text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2017 07 27
 COM(2017) 396 final
 2017/0172(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimo Jungtinėje CARIFORUM ir ES taryboje, dėl I protokolo IX priedo „Užjūrio šalys ir teritorijos“ dalinio pakeitimo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimo Jungtinėje CARIFORUM ir ES taryboje, dėl numatomo priimti sprendimo, kuriuo iš dalies keičiamas to susitarimo I protokolo IX priedas „Užjūrio šalys ir teritorijos“.
 2.Pasiūlymo aplinkybės
 2.1.CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimas
 CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimo (toliau – Susitarimas) tikslas – sudarant prekybos partnerystę, atitinkančią darnaus vystymosi tikslus, Tūkstantmečio vystymosi tikslus ir Kotonu susitarimą, padėti mažinti ir galiausiai visiškai panaikinti skurdą.
 Susitarimas pasirašytas 2008 m. spalio 15 d. ir yra laikinai taikomas nuo 2008 m. gruodžio 29 d.
 2.2.Jungtinė CARIFORUM IR ES taryba
 Jungtinė CARIFORUM ir ES taryba atsako už Susitarimo veikimą bei įgyvendinimą ir stebi, kaip siekiama jo tikslų. Taryba posėdžiauja ministrų lygmeniu reguliariai, ne rečiau nei kas dvejus metus. Siekiant šio susitarimo tikslų, Jungtinė taryba turi įgaliojimus priimti sprendimus visais Susitarimu reglamentuojamais klausimais. Sprendimai yra privalomi Šalims ir Susitarimą pasirašiusioms CARIFORUM valstybėms, kurios imasi visų reikalingų priemonių juos įgyvendinti pagal kiekvienos Šalies ir Susitarimą pasirašiusios CARIFORUM valstybės vidaus taisykles.
 2.3.Numatomas Jungtinės CARIFORUM ir ES tarybos aktas
 2017 m. lapkričio 17 d. ketvirtajame Jungtinės CARIFORUM ir ES tarybos posėdyje turi būti priimtas sprendimas dėl I protokolo IX priedo, kuriame pateiktas Užjūrio šalių ir teritorijų (UŠT) sąrašas, dalinio pakeitimo (toliau – numatomas aktas).
 Numatomo akto tikslas – pagal SESV II priedą atnaujinti ir suderinti Susitarimo I protokolo IX priedo UŠT sąrašą atsižvelgiant į pasikeitusį trijų sąraše esančių teritorijų statusą.
 2012 m. sausio 1 d. Sen Bartelemi (FR) tapo asocijuotoji Europos Sąjungos užjūrio teritorija. 2014 m. sausio 1 d. Majotas (FR) tapo Europos Sąjungos atokiausiu regionu. 2014 m. sausio 1 d. taip pat įsigaliojo Tarybos sprendimas 2013/755/ES dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos Sąjungos asociacijos, kuris taikomas visoms SESV II priede išvardytoms UŠT. Todėl reikėtų atnaujinti Susitarimo I protokolo IX priede pateiktą UŠT sąrašą.
 Numatomas aktas Šalims privalomas pagal Susitarimo 229 straipsnio 1 ir 2 dalis.
 3.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 Susitarimas pasirašytas 2008 m. spalio 15 d. ir yra laikinai taikomas nuo 2008 m. gruodžio 29 d.
 Siūloma pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu, siekiama užtikrinti, kad numatomas aktas būtų privalomas.
 4.Teisinis pagrindas
 4.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 4.1.1.Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje nustatyta, kad priimami sprendimai, kuriais nustatomos „pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.
 4.1.2.Teisinio pagrindo taikymas aptariamuoju atveju
 Jungtinė CARIFORUM ir ES taryba yra Susitarimu įsteigtas organas.
 Aktas, kurį Jungtinė CARIFORUM ir ES taryba raginama priimti, yra teisinę galią turintis aktas. Vadovaujantis Susitarimo 229 straipsnio 1 ir 2 dalimis numatomas aktas Šalims privalomas pagal tarptautinę teisę.
 Numatomu aktu Susitarimo institucinė struktūra nėra nei papildoma, nei keičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 4.2.Materialinis teisinis pagrindas
 4.2.1.Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas iš esmės priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio Sąjungos vardu turi būti laikomasi pozicijos, tikslo ir turinio.
 4.2.2.Teisinio pagrindo taikymas aptariamuoju atveju
 Numatomo akto pagrindinis tikslas ir turinys susiję su bendra prekybos politika.
 Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 207 straipsnis.
 4.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 207 straipsnis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.
 2017/0172 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimo Jungtinėje CARIFORUM ir ES taryboje, dėl I protokolo IX priedo „Užjūrio šalys ir teritorijos“ dalinio pakeitimo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 207 straipsnį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimas
 1
 (toliau – Susitarimas) pasirašytas 2008 m. spalio 15 d. ir laikinai taikomas nuo 2008 m. gruodžio 29 d.;
 (2)pagal Susitarimo 229 straipsnio 1 ir 2 dalis Jungtinė CARIFORUM ir ES taryba gali priimti sprendimus, kurie privalomi Šalims ir Susitarimą pasirašiusioms CARIFORUM valstybėms, kurios imasi visų reikalingų priemonių juos įgyvendinti pagal kiekvienos Šalies ir Susitarimą pasirašiusios CARIFORUM valstybės vidaus taisykles;
 (3)2017 m. lapkričio 17 d. ketvirtajame Jungtinės CARIFORUM ir ES tarybos posėdyje turi būti priimtas sprendimas dėl I protokolo IX priedo, kuriame pateiktas Užjūrio šalių ir teritorijų (UŠT) sąrašas, dalinio pakeitimo;
 (4)tikslinga priimti poziciją, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Jungtinėje CARIFORUM ir ES taryboje, nes sprendimas bus privalomas Sąjungai;
 (5)pridedamas pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo yra Susitarimo I protokolo IX priedo dalinio pakeitimo teisinė priemonė. Šio dalinio pakeitimo tikslas – pagal SESV II priedą atnaujinti ir suderinti Susitarimo I protokolo IX priedo UŠT sąrašą atsižvelgiant į pasikeitusį trijų sąraše esančių teritorijų statusą;
 (6)kadangi Jungtinės CARIFORUM ir ES tarybos aktu bus keičiamas Susitarimo I protokolo IX priedas, tikslinga po priėmimo jį paskelbti Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje;
 (7)Jungtinėje CARIFORUM ir ES taryboje Sąjungą atstovauja Komisija pagal Europos Sąjungos sutarties 17 straipsnio 1 dalį. Valstybės narės palaiko Sąjungos poziciją pagal Europos Sąjungos sutarties 4 straipsnio 3 dalį,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi 2017 m. lapkričio 17 d. vyksiančiame ketvirtajame Jungtinės CARIFORUM ir ES tarybos posėdyje, grindžiama prie šio sprendimo pridedamu Jungtinės CARIFORUM ir ES tarybos sprendimo projektu.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas skirtas Komisijai ir valstybėms narėms.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 OL L 289, 2008 10 30, p. 3.
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2017 07 27
 COM(2017) 396 final
 PRIEDAS
 prie
 pasiūlymo dėl Tarybos sprendimo
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimo Jungtinėje CARIFORUM ir ES taryboje, dėl I protokolo IX priedo „Užjūrio šalys ir teritorijos“ dalinio pakeitimo
 PRIEDĖLIS
 PROJEKTAS
 [data]
 JUNGTINĖS CARIFORUM IR ES TARYBOS, įsteigtos CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimu,
 SPRENDIMAS Nr. .../2017 dėl I protokolo IX priedo „Užjūrio šalys ir teritorijos“ dalinio pakeitimo
 JUNGTINĖ CARIFORUM IR ES TARYBA,
 atsižvelgdama į CARIFORUM valstybių ir Europos bendrijos bei jos valstybių narių ekonominės partnerystės susitarimą (toliau – Susitarimas), ypač į jo I protokolo 41 straipsnį,
 kadangi:
 1)Susitarimo I protokole „Dėl sąvokos „produktų kilmė“ apibrėžties ir administracinio bendradarbiavimo metodų“ Užjūrio šalys ir teritorijos (UŠT) apibrėžtos kaip to protokolo IX priede nurodytos Užjūrio šalys ir teritorijos;
 2)pasikeitus Majoto
 1
 ir Sen Bartelemi
 2
 statusui ir įsigaliojus Tarybos sprendimui 2013/755/ES dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos Sąjungos asociacijos
 3
 , turėtų būti atnaujintas Susitarimo I protokolo IX priede pateiktas užjūrio šalių ir teritorijų sąrašas;
 NUSPRENDĖ:
 1 straipsnis
 I protokolo IX priedas pakeičiamas prie šio sprendimo pridėtu priedu.
 2 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja ... m. ... ... d.
 Priimta [......] [.......] 2017 m.
 CARIFORUM valstybių vardu
 ES vardu
 I protokolo IX PRIEDAS.
 Užjūrio šalys ir teritorijos
 Šiame protokole „užjūrio šalys ir teritorijos“ – toliau išvardytos Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo II priede nurodytos šalys ir teritorijos:
 (Sąrašu nedaromas poveikis šių šalių ir teritorijų statusui ar būsimiems jų statuso pakeitimams.)
 1.Danijos Karalystei priklausančios užjūrio šalys ir teritorijos:
 –Grenlandija.
 2.Prancūzijos Respublikai priklausančios užjūrio šalys ir teritorijos:
 –Naujoji Kaledonija ir priklausomos teritorijos,
 –Prancūzijos Polinezija,
 –Sen Pjeras ir Mikelonas,
 –Sen Bartelemi,
 –Prancūzijos Pietų ir Antarkties Sritys,
 –Volisas ir Futūna.
 3.Nyderlandų Karalystei priklausančios užjūrio šalys ir teritorijos:
 –Aruba,
 –Boneras,
 –Kiurasao,
 –Saba,
 –Sint Eustatijus,
 –Sint Martenas.
 4.Jungtinei Didžiosios Britanijos ir Šiaurės Airijos Karalystei priklausančios užjūrio šalys ir teritorijos:
 –Angilija,
 –Bermuda,
 –Kaimanų salos,
 –Folklando salos,
 –Pietų Džordžijos ir Pietų Sandvičo Salos,
 –Montseratas,
 –Pitkernas,
 –Šv. Elenos Sala ir priklausomos teritorijos,
 –Britanijos Antarkties teritorija,
 –Indijos Vandenyno Britų Sritis,
 –Terkso ir Kaikoso salos,
 –Didžiosios Britanijos Mergelių Salos.
 (1)
 2012 m. liepos 11 d. Tarybos sprendimas 2012/419/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Majoto statusas Europos Sąjungos atžvilgiu (OL L 204, 2012 7 31, p. 131).
 (2)
 2010 m. spalio 29 d. Tarybos sprendimas 2010/718/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Sen Bartelemi salos statusas Europos Sąjungos atžvilgiu (OL L 325, 2010 12 9, p. 4).
 (3)
 Tarybos sprendimas 2013/755/ES dėl užjūrio šalių bei teritorijų ir Europos Sąjungos asociacijos (OL L 76, 2014 3 15, p. 56).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
6. 8 . 81 'Επίσημη Εφημερίδα τών Εύρωπαϊκών Κοινοτήτων Αριθ. L 220/35
 ΣΥΜΦΩΝΙΑ
 ύπό μορφή άνταλλαγής έπιστολών περί τής παρατάσεως, ένδιάμεσα, τοΰ πρωτοκόλλου πού
 έπισυνάπτεται ατή συμφωνία μεταξύ τής κυβερνήσεως τής Δημοκρατίας τής Σενεγάλης καί
 τής Εύρωπαϊκής Οίκονομικής Κοινότητος περί τής άλιείας στά άνοικτά τών άκτών
 τής Σενεγάλης
 A. Επιστολή τής Κοινότητος
 Κύριε
 Έχω την τιμή νά έπιδεδαιώσω τή συμφωνία μας σχετικά μέ τό άκόλουθο ένδιάμεσο καθε
 στώς, γιά τήν έξασφάλιση τής παρατάσεως τής συμφωνίας άλιείας μεταξύ τής κυβερνήσεως
 τής Δημοκρατίας τής Σενεγάλης καί τής Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητος, άναμένοντας
 τήν όλοκλήρωση των διαπραγματεύσεων γιά τό πρωτόκολλο τό όποιο έπισυνάπτεται στή
 συμφωνία άλιείας καί τοΟ όποιου τό περιεχόμενο πρέπει νά συμφωνηθεί γιά τό τρίτο έτος
 έφαρμογής τής έν λόγω συμφωνίας :
 1 . Άπό τίς 15 Ιουνίου 1981 καί γιά περίοδο τριών μηνών, παρατείνεται τό καθεστώς πού έχει
 έφαρμοσθεΐ κατά τή διάρκεια τών δύο πρώτων έτών.
 Ή χρηματική άντιστάθμιση τής Κοινότητος στά πλαίσια τού ένδιάμεσου καθεστώτος άντι
 στοιχεΐ pro rata temporis μέ έκείνη πού προβλέπεται στό άρθρο 2 τοϋ πρωτοκόλλου πού
 έχει έπισυναφθει στή συ; φωνία.
 2. Οί άδειες θά χορηγηθούν, κατά τή διάρκεια τής ένδιάμεσης περιόδου, μέ βάση ποσά τελών
 πού άντιστοιχοϋν pro rata temporis σέ έκεΐνα πού καθορίζονται στό παράρτημα I περίπτωση
 A. 1 τής συμφωνίας.
 Ή Κοινότης λαμβάνει ύπόψη της τήν πρόθεση τών άρχών τής Σενεγάλης νά προσαρμό
 σουν, μέ ίσχύ άπό τίς 15 'Ιουνίου 1981 , τόν πίνακα τών τελών πού προβλέπονται στό άρθρο
 5 τής συμφωνίας καί ειδικότερα στό παράρτημα I περίπτωση A · τά ποσά αύτά θά άνακοι
 νωθοϋν άπό τίς άρχές τής Σενεγάλης σέ όλους τούς ένδιαφερομένους έφοπλιστές πρίν άπό
 τήν έπεξεργασία τοΟ φακέλλου έκδόσεως τής άδειας.
 'Αμέσως μετά τήν έκδοση τοϋ διατάγματος πού θά καθορίζει τά νέα ποσά τών τελών, τό
 περιεχόμενο του κοινοποιείται άπό τήν Κυβέρνηση τής Σενεγάλης στήν Κοινότητα καθώς
 καί σέ κάθε κάτοχο άδειας.
 Ή Κοινότης λαμβάνει ύπόψη τήν πρόθεση τών άρχών τής Σενεγάλης, νά έξαρτήσουν τήν
 χορήγηση άδειών, άπό τής 15ης 'Ιουνίου 1981 καί μέχρι τυπικής θεσπίσεως τών νέων
 ποσών, άπό τήν παροχή, έκ μέρους τών έφοπλιστών πού ζητοϋν άδεια, άσφαλείας άπό τήν
 τράπεζα πού άντιπροσωπεύεται στή Σενεγάλη ή όποία νά έγγυάται τήν πληρωμή τής δια
 φοράς γιά τήν ένδιάμεση περίοδο, μεταξύ τοϋ συνολικού ποσοϋ τήν 1η 'Ιανουαρίου 1981
 καί τοϋ μελλοντικού ποσοϋ · έννοεϊται ότι ή άσφάλεια αύτή δέν συνεπάγεται καμμία οικο
 νομική εύθύνη τής Κοινότητας ώς πρός τήν πληρωμή τών άδειών.
 3. Ή χρηματική άντιστάθμιση πού καταβάλλεται σύμφωνα μέ τό σημείο 1 καί ό άριθμός τών
 δικαιωμάτων άλιείας (άδειες) πού πράγματι χορηγούνται σύμφωνα μέ τό σημείο 2, κατα
 λογίζονται σύμφωνα μέ τίς διατάξεις τοϋ πρωτοκόλλου πού έφαρμόζεται άπό τό τρίτο έτος
 τής συμφωνίας.
 Θά σας ήμουν ύπόχρεως άν θέλατε νά μοϋ γνωρίσετε τή λήψη τής παρούσας έπιστολής.
 Παρακαλώ δεχθείτε Κύριε, , τή διαβεβαίωση τής ύψιστης έκτιμήσεώς μου.
 Εξ ονόματος
 τοΰ Συμβουλίου
 τών Εύρωπαϊκών Κοινοτήτων
 ---pagebreak--- 'Αριθ. L 220/36 Επίσημη 'Εφημερίδα τών Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων 6. 8 . 81
 B. Επιστολή τής κυβερνήσεως τής Δημοκρατίας τής Σενεγάλης
 Κύριε — ,
 Έχω τήν τιμή νά σας γνωρίσω λήψη τής σημερινής σας έπιστολής πού έχει ώς έξής :
 «Έχω τήν τιμή νά έπιβεβαιώσω τή συμφωνία μας σχετικά μέ τό άκόλουθο ένδιάμεσο
 καθεστώς, γιά τήν έξασφάλιση τής παρατάσεως τής συμφωνίας άλιείας μεταξύ τής κυβερ
 νήσεως τής Δημοκρατίας τής Σενεγάλης και τής Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητος
 άναμένοντας τήν όλοκλήρωση τών διαπραγματεύσων γιά τό πρωτόκολλο τό όποιο έπισυ
 νάπτεται στή συμφωνία άλιείας καί τοϋ όποιου τό περιεχόμενο πρέπει νά συμφωνηθεί γιά
 τό τρίτο έτος έφαρμογής τής έν λόγω συμφωνίας.
 1 . 'Από τίς 15 Ιουνίου 1981 , καί γιά περίοδο τριών μηνών, παρατείνεται τό καθεστώς πού
 έχει έφαρμοσθεΐ κατά τή διάρκεια τών δύο πρώτων έτών.
 Ή χρηματική άντιστάθμιση τής Κοινότητος στά πλαίσια τού ένδιάμεσου καθεστώτος
 άντιστοιχεϊ pro rata temporis μέ έκείνη πού προβλέπεται στό άρθρο 2 τοϋ πρωτοκόλλου
 πού έχει έπισυναφθεϊ στή συμφωνία.
 2. Οι άδειες θά χορηγηθούν, κατά τή διάρκεια τής ένδιάμεσης περιόδου, μέ βάση ποσά
 τελών πού άντιστοιχούν pro pata temporis σέ έκεΐνα πού καθορίζονται στό παράρτημα I
 περίπτωση A. 1 τής συμφωνίας.
 Ή Κοινότης λαμβάνει ύπόψη της τήν πρόθεση τών άρχών τής Σενεγάλης νά προσαρμό
 σουν, μέ ισχύ άπό τίς 15 'Ιουνίου 1981 , τόν πίνακα τών τελών πού προβλέπονται στό
 άρθρο 5 τής συμφωνίας καί είδικότερα στό παράρτημα I περίπτωση A · τά ποσά αύτά
 θά άνακοινωθοϋν άπό τίς άρχές τής Σενεγάλης σέ δλους τούς ένδιαφερομένους έφοπλι
 στές πρίν άπό τήν έπεξεργασία τού φακέλου έκδόσεως τής άδειας.
 'Αμέσως μετά τήν έκδοση τού διατάγματος πού θά καθορίζει τά νέα ποσά τών τελών,
 τό περιεχόμενο του κοινοποιείται άπό τήν κυβέρνηση τής Σενεγάλης στην Κοινότητα
 καθώς καί σέ κάθε κάτοχο άδειας.
 Ή Κοινότης λαμβάνει ύπόψη τήν πρόθεση τών άρχών τής Σενεγάλης, νά έξαρτήσουν τή
 χορήγηση άδειών άπό τής 15ης 'Ιουνίου 1981 καί μέχρι τυπικής θεσπίσεως τών νέων
 ποσών άπό τήν παροχή έκ μέρους τών έφοπλιστών πού ζητούν άδεια, άσφαλείας άπό
 τράπεζα πού άντιπροσωπεύεται στή Σενεγάλη ή όποία νά έγγυάται τήν πληρωμή τής
 διαφοράς γιά τήν ένδιάμεση περίοδο, μεταξύ τοϋ συνολικού ποσού τήν 1η 'Ιανουαρίου
 1981 καί τού μελλοντικού ποσού - έννοεϊται, ότι ή άσφάλεια αύτή δέν συνεπάγεται
 καμία οικονομική εύθύνη τής Κοινότητας ώς πρός τήν πληρωμή τών άδειών.
 3 . Ή χρηματική άντιστάθμιση πού καταβάλλεται σύμφωνα μέ τό σημείο 1 καί ό άριθμός
 τών δικαιωμάτων άλιείας (άδειες) πού πράγματι χορηγοΟνται σύμφωνα μέ τό σημείο 2,
 καταλογίζονται σύμφωνα μέ τίς διατάξεις τού πρωτοκόλλου πού έφαρμόζεται άπό τό
 τρίτο έτος τής συμφωνίας.
 Θά σάς ήμουν ύπόχρεως άν θέλατε νά μού γνωρίσετε τή λήψη τής παρούσας έπιστολής».
 Παρακαλώ δεχθείτε, Κύριε — , τή διαβεβαίωση τής ύψιστης έκτιμήσεώς μου.
 Γιά τήν κυβέρνηση
 τής Δημοκρατίας τής Σενεγάλης


text:
 24.1.2013
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 21/37
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 191/2012 HATÁROZATA
 (2012. október 26.)
 az EGT-megállapodás I. mellékletének (Állat- és növény-egészségügyi kérdések) módosításáról
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A 90/429/EGK tanácsi irányelv B., C. és D. mellékleteinek a brucellózisra és az Aujeszky-féle betegségre vonatkozó állat-egészségügyi feltételek tekintetében történő módosításáról szóló, 2012. március 1-jei 176/2012/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (1) be kell építeni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 A veszettség elleni vakcinák hatékonyságát ellenőrző szerológiai vizsgálatok elvégzésének egy Japánban működő laboratórium számára történő engedélyezéséről szóló, 2011. július 4-i 2011/396/EU bizottsági végrehajtási rendeletet (2) be kell építeni az EGT-megállapodásba.
 (3)
 Ez a határozat a halaktól és a tenyésztett víziállatoktól eltérő élő állatokra vonatkozik. Az EGT-megállapodás I. melléklete I. fejezete bevezető részének (2) bekezdésében meghatározottak szerint az e tárgykörökre vonatkozó jogszabályok nem alkalmazandók Izlandra. Ez a határozat ezért nem alkalmazandó Izlandra.
 (4)
 Ez a határozat az állategészségügyet érintő jogszabályokra vonatkozik. Az EGT-megállapodás I. mellékletének a szektorális kiigazításokról szóló részében leírtak alapján az állategészségügyet érintő jogszabályok mindaddig nem alkalmazandók Liechtensteinre, amíg az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a mezőgazdasági termékek kereskedelméről szóló megállapodás kiterjed Liechtensteinre is. Ez a határozat ezért nem alkalmazandó Liechtensteinre.
 (5)
 Következésképpen az EGT-megállapodás I. mellékletét ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás I. mellékletének I. fejezete a következőképpen módosul:
 1.
 A 4.1. részben a 8. pont (90/429/EGK tanácsi irányelv) és a 8.1. részben a 7. pont (90/429/EGK tanácsi irányelv) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32012 R 0176: a Bizottság 2012. március 1-jei 176/2012/EU végrehajtási rendelete (HL L 61., 2012.3.2., 1. o.).”
 2.
 A 4.2. rész a 96. pontot (2011/91/EU bizottsági határozat) követően a következő ponttal egészül ki:
 „97.
 32011 D 0396: a Bizottság 2011. július 4-i 2011/396/EU végrehajtási rendelete a veszettség elleni vakcinák hatékonyságát ellenőrző szerológiai vizsgálatok elvégzésének egy Japánban működő laboratórium számára történő engedélyezéséről (HL L 176., 2011.7.5., 51. o.).
 E határozat Izland vonatkozásában nem alkalmazandó.”
 2. cikk
 A 176/2012/EU végrehajtási rendelet és a 2011/396/EU végrehajtási határozat norvég nyelvű, az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítésében kihirdetendő szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2012. november 1-jén lép hatályba, feltéve, hogy az EGT Vegyes Bizottság addigra az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megkapta (3).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2012. október 26-án.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Atle LEIKVOLL
 (1) HL L 61., 2012.3.2., 1. o.
 (2) HL L 176., 2011.7.5., 51. o.
 (3) Nem érkezett jelzés alkotmányos követelmények fennállásáról.


text:
 26.10.2012
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 326/1
 16. PROTOKOLS
 PAR DAŽIEM NOTEIKUMIEM ATTIECĪBĀ UZ DĀNIJU
 AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES,
 IEVĒROJOT to, ka Dānijas Konstitūcijā ietverti noteikumi, saskaņā ar kuriem Dānijā var tikt rīkots referendums pirms Dānijas atteikšanās no izņēmuma statusa,
 ŅEMOT VĒRĀ, ka 1993. gada 3. novembrī Dānijas valdība ir paziņojusi Padomei nodomu nepiedalīties ekonomiskās un monetārās savienības trešajā posmā,
 IR VIENOJUŠĀS par šādiem noteikumiem, ko pievieno Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību:
 1.
 Ņemot vērā Dānijas valdības 1993. gada 3. novembrī Padomei iesniegto paziņojumu, Dānijai ir izņēmuma statuss. Izņēmuma statuss izpaužas tādējādi, ka Dānijai piemēro visus Līgumu un ECBS un ECB Statūtu pantus un noteikumus, kas attiecas uz izņēmuma statusu.
 2.
 Attiecībā uz izņēmuma statusa atcelšanu Līguma par Eiropas Savienības darbību 140. pantā minēto procedūru sāk tikai pēc Dānijas lūguma.
 3.
 Gadījumā, ja izņēmuma statusu atceļ, šis Protokols vairs nav spēkā.


type: legislation

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,7.12.2016
 COM(2016) 781 final
 2016/0386(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS,
 millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2017. aastaks
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EL) nr 1380/2013 (ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ) soovitakse tagada vee-elusressursside kasutamine säästvates majandus-, keskkonna- ja sotsiaalsetes tingimustes. Tähtis vahend nende eesmärkide saavutamiseks on iga-aastane kalapüügivõimaluste kindlaksmääramine.
 Käesoleva ettepaneku eesmärk on määrata kindlaks liikmesriikide 2017. aasta kalapüügivõimalused seoses majanduslikult kõige tähtsamate Musta mere kalavarudega.20
 Üldine taust
 Bulgaaria ja Rumeenia kasutavad Musta mere kalavarusid koos ELi mittekuuluvate riikidega, nt Türgi, Ukraina, Gruusia ja Venemaa Föderatsiooniga. Euroopa Liidu ja liitu mittekuuluvate riikide vahel ei ole siiski piirkondlikul tasandil tehtud otsust lubatud kogupüügi (TAC) kohta. 2008. aastast alates on Euroopa Liit (EL) igal aastal määranud kindlaks autonoomsed kvoodid hariliku kammelja ja kiluvarude jaoks, et tagada ühise kalanduspoliitika eeskirjade kohaldamine.
 Kilupüük on Musta mere äärsete riikide jaoks olulise sotsiaal-majandusliku tähtsusega. Vastavalt kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) tehtud Musta mere 2015.–2016. aasta hindamisele moodustas ELi riikide osa Musta mere kilu püügi ametlikult teatatud lossimistest 2014. aastal 4 %, 2013. aastal 14 % ja 2012. aastal 9 %. Vastavalt Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 2016. aasta istungjärgu aruandele on Musta mere kiluvarusid kasutatud säästvalt.
 Hariliku kammelja püük on Musta mere äärsete riikide jaoks samuti olulise sotsiaal-majandusliku tähtsusega. Vastavalt kalanduse STECFi tehtud Musta mere 2015.–2016. aasta hindamisele on hariliku kammelja varud oluliselt vähenenud. Vastavalt GFCMi 2016. aasta istungjärgu aruandele on hariliku kammelja varud Mustas meres ülepüütud ja liigkasutuses. ELi riikide osa Mustal merel hariliku kammelja püügi ametlikult teatatud lossimistest moodustas 2014. aastal 7 %, 2013. aastal 5,5 % ja 2012. aastal 4,6 % ning lisaks hinnanguline ebaseaduslik, teatamata ja reguleerimata kalapüük. Seepärast on komisjon seadnud viimastel aastatel prioriteediks kehtestada rahvusvaheline varude taastamise kava hariliku kammelja jaoks tervel Mustal merel. Sellesuunalisi edusamme tehti GFCMi 2015. aasta istungjärgul, kus kiideti heaks ELi ettepanek, mis käsitleb meetmeid hariliku kammelja ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata püügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks Mustal merel,
 1
 ning GFCMi 2016. aasta istungjärgul, kus võeti vastu ELi ettepanek, mis käsitleb hariliku kammelja püügi teaduslikku seiret, majandamist ja kontrolli Mustal merel
 2
 .
 Saagi osakaal rannikuäärsete riikide vahel on oluliselt muutunud Krimmi hiljutise ühendamise tõttu Venemaa Föderatsiooniga, mille tõttu muutusid Musta mere majandusvööndid.
 Komisjoni teatises 2016. aasta kalapüügivõimalusi käsitlevate konsultatsioonide kohta (COM(2015) 239 (final)) kirjeldatakse ettepaneku tausta.
 Käesoleva aasta andmekogud ei ole kättesaadavad, sest ELi-välistest allikatest on keeruline andmeid kätte saada. Seega ei ole STECFil võimalik 2016. aasta septembrisse kavandatud istungjärgul esitada teaduslikke nõuandeid püügivõimaluste kohta Mustal merel 2017. aastaks, mistõttu on nõuannete esitamine eespool nimetatud põhjusel teadmata ajani edasi lükatud. Selles etapis kättesaadav teaduslik nõuanne vastab asjaomaste kalavarude hindamisele, mille STECF tegi eelmisel aastal ja GFCMi varude hindamise töörühm 2016. aasta märtsis. Võttes arvesse hariliku kammelja muret tekitavat olukorda, mida GFCM kinnitas 2016. aastal, jääb selle kalavaru seisukorra õige hindamine samaks: ülekasutatud.
 Ettepanekut tuleb ajakohastada, kui STECF või GFCMi varude hindamise töörühm teeb lõpuks kättesaadavaks uued nõuanded ja teabe. GFCM kiidab selle töörühma tehtud hindamise heaks alles 2017. aasta teises kvartalis. Seepärast võib kõnealuse rühma tehtud hindamise tulemus olla soovituslik, aga seda ei saa võtta ametliku konsolideeritud teadusliku nõuandena.
 Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormid
 Kalapüügivõimalusi ja nende eraldamist liikmesriikidele reguleeritakse kord aastas. Viimane selline õigusakt on nõukogu 18. jaanuari 2016. aasta määrus (EL) 2016/73,
 3
 millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude püügivõimalused 2016. aastaks.
 Lisaks iga-aastastele kalapüügivõimalustele tuleks rõhutada järgmisi meetmeid, mis on olulised käesoleva ettepanekuga hõlmatud kalapüügi jaoks Mustal merel:
 –kalavarude kaitseks kehtestatavad alammõõdud ja võrgusilma miinimumsuurused hariliku kammelja püügil Mustal merel on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. märtsi 2013. aasta määruses (EL) nr 227/2013,
 4
 millega muudetakse nõukogu määrusi (EÜ) nr 850/98 (kalavarude kaitsest noorte mereorganismide kaitseks võetud tehniliste meetmete kaudu) ja (EÜ) nr 1434/98 (millega täpsustatakse tingimusi, mille alusel võib lossida heeringat muuks tööstuslikuks otstarbeks kui vahetult inimtoiduks);
 –Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 37. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/37/2013/2, millega kehtestatakse miinimumnõuded hariliku kammelja püügiks põhjanakkevõrkudega ja vaalaliste kaitseks Mustas meres (Split, 2013. aasta mai);
 –Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 39. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/39/2015/3, millega kehtestatakse meetmed hariliku kammelja ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata püügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks Mustal merel (Milano, 2015. aasta mai);
 –Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 39. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/39/2015/4, millega kehtestatakse Musta mere hariliku ogahai majandamise meetmed (Milano, 2015. aasta mai);
 –Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 40. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/40/2016/6, milles käsitletakse hariliku kammelja püügi teaduslikku seiret, majandamist ja kontrolli Mustal merel (St Julian, 2016. aasta mai–juuni).
 Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidega
 Esitatud meetmed on kooskõlas ühise kalanduspoliitika eesmärkide ja eeskirjadega ning liidu säästva arengu poliitikaga.
 2.HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Peamised organisatsioonid/eksperdid, kellega on konsulteeritud
 Teadusorganisatsioon, kellega konsulteeriti, on kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF).
 Euroopa Liit taotleb igal aastal STECFilt teaduslikke nõuandeid tähtsate kalavarude kohta. STECF annab nõu vastavalt komisjonilt saadud pädevusele. Nõukogus käesoleva ettepaneku arutamise käigus esitatavad kõige uuemad ja täpsemad soovitused hõlmavad kõiki Musta mere kalavarusid, mille kvootide kohta tehakse ettepanek.
 Lõplik eesmärk on tagada selline kalavarude tase, mis võimaldab saavutada maksimaalse jätkusuutliku saagikuse. See eesmärk on lisatud sõnaselgelt ühise kalanduspoliitika uude alusmäärusesse, mille artikli 2 lõikes 2 sätestatakse, et see eesmärk „tuleb saavutada võimaluse korral 2015. aastaks ning [...] 2020. aastaks kõigi kalavarude puhul.“ See kajastab liidu võetud kohustusi seoses ülemaailmse säästva arengu tippkohtumisega 2002. aastal Johannesburgis ja eesmärgi saavutamiseks väljatöötatud rakenduskavaga.
 Konsulteerimine huvitatud isikutega
 Huvitatud isikutega konsulteeriti komisjoni teatise kaudu, milles käsitletakse arutelu seoses 2017. aasta kalapüügivõimalustega. STECF esitab ettepaneku teadusliku põhjenduse. Kõik STECFi aruanded on kättesaadavad merendus- ja kalandusasjade peadirektoraadi veebisaidil.
 Mõju hindamine
 Teaduslikele nõuannetele tuginedes säilitatakse kavandatud meetmetega liidu kalalaevade praegused kalapüügivõimalused hariliku kammelja püügimahtude osas Mustal merel. Kalavaru populatsiooni taastamisele avaldatava negatiivse mõju ohtu on vähendatud tänu Rumeenia ja Bulgaaria kehtestatud ja rakendatud lisakontrollimeetmetele. Kõnealused liikmesriigid täidavad oma kohustusi selle määruse vastuvõtmise raames, millega määratakse 2016. aastaks kindlaks teatavate kalavarude püügivõimalused Mustal merel.
 Ettepanek ei kajasta mitte ainult lühiajalisi probleeme, vaid on ka osa pikaajalisest strateegiast, mille puhul kalapüüki kohandatakse järk-järgult nii, et see saavutaks säästva taseme pikaajalises perspektiivis.
 Ettepaneku strateegia järgimine võib seega viia keskmises või pikas perspektiivis väiksema püügikoormuseni, kuid pikas perspektiivis stabiilsete või suurenevate kvootideni. Seega oodatakse strateegia pikaajalise tulemusena püügikoormuse kohandamisest tulenevat väiksemat keskkonnamõju ning püsivat või kasvavat lossimismahtu. Pikas perspektiivis suureneb püügitegevuse säästvus.
 3.ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG
 Kavandatud meetmete kokkuvõte
 Ettepanekus sätestatakse püügipiirangud, mida kohaldatakse Mustal merel ELi püügipiirkondades, et saavutada ühise kalanduspoliitika eesmärk tagada kalapüügi bioloogiliselt, majanduslikult ja sotsiaalselt jätkusuutlik maht.
 Õiguslik alus
 Käesoleva ettepaneku õiguslik alus on Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 43 lõige 3.
 Liidu kohustused vee-elusressursside säästvaks kasutamiseks tulenevad ühise kalanduspoliitika alusmääruse artiklis 2 sätestatud kohustustest.
 Subsidiaarsuse põhimõte
 Ettepanek tehakse liidu ainupädevusse kuuluvas valdkonnas, millele on osutatud Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 3 lõike 1 punktis d. Subsidiaarsuse põhimõtet seetõttu ei kohaldata.
 Proportsionaalsuse põhimõte
 Ettepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmistel põhjustel.
 Ühine kalanduspoliitika on ühine kogu liidule. Vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 43 lõikele 3 on nõukogul kohustus võtta vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
 Nõukogu kavandatava määrusega eraldatakse liikmesriikidele kalapüügivõimalused. Võttes arvesse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõikeid 6 ja 7 ning artiklit 17, on liikmesriikidel otsustusvabadus oma püügivõimaluste jaotamisel nende lipu all sõitvate laevade vahel. Seega on liikmesriikidel piisavalt manööverdamisruumi selliste otsuste tegemisel, mis on seotud neile eraldatud kalapüügivõimaluste kasutamise sotsiaalse ja majandusliku mudeli valikuga.
 Käesolev ettepanek ei sisalda liikmesriikide jaoks uusi finantskohustusi. Sellise konkreetse määruse võtab nõukogu vastu igal aastal ning selle rakendamiseks vajalikud avalikud ja eraõiguslikud vahendid on juba olemas.
 Vahendi valik
 Kavandatav vahend: määrus.
 Tegemist on ettepanekuga kalavarude majandamiseks ELi toimimise lepingu artikli 43 lõike 3 alusel ja kooskõlas määruse (EL) nr 1380/2013 artikliga 16.
 4.MÕJU EELARVELE
 Ettepanek ei mõjuta ELi eelarvet.
 5.TÄIENDAV TEAVE
 Lihtsustamine
 Ettepanekuga lihtsustatakse jätkuvalt (ELi või liikmesriikide) ametiasutuste haldusmenetlusi, kuna selles sisalduvad Musta mere 2016. aasta püügivõimalusi käsitleva määrusega sarnased sätted.
 Ülevaatamis-/läbivaatamis-/aegumisklausel
 Ettepanek käsitleb iga-aastast määrust 2017. aasta kohta ega sisalda seetõttu läbivaatamisklauslit.
 Üksikasjalik selgitus
 Ettepanekuga määratakse kindlaks liikmesriikide 2017. aasta kalapüügivõimalused seoses teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmadega.
 Lossimiskohustust hakatakse teatavat liiki püügiga hõlmatud kalavarude suhtes kohaldama alates 1. jaanuarist 2015. Mustal merel hõlmab selline kalapüük väikeste pelaagiliste liikide, st kilu püüki. Kilu on üks käesolevas määruses käsitletud kalavarudest, mille suhtes kohaldatakse kvoote. Alates 1. jaanuarist 2017 kohaldatakse lossimiskohustust Musta mere püüki määratlevate liikide kogu saagi suhtes.
 Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 2 kohase lossimiskohustuse kehtestamisega toimub muutus – kavandatavad kalapüügivõimalused kajastavad lossitud kalavarude asemel püütud kalavarusid. Seda tehakse asjaomaste kalavarude püügi kohta saadud teaduslike nõuannete põhjal, nagu on osutatud määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1. Kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel tuleb arvesse võtta ka artikli 16 lõiget 1 (milles osutatakse suhtelise stabiilsuse põhimõttele) ja artikli 16 lõiget 4 (milles osutatakse ühise kalanduspoliitika eesmärkidele ja mitmeaastastes majanduskavades sätestatud eesmärkidele). Esitatud arvud kajastavad teaduslikke nõuandeid ning kvootide kehtestamise raamistikku, mis on esitatud 2016. aasta kalapüügivõimaluste üle peetavaid konsultatsioone käsitlevas komisjoni teatises.
 Komisjoni eesmärk on tagada kalavarude säästev kasutamine vastavalt liidu poliitikale ja rahvusvahelistele kohustustele ning säilitada samas püügivõimaluste stabiilsus, mistõttu lubatud kogupüügi iga-aastased muudatused on kalapüügivõimaluste piires limiteeritud, võttes arvesse konkreetse kalavaru seisukorda.
 Musta mere äärsete riikide kokkulepitud lubatud kogupüügi puudumisel on liikmesriikidele eraldatud ELi autonoomsed kvoodid esitatud kavandatava määruse lisas.
 Kooskõlas nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96
 5
 artikliga 2 tehakse ettepanek, et artikleid 3 ja 4 ei kohaldata käesoleva määrusega reguleeritud kalavarude suhtes. Määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 9 sätestatud paindlikku ühest aastast teise ülekandmist kohaldatakse lossimiskohustusega hõlmatud kalavarude suhtes.
 2016/0386 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS,
 millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2017. aastaks
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
 võttes arvesse komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)Aluslepingu artikli 43 lõike 3 kohaselt võtab nõukogu komisjoni ettepaneku põhjal vastu meetmed kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta.
 (2)Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1380/2013
 6
 kohaselt tuleb kaitsemeetmete vastuvõtmisel võtta arvesse kättesaadavaid teadus-, tehnilisi ja majandusnõuandeid, sealhulgas asjakohasel juhul kalanduse teadus-, tehnika- ja majanduskomitee (STECF) aruandeid.
 (3)Nõukogul on kohustus võtta vastu meetmed Mustal merel kalapüügivõimaluste kehtestamise ja eraldamise kohta kalavaru või kalavarurühma kaupa ning sealhulgas määrata vajaduse korral kindlaks teatavad püügivõimalustega funktsionaalselt seotud tingimused. Vastavalt määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõigetele 1 ja 4 eraldatakse kalapüügivõimalused liikmesriikidele selliselt, et iga kalavaru või püügiviisi puhul oleks tagatud kõikide liikmesriikide püügitegevuse suhteline stabiilsus ning järgitaks kõnealuse määruse artikli 2 lõikes 2 osutatud ühise kalanduspoliitika eesmärke.
 (4)Kalapüügivõimalused tuleks kehtestada olemasoleva teadusliku nõuande põhjal ning arvestades bioloogilisi ja sotsiaal-majanduslikke aspekte, tagades samal ajal eri kalandussektorite õiglase kohtlemise ja pidades ka silmas arvamusi, mis on esitatud sidusrühmadega toimunud konsultatsioonide käigus.
 (5)Kilupüügil kohaldatakse määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 15 lõikes 1 osutatud lossimiskohustust alates 1. jaanuarist 2015. Kõnealuse määruse artikli 16 lõikes 2 on sätestatud, et kalavarule lossimiskohustuse kehtestamise korral võetakse kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisel arvesse muutust, mis tuleneb üleminekust kalapüügivõimaluste kindlaksmääramiselt lossimise põhjal kalapüügivõimaluste kindlaksmääramisele saagi põhjal.
 (6)Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalusi kasutatakse vastavalt nõukogu määrusele (EÜ) nr 1224/2009,
 7
 eelkõige vastavalt nimetatud määruse artiklitele 33 ja 34, milles käsitletakse püügi registreerimist ja andmete edastamist kalapüügivõimaluste ammendumise kohta. Seetõttu on vaja täpsustada koodid, mida liikmesriigid kasutavad komisjonile andmete saatmisel käesoleva määrusega hõlmatud kalavarude lossimise kohta.
 (7)Nõukogu määruse (EÜ) nr 847/96
 8
 artikli 2 kohaselt tuleb kindlaks määrata, milliste kalavarude puhul kehtivad kõnealuses artiklis osutatud meetmed.
 (8)Selleks et vältida püügitegevuse katkemist ja tagada liidu kaluritele elatusvahendid, on oluline avada kõnealused Musta mere püügipiirkonnad 1. jaanuaril 2017. Olukorra kiireloomulisuse tõttu peaks käesolev määrus jõustuma kohe pärast selle avaldamist.
 (9)Kalapüügivõimalusi tuleks kasutada täielikus kooskõlas liidus kohaldatava õigusega,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 I PEATÜKK
 Reguleerimisese, kohaldamisala ja mõisted
 Artikkel 1
 Reguleerimisese
 Käesoleva määrusega määratakse 2017. aastaks kindlaks Bulgaaria ja Rumeenia lipu all sõitvate liidu kalalaevade kalapüügivõimalused Mustal merel teatavate kalavarude suhtes.
 a) harilik kammeljas (Psetta maxima)
 b) kilu (Sprattus sprattus)
 Artikkel 2
 Kohaldamisala
 Käesolevat määrust kohaldatakse Mustal merel tegutsevate liidu kalalaevade suhtes.
 Artikkel 3
 Mõisted
 Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:
 a)„GFCM“ – Vahemere üldine kalanduskomisjon;
 b)„Must meri“ – Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EL) nr 1343/2011
 9
 I lisas määratletud geograafiline alapiirkond 29;
 c)„kalalaev“ – laev, mille seadmestik on ette nähtud mere bioloogiliste ressursside ärieesmärgil kasutamiseks;
 d)„liidu kalalaev“ – liikmesriigi lipu all sõitev ja liidus registreeritud kalalaev;
 e)
 „varu“ – mere bioloogiline ressurss teataval majandamisalal;
 f)„liidu autonoomne kvoot“ – liidu kalalaevadele autonoomselt eraldatud püügi piirnorm, kui puudub kokkulepitud lubatud kogupüük;
 g)„analüütiline hindamine“ – asjaomase kalavaru olukorra muutumise kvantitatiivne hindamine, mis põhineb kalavaru bioloogiat ja kasutust käsitlevatel andmetel, mille teaduslik läbivaatamine on hinnanud kvaliteedilt piisavaks, et anda teaduslikke nõuandeid tulevaste püügivõimaluste kohta.
 II PEATÜKK
 Kalapüügivõimalused
 Artikkel 4
 Kalapüügivõimaluste jaotamine
 Liidu kalalaevadele ette nähtud autonoomsed kvoodid, selliste kvootide jaotamine liikmesriikide vahel ning vajaduse korral sellega funktsionaalselt seotud tingimused on esitatud lisas.
 Artikkel 5
 Kalapüügivõimaluste jaotamist käsitlevad erisätted
 Käesolevas määruses sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel nii, et need ei piira:
 a)määruse (EL) nr 1380/2013 artikli 16 lõike 8 kohast kalapüügivõimaluste vahetamist;
 b)määruse (EÜ) nr 1224/2009 artikli 37 kohast mahaarvamist ega ümberjaotamist;
 c)määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 105 ja 107 kohast mahaarvamist.
 Artikkel 6
 Lossimiskohustuseta püügi ja kaaspüügi lossimise tingimused
 Hariliku kammelja püüki ja kaaspüüki võib pardal hoida või lossida ainult juhul, kui selle on püüdnud sellise liikmesriigi lipu all sõitvad laevad, millel on kvoot, ning kõnealune kvoot ei ole ammendatud.
 III PEATÜKK
 Lõppsätted
 Artikkel 7
 Andmete edastamine
 Kui liikmesriigid saadavad komisjonile määruse (EÜ) nr 1224/2009 artiklite 33 ja 34 kohaselt andmeid kalavarude lossitud koguste kohta, kasutavad nad käesoleva määruse lisas sätestatud kalavarude koode.
 Artikkel 8
 Jõustumine
 Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Seda kohaldatakse alates 1. jaanuarist 2017.
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 39. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/39/2015/3, millega kehtestatakse meetmed hariliku kammelja ebaseadusliku, teatamata ja reguleerimata püügi vältimiseks, ärahoidmiseks ja lõpetamiseks Mustal merel (Milano, 2015. aasta mai).
 (2)
 Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) 40. istungjärgul vastu võetud soovitus GFCM/40/2016/6, milles käsitletakse hariliku kammelja püügi teaduslikku seiret, majandamist ja kontrolli Mustal merel (GSA29) (St Julian, 2016. aasta mai–juuni).
 (3)
 ELT L 19, 19.1.2015, lk 1.
 (4)
 ELT L 78, 20.3.2013, lk 1.
 (5)
 Nõukogu 6. mai 1996. aasta määrus (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3).
 (6)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. detsembri 2013. aasta määrus (EL) nr 1380/2013 ühise kalanduspoliitika kohta, millega muudetakse nõukogu määruseid (EÜ) nr 1954/2003 ja (EÜ) nr 1224/2009 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrused (EÜ) nr 2371/2002 ja (EÜ) nr 639/2004 ning nõukogu otsus 2004/585/EÜ (ELT L 354, 28.12.2013, lk 22).
 (7)
 Nõukogu 20. novembri 2009. aasta määrus (EÜ) nr 1224/2009, millega luuakse ühenduse kontrollisüsteem ühise kalanduspoliitika eeskirjade järgimise tagamiseks, muudetakse määrusi (EÜ) nr 847/96, (EÜ) nr 2371/2002, (EÜ) nr 811/2004, (EÜ) nr 768/2005, (EÜ) nr 2115/2005, (EÜ) nr 2166/2005, (EÜ) nr 388/2006, (EÜ) nr 509/2007, (EÜ) nr 676/2007, (EÜ) nr 1098/2007, (EÜ) nr 1300/2008, (EÜ) nr 1342/2008 ning tunnistatakse kehtetuks määrused (EMÜ) nr 2847/93, (EÜ) nr 1627/94 ja (EÜ) nr 1966/2006 (ELT L 343, 22.12.2009, lk 1).
 (8)
 Nõukogu 6. mai 1996. aasta määrus (EÜ) nr 847/96, millega kehtestatakse lubatud kogupüükide (TAC) ja kvootide haldamise täiendavad tingimused ühest aastast teise ülekandmisel (EÜT L 115, 9.5.1996, lk 3).
 (9)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta määrus (EL) nr 1343/2011, mis käsitleb teatavaid kalapüüki käsitlevaid sätteid Vahemere üldise kalanduskomisjoni (GFCM) lepinguga hõlmatud piirkonnas ning millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 1967/2006, mis käsitleb Vahemere kalavarude säästva kasutamise majandamismeetmeid (ELT L 347, 30.12.2011, lk 44).
 ---documentbreak---
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,7.12.2016
 COM(2016) 781 final
 LISA
 järgmise dokumendi juurde: Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS,
 millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2017. aastaks
 LISA
 järgmise dokumendi juurde: Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS,
 millega määratakse kindlaks teatavate Musta mere kalavarude ja kalavarurühmade püügi võimalused 2017. aastaks
 LIIDU KALALAEVADELE KOHALDATAVAD PÜÜGIVÕIMALUSED Järgmistes tabelites on esitatud lubatud kvoodid (eluskaalu tonnides) kalavarude ning nendega funktsionaalselt seotud tingimuste kaupa.
 Kalavarudele viidatakse liikide ladinakeelsete nimetuste tähestikulises järjekorras. Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmist ladinakeelsete nimetuste ja tavanimetuste vastavustabelit:
 Teaduslik nimetus
 Kolmetäheline kood
 Tavanimetus
 Psetta maxima
 TUR
 Harilik kammeljas
 Sprattus sprattus
 SPR
 Kilu
 Liik:
 Harilik kammeljas
 Püügipiirkond:
 liidu veed Mustas meres
 Psetta maxima
 (TUR/F3742C)
 Bulgaaria
 43,2
 Analüütiline nõuanne kalavarude kohta
 Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 ei kohaldata.
 Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata.
 Rumeenia
 43,2
 Liit
 86,4
 (1)
 Lubatud kogupüük (TAC)
 Ei kohaldata / Ei ole kokku lepitud
 _________
 (1)
 Kalandustegevus, sealhulgas ümberlaadimine, kala pardale võtmine, lossimine ega esmamüük, ei ole lubatud 15. aprillist kuni 15. juunini 2017.
 Liik:
 Kilu
 Püügipiirkond:
 liidu veed Mustas meres
 Sprattus sprattus
 (SPR/F3742C)
 Bulgaaria
 8 032,5
 Analüütiline nõuanne kalavarude kohta
 Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 3 ei kohaldata.
 Määruse (EÜ) nr 847/96 artiklit 4 ei kohaldata.
 Rumeenia
 3 442,5
 Liit
 11 475
 Lubatud kogupüük (TAC)
 Ei kohaldata / Ei ole kokku lepitud


type: caselaw

text:
 22.2.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 68/45
 Skarga wniesiona w dniu 27 listopada 2015 r. – ZZ/Parlament
 (Sprawa F-146/15)
 (2016/C 068/58)
 Język postępowania: francuski
 Strony
 Strona skarżąca: ZZ (przedstawiciele: adwokaci S. Orlandi i T. Martin)
 Strona pozwana: Parlament Europejski
 Przedmiot i opis sporu
 Stwierdzenie nieważności decyzji Parlamentu oddalającej wniosek o zamianę sprawozdań z oceny skarżącego, które zostały sporządzone od chwili jego awansu do grupy AD 12 na punkty za osiągnięcia.
 Żądania strony skarżącej
 —
 Stwierdzenie nieważności decyzji organu powołującego z dnia 8 kwietnia 2015 r. oddalającej wniosek o zamianę sprawozdań z oceny skarżącego, które zostały sporządzone od chwili jego awansu do grupy AD 12 na punkty za osiągnięcia;
 —
 obciążenie Parlamentu kosztami postępowania.


text:
 16.5.2009
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 113/46
 2009 m. vasario 27 d. pareikštas ieškinys byloje Meister prieš VRDT
 (Byla F-17/09)
 2009/C 113/95
 Proceso kalba: vokiečių
 Šalys
 Ieškovas: Herbert E. Meister (Alikantė, Ispanija), atstovaujamas advokato H.-J. Zimmermann
 Atsakovė: Vidaus rinkos derinimo tarnyba (prekių ženklams ir pramoniniam dizainui)
 Ginčo dalykas bei aprašymas
 Sprendimo, kuriuo buvo atmestas ieškovo skundas dėl paaukštinimo balų už 2008 m. apskaičiavimo, panaikinimas ir reikalavimas atlyginti nuostolius, patirtus dėl tinkamo personalo administravimo principų pažeidimo
 Reikalavimai
 Ieškovas reikalauja:
 —
 panaikinti 2008 m. gruodžio 20 d. prezidento sprendimą, kuriuo atmestas 2008 m. rugpjūčio 20 d. vidinis ieškovo skundas pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų 90 straipsnio 2 dalį;
 —
 kaip žalos atlyginimą priteisti ieškovui iš atsakovės pinigų sumą, kurios dydį turėtų nustatyti Teismas;
 —
 priteisti iš atsakovės bylinėjimosi išlaidas.


type: other

text:
Odločba o ugotovitvi, da odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986-2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec ter odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica, nista v neskladju z ustavo in zakonom
 Odločba o ugotovitvi, da odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986-2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec ter odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica, nista v neskladju z ustavo in zakonom : Uradni list RS, št. 100/00 Odločba o ugotovitvi, da odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986-2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec ter odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica, nista v neskladju z ustavo in zakonom (Uradni list RS, št. 100/00) Odločba o ugotovitvi, da odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986-2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec ter odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica, nista v neskladju z ustavo in zakonom (Uradni list RS, št. 100/00)
 SOP 2000-01-4173
 Ustavno sodišče je v postopku za oceno ustavnosti in zakonitosti, začetem na pobudo Iztoka Kušarja in drugih iz Male Pirešice in Zaloške Gorice ter Jožeta Oseta iz Drešnje vasi, ki ga zastopa Jože Turk, odvetnik v Celju, na seji dne 21. septembra 2000
 Odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986–2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec (Uradni list RS, št. 7/98) in odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica (Uradni list RS, št. 7/98) nista v neskladju z ustavo in zakonom.
 1. Pobudniki iz Male Pirešice in Zaloške Gorice izpodbijajo odlok o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986–2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec (v nadaljevanju: odlok o prostorskih sestavinah) in odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica (v nadaljevanju: odlok o zazidalnem načrtu), s katerima se načrtuje gradnja bencinske črpalke ob magistralni cesti M10/8 Arja vas–Velenje. Pobudniki navajajo, da se bo z izvedbo izpodbijanega zazidalnega načrta bistveno poslabšalo že tako okvarjeno bivalno okolje pobudnikov in drugih prebivalcev Male Pirešice. Prebivalce tega kraja namreč na severni strani obkroža kamnolom Velika Pirešica, na severozahodni strani kamnolom Zaloška Gorica, na jugu naj bi bil ves ravninski gozd uničen z gradnjo avtoceste, na jugozahodu pa naj bi se z gradnjo obrtne cone Žalec posekalo še preostalih 33 hektarov ravninskega gozda. Izpodbijana akta predvidevata gradnjo bencinske črpalke na edinem še preostalem delu ravninskega gozda na tem območju. Z uresničenjem izpodbijanega zazidalnega načrta naj bi bilo močno poseženo še v to zadnjo gozdno oazo. Pobudniki navajajo, da bo imela predvidena črpalka ob uničenju gozda še druge negativne učinke na življenjsko in naravno okolje. Pobudniki še navajajo, da Občina Žalec v postopku sprejemanja izpodbijanih aktov ni upoštevala številnih pripomb pobudnikov in drugih prebivalcev. Na javni obravnavi izpodbijanih aktov naj bi bili namreč vsi navzoči krajani Male Pirešice proti načrtovani črpalki, Odbor za okolje in prostor občine Žalec pa je v predlogu za sprejem obeh izpodbijanih odlokov zapisal, da so krajani prizadetih vasi za gradnjo predvidene črpalke. Prav tako naj bi bil pripravljalec zamolčal tudi negativno stališče Krajevne skupnosti Petrovče. Pobudniki zato predlagajo razveljavitev izpodbijanih aktov.
 2. Pobudnik Janez Oset pa izpodbija le odlok o zazidalnem načrtu. Pri tem navaja, da je v letu 1996 pri ustavnem sodišču vložil pobudo za razveljavitev drugega odstavka 8. člena odloka o spremembah in dopolnitvah prostorskih sestavin dolgoročnega plana za obdobje 1986–2000 in srednjeročnega družbenega plana Občine Žalec (Uradni list RS, št. 35/96). V tem odloku je bila namreč črtana v dotedanjem postopku predvidena lokacija pobudnika za gradnjo bencinskega servisa na parcelah 748/2 in 748/3 k. o. Velika Pirešica. Ustavno sodišče je izvrševanje te določbe do končne odločitve začasno zadržalo, dne 6. 2. 1998 pa je z odločbo št. U-I-267/96, Uradni list RS, št. 13/98, OdlUS VII, 25, odločilo, da je ta določba nezakonita, ker ni bila vključena v postopek priprave in sprejemanja navedenega odloka. V času postopka pred ustavnim sodiščem je Občina Žalec vodila nov postopek za gradnjo bencinskega servisa na navedenih parcelah. Občinski svet je tako tik pred odločitvijo ustavnega sodišča sprejel izpodbijani odlok o zazidalnem načrtu za bencinski servis Velika Pirešica, čeprav je bilo izvrševanje planskega akta, na katerem odlok o lokacijskem načrtu temelji, do končne odločitve ustavnega sodišča zadržano. Po mnenju pobudnika bi moral občinski svet z odločbo ustavnega sodišča razveljavljeno določbo drugega odstavka 8. člena navedenega odloka na zakonit način spremeniti. Izpodbijani odlok o zazidalnem načrtu naj bi bil zato v celoti nezakonit, saj prostorski plan ni bil prej saniran v skladu z odločbo ustavnega sodišča. Pobudnik predlaga razveljavitev izpodbijanih odlokov, do končne odločitve ustavnega sodišča pa predlaga tudi začasno zadržanje izvrševanja odloka o zazidalnem načrtu.
 3. Občina Žalec v odgovoru na pobudo navaja, da je postopek priprave in sprejemanja izpodbijanih aktov potekal v skladu z določbami zakona o urejanju naselij in drugih posegov v prostor (Uradni list SRS, št. 18/84 in nasl. – v nadaljevanju: ZUN) in zakona o urejanju prostora (Uradni list SRS, št. 18/84 in nasl. – v nadaljevanju: ZUreP):
 – program priprave obeh aktov je določil župan dne 13. 5. 1997;
 – župan je dne 13. 5. 1997 sprejel sklepa o javni razgrnitvi osnutkov obeh izpodbijanih aktov in ju objavil v Uradnem listu RS, št. 30/97;
 – osnutka obeh izpodbijanih aktov sta bila javno razgrnjena v prostorih Občine Žalec ter krajevnih skupnostih Galicija in Petrovče, njuna razgrnitev je trajala en mesec;
 – v času javne razgrnitve je bila o obeh aktih organizirana javna obravnava, in sicer v prostorih Krajevne skupnosti Galicija dne 11. 6. 1997 ob 17. uri, v prostorih Krajevne skupnosti Petrovče pa dne 12. 6. 1997 ob 17. uri;
 – po preteku javne razgrnitve je Oddelek za okolje, prostor in komunalne zadeve Občine Žalec zbral vse pripombe in predloge iz javne razgrnitve in javne obravnave in jih posredoval izdelovalcu izpodbijanih aktov – družbi Vizura, d.o.o., Celje, ki je pripravila pregled danih pripomb in predlogov in nanje odgovorila;
 – oddelek za okolje, prostor in komunalne zadeve je na seji dne 15. 12. 1997 obravnaval pregled danih pripomb in predlogov ter odgovorov nanje in se z njimi v celoti strinjal;
 – župan je dne 16. 12. 1997 zavzel stališče do vseh pripomb iz javne razgrnitve in javne obravnave obeh izpodbijanih aktov;
 – ob upoštevanju stališč do pripomb in predlogov iz javne razgrnitve in javne obravnave sta bila osnutka obeh izpodbijanih aktov dopolnjena;
 – oddelek za okolje, prostor in komunalne zadeve je na seji dne 18. 12. 1997 obravnaval dopolnjena osnutka obeh izpodbijanih aktov (pri čemer je bil seznanjem tudi z negativnim stališčem Krajevne skupnosti Petrovče) in se z njima v celoti strinjal ter predlagal Občinskemu svetu, da ju sprejme;
 – občinski svet je na seji dne 18. 12. 1997 dopolnjena osnutka obeh izpodbijanih aktov dokončno sprejel;
 – v skladu z 49. in 50. členom ZUreP je občina pridobila sklep vlade št. 350-00/98-17 z dne 21. 5. 1998 o usklajenosti odloka o prostorskih sestavinah, ki se nanaša na opredelitev območja bencinskega servisa Velika Pirešica, z obveznimi izhodišči prostorskih sestavin dolgoročnega plana Republike Slovenije od leta 1986 do leta 2000 in z rešitvami, določenimi v prostorskih sestavinah srednjeročnega družbenega plana Republike Slovenije za obdobje od leta 1986 do 1990, ki se nanašajo na obvezna izhodišča dolgoročnega plana Republike Slovenije.
 4. Ustavno sodišče je s sklepom št. U-I-64/98 z dne 16. 7. 1998 pobudi sprejelo in zadržalo izvrševanje odloka o zazidalnem načrtu do končne odločitve.
 5. Postopek priprave in sprejemanja prostorskih izvedbenih aktov, med katere spada tudi zazidalni načrt, je urejen v določbah 34. do 45. člena ZUN. Po navedenih določbah se najprej sprejme program priprave prostorskega izvedbenega akta (34. člen), osnutek akta se javno razgrne najmanj za 30 dni (37. člen), med javno razgrnitvijo se osnutek predloži v javno obravnavo (38. člen), po preteku javne razgrnitve in javne obravnave pristojni organ občine obravnava dane pripombe in zavzame do njih stališče, po dopolnitvi osnutka in pridobitvi potrebnih soglasij pristojnih organov pa občinski svet dokončno sprejme prostorski izvedbeni akt z odlokom (39. člen). Zakon o planiranju in urejanju prostora v prehodnem obdobju (Uradni list RS, št. 48/90 – v nadaljevanju: ZPUP) določa, da se spremembe in dopolnitve prostorskih sestavin dolgoročnih planov in srednjeročnih družbenih planov občin pripravljajo in sprejemajo po postopku, ki je predpisan za pripravo in sprejem prostorskih izvedbenih aktov. Tako se v postopku priprave in sprejemanja prostorskih planskih aktov občine od uveljavitve ZPUP dalje smiselno uporabljajo iste določbe ZUN, ki veljajo za prostorske izvedbene akte. Ob tem pa je treba po 49. in 50. členu ZUreP za osnutek prostorskega plana občine pred sprejetjem pridobiti še ugotovitev pristojnega republiškega organa o njegovi usklajenosti z obveznimi izhodišči prostorskih sestavin dolgoročnega plana Republike Slovenije in z rešitvami, določenimi v srednjeročnem planu Republike Slovenije.
 6. Pobudniki iz Male Pirešice in Zaloške Gorice izpodbijanima aktoma ne očitajo konkretne neskladnosti z ustavo in zakoni oziroma izrečno ne navajajo določb ustave in zakonov, s katerimi naj bi bila v neskladju. Poglavitni poudarek v zvezi z izpodbijanima aktoma je v tem, da sprejeta rešitev glede lokacije bencinskega servisa vsebinsko oziroma strokovno ni sprejemljiva in da so bila pri sprejemanju aktov kršena pravila postopka, saj se pobudniki oziroma drugi zainteresirani krajani s predlaganimi rešitvami niso strinjali. V vsebinsko presojo sprejetih rešitev glede strokovnosti oziroma primernosti se ustavno sodišče glede na svoje pristojnosti ni moglo spuščati, presojalo pa je postopke za pripravo in sprejemanje izpodbijanih aktov. Iz zbrane dokumentacije izhaja, da je postopek priprave in sprejemanja izpodbijanih aktov potekal v skladu z načeli, določenimi v ZUN in ZUreP. Za oba izpodbijana akta je bil izdelan program priprave (34. člen ZUN), osnutka aktov sta bila javno razgrnjena in predložena v javno obravnavo (37. in 38. člen ZUN), pripombe in predloge iz javne razgrnitve in javne obravnave je obravnaval pristojni organ in o njih zavzel stališče, na podlagi teh stališč sta bila osnutka ustrezno dopolnjena in skupaj s soglasji pristojnih organov poslana občinskemu svetu v sprejetje (39. člen). Postopek priprave in sprejemanja obeh izpodbijanih aktov je tekel sočasno, kar se v praksi večkrat dogaja v primerih, kadar vsebuje osnutek planskega akta v bistvu le tisti poseg, ki je operacionaliziran v osnutku prostorskega izvedbenega akta.
 7. Glede odloka o prostorskih sestavinah (ki se nanaša na opredelitev območja bencinskega servisa Velika Pirešica) je občina v skladu z 49. in 50. členom ZUreP pridobila ugotovitev vlade o njegovi usklajenosti z obveznimi izhodišči prostorskih sestavin dolgoročnega plana Republike Slovenije za obdobje od leta 1986 do leta 2000 in z rešitvami, določenimi v prostorskih sestavinah srednjeročnega družbenega plana Republike Slovenije za obdobje od leta 1986 do 1990, ki se nanašajo na obvezna izhodišča dolgoročnega plana Republike Slovenije. Navedeno ugotovitev je vlada sprejela s sklepom št. 350-00/98-17 z dne 21. 5. 1998 na podlagi strokovnega mnenja Ministrstva za okolje in prostor – Urada Republike Slovenije za prostorsko planiranje št. 350-13-145/95 z dne 25. 3. 1998. Navedeno ugotovitev je občina pridobila sicer šele po sprejetju izpodbijanega odloka o prostorskih sestavinah (na podlagi vloge občine z dne 23. 2. 1998) in ne pred sprejetjem navedenega akta, kot to predvidevata 49. in 50. člen ZUreP. Pri tem je šlo za določeno pomanjkljivost v postopku, ki pa po mnenju ustavnega sodišča ni takšne narave, da bi terjala poseg v izpodbijani akt, saj je zahtevana skladnost med občinskim planskim aktom in obveznimi izhodišči republiških planskih aktov nedvomno ugotovljena in takšna pomanjkljivost tudi ni bila ovira pri izdaji navedenega sklepa vlade.
 8. Trditev pobudnikov iz Male Pirešice in Zaloške Gorice, da sta izpodbijana akta v neskladju z ZUN zaradi tega, ker pri pripravi dokončnega osnutka niso bile upoštevane njihove odklonilne pripombe iz javne razgrnitve in javne obravnave in ker k osnutku ni dala soglasja Krajevna skupnost Petrovče, niso utemeljene. Po 39. členu ZUN pristojni občinski organ po preteku javne razgrnitve obravnava pripombe in predloge in zavzame do njih stališča. Na podlagi teh stališč se osnutek prostorskega izvedbenega akta dopolni in tako dopolnjen pošlje občinskemu svetu v sprejetje. Pri zavzemanju stališč do pripomb in predlogov iz javne razgrnitve in javne obravnave oziroma po oblikovanju dopolnjenega osnutka pristojni občinski organ ni vezan na dane pripombe in predloge. V postopku sprejemanja prostorskih izvedbenih aktov mora biti prebivalcem in zainteresiranim organizacijam dana možnost, da se izjavijo o predlaganih rešitvah, pri čemer pa ZUN pripravljalcu akta in občinskemu svetu ne nalaga obveznosti, da morata upoštevati izrečene pripombe in predloge. Njihovo morebitno upoštevanje je stvar presoje njihove utemeljenosti, kar je po ZUN v celoti prepuščeno občinskemu svetu. Z ZUN prav tako ni predvidena pristojnost krajevne skupnosti za dajanje soglasij k osnutkom prostorskih izvedbenih aktov. Krajevna skupnost ni pooblaščena za dajanje takšnih soglasij, temveč lahko kot vsak drug udeleženec pri javni razgrnitvi in javni obravnavi osnutka prostorskega izvedbenega akta da k osnutku le svoje pripombe in predloge, na katere pa občinski svet (enako kot glede pripomb in predlogov drugih udeležencev iz javne razgrnitve in javne obravnave) ni vezan. Zato okoliščina, da pripombe in predlogi pobudnikov in drugih krajanov iz javne razgrnitve in javne obravnave pri pripravi dopolnjenega osnutka izpodbijanih aktov niso bile upoštevane in da tudi ni bilo upoštevano nasprotovanje krajevne skupnosti, ne vpliva na zakonitost sprejetih aktov. Takšno stališče je ustavno sodišče že zavzelo v več obravnavanih zadevah (sklep št. U-I-57/98 z dne 18. 2. 1999, OdlUS VIII, 38 in odločba št. U-I-283/98 z dne 13. 5. 1999, Uradni list RS, št. 83/98 in 41/99, OdlUS VIII, 99).
 9. Prav tako niso utemeljene trditve pobudnika Janeza Oseta, da je odlok o zazidalnem načrtu v neskladju z ZUN zaradi tega, ker je bil obravnavan in sprejet v času, ko je pred ustavnim sodiščem še tekel postopek za oceno ustavnosti in zakonitosti določbe prejšnjega planskega akta občine, ki je obravnavala isti prostorski poseg (gradnjo bencinskega servisa Velika Pirešica). Ustavno sodišče je namreč izvrševanje navedene določbe prejšnjega planskega akta občine začasno zadržalo, pozneje pa je to določbo razveljavilo z odločbo št. U-I-267/96 (in sicer zaradi tega, ker je bila rešitev za izgradnjo bencinskega servisa Velika Pirešica vnešena šele v dopolnjeni osnutek planskega akta po končani javni razgrnitvi in javni obravnavi ter tako ni bila zajeta že v prvotnem osnutku, ki je bil predložen v javno razgrnitev in javno obravnavo). Začasno zadržanje izvrševanja občinskega planskega akta pomeni, da v času do končne odločitve ustavnega sodišča na podlagi zadržanega akta ni mogoče sprejeti ustreznega prostorskega izvedbenega akta oziroma da na podlagi morebiti že sprejetega takšnega prostorskega izvedbenega akta ni mogoče izdajati lokacijskih in drugih odločb. To pa seveda ne pomeni, da občina v času zadržanja izvajanja planskega akta ne sme pričeti s postopkom za pripravo in sprejem novega planskega akta in na njem temelječega prostorskega izvedbenega akta. Občina Žalec je namreč po izdaji sklepa ustavnega sodišča o začasnem zadržanju izvrševanja določbe 8. člena prejšnjega planskega akta občine (glede gradnje bencinskega servisa Velika Pirešica) pristopila k pripravi novega planskega akta in prostorskega izvedbenega akta (to sta izpodbijana predpisa), s katerima je hotela odpraviti pomanjkljivosti iz prejšnjega (zadržanega) planskega akta. Občina Žalec je torej odpravila nepravilnosti iz prejšnjega planskega akta že na podlagi sklepa ustavnega sodišča o zadržanju njegovega izvrševanja, ne da bi čakala na dokončno odločitev ustavnega sodišča. Takšno ravnanje občine ni v neskladju z zakonom, saj je Občina pri tem sledila usmeritvam ustavnega sodišča iz navedenega sklepa o zadržanju in je izpodbijana akta obravnavala in sprejela po postopku, predpisanem z ZUN.
 10. Ustavno sodišče je sprejelo to odločbo na podlagi prvega odstavka 21. člena zakona o ustavnem sodišču (Uradni list RS, št. 15/94 – ZUstS) v sestavi: predsednik Franc Testen ter sodnice in sodniki dr. Janez Čebulj, dr. Zvonko Fišer, dr. Miroslava Geč-Korošec, Milojka Modrijan, Lojze Janko, dr. Mirjam Škrk, dr. Lojze Ude in dr. Dragica Wedam-Lukić. Odločbo je sprejelo soglasno.
 Št. U-I-64/98-14


text:
 27.10.2014
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 380/27
 Recurso interpuesto el 19 de julio de 2014 — ZZ/Autoridad Europea de Valores y Mercados
 (Asunto F-69/14)
 2014/C 380/35
 Lengua de procedimiento: francés
 Partes
 Demandante: ZZ (representante: S. Pappas, abogado)
 Demandada: Autoridad Europea de Valores y Mercados
 Objeto y descripción del litigio
 Anulación del informe de evaluación elaborado para el año 2013.
 Pretensiones de la parte demandante
 —
 Que se anule el informe de evaluación impugnado.
 —
 Que se condene en costas a la Autoridad Europea de Valores y Mercados.


text:
 5.12.2009
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 297/35
 Hotărârea Tribunalului Funcției Publice (Camera întâi) din 21 octombrie 2009 — V/Comisia
 (Cauza F-33/08) (1)
 (Funcție publică - Agenți contractuali - Recrutare - Refuzul angajării ca urmare a inaptitudinii fizice pentru exercitarea atribuțiilor - Legalitatea procedurii - Legalitatea vizitei medicale de angajare - Acte pregătitoare)
 2009/C 297/54
 Limba de procedură: franceza
 Părțile
 Reclamant: V (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: C. Ronzi, A. Grauling și É. Boigelot, avocați)
 Pârâtă: Comisia Comunităților Europene (reprezentanți: L. Lozano Palacios și D. Martin, agenți)
 Obiectul
 Funcție publică — Anularea deciziei Comisiei din 15 mai 2007 prin care reclamanta a fost informată că nu este aptă din punct de vedere fizic să își exercite atribuțiile, și o cerere de reparare a prejudiciului moral și material
 Dispozitivul
 1.
 Respinge acțiunea.
 2.
 Comisia Comunităților Europene suportă propriile cheltuieli de judecată și jumătate din cheltuielile de judecată efectuate de V.
 3.
 V. suportă jumătate din cheltuielile de judecată efectuate.
 (1) JO C 158, 21.6.2008, p. 26.


text:
 10.7.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 182/21
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 29/2008
 z dne 14. marca 2008
 o spremembi Priloge XIII (Promet) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XIII k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 13/2008 z dne 1. februarja 2008 (1).
 (2)
 Direktivo 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev) (2) je treba vključiti v Sporazum.
 (3)
 Direktiva 2006/126/ES razveljavlja Direktivo Sveta 91/439/EGS (3), ki je vključena v Sporazum, z učinkom od 19. januarja 2013, razen člena 2(4), ki ga razveljavlja z učinkom od 19. januarja 2007.
 (4)
 Direktivo 91/439/EGS je zato treba v okviru Sporazuma razveljaviti z učinkom od 19. januarja 2013 –
 SKLENIL:
 Člen 1
 Priloga XIII k Sporazumu se spremeni:
 1.
 Za točko 24e (Uredba (ES) št. 561/2006 Evropskega parlamenta in Sveta) se vstavi naslednja točka:
 „24f.
 32006 L 0126: Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 o vozniških dovoljenjih (prenovitev) (UL L 403, 30.12.2006, str. 18).
 V tem sporazumu veljajo določbe Direktive z naslednjimi prilagoditvami:
 (a)
 Drugi stavek člena 1(1) se nadomesti z naslednjim:
 ‚Vozniška dovoljenja držav Efte vsebujejo oznako države, ki izda dovoljenje. Njihove oznake so: IS (Islandija), FL (Lihtenštajn), N (Norveška).‘.
 (b)
 V primeru pristopa novih držav članic k EGP za Lihtenštajn velja prehodno obdobje 5 let, preden zanj začnejo veljati obveznosti iz člena 1(1) v povezavi s črko (e) v točki 3 Priloge I.
 (c)
 V točki 3 Priloge I se uvodni stavek v točki (c) glede strani 1 dovoljenja nadomesti z naslednjim:
 ‚oznako države Efte, ki izda dovoljenje, obkroženo z elipso iz člena 37 Konvencije Združenih narodov o cestnem prometu z dne 8. novembra 1968 (z enakim ozadjem kot vozniško dovoljenje); oznake so naslednje:‘.
 (d)
 V točki 3 Priloge I se v točki (c) glede strani 1 dovoljenja doda naslednje:
 ‚IS: Islandija
 FL: Lihtenštajn
 N: Norveška‘.
 (e)
 V točki 3 Priloge I se v točki (e) glede strani 1 dovoljenja besedilo ‚Vzorec Evropskih skupnosti‘ nadomesti z ‚vzorec EGP‘.
 (f)
 V točki 3 Priloge I se v točki (e) glede strani 1 dovoljenja doda naslednje:
 ‚Ökuskírteini
 Førerkort/Førarkort;‘.
 (g)
 V točki 3 Priloge I se točka (f) glede strani 1 dovoljenja ne uporablja.
 (h)
 V točki 3 Priloge I se v črki (b) glede strani 2 dovoljenja za besedo ‚švedski‘ doda besedilo, ‚islandski ali norveški‘.“.
 2.
 V točki 24a (Direktiva Sveta 91/439/EGS) se doda naslednja alinea:
 „—
 32006 L 0126: Direktiva 2006/126/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. decembra 2006 (prenovitev) (UL L 403, 30.12.2006, str. 18).“
 3.
 Besedilo točke 24a (Direktiva Sveta 91/439/EGS) se črta z učinkom od 19. januarja 2013.
 Člen 2
 Besedilo Direktive 2006/126/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 15. marca 2008, pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (4).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 14. marca 2008
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Alan SEATTER
 (1) UL L 154, 12.6.2008, str. 27.
 (2) UL L 403, 30.12.2006, str. 18.
 (3) UL L 237, 24.8.1991, str. 1.
 (4) Navedene so ustavne zahteve.


text:
 30.3.2017
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 85/24
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L'EEE
 No 209/2015
 du 25 septembre 2015
 modifiant l'annexe II (Réglementations techniques, normes, essais et certification) de l'accord EEE [2017/516]
 LE COMITÉ MIXTE DE L'EEE,
 vu l'accord sur l'Espace économique européen (ci-après l'«accord EEE»), et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Le règlement (UE) 2015/639 de la Commission du 23 avril 2015 modifiant l'annexe III du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne l'utilisation de dioxyde de silicium (E 551) dans le copolymère greffé d'alcool polyvinylique et de polyéthylèneglycol (E 1209) (1) doit être intégré dans l'accord EEE.
 (2)
 Le règlement (UE) 2015/647 de la Commission du 24 avril 2015 modifiant et rectifiant les annexes II et III du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne l'utilisation de certains additifs alimentaires (2) doit être intégré dans l'accord EEE.
 (3)
 Le règlement (UE) 2015/648 de la Commission du 24 avril 2015 modifiant l'annexe I du règlement (CE) no 1334/2008 du Parlement européen et du Conseil en ce qui concerne la suppression de la substance aromatisante N-éthyl-(2E,6Z)-nonadiénamide de la liste de l'Union (3) doit être intégré dans l'accord EEE.
 (4)
 Le règlement (UE) 2015/649 de la Commission du 24 avril 2015 modifiant l'annexe II du règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil et l'annexe du règlement (UE) no 231/2012 de la Commission en ce qui concerne l'utilisation de la L-leucine comme support des édulcorants de table sous forme de comprimés (4) doit être intégré dans l'accord EEE.
 (5)
 La présente décision concerne la législation relative aux denrées alimentaires. Cette législation ne s'applique pas au Liechtenstein aussi longtemps que l'application de l'accord entre la Communauté européenne et la Confédération suisse relatif aux échanges de produits agricoles est étendue au Liechtenstein, comme cela est précisé dans la partie introductive du chapitre XII de l'annexe II de l'accord EEE. La présente décision ne s'applique donc pas au Liechtenstein.
 (6)
 Il convient dès lors de modifier l'annexe II de l'accord EEE en conséquence,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 Le chapitre XII de l'annexe II de l'accord EEE est modifié comme suit:
 1)
 les tirets suivants sont ajoutés au point 54zzzzr [règlement (CE) no 1333/2008 du Parlement européen et du Conseil]:
 «—
 32015 R 0639: règlement (UE) 2015/639 de la Commission du 23 avril 2015 (JO L 106 du 24.4.2015, p. 16),
 —
 32015 R 0647: règlement (UE) 2015/647 de la Commission du 24 avril 2015 (JO L 107 du 25.4.2015, p. 1),
 —
 32015 R 0649: règlement (UE) 2015/649 de la Commission du 24 avril 2015 (JO L 107 du 25.4.2015, p. 17).»;
 2)
 le tiret suivant est ajouté au point 54zzzzs [règlement (CE) no 1334/2008 du Parlement européen et du Conseil]:
 «—
 32015 R 0648: règlement (UE) 2015/648 de la Commission du 24 avril 2015 (JO L 107 du 25.4.2015, p. 15).»;
 3)
 le tiret suivant est ajouté au point 69 [règlement (UE) no 231/2012 de la Commission]:
 «—
 32015 R 0649: règlement (UE) 2015/649 de la Commission du 24 avril 2015 (JO L 107 du 25.4.2015, p. 17).»
 Article 2
 Les textes des règlements (UE) 2015/639, (UE) 2015/647, (UE) 2015/648 et (UE) 2015/649 en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 26 septembre 2015, pour autant que toutes les notifications prévues à l'article 103, paragraphe 1, de l'accord EEE aient été faites (*1).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 25 septembre 2015.
 Par le Comité mixte de l'EEE
 La présidente
 Ingrid SCHULERUD
 (1) JO L 106 du 24.4.2015, p. 16.
 (2) JO L 107 du 25.4.2015, p. 1.
 (3) JO L 107 du 25.4.2015, p. 15.
 (4) JO L 107 du 25.4.2015, p. 17.
 (*1) Pas d'obligations constitutionnelles signalées.