare
 (5) Se va considera că orice parte contractantă care își retrage sau comunicare referitoare la prezenta convenție sunt formu-
 acceptarea față de anexa generală denunță convenția. În acest caz, late în mod corespunzător și, după caz, aduce problema în
 dispozițiile alineatelor (2) și (3) se aplică în egală măsură. atenția părții contractante în cauză;
 (e) notifică părților contractante, membrilor Consiliului care nu
 sunt părți contractante și secretarului general al Organizației
 CAPITOLUL V
 Națiunilor Unite:
 DISPOZIȚII FINALE
 — semnăturile, ratificările, aderările și acceptările anexelor și
 capitolelor menționate la articolul 8 din prezenta
 convenție;
 Intrarea în vigoare a convenției
 — noile capitole din anexa generală și noile anexe specifice
 sau noile capitole ale acestora pe care Comitetul de gestio-
 Articolul 18 nare decide să le recomande în vederea includerii în pre-
 zenta convenție;
 (1) Prezenta convenție intră în vigoare la trei luni de la data la
 care cele cinci entități menționate la articolul 8 alineatele (1) și (5) — data la care prezenta convenție, anexa generală și fiecare
 au semnat prezenta convenție fără rezerva ratificării sau și-au anexă specifică sau capitol al acesteia intră în vigoare în
 depus instrumentul de ratificare sau de aderare. conformitate cu articolul 18 din prezenta convenție;
 (2) Prezenta convenție intră în vigoare pentru orice parte contrac- — notificările primite în conformitate cu articolele 8, 10, 11,
 tantă la trei luni după ce aceasta a devenit parte contractantă în 12 și 13 din prezenta convenție;
 conformitate cu dispozițiile articolului 8. — retragerea acceptării anexelor/capitolelor de către părțile
 (3) Anexele specifice la prezenta convenție sau capitolele lor intră contractante;
 în vigoare la trei luni după ce au fost acceptate de către cinci părți — denunțările primite în conformitate cu articolul 17 din pre-
 contractante. zenta convenție și
 (4) După intrarea în vigoare a unei anexe specifice sau a unui — modificările acceptate în conformitate cu articolul 15 din
 capitol al acesteia în conformitate cu alineatul (3) din prezentul prezenta convenție, precum și data intrării lor în vigoare.
 articol, anexa specifică sau capitolul în cauză intră în vigoare pen-
 tru orice parte contractantă la trei luni de la notificarea acceptării (3) În cazul în care apare o divergență între o parte contractantă
 de către partea contractantă. Cu toate acestea, anexele specifice și depozitar, în ceea ce privește îndeplinirea funcțiilor acestuia din
 sau capitolele nu intră în vigoare pentru o parte contractantă urmă, depozitarul sau partea contractantă în cauză trebuie să
 decât dacă însăși convenția intră în vigoare pentru partea contrac- aducă problema în atenția celorlalte părți contractante și a
 tantă în cauză. semnatarilor sau, după caz, Comitetului de gestionare sau
 Consiliului.
 Depozitarul convenției Înregistrarea și textele autentice
 Articolul 19 Articolul 20
 În conformitate cu articolul 102 din Carta Organizației Națiuni-
 (1) Prezenta convenție, toate semnăturile sub sau fără rezerva lor Unite, prezenta convenție va fi înregistrată la Secretariatul
 ratificării și toate instrumentele de ratificare sau de aderare se Organizației Națiunilor Unite la cererea secretarului general al
 depun la secretarul general al Consiliului. Consiliului.
 (2) Depozitarul: Drept care subsemnații, autorizați în mod corespunzător, au
 semnat prezenta convenție.
 (a) primește textele originale ale prezentei convenții și asigură
 păstrarea lor; Adoptată la Kyoto, la optsprezece mai o mie nouă sute șaptezeci
 și trei, în limbile franceză și engleză, ambele texte fiind autentice
 (b) face copii certificate pentru conformitate ale textelor originale în egală măsură, într-un singur exemplar care va fi depus la
 ale prezentei convenții și le transmite părților contractante, secretarul general al Consiliului, care va transmite copii certificate
 membrilor Consiliului care nu sunt părți contractante și pentru conformitate ale acestuia tuturor entităților menționate la
 secretarului general al Organizației Națiunilor Unite; articolul 8 alineatul (1) din prezenta convenție.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 125
 Apendicele II la anexa I
 ANEXA GENERALĂ
 CUPRINS
 pagina
 Capitolul 1: Principii generale 126
 Capitolul 2: Definiții 126
 Capitolul 3: Formalități de vămuire și alte formalități vamale 127
 Capitolul 4: Drepturi și taxe 132
 A. Lichidarea, recuperarea și plata drepturilor și taxelor 132
 B. Plata reportată a drepturilor și taxelor 133
 C. Rambursarea drepturilor și taxelor 134
 Capitolul 5: Garanția 134
 Capitolul 6: Controlul vamal 135
 Capitolul 7: Aplicarea tehnologiei informației 136
 Capitolul 8: Relații între administrația vamală și terți 136
 Capitolul 9: Informații și decizii comunicate prin administrația vamală 137
 A. Informații de interes general 137
 B. Informații specifice 137
 C. Decizii 137
 Capitolul 10: Recursul în domeniul vamal 137
 A. Dreptul la recurs 137
 B. Formele și motivele recursului 138
 C. Examinarea recursului 138
 ---pagebreak--- 126 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 CAPITOLUL 1
 PRINCIPII GENERALE
 1.1. S t a n d a r d
 Definițiile, standardele și standardele tranzitorii din prezenta anexă se aplică regimurilor și practicilor vamale
 reglementate de aceasta și, în măsura în care sunt aplicabile, regimurilor și practicilor reglementate de anexele specifice.
 1.2. S t a n d a r d
 Condițiile și formalitățile vamale care trebuie îndeplinite în temeiul regimurilor și practicilor reglementate de prezenta
 anexă și de anexele specifice sunt definite în legislația națională și sunt cât mai simple cu putință.
 1.3. S t a n d a r d
 Administrația vamală instituie și întreține oficial relații de consultare cu sectorul comerțului pentru a consolida
 cooperarea și a facilita participarea, stabilind, în funcție de dispozițiile naționale și de acordurile internaționale,
 metodele de lucru cele mai eficiente.
 CAPITOLUL 2
 DEFINIȚII
 În sensul anexelor la prezenta convenție, se definesc următorii termeni:
 F1./E21. „Asistență reciprocă administrativă”: măsurile luate de o administrație vamală în contul unei alte
 administrații vamale sau în colaborare cu aceasta, în vederea aplicării corecte a legislației vamale și a
 prevenirii, anchetării și eliminării infracțiunilor vamale;
 F2./E11. „Birou vamal”: unitate administrativă competentă pentru îndeplinirea formalităților vamale, precum și
 sediile și alte amplasamente aprobate în acest scop de către autoritățile competente;
 F3/E7. „Control vamal”: totalitatea măsurilor luate de administrația vamală pentru asigurarea aplicării legisla-
 ției vamale;
 F4./E3. „Control prin audit”: măsuri care permit administrației vamale să se asigure de exactitatea și autentici-
 tatea declarațiilor, examinând registrele, sistemele contabile și datele comerciale relevante deținute de
 persoanele în cauză;
 F5./E15. „Scadență”: dată la care plata drepturilor și taxelor devine exigibilă;
 F6./E13. „Decizie”: actul special prin care administrația vamală soluționează o problemă legată de legislația
 vamală;
 F7./E14. „Declarant”: orice persoană care face o declarație de mărfuri sau în numele căreia se face o astfel de
 declarație;
 F8./E19. „Declarație de mărfuri”: actul întocmit în forma indicată de administrația vamală, prin care persoanele
 în cauză indică regimul vamal sub care trebuie plasate mărfurile și comunică elementele a căror
 declarare este solicitată de administrația vamală pentru aplicarea acestui regim;
 F9./E5. „Vămuire”: îndeplinirea formalităților vamale necesare pentru a oferi mărfurile spre consum, pentru
 exportul lor sau pentru a le plasa sub un alt regim vamal;
 F10./E6. „Administrație vamală”: serviciile administrative care răspund de aplicarea legislației vamale și perce-
 perea de drepturi și taxe și care răspund, de asemenea, de aplicarea altor acte cu putere de lege și norme
 administrative legate de importul, exportul, transportul sau depozitarea mărfurilor;
 F11./E8. „Drepturi vamale”: drepturi înscrise în Tariful Vamal și care se aplică mărfurilor care intră pe teritoriul
 vamal sau ies de pe acesta;
 F12./E16. „Drepturi și taxe”: drepturile și taxele de import sau drepturile și taxele de export sau ambele;
 F13./E18. „Drepturi și taxe laexport”: drepturile vamale și orice alte drepturi, taxe sau impuneri diverse care se
 percep la export sau cu ocazia exportului de mărfuri, cu excepția impunerilor a căror sumă se limi-
 tează la costul aproximativ al serviciilor prestate sau care se percep de către administrația vamală în
 contul unei alte autorități naționale;
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 127
 F14./E20. „Drepturi și taxe laimport”: drepturile vamale și orice alte drepturi, taxe sau impuneri diverse care se
 percep la import sau cu ocazia importului de mărfuri, cu excepția impunerilor a căror sumă se limi-
 tează la costul aproximativ al serviciilor prestate sau care se percep de către administrația vamală în
 contul unei alte autorități naționale;
 F15./E4. „Examinarea declarației de mărfuri”: operațiunile efectuate de administrația vamală pentru a se asigura
 că declarația de mărfuri este întocmită corect și că documentele justificative solicitate îndeplinesc
 condițiile cerute;
 F16./E9. „Formalități vamale”: totalitatea operațiunilor care trebuie efectuate de către persoanele în cauză și de
 către administrația vamală pentru respectarea legislației vamale;
 F17./E26. „Garanție”: ceea ce asigură, la solicitarea administrației vamale, îndeplinirea unei obligații față de
 aceasta. Garanția se consideră „globală” dacă asigură îndeplinirea obligațiilor rezultate din mai multe
 operațiuni;
 F18./E10. „Legislație vamală”: totalitatea cerințelor și normelor administrative privind importul, exportul,
 transportul și depozitarea mărfurilor pe care administrația vamală are obligația expresă de a le aplica și
 totalitatea reglementărilor adoptate eventual de administrația vamală în temeiul competențelor confe-
 rite de lege;
 F19./E2. „Stabilirea drepturilor și taxelor”: determinarea sumei drepturilor și taxelor care trebuie percepute;
 F20./E24. „Acordarea liberului de vamă”: actul prin care administrația vamală permite părților în cauză să dis-
 pună de mărfurile care fac obiectul unei vămuiri;
 F21./E22. „Omisiune”: situația în care administrația vamală nu acționează sau nu ia, într-un termen rezonabil,
 măsurile care îi sunt impuse de legislația vamală pentru soluționarea unei probleme cu privire la care
 a fost sesizată în repetate rânduri;
 F22./E23. „Persoană”: o persoană fizică sau juridică, cu excepția cazului în care contextul indică altfel;
 F23./E1. „Recurs”: actul prin care o persoană vizată direct care se consideră prejudiciată de o decizie sau de o
 omisiune a administrației vamale se prezintă în fața unei autorități competente;
 F24./E25. „Rambursare”: restituirea, totală sau parțială, a drepturilor și taxelor achitate pentru mărfuri și scutirea,
 totală sau parțială, de drepturi și taxe, în cazul în care acestea nu au fost achitate;
 F25./E12. „Teritoriu vamal”: teritoriul pe care se aplică legislația vamală a unei părți contractante;
 F26./E27. „Ter”ț: orice persoană care, acționând în contul unei alte persoane, tratează direct cu administrația
 vamală în ceea ce privește importul, exportul, transportul sau depozitarea mărfurilor;
 F27./E17. „Verificarea mărfurilor”: operațiune prin care administrația vamală întreprinde o examinare fizică a
 mărfurilor pentru a se asigura că natura, originea, starea, cantitatea și valoarea lor sunt conforme cu
 datele din declarația de mărfuri.
 CAPITOLUL 3
 FORMALITĂȚI DE VĂMUIRE ȘI ALTE FORMALITĂȚI VAMALE
 Birourile vamale competente
 3.1. S t a n d a r d
 Administrația vamală desemnează birourile vamale în care mărfurile pot fi prezentate sau vămuite. Ea determină
 competența și localizarea acestor birouri vamale și fixează zilele și orele de deschidere, ținând seama, în special, de
 nevoile comerțului.
 3.2. S t a n d a r d
 La cererea persoanei în cauză, din motive considerate valabile de către administrația vamală, aceasta din urmă își
 îndeplinește funcțiile care îi revin în temeiul unui regim sau al unei practici vamale, în afara orelor de deschidere fixate
 de administrație sau în alt loc decât biroul vamal, în măsura resurselor disponibile. Eventualele taxe pe care le percepe
 administrația vamală se limitează la costul aproximativ al serviciilor prestate.
 ---pagebreak--- 128 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 3.3. S t a n d a r d
 În cazul în care birourile vamale sunt situate în același punct de trecere a unei frontiere comune, administrațiile vamale
 în cauză își armonizează orele de deschidere, precum și competențele acestor birouri.
 3.4. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 La punctele de trecere a frontierelor comune, administrațiile vamale în cauză efectuează, ori de câte ori este posibil,
 controale comune.
 3.5. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 În cazul în care administrația vamală dorește să stabilească un nou birou vamal sau să transforme un birou existent
 într-un punct de trecere comun, ea colaborează, ori de câte ori este posibil, cu administrația vamală vecină, în vederea
 stabilirii unui birou vamal juxtapus care să permită facilitarea controalelor comune.
 Declarantul
 (a) Persoanele care pot acționa în calitate de declarant
 3.6. Standard
 Legislația națională prevede condițiile în care o persoană este autorizată să acționeze în calitate de declarant.
 3.7. Standard
 Orice persoană care are dreptul să dispună de mărfuri poate acționa în calitate de declarant.
 (b) Responsabilitatea declarantului
 3.8. Standard
 Declarantul are responsabilitatea față de administrația vamală să furnizeze informații exacte în declarația de mărfuri
 și de plată a drepturilor și taxelor.
 (c) Drepturile declarantului
 3.9. Standard
 Înainte de depunerea declarației de mărfuri și în condițiile stabilite de administrația vamală, declarantul este autorizat:
 (a) să examineze mărfurile și
 (b) să recolteze eșantioane.
 3.10. S t a n d a r d
 Administrația vamală nu cere ca eșantioanele a căror recoltare este autorizată sub controlul său să figureze într-o
 declarație de mărfuri distinctă, cu condiția ca eșantioanele în cauză să fie indicate în declarația de mărfuri referitoare
 la lotul de mărfuri din care sunt originare.
 Declarația de mărfuri
 (a) Formatul și conținutul declarației de mărfuri
 3.11. S t a n d a r d
 Conținutul declarației de mărfuri este stabilit de administrația vamală. Declarațiile de mărfuri redactate pe hârtie
 trebuie să fie conforme cu formatul-cadru al Organizației Națiunilor Unite.
 În cazul unei proceduri de vămuire informatizate, formatul declarației de mărfuri depuse pe cale electronică trebuie
 stabilit în conformitate cu standardele internaționale care reglementează transmiterea electronică a datelor, în
 conformitate cu indicațiile din recomandările Consiliului de Cooperare Vamală privind tehnologia informației.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 129
 3.12. S t a n d a r d
 Administrația vamală trebuie să își limiteze cerințele, în ceea ce privește informațiile care trebuie furnizate în declarația
 de mărfuri, la informațiile considerate indispensabile pentru a permite stabilirea și perceperea drepturilor și taxelor,
 întocmirea statisticilor și aplicarea legislației vamale.
 3.13. S t a n d a r d
 Declarantul care, din motive considerate valabile de către administrația vamală, nu dispune de toate informațiile
 necesare pentru a întocmi o declarație de mărfuri, este autorizat să depună o declarație de mărfuri provizorie sau
 incompletă, cu condiția ca aceasta să conțină elementele considerate necesare de către administrația vamală, iar
 declarantul să se angajeze să completeze declarația de mărfuri într-un termen stabilit.
 3.14. S t a n d a r d
 Înregistrarea de către administrația vamală a unei declarații de mărfuri provizorii sau incomplete nu determină
 aplicarea unui tratament tarifar diferit de cel care ar fi fost aplicat mărfurilor dacă s-ar fi depus direct o declarație de
 mărfuri completă și exactă.
 Acordarea liberului de vamă pentru mărfuri nu se amână cu condiția să se fi furnizat garanția eventual solicitată pentru
 a asigura recuperarea drepturilor și taxelor exigibile.
 3.15. S t a n d a r d
 Administrația vamală solicită depunerea declarației de mărfuri în original și numărul minim de exemplare
 suplimentare necesare.
 (b) Documentele justificative în sprijinul declarației de mărfuri
 3.16. S t a n d a r d
 În sprijinul declarației de mărfuri, administrația vamală solicită doar documentele indispensabile pentru a permite
 controlul operațiunii și pentru a se asigura că s-au respectat toate cerințele referitoare la aplicarea legislației vamale.
 3.17. S t a n d a r d
 În cazul în care anumite documente justificative nu pot fi prezentate la depunerea declarației de mărfuri din motive
 considerate valabile de către administrația vamală, aceasta din urmă autorizează întocmirea documentelor vizate
 într-un termen stabilit.
 3.18. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 Administrația vamală permite depunerea documentelor justificative pe cale electronică.
 3.19. S t a n d a r d
 Administrația vamală solicită o traducere a informațiilor cuprinse în documentele justificative numai dacă acest lucru
 se dovedește a fi necesar pentru a permite procesarea declarației de mărfuri.
 Depunerea, înregistrarea și examinarea declarației de mărfuri
 3.20. S t a n d a r d
 Administrația vamală permite depunerea declarației de mărfuri în toate birourile desemnate.
 3.21. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 Administrația vamală permite depunerea declarației de mărfuri pe cale electronică.
 3.22. S t a n d a r d
 Declarația de mărfuri trebuie depusă în timpul programului stabilit de administrația vamală.
 ---pagebreak--- 130 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 3.23. S t a n d a r d
 În cazul în care legislația națională prevede ca declarația de mărfuri să fie depusă într-un termen stabilit, ea fixează
 acest termen în așa fel încât să permită declarantului să completeze declarația de mărfuri și să obțină documentele
 justificative solicitate.
 3.24. S t a n d a r d
 La cererea declarantului și din motive considerate valabile de către administrația vamală, aceasta din urmă prelungește
 termenul stabilit pentru depunerea declarației de mărfuri.
 3.25. S t a n d a r d
 Legislația națională prevedere condițiile de depunere și de înregistrare sau de examinare a declarației de mărfuri și a
 documentelor justificative înainte de sosirea mărfurilor.
 3.26. S t a n d a r d
 În cazul în care administrația vamală nu poate înregistra declarația de mărfuri, ea prezintă declarantului motivele
 refuzului.
 3.27. S t a n d a r d
 Administrația vamală permite declarantului să rectifice declarația de mărfuri care a fost depusă, cu condiția ca, în
 momentul depunerii cererii, să nu fi început examinarea declarației de mărfuri sau verificarea mărfurilor.
 3.28. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 Administrația vamală permite declarantului să rectifice declarația de mărfuri dacă el solicită acest lucru după începerea
 examinării declarației de mărfuri, dacă administrația vamală consideră că motivele invocate de declarant sunt valabile.
 3.29. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 Declarantul poate să-și retragă declarația de mărfuri și să solicite aplicarea unui alt regim vamal, cu condiția ca cererea
 să fie depusă la administrația vamală înainte de acordarea liberului de vamă, iar motivele invocate să fie considerate
 valabile de către administrația vamală.
 3.30. S t a n d a r d
 Examinarea declarației de mărfuri se efectuează în momentul înregistrării sau în cel mai scurt timp după înregistrare.
 3.31. S t a n d a r d
 Administrația vamală își limitează operațiunile de examinare a declarației de mărfuri la cele pe care le consideră
 indispensabile pentru a asigura aplicarea legislației vamale.
 Proceduri speciale pentru persoanele autorizate
 3.32. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 În cazul persoanelor autorizate care îndeplinesc anumite criterii stabilite de administrația vamală, datorită, în special,
 faptului că au antecedente satisfăcătoare în domeniul vamal și utilizează un sistem eficient de gestiune a registrelor
 lor comerciale, administrația vamală prevede:
 — acordarea liberului de vamă pentru mărfuri pe baza unui număr minim de informații necesare pentru a identifica
 mărfurile și a permite întocmirea ulterioară a declarației definitive de bunuri;
 — vămuirea mărfurilor la sediul declarantului sau în orice alt loc autorizat de administrația vamală;
 — și, în plus, în măsura posibilităților, alte proceduri speciale precum:
 — depunerea unei singure declarații de mărfuri pentru toate importurile sau exporturile efectuate într-o perioadă
 determinată, în cazul în care aceste operațiuni sunt realizate în mod frecvent de aceeași persoană;
 — posibilitatea pentru persoanele autorizate de a stabili ele însele drepturile și taxele folosind propriile registre
 comerciale, consultate, după caz, de către administrația vamală pentru a se asigura de conformitatea cu celelalte
 cerințe vamale;
 — depunerea declarației de mărfuri prin intermediul unei mențiuni în registrele persoanei autorizate, care se
 completează ulterior cu o declarație de mărfuri suplimentară.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 131
 Verificarea mărfurilor
 (a) Termenul pentru verificarea mărfurilor
 3.33. S t a n d a r d
 În cazul în care administrația vamală decide să supună mărfurile declarate unei verificări, aceasta are loc în cel mai
 scurt timp după înregistrarea declarației de mărfuri.
 3.34. S t a n d a r d
 La planificarea verificărilor mărfurilor, se acordă prioritate verificării animalelor vii și mărfurilor perisabile și a altor
 mărfuri al căror caracter urgent este acceptat de administrația vamală.
 3.35. S t a n d a r d t r a n z i t o r i u
 În cazul în care mărfurile trebuie supuse unui control efectuat de către alte autorități competente în același timp cu
 o verificare prevăzută de administrația vamală, aceasta din urmă ia măsurile necesare pentru o efectuare coordonată
 și, dacă este posibil, simultană a controalelor.
 (b) Prezența declarantului la verificarea mărfurilor
 3.36. S t a n d a r d
 Administrația vamală ia în considerare cererile declarantului care dorește să fie prezent sau să fie reprezentat la
 verificarea mărfurilor. Aceste cereri se acceptă, în afara cazurilor excepționale.
 3.37. S t a n d a r d
 În cazul în care administrația vamală consideră necesar, ea solicită declarantului să asiste la verificarea mărfurilor sau
 să trimită un reprezentant, pentru a furniza administrației vamale asistența necesară pentru a facilita această verificare.
 (c) Recoltarea de eșantioane de către administrația vamală
 3.38. S t a n d a r d
 Recoltarea de eșantioane se limitează la cazurile în care administrația vamală consideră că această operațiune este
 necesară pentru a stabili descrierea tarifară sau valoarea mărfurilor declarate sau pentru a asigura aplicarea altor
 dispoziții ale legislației naționale. Cantitățile din mărfuri care se recoltează în calitate de eșantioane trebuie reduse la
 minimum.
 Erori
 3.39. Standard
 Administrația vamală nu aplică penalizări mari în caz de erori dacă se constată, în beneficiul său, că aceste erori au
 fost comise de bună credință, fără intenție de fraudă sau neglijență gravă. Dacă se consideră necesar pentru evitarea
 oricărei recidive, administrația vamală poate aplica o penalizare care nu va fi totuși prea mare în raport cu scopul
 urmărit.
 Acordarea liberului de vamă pentru mărfuri
 3.40. Standard
 Liberul de vamă se acordă pentru mărfurile declarate de îndată ce administrația vamală a finalizat verificarea sau a luat
 decizia de a nu le supune unei verificări, cu condiția:
 — să nu se fi constatat vreo infracțiune;
 — să fi fost prezentate licența de import sau de export sau celelalte documente necesare;
 — să fi fost prezentate toate autorizațiile referitoare la regimul în cauză și
 — să fi fost plătite toate drepturile și taxele sau să fi fost luate în considerare toate măsurile necesare pentru a asigura
 recuperarea lor.
 ---pagebreak--- 132 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 3.41. Standard
 În cazul în care administrația vamală s-a asigurat că toate formalitățile de vămuire vor fi îndeplinite ulterior de către
 declarant, ea acordă liber de vamă, cu condiția ca declarantul să prezinte un document comercial sau administrativ
 acceptabil pentru administrația vamală și care să conțină principalele date referitoare la lotul vizat, precum și o
 garanție, dacă este cazul, pentru a asigura recuperarea drepturilor și taxelor exigibile.
 3.42. Standard
 În cazul în care administrația vamală decide că mărfurile necesită o analiză a eșantioanelor în laborator, o documentare
 tehnică detaliată sau avizul experților, ea acordă liber de vamă pentru mărfuri înainte să cunoască rezultatele acestei
 verificări, cu condiția să fi fost depusă garanția cerută în caz de necesitate, după ce s-a asigurat că mărfurile nu fac
 obiectul vreunei interdicții sau restricții.
 3.43. Standard
 Dacă s-a constatat o infracțiune, administrația vamală acordă liberul de vamă fără să aștepte rezolvarea acțiunii
 administrative sau judiciare cu condiția ca mărfurile să nu fie pasibile de confiscare sau susceptibile să fie prezentate
 ca probe materiale într-o fază ulterioară a procedurii, iar declarantul achită toate drepturile și taxele și furnizează o
 garanție pentru a asigura recuperarea tuturor drepturilor și taxelor suplimentare exigibile, precum și a oricărei
 penalități de care ar putea fi pasibil.
 Abandonarea sau distrugerea mărfurilor
 3.44. Standard
 În cazul în care mărfurile nu au obținut încă liberul de vamă pentru introducerea pe piață sau au fost plasate sub un
 alt regim vamal și nu s-a constatat nici o infracțiune, persoana în cauză este scutită de plata drepturilor și taxelor sau
 trebuie să poată obține rambursarea lor:
 — în cazul în care, la cererea sa și în conformitate cu decizia administrației vamale, aceste mărfuri au fost abandonate
 în favoarea bugetului statului sau distruse sau tratate astfel încât să își piardă orice valoare comercială, sub controlul
 administrației vamale. Orice cheltuieli determinate de aceste operațiuni trebuie suportate de persoana în cauză;
 — în cazul în care aceste mărfuri sunt distruse sau pierdute iremediabil ca urmare a unui accident sau a unui caz de
 forță majoră, cu condiția ca această distrugere sau această pierdere să fie constatată în beneficiul administrației
 vamale;
 — în cazul în care o parte din mărfuri lipsește din motive care țin de natura lor, cu condiția ca această lipsă să fie
 constatată în beneficiul administrației vamale.
 Deșeurile și resturile care rezultă, după caz, din distrugere se supun, în caz de introducere pe piață sau export,
 drepturilor și taxelor care li s-ar aplica acestor deșeuri și resturi dacă ar fi importate sau exportate în această stare.
 3.45. Standard tranzitoriu
 În cazul în care administrația vamală recurge la vânzarea mărfurilor care nu au fost declarate în termenul stabilit sau
 pentru care nu s-a putut acorda liberul de vamă, fără să se fi constatat vreo infracțiune, veniturile din vânzare se
 rambursează, după deducerea tuturor drepturilor și taxelor aplicabile, precum și a tuturor cheltuielilor și costurilor
 generate, persoanelor în drept sau, dacă acest lucru nu este posibil, se păstrează la dispoziția acestora pe o perioadă
 determinată.
 CAPITOLUL 4
 DREPTURI ȘI TAXE
 A. Stabilirea, recuperarea și plata drepturilor și taxelor
 4.1. Standard
 Legislația națională definește condițiile în care sunt exigibile drepturile și taxele.
 4.2. Standard
 Termenul acordat pentru stabilirea drepturilor și taxelor exigibile este precizat în legislația națională. Stabilirea se
 efectuează în cel mai scurt timp după depunerea declarației de mărfuri sau din momentul în care drepturile și taxele
 devin exigibile.
 4.3. Standard
 Elementele care servesc drept bază pentru stabilirea drepturilor și taxelor și condițiile în care trebuie determinate
 acestea sunt prevăzute în legislația națională.
 4.4. Standard
 Valoarea drepturilor și taxelor este prevăzută în publicațiile oficiale.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 133
 4.5. Standard
 Legislația națională prevede momentul care trebuie luat în considerare pentru determinarea sumei drepturilor și
 taxelor.
 4.6. Standard
 Legislația națională desemnează modalitățile de plată care pot fi utilizate pentru plata drepturilor și taxelor.
 4.7. Standard
 Legislația națională precizează persoana sau persoanele care răspund de plata drepturilor și taxelor.
 4.8. Standard
 Legislația națională determină data scadenței, precum și locul unde trebuie efectuată plata.
 4.9. Standard
 În cazul în care legislația națională precizează că data scadenței poate fi fixată după acordarea liberului de vamă pentru
 mărfuri, această dată trebuie stabilită la cel puțin zece zile după acordarea liberului de vamă. Nu se percepe nicio
 dobândă pentru perioada scursă între data acordării liberului de vamă și data scadenței.
 4.10. Standard
 Legislația națională stabilește termenul în care administrația vamală poate continua recuperarea drepturilor și taxelor
 care nu au fost plătite la data scadenței.
 4.11. Standard
 Legislația națională stabilește rata dobânzii pentru întârziere și condițiile în care se aplică aceasta în cazul în care
 drepturile și taxele nu au fost plătite la data scadenței.
 4.12. Standard
 În cazul în care drepturile și taxele au fost plătite, inițiatorului plății i se eliberează o chitanță care constituie dovada
 plății, cu excepția cazului în care plata este dovedită în alt mod.
 4.13. Standard tranzitoriu
 Legislația națională stabilește o valoare minimă sau o sumă minimă a drepturilor și taxelor sau ambele, sub care nu
 se percepe nici un drept sau taxă.
 4.14. Standard
 În cazul în care administrația vamală constată că erorile comise la întocmirea declarației de mărfuri sau la stabilirea
 drepturilor și taxelor vor determina sau au determinat perceperea sau recuperarea unei sume de drepturi și taxe mai
 mică decât cea care este exigibilă legal, ea rectifică erorile și inițiază recuperarea sumei neplătite. Cu toate acestea, în
 cazul în care suma vizată este mai mică decât suma minimă prevăzută de legislația națională, administrația vamală
 nu întreprinde nicio acțiune pentru perceperea sau recuperarea acesteia.
 B. Plata reportată a drepturilor și taxelor
 4.15. Standard
 În cazul în care legislația națională prevede plata reportată a drepturilor și taxelor, ea precizează condițiile în care se
 acordă această facilitate.
 4.16. Standard
 Posibilitatea de a efectua plăți eșalonate se acordă, în măsura posibilităților, fără a percepe dobânzi.
 4.17. Standard
 Termenul acordat pentru plata reportată a drepturilor și taxelor este de cel puțin paisprezece zile.
 ---pagebreak--- 134 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 C. Rambursarea drepturilor și taxelor
 4.18. Standard
 Rambursarea se efectuează în cazul în care se constată că plata excedentară a drepturilor și taxelor rezultă dintr-o
 eroare comisă la stabilirea valorii drepturilor și taxelor.
 4.19. Standard
 Rambursarea se efectuează pentru mărfurile importate sau exportate în cazul cărora se constată, în momentul
 importului sau exportului, că au prezentat defecte sau au fost, din orice alt motiv, neconforme cu caracteristicile
 prevăzute și care se returnează furnizorului sau unei alte persoane desemnate de furnizor, cu condiția ca:
 — mărfurile să fie reexportate într-un termen rezonabil, fără să fi făcut obiectul vreunei prelucrări sau reparații și fără
 să fi fost utilizate în țara de import;
 — mărfurile să fie reimportate într-un termen rezonabil, fără să fi făcut obiectul vreunei prelucrări sau reparații și
 fără să fi fost utilizate în țara în care au fost exportate.
 Cu toate acestea, utilizarea mărfurilor nu interzice rambursarea atunci când aceasta a fost indispensabilă pentru
 constatarea defectelor mărfurilor sau a altui motiv pentru reexportarea sau reimportarea lor.
 În loc să fie reexportate sau reimportate, mărfurile pot fi abandonate, în conformitate cu decizia administrației vamale,
 în favoarea bugetului statului sau distruse sau tratate astfel încât să își piardă orice valoare comercială sub controlul
 administrației vamale. Abandonul sau distrugerea în cauză nu trebuie să genereze cheltuieli pentru bugetul statului.
 4.20. Standard tranzitoriu
 În cazul în care administrația vamală permite ca mărfurile care au fost inițial declarate pentru un regim vamal cu plata
 drepturilor și taxelor să fie plasate sub un alt regim vamal, rambursarea se efectuează pentru drepturile și taxele care
 depășesc suma datorată în cadrul noului regim.
 4.21. Standard
 Decizia privind cererea de rambursare se ia și se notifică în scris persoanei în cauză în cel mai scurt termen, iar
 rambursarea sumei excedentare se face de îndată ce elementele cererii au fost verificate.
 4.22. Standard
 În cazul în care administrația vamală constată că suma excedentară rezultă dintr-o eroare comisă de către administrația
 vamală la stabilirea valorii drepturilor și taxelor, rambursarea se efectuează în mod prioritar.
 4.23. Standard
 În cazul în care se stabilesc termene după care nu se mai acceptă cereri de rambursare, aceste termene trebuie să fie
 suficient de extinse pentru a ține seama de circumstanțele speciale pentru diferite cazuri în care se poate acorda
 rambursarea drepturilor și taxelor.
 4.24. Standard
 Rambursarea nu se acordă în cazul în care suma în cauză este mai mică decât suma minimă stabilită de legislația
 națională.
 CAPITOLUL 5
 GARANȚIA
 5.1. Standard
 Legislația națională prevede cazurile în care se solicită o garanție și determină modul în care trebuie constituită această
 garanție.
 5.2. Standard
 Administrația vamală determină valoarea garanției.
 5.3. Standard
 Orice persoană care are obligația de a constitui o garanție trebuie să poată alege una dintre formele de garanție propuse,
 cu condiția ca aceasta să fie acceptată de administrația vamală.
 5.4. Standard
 În cazul în care legislația națională permite acest lucru, administrația vamală nu solicită constituirea unei garanții dacă
 este convinsă de faptul că persoana în cauză își va respecta toate obligațiile pe care le are față de ea.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 135
 5.5. Standard
 În cazul în care se solicită constituirea unei garanții pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor care decurg dintr-un regim
 vamal, administrația vamală acceptă o garanție globală, în special din partea oricărui declarant care declară cu
 regularitate mărfuri în diferite birouri de pe teritoriul vamal.
 5.6. Standard
 În cazul în care se solicită constituirea unei garanții, suma acestei garanții este cea mai mică cu putință și, în ceea ce
 privește plata drepturilor și taxelor, nu depășește suma eventual exigibilă.
 5.7. Standard
 În cazul în care s-a constituit o garanție, eliberarea acesteia se efectuează în cel mai scurt timp posibil după ce
 administrația vamală a estimat că obligațiile care au impus constituirea garanției au fost îndeplinite în mod
 corespunzător.
 CAPITOLUL 6
 CONTROLUL VAMAL
 6.1. Standard
 Toate mărfurile, inclusiv mijloacele de transport, care se introduc pe teritoriul vamal sau părăsesc acest teritoriu sunt
 supuse unui control vamal, indiferent dacă sunt pasibile sau nu de plata unor drepturi și taxe.
 6.2. Standard
 Controalele vamale se limitează la un minim necesar pentru a asigura aplicarea legislației vamale.
 6.3. Standard
 Pentru aplicarea controalelor vamale, administrația vamală recurge la managementul riscurilor.
 6.4. Standard
 Administrația vamală recurge la analiza riscurilor pentru a desemna persoanele și mărfurile care trebuie examinate,
 inclusiv mijloacele de transport, precum și amploarea acestei verificări.
 6.5. Standard
 Administrația vamală adoptă, în sprijinul managementului riscurilor, o strategie care constă în măsurarea nivelului
 de aplicare a legii.
 6.6. Standard
 Sistemul de control vamal include controalele prin audit.
 6.7. Standard
 Administrația vamală caută să coopereze cu alte administrații vamale și să încheie acorduri de asistență reciprocă
 administrativă pentru a ameliora controalele vamale.
 6.8. Standard
 Administrația vamală caută să coopereze cu sectorul comerțului și să încheie protocoale de acord pentru a ameliora
 controalele vamale.
 6.9. Standard tranzitoriu
 Administrația vamală apelează, în măsura posibilităților, la tehnologia informației și la comerțul electronic pentru a
 ameliora controalele vamale.
 6.10. S t a n d a r d
 Administrația vamală evaluează sistemele comerciale ale întreprinderilor care au incidență asupra operațiunilor
 vamale pentru a se asigura că sistemele vizate sunt conforme cu cerințele vamale.
 ---pagebreak--- 136 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 CAPITOLUL 7
 APLICAREA TEHNOLOGIEI INFORMAȚIEI
 7.1. Standard
 Administrația vamală utilizează tehnologia informației în sprijinul operațiunilor vamale dacă aceasta este eficientă și
 rentabilă atât pentru administrația vamală, cât și pentru sectorul comerțului. Administrația vamală stabilește condițiile
 de aplicare a acesteia.
 7.2. Standard
 În cazul în care administrația vamală adoptă sisteme informatizate, ea utilizează standardele relevante în acest sens,
 acceptate la scară internațională.
 7.3. Standard
 Tehnologia informației se adoptă în colaborare cu toate părțile vizate direct, în măsura în care este posibil.
 7.4. Standard
 Toate actele legislative naționale noi sau revizuite prevăd:
 — metode de comerț electronic ca soluție alternativă la documentele care trebuie întocmite pe hârtie;
 — metode de autentificare electronică, precum și metode de autentificare pe hârtie;
 — dreptul administrației vamale de a deține informații pentru nevoile sale proprii și, după caz, de a face schimb de
 astfel de informații cu alte administrații vamale și cu orice altă parte autorizată în condițiile prevăzute de lege, prin
 intermediul tehnicilor de comerț electronic.
 CAPITOLUL 8
 RELAȚIILE ÎNTRE ADMINISTRAȚIA VAMALĂ ȘI TERȚI
 8.1. Standard
 Persoanele în cauză au posibilitatea să comunice cu administrația vamală, fie direct, fie prin intermediul unui terț
 desemnat să acționeze în numele lor.
 8.2. Standard
 Legislația națională precizează condițiile în care o persoană poate acționa în numele unei alte persoane în relațiile
 acesteia cu administrația vamală și prevede, în special, responsabilitățile terților față de administrația vamală în ceea
 ce privește plata drepturilor și taxelor și eventualele nereguli.
 8.3. Standard
 Operațiunile vamale pe care persoana în cauză decide să le efectueze în nume propriu nu fac obiectul unui tratament
 mai puțin favorabil și nu sunt supuse unor condiții mai riguroase decât operațiunile care sunt efectuate de un terț în
 numele persoanei în cauză.
 8.4. Standard
 Orice persoană desemnată în calitate de terț are aceleași drepturi, în ceea ce privește operațiunile de efectuat cu
 administrația vamală, ca și persoana care a desemnat-o.
 8.5. Standard
 Administrația vamală prevede participarea terților la consultările oficiale pe care le are cu sectorul comerțului.
 8.6. Standard
 Administrația vamală precizează circumstanțele în care nu este dispusă să trateze cu un terț.
 8.7. Standard
 Administrația vamală notifică în scris terților orice decizie de a nu trata cu aceștia.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 137
 CAPITOLUL 9
 INFORMAȚIILE ȘI DECIZIILE COMUNICATE DE ADMINISTRAȚIA VAMALĂ
 A. Informații de interes general
 9.1. Standard
 Administrația vamală procedează astfel încât orice persoană interesată să poată obține fără dificultate orice informație
 utilă de interes general privind legislația vamală.
 9.2. Standard
 În cazul în care informațiile deja difuzate trebuie modificate din cauza unor modificări aduse legislației vamale sau
 dispozițiilor sau cerințelor administrative, administrația vamală aduce noile informații la cunoștința publicului într-un
 termen rezonabil înainte de intrarea lor în vigoare pentru ca persoanele interesate să poată ține seama de acestea, cu
 excepția cazului în care publicarea lor anticipată nu este permisă.
 9.3. Standard
 Administrația vamală utilizează tehnologia informației pentru a ameliora comunicarea informațiilor.
 B. Informații specifice
 9.4. Standard
 La cererea persoanei în cauză, administrația vamală furnizează, în modul cel mai rapid și mai exact posibil, informații
 cu privire la aspecte speciale aduse în atenție de persoana în cauză care se referă la legislația vamală.
 9.5. Standard
 Administrația vamală furnizează nu numai informații solicitate în mod expres, ci și orice altă informație relevantă pe
 care o consideră utilă pentru a fi adusă la cunoștința persoanei interesate.
 9.6. Standard
 În cazul în care administrația vamală furnizează informații, ea are grijă să nu divulge niciun element al informației
 cu caracter privat sau confidențial care să afecteze administrația vamală sau persoane terțe, cu excepția cazului în care
 o astfel de divulgare este solicitată sau permisă de legislația națională.
 9.7. Standard
 În cazul în care administrația vamală nu este în măsură să furnizeze informații gratuit, remunerația cerută se limitează
 la costul aproximativ al serviciilor prestate.
 C. Decizii
 9.8. Standard
 La cererea scrisă a persoanei interesate, administrația vamală își comunică decizia în scris, în termenele stabilite de
 legislația națională. În cazul în care această decizie este defavorabilă persoanei interesate, aceasta este informată cu
 privire la motivele deciziei și posibilitățile de înaintare a unui recurs.
 9.9. Standard
 Administrația vamală comunică deciziile obligatorii la cererea persoanelor interesate, cu condiția să dispună de toate
 informațiile pe care le consideră necesare.
 CAPITOLUL 10
 RECURSUL ÎN DOMENIUL VAMAL
 A. Dreptul la recurs
 10.1. Standard
 Legislația națională prevede un drept la recurs în domeniul vamal.
 10.2. Standard
 Orice persoană vizată direct de o decizie sau o omisiune a administrației vamale are dreptul la recurs.
 ---pagebreak--- 138 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 10.3. Standard
 Persoana interesată direct de o decizie sau o omisiune a administrației vamale este informată, după ce înaintat o cerere
 în acest sens către administrația vamală, cu privire la motivele care au stat la baza deciziei sau a omisiunii în termenele
 stabilite de legislația națională. Ea poate decide să înainteze sau nu recurs în acel moment.
 10.4. Standard
 Legislația națională prevede dreptul de a înainta primul recurs la administrația vamală.
 10.5. Standard
 În cazul în care recursul înaintat la administrația vamală este respins, solicitantul are dreptul de a înainta un nou recurs
 în fața unei autorități independente de administrația vamală.
 10.6. Standard
 În ultimă instanță, solicitantul are dreptul la recurs în fața unei instanțe judecătorești.
 B. Forma și motivele recursului
 10.7. Standard
 Recursul se înaintează în scris; el este motivat.
 10.8. Standard
 Se stabilește un termen de recurs împotriva unei decizii a administrației vamale, iar acest termen trebuie să fie suficient
 pentru a permite solicitantului să analizeze decizia contestată și să pregătească recursul.
 10.9. Standard
 În cazul în care se înaintează un recurs la administrația vamală, aceasta nu solicită prezentarea, din oficiu, a unor
 eventuale probe în momentul înaintării recursului, ci acordă în acest scop, după caz, un termen rezonabil.
 C. EXAMINAREA RECURSULUI
 10.10. S t a n d a r d
 Administrația vamală se pronunță cu privire la recurs și își notifică decizia solicitantului, în scris, în cel mai scurt timp
 posibil.
 10.11. S t a n d a r d
 În cazul în care un recurs adresat administrației vamale este respins, aceasta din urmă notifică solicitantului, în scris,
 și motivele care au stat la baza deciziei sale și îl informează cu privire la dreptul său de a înainta eventual un nou recurs
 în fața unei autorități administrative sau independente, precizându-i, după caz, termenul înainte de expirarea căruia
 trebuie înaintat un nou recurs.
 10.12. S t a n d a r d
 În cazul în care se acceptă recursul, administrația vamală se conformează deciziei sale sau hotărârii autorităților
 independente sau judecătorești în cel mai scurt timp posibil, cu excepția cazului în care ea însăși înaintează un recurs
 împotriva hotărârii respective.
 ---pagebreak--- 02/vol. 15 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 139
 ANEXA II
 NOTIFICARE
 În sensul articolului 8 alineatul (5) litera (a) din convenție, astfel cum a fost modificată prin protocolul de modificare,
 Comunitatea Europeană îl informează pe depozitarul convenției că este competentă pentru toate domeniile
 reglementate de partea dispozitivă a convenției și de anexa sa generală, cu excepția celor care nu țin de competența
 sa exclusivă, explicită sau implicită, astfel cum este prevăzută de Tratatul de instituire a Comunității Europene, astfel
 cum a fost modificat și de legislația comunitară secundară.
 ---pagebreak--- 140 RO Jurnalul Oficial al Uniunii Europene 02/vol. 15
 ANEXA III
 NOTIFICARE
 În sensul articolului 11 din Convenția de la Kyoto revizuită, Comunitatea Europeană îi notifică secretarului general
 al Consiliului de Cooperare Vamală, în calitatea sa de depozitar al Convenției, că teritoriul vamal al Comunității trebuie
 să fie considerat un singur teritoriu care cuprinde:
 — teritoriul Regatului Belgiei;
 — teritoriul Regatului Danemarcei, cu excepția insulelor Feroe și a Groenlandei;
 — teritoriul Republicii Federale Germania, cu excepția insulei Helgoland și a teritoriului Büsingen (tratatul de la
 23 noiembrie 1964 dintre Republica Federală Germania și Confederația Elvețiană);
 — teritoriul Regatului Spaniei, excepție: Ceuta și Melilla;
 — teritoriul Republicii Elene;
 — teritoriul Republicii Franceze, cu excepția teritoriilor de peste mări Saint-Pierre-et-Miquelon și Mayotte;
 — teritoriul Irlandei;
 — teritoriul Republicii Italiene, cu excepția comunelor Livigno și Campione d’Italia, precum și a apelor naționale ale
 lacului Lugano cuprinse între țărm și frontiera politică a zonei situate între Ponte Tresa și Porto Ceresio;
 — teritoriul Marelui Ducat al Luxemburgului;
 — teritoriul Regatului Țărilor de Jos în Europa;
 — teritoriul Republicii Austria;
 — teritoriul Republicii Portugheze;
 — teritoriul Republicii Finlanda;
 — teritoriul Regatului Suediei;
 — teritoriul Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, precum și insulele anglo-normande și insula Man.
 Deși situat în afara teritoriului Republicii Franceze, teritoriul Principatului Monaco, astfel cum este definit în Convenția
 vamală semnată la Paris la 18 mai 1963 (Jurnalul Oficial al Republicii Franceze din 27 septembrie 1963, p. 8679), este,
 în virtutea acestei convenții, considerat ca făcând parte din teritoriul vamal al Comunității.
 Teritoriul vamal al Comunității cuprinde apele teritoriale, apele maritime interioare și spațiul aerian al statelor membre
 și al teritoriilor menționate anterior, cu excepția apelor teritoriale, a apelor maritime interioare și a spațiului aerian
 al acestor teritorii care nu fac parte din teritoriul vamal al Comunității menționat anterior.


text:
 23.10.2013
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 281/4
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 1015/2013
 z dnia 22 października 2013 r.
 ustanawiające standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1),
 uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje – zgodnie z wynikami wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej – kryteria, na których podstawie ustalania Komisja ustala standardowe wartości dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia.
 (2)
 Standardowa wartość w przywozie jest obliczana każdego dnia roboczego, zgodne z art. 136 ust. 1 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, przy uwzględnieniu podlegających zmianom danych dziennych. Niniejsze rozporządzenie powinno zatem wejść w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem jego opublikowania w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 22 października 2013 r.
 W imieniu Komisji, za Przewodniczącego,
 Jerzy PLEWA
 Dyrektor Generalny ds. Rolnictwa i Rozwoju Obszarów Wiejskich
 (1) Dz.U. L 299 z 16.11.2007, s. 1.
 (2) Dz.U. L 157 z 15.6.2011, s. 1.
 ZAŁĄCZNIK
 Standardowe wartości w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 (EUR/100 kg)
 Kod CN
 Kod państw trzecich (1)
 Standardowa wartość w przywozie
 0702 00 00
 MA
 40,0
 MK
 45,6
 ZZ
 42,8
 0707 00 05
 MK
 62,5
 TR
 119,2
 ZZ
 90,9
 0709 93 10
 TR
 147,7
 ZZ
 147,7
 0805 50 10
 AR
 100,6
 CL
 90,0
 IL
 100,2
 TR
 84,1
 ZA
 102,7
 ZZ
 95,5
 0806 10 10
 BR
 230,6
 TR
 163,0
 ZZ
 196,8
 0808 10 80
 CL
 94,7
 NZ
 104,2
 US
 156,2
 ZA
 105,3
 ZZ
 115,1
 0808 30 90
 TR
 120,5
 ZZ
 120,5
 (1) Nomenklatura krajów ustalona w rozporządzeniu Komisji (WE) nr 1833/2006 (Dz.U. L 354 z 14.12.2006, s. 19). Kod „ZZ” odpowiada „innym pochodzeniom”.