text:
 |
 52013PC0860
 Návrh ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY o poskytnutí makrofinanční pomoci Tuniské republice /* COM/2013/0860 final - 2013/0416 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 · Odůvodnění a cíle návrhu
 Tuniská ekonomika
 je negativně zasažena domácími nepokoji následkem revoluce v roce 2011,
 nestabilitou v regionu (zejména válkou v Libyi) a oslabeným mezinárodním
 prostředím, zvláště v eurozóně, se kterou Tunisko udržuje úzké
 obchodní a finanční vztahy. V roce 2011 došlo v tuniské ekonomice k recesi
 a navzdory mírnému hospodářskému oživení v roce 2012, kdy se navrátil
 turismus a přímé zahraniční investice a ekonomická aktivita se
 zvýšila, je makroekonomická situace nadále velmi nestabilní. Zejména se
 poměrně znatelně zhoršila fiskální situace a platební bilance,
 což vytvořilo značnou potřebu finančních
 prostředků.
 Od svržení prezidenta Ben Aliho dne 14. ledna
 2011 činí tato země současně významné kroky k zavedení
 demokratických procesů, mimo jiné vyhlášením svobodných voleb a
 vytvořením národního Ústavodárného shromáždění. Přestože
 politická transformace neprobíhá bez obtíží a období nestability, očekává
 se, že proces vyústí ve schválení nové ústavy a organizaci nových voleb
 v první polovině roku 2014.
 Na pozadí
 těchto událostí dosáhly v polovině dubna 2013 tuniské orgány se
 zástupci Mezinárodního měnového fondu (MMF) dohody o pohotovostním
 úvěru na 24 měsíců ve výši 1,75 miliardy USD (400 % kvóty),
 kterou Rada MMF schválila v červnu. Účelem úvěru je podporovat
 program vlády v oblasti hospodářských reforem, snížit ekonomickou
 zranitelnost a podpořit udržitelný růst podporující
 začlenění.
 Tuniská vláda v
 této souvislosti 28. srpna 2013 požádala EU o makrofinanční pomoc ve
 výši 500 milionů EUR, z nichž část by byla ve formě
 grantu (viz dopis se žádostí v příloze). Evropská komise předkládá
 Evropskému parlamentu a Radě návrh na udělení makrofinanční
 pomoci Tuniské republice ve výši maximálně 250 milionů EUR.
 Pomoc by měla mít podobu střednědobých úvěrů,
 avšak s využitím grantů se nepočítá vzhledem k tomu,
 že Tunisko pro využití grantů při operacích v rámci
 makrofinanční pomoci nesplňuje kritéria způsobilosti.
 Navrhovaná
 makrofinanční pomoc ze strany EU by Tunisku pomohla pokrýt část
 zbývajících potřeb vnějšího financování na období 2014–2015 v rámci
 programu MMF, které se odhadují na 3,0 miliardy USD.
 Makrofinanční pomoc by omezila krátkodobé problémy hospodářství
 v oblasti platební bilance a rozpočtu a současně by
 podpořila programy změn a reforem dohodnuté s MMF a Světovou
 bankou a rovněž reformy schválené v rámci operací rozpočtové podpory
 EU, zejména smlouvu o upevnění státu Programme d’Appui à la Relance,
 která je částečně financována EU z programu Podpora pro
 partnerství, reformy a růst podporující začlenění (Support
 for Partnership Reform and Inclusive Growth, SPRING).
 Navrhovaná
 makrofinanční pomoc je v souladu s cíli iniciativy partnerství
 z Deauville skupiny G-8 a hlavními směry nové evropské politiky
 sousedství. Ostatním zemím v regionu by také naznačila, že EU je
 připravena podpořit země, které zahájily politické reformy,
 v době hospodářských potíží.
 V tomto kontextu se
 Komise domnívá, že jsou splněny politické a hospodářské podmínky pro
 operaci makrofinanční pomoci v navrhované výši a podobě.
 · Obecné souvislosti
 Po silné recesi v
 roce 2011, kdy ekonomika klesla o 1,9 % kvůli domácím politickým
 nepokojům a konfliktu v Libyi, začalo v roce 2012 navzdory
 nepříznivému mezinárodnímu a domácímu prostředí mírné oživení a růst
 reálného HDP se podle odhadů zvýšil na 3,6 %, čemuž nejvíce
 napomohl návrat turismu a příliv přímých zahraničních investic.
 I přes slibné oživení výrobních činností a nárůst turismu
 vykazované v polovině roku 2013 se z důvodu pokračující patové
 politické situace, nižšího než očekávaného růstu jak v EU (která je
 hlavním obchodním partnerem Tuniska), tak na rozvíjejících se trzích a
 rovněž kvůli špatné úrodě hospodářská aktivita zpomalila.
 MMF nedávno přehodnotil svou prognózu růstu HDP v roce 2013 ze 4 na 3
 %. Také pro rok 2014 byla prognóza růstu revidována směrem dolů
 ze 4,5 na 3,7 % a vzhledem k domácí politické situaci hrozí, že se dále sníží.
 Hlavním problémem
 zůstává nezaměstnanost, která se na konci června 2013
 vyšplhala na 15,9 % ve srovnání s 13,5 % před revolucí a je obzvláště
 vysoká v řadách mladých lidí a žen. Od začátku roku 2012 se projevují
 inflační tlaky, které jsou zejména způsobeny nárůstem
 regulovaných cen energií a vyššími cenami potravin. Inflace nicméně do
 září klesla zpět na 5,7 % (a jádrová inflace na 4,4 %) a podle
 očekávání by měla zůstat stabilní zhruba na této úrovni.
 Měnová
 politika v roce 2011 a v prvních měsících roku
 2012 byla v reakci na značnou mezeru výstupu a poměrně stabilní
 jádrovou inflaci pružná. Jakmile se však inflace začala zrychlovat a
 vnější a rozpočtová rovnováha se zhoršila, přijala tuniská
 centrální banka přísnější opatření, kterými od srpna 2012
 zvýšila základní měnověpolitickou sazbu o 50 bazických bodů (na
 4 %).
 Pokud jde o veřejné
 finance, MMF ve svém programu předpokládá pro rok 2013 mírnou fiskální
 korekci, která počítá s tím, že se rozpočtový schodek zvýší na 7,3 %
 HDP, což v podstatě odráží náklady na plánovanou rekapitalizaci bank a
 uhrazení zpožděných plateb. Nejnovější trendy však naznačují, že
 nebudou-li přijata žádná nová opatření, dojde k výraznému
 rozpočtovému poklesu (bez nápravných opatření dosáhne schodek podle
 současných odhadů 8,4 % HDP). Očekává se, že toto zhoršení rozpočtové
 situace v roce 2013 bude stejně jako loni částečně
 vyrovnáno nižší úrovní plnění v oblasti veřejných investic.
 Pokud jde o rok
 2014, MMF vyzývá Tunisko, aby k dosažení naplánovaného cílového schodku ve výši
 6,4 % HDP provedlo dodatečnou úpravu ve výši zhruba 2 procentních
 bodů HDP. K nápravným opatřením bude pravděpodobně
 patřit úprava energetických sazeb a zároveň rozvíjení lépe
 cílené záchranné sociální sítě, posílená kontrola mzdových nákladů ve
 veřejném sektoru (jež představují zhruba 13 % HDP a 60 %
 příjmů), zvýšení spotřebních daní a opatření
 ke zlepšení efektivnosti veřejných výdajů. V zákoně o
 rozpočtu by také měly být řádně vyčleněny
 finanční prostředky potřebné na rekapitalizaci finančního
 sektoru.
 Veřejný
 dluh se v roce 2012 udržel na 44 % HDP, do konce
 tohoto roku se však má mírně zvýšit na 45,3 % HDP a v roce 2014 by se
 měl vyšplhat na 49,5 % HDP. Dluhová služba se drží na zvladatelné úrovni 6
 % celkových rozpočtových výdajů.
 Oživení růstu
 v průběhu roku 2012 při oslabené světové poptávce (zejména
 z EU) a přetrvávající vysoké ceny komodit přispěly k navýšení schodku
 běžného účtu na 8,1 % HDP. Schodek se v roce 2013 dále zvyšoval a
 nejnovější projekce naznačují, že se zhoršil na téměř 8,3 %
 HDP, ačkoli podle programu MMF mělo být dosaženo cílové hodnoty 7,5 %
 HDP. Mimoto příliv přímých zahraničních investic v roce 2013 je
 prozatím 40 % pod úrovní, kterou ve svém programu původně
 očekával MMF. Vyplácení úřední pomoci navíc značně zaostává
 za plánovanou úrovní. V důsledku těchto deficitů ve financování
 a vyššímu než očekávanému schodku běžného účtu čelí Tunisko
 v roce 2013 významnému schodku platební bilance (zhruba 750 milionů
 USD), který by však mohla poněkud snížit potenciální úvěr od Kataru.
 Podle očekávání MMF by měl být tento deficit pokryt snížením
 devizových rezerv o 600 milionů USD oproti původním cílům
 programu a dalším omezením veřejných investic (jež obsahují vysoký podíl
 dovozu).
 Po
 částečném ozdravení v roce 2012 začaly oficiální devizové
 rezervy na začátku roku 2013 prudce klesat. Na konci října 2013
 činily rezervy 6,9 miliardy USD, čímž pokrývaly pouze 104 dní
 dovozu. Očekává se, že na konci roku 2013 dosáhne hodnota rezerv
 7,5 miliardy USD, což představuje za daný rok snížení o 1,1 miliardy
 USD, ačkoli bylo původně plánováno, že se rezervy v roce 2013 o
 400 milionů USD navýší. Nominální efektivní kurz dináru oslabil od
 revoluce zhruba o 12 % a od začátku roku 2013 zhruba o 6 %.
 Krize, k níž došlo v roce 2011, měla
 negativní dopad na řadu klíčových bank, zejména veřejných, které
 byly více vystaveny těžce zasaženému odvětví cestovního ruchu.
 Tuniská centrální banka proto v průběhu roku 2012 poskytla obchodním
 bankám významný objem likvidity, aby jim pomohla pokrýt jejich potřeby
 refinancování, nicméně od injekcí likvidity se již začalo
 postupně upouštět. V rámci programu dohodnutého s MMF mají
 tuniské orgány v úmyslu pokračovat v rekapitalizaci a ozdravení
 bank postižených krizí.
 Vedle potřeby restrukturalizovat
 a posílit bankovní systém patří k dalším klíčovým úkolům v
 oblasti strukturálních reforem snižování nezaměstnanosti a současně
 zvýšení míry účasti na trhu práce (zejména žen), snížení rozdílů
 v příjmech a rozdílů mezi regiony, snížení nadměrné
 závislosti na rozvoji vývozního průmyslu s malou přidanou
 hodnotou usazeného podél pobřeží a reforma neefektivního systému
 dotovaných cen za současného posílení záchranné sociální sítě.
 Jak již bylo zmíněno, dne 7. června
 2013 schválila Rada MMF dvouletou dohodu o pohotovostním úvěru ve výši
 1,75 miliard USD (400 % tuniské kvóty). Hlavním cílem programu MMF je:
 i) udržet makroekonomickou stabilitu, z části provedením
 strukturálních reforem a výběrovou rekapitalizací bank; ii) napomoci
 růstu podporujícímu začlenění; iii) snížit zranitelnost
 vůči vnějším vlivům a iv) posílit důvěru
 investorů a dárců.
 Revidované
 projekce poukazují na značné potřeby v oblasti platební bilance pro
 období 2014–2015 a celkový deficit externího financování se odhaduje na
 4,4 miliardy USD. Tento deficit financování se obecně připisuje
 dvěma faktorům: trvale vysokému schodku běžného účtu a
 potřebě zvýšit devizové rezervy v období 2014–2015. Po odečtení
 částek vyplacených podle dohody o pohotovostním úvěru a úvěru
 Světové banky na rozvojovou politiku hrozí Tunisku v uvedeném období
 zbývající deficit externího financování ve výši 3,0 miliard USD. Navrhovaná
 makrofinanční pomoc ze strany EU by přispěla k pokrytí zhruba
 10,8 % zbývajícího deficitu financování na období 2014–2015.
 · Platné předpisy vztahující se na oblast návrhu
 Žádné
 · Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
 EU se snaží rozvíjet s
 Tuniskem úzké vztahy a podpořit tuniské hospodářské a politické
 reformy. Tunisko se v roce 1995 stalo první zemí jižního Středomoří,
 která s EU podepsala dohodu o přidružení. Tato dohoda je
 i nadále právním základem pro dvoustrannou spolupráci. K dalšímu
 posílení dvoustranných vztahů došlo v rámci evropské politiky
 sousedství (EPS) EU, mimo jiné přijímáním pětiletých akčních
 plánů EPS (poslední se týká období 2013–2017), které stanoví strategické
 cíle pro tuto spolupráci. Tunisko je rovněž členem Unie pro
 Středomoří. Hospodářské vztahy s EU jsou důležité,
 neboť Tunisko provádí s EU největší podíl svých obchodů. V roce
 2012 pocházelo z EU 59,3 % tuniského dovozu a do EU směřovalo 68,1 %
 tuniského vývozu. Tunisko je rovněž na EU velmi závislé, pokud jde o
 přímé zahraniční investice a jiné finanční toky, remitence
 a příjmy z cestovního ruchu. V roce 2008 dokončilo Tunisko
 odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první
 středomořskou zemí, která s EU uzavřela dohodu o volném obchodu.
 EU nabídla Tunisku zahájit jednání o prohloubené a komplexní
 dohodě o volném obchodu s cílem umožnit Tunisku neomezený
 přístup na jednotný trh v EU, avšak jednání dosud zahájena nebyla.
 Makrofinanční
 pomoc ze strany EU by doplnila částku 445 milionů EUR mobilizovaných
 v rámci evropského nástroje sousedství a partnerství a programu SPRING, a
 zejména podmínky plánované v balíčku PAR III, na němž se EU
 účastní. Při provádění těchto dvou programů bude
 zajištěna úzká koordinace, jelikož oba se vzájemně doplňují
 a posilují. Zatímco předpokládaná makrofinanční pomoc poskytne
 krátkodobou podporu platební bilance, smlouva o upevnění státu
 podpoří dokončení procesu přechodu k demokracii
 prostřednictvím hospodářských a politických opatření
 v oblasti řízení. Vzhledem k tomu, že makrofinanční pomoc EU by
 pobídla tuniské orgány, aby přijaly vhodný rámec pro makroekonomické
 politiky a strukturální reformy, zvýšila by přidanou hodnotu
 a účinnost zapojení EU prostřednictvím jiných finančních
 nástrojů. Tato pomoc navíc doplní zdroje dané k dispozici mezinárodními finančními
 institucemi, dárci v rámci dvoustranných dohod a ostatními finančními
 institucemi EU, čímž přispěje k celkové účinnosti
 balíčku finanční podpory, který byl dohodnut mezinárodním dárcovským
 společenstvím následně po krizi.
 Souhrnně lze
 říci, že i když tuniská cesta k úplné demokracii není bez obtíží
 a dosud přetrvává výrazná nejistota, země podnikla důležité
 kroky v oblasti politických reforem, jejichž cílem je posílit demokratické
 instituce a mechanismy, včetně parlamentního systému založeného
 na více stranách, právního státu a dodržování lidských práv. Země
 rovněž plánuje program hospodářských reforem, jež mají položit
 základy pro udržitelný a spravedlivý růst vedoucí k tvorbě
 pracovních míst.
 Návrh na poskytnutí
 makrofinanční pomoci je v souladu se závazkem EU podporovat ekonomickou a
 politickou přeměnu v Tunisku. Je také v souladu se zněním
 dvou rozhodnutí o makrofinanční pomoci pro Kyrgyzskou republiku a
 Jordánské hášimovské království[1].
 Jak bylo podrobněji objasněno v přiloženém pracovním dokumentu
 útvarů Komise, je návrh Komise konkrétně v souladu s následujícími
 zásadami: výjimečnou povahou, politickými předpoklady,
 komplementaritou, podmíněností a finanční disciplínou.
 Komise bude plnění
 těchto kritérií nadále sledovat a posuzovat v průběhu
 operace makrofinanční pomoci. Pokud jde o posouzení politických
 předpokladů, budou útvary Komise úzce spolupracovat s Evropskou
 službou pro vnější činnost.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 · Konzultace zúčastněných stran
 Makrofinanční pomoc se poskytuje jako
 nedílná součást mezinárodní podpory pro hospodářskou stabilizaci
 Tuniska. Při přípravě tohoto návrhu na poskytnutí
 makrofinanční pomoci útvary Komise konzultovaly Mezinárodní měnový
 fond a Světovou banku, které již rozsáhlé programy financování
 zavedly. Komise byla rovněž v pravidelném kontaktu s tuniskými
 orgány.
 · Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Komise s pomocí externích znalců provede
 v prosinci 2013 operační hodnocení ověřující kvalitu
 a spolehlivost tuniských veřejných finančních okruhů a
 správních postupů.
 · Posouzení dopadů
 Makrofinanční pomoc spolu s programem
 ekonomických změn a reforem, který je s ní spojen, pomůže Tunisku
 zmírnit krátkodobé potřeby financování a podpoří politická
 opatření zaměřená na posílení platební bilance a fiskální
 situace a na urychlení udržitelného růstu, jak bylo dohodnuto s MMF.
 Zejména napomůže zlepšit efektivitu a transparentnost řízení
 veřejných financí, podpoří daňové reformy, které mají zvýšit
 výběr daní a zlepšit progresivitu daňového systému, podpoří
 současné úsilí o posílení záchranné sociální sítě, povzbudí reformy
 na trhu práce (snížení nezaměstnanosti a zvýšení míry zapojení, zejména z
 řad žen) a usnadní přijetí opatření, jež mají zlepšit
 regulační rámec pro obchod a investice.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 · Shrnutí navrhovaných opatření
 Evropská unie dá Tunisku k dispozici
 makrofinanční pomoc v celkové maximální výši
 250 milionů EUR, která bude poskytnuta ve formě
 střednědobého úvěru. Pomoc bude mít následující cíle: i)
 přispět Tunisku na pokrytí zbývajících potřeb vnějšího
 financování v období 2014–2015, které určila Komise na základě
 odhadů MMF; ii) podpořit snahy o fiskální konsolidaci a vnější
 stabilizaci v rámci programu MMF; iii) usnadnit a podpořit úsilí tuniských
 orgánů o zavedení opatření obsažených v Akčním plánu sousedství
 EU-Tunisko a iv) podpořit snahy o strukturální reformy směřující
 ke zlepšení celkového makroekonomického řízení, posílení správy
 ekonomických záležitostí a transparentnosti a zlepšení podmínek pro udržitelný
 růst.
 Pomoc má být vyplacena ve třech
 splátkách. První splátka (90 milionů EUR) by podle očekávání
 měla být vyplacena v polovině roku 2014. Druhá splátka (80
 milionů EUR), závislá na řadě politických opatření, by
 mohla být vyplacena ke konci roku 2014. Pokud budou splněny politické
 podmínky, třetí a poslední splátka (80 milionů EUR) by mohla být
 uvolněna v první polovině roku 2015. Za správu pomoci bude odpovídat
 Komise. V souladu s finančním nařízením jsou použitelná zvláštní
 ustanovení o předcházení podvodům a jiným nesrovnalostem.
 Vyplácení by záviselo na úspěšných
 přezkumech programu na základě finančního ujednání s MMF
 (dohody o pohotovostním úvěru), jak je u nástroje makrofinanční
 pomoci obvyklé. Kromě toho by se Komise a tuniské orgány v memorandu o
 porozumění dohodly na specifických opatřeních strukturálních reforem.
 Komise se zaměří na strukturální reformy, které mají zlepšit celkové
 makroekonomické řízení a podmínky pro udržitelný růst (např.
 reformy zaměřené na transparentnost a účinnost řízení
 veřejných financí, daňové reformy, reformy k posílení záchranné
 sociální sítě, reformy trhu práce a reformy k zlepšení právního rámce pro
 obchod a investice).
 Rozhodnutí o vyplacení makrofinanční
 pomoci v plné výši ve formě půjček je odůvodněno úrovní
 rozvoje Tuniska (měřenou jeho příjmem na osobu) a dluhovými
 ukazateli. Je rovněž v souladu se zacházením, kterého se Tunisku dostalo
 od Světové banky a MMF. Tunisko není způsobilé pro koncesní
 financování Mezinárodní asociace pro rozvoj (IDA) nebo fondu MMF pro snížení
 chudoby a růst.
 · Právní základ
 Právním
 základem tohoto návrhu je článek 212 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 · Zásada subsidiarity
 Zásada subsidiarity se použije s ohledem na
 skutečnost, že cílů obnovení krátkodobé makroekonomické stability v
 Tunisku nemůže být dostatečně dosaženo na úrovni členských
 států, a může jich být tudíž lépe dosaženo na úrovni Evropské unie.
 Hlavními důvody jsou rozpočtová omezení na vnitrostátní úrovni a
 potřeba silné koordinace dárců, aby se maximalizoval rozsah a
 účinnost podpory.
 · Zásada proporcionality
 Návrh je v souladu se zásadou proporcionality,
 neboť se omezuje na minimum nutné k dosažení cílů krátkodobé
 makroekonomické stability a nepřekračuje rámec toho, co je pro tento
 účel nezbytné.
 Jak Komise stanovila na základě
 odhadů MMF v souvislosti s dohodou o pohotovostním úvěru, odpovídá
 částka podpory 10,8 % zbývajícího deficitu financování na období
 2014–2015. Vzhledem k pomoci, kterou Tunisku přislíbili jiní dvoustranní a mnohostranní
 dárci a věřitelé, se má za to, že se pro EU jedná o
 přiměřenou úroveň sdílení nákladů.
 · Volba nástrojů
 K řešení těchto makroekonomických
 cílů by nebylo vhodné ani dostačující projektové financování ani
 technická pomoc. Klíčovou přidanou hodnotou makrofinanční pomoci
 ve srovnání s ostatními nástroji EU bude zmírnění vnějšího
 finančního tlaku a pomoc při vytváření stabilního
 makroekonomického rámce, včetně podpory udržitelné platební bilance a
 stavu rozpočtu, jakož i vhodného rámce pro strukturální reformy.
 Makrofinanční pomoc může díky tomu, že pomůže vytvořit
 vhodný celkový rámec pro makroekonomickou a strukturální politiku, zvýšit
 efektivnost akcí financovaných v Tunisku v rámci jiných, úžeji
 zaměřených finančních nástrojů EU.
 Navrhovaný program posílí rovněž reformní
 závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku bude
 dosaženo mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších
 souvislostech bude program signálem pro další země v této oblasti, že EU
 je připravena podpořit v době hospodářských potíží země,
 které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám.
 4. ROZPOČTOVÉ
 DŮSLEDKY
 Plánovaná
 pomoc by byla poskytnuta ve formě úvěru a měla by být
 financována prostřednictvím výpůjční operace, kterou Komise
 provede jménem EU. Rozpočtové náklady pomoci budou odpovídat poskytnutí
 prostředků (ve výši 9 % úvěru) pro Záruční fond pro
 vnější vztahy EU z rozpočtové položky 01 03 06
 („Poskytování prostředků pro záruční fond“)[2].
 Za předpokladu, že první a druhý úvěr, dohromady ve výši
 170 milionů EUR, budou vyplaceny v roce 2014 a
 třetí úvěr ve výši 80 milionů EUR v roce 2015,
 budou v souladu s pravidly upravujícími mechanismus záručního fondu
 prostředky poskytnuty z rozpočtů na roky 2016–2017.
 5. NEPOVINNÉ PRVKY
 · Přezkum / revize / ustanovení o skončení platnosti
 Návrh obsahuje ustanovení o skončení
 platnosti. Navrhovaná makrofinanční pomoc by byla k dispozici po dobu
 dvou a půl roku od prvního dne po vstupu memoranda o porozumění v
 platnost.
 2013/0416 (COD)
 Návrh
 ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY
 o poskytnutí makrofinanční pomoci
 Tuniské republice
 EVROPSKÝ
 PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu
 o fungování Evropské unie, a zejména na článek 212 této smlouvy,
 s ohledem na návrh
 Evropské komise[3],
 po postoupení návrhu
 legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 v souladu
 s řádným legislativním postupem[4],
 vzhledem k těmto
 důvodům:
 (1) Vztahy mezi Evropskou unií
 (dále jen „Unie“) a Tuniskou republikou (dále jen „Tunisko“) se rozvíjejí v
 rámci evropské politiky sousedství. Dne 1. března 1998 vstoupila
 v platnost Evropsko-středomořská dohoda o přidružení
 mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy
 na jedné straně a Tuniskem na straně druhé. V rámci
 této dohody o přidružení dokončilo Tunisko v roce 2008
 odstraňování cel na průmyslové výrobky, a stalo se tak první
 středomořskou zemí, která otevřela oblast volného obchodu s
 Unií. Dvoustranný politický dialog a hospodářská spolupráce se dále
 rozvíjejí v rámci akčních plánů evropské politiky sousedství,
 přičemž poslední z nich, o němž se diskutuje, by se vztahoval na
 období 2013–2017.
 (2) Tuniské hospodářství
 bylo významně zasaženo domácími událostmi souvisejícími s děním
 v jižním Středomoří od konce roku 2010, známým jako „arabské
 jaro“, a následnými nepokoji v regionu, zejména v sousední Libyi. Tyto
 události a nepříznivá celosvětová hospodářská situace, zejména
 recese v eurozóně (jež je hlavním obchodním a finančním
 partnerem Tuniska), mají velmi negativní důsledky pro tuniské
 hospodářství, což vede ke zpomalení růstu a vytváření
 velkých deficitů vnějšího a rozpočtového financování.
 (3) Po svržení prezidenta Ben
 Aliho, k němuž došlo dne 14. ledna 2011, se v Tunisku dne 23. října
 2011 konaly první svobodné a demokratické volby. Od té doby funguje národní
 Ústavodárné shromáždění, a ačkoli politická transformace
 neprobíhá bez potíží, hlavní političtí činitelé společně
 usilují o pokračování reforem k vytvoření plně rozvinutého
 demokratického systému.
 (4) Od začátku arabského
 jara deklarovala EU při různých příležitostech svůj závazek
 podpořit Tunisko v jeho procesu ekonomických a politických reforem. Tento
 závazek byl opětovně potvrzen v závěrech ze zasedání Rady
 přidružení mezi Unií a Tuniskem v listopadu 2012. Finanční
 podpora Unie pro proces reforem v Tunisku je v souladu s politikou Unie
 vůči regionu jižního Středomoří, jak je stanovena v rámci
 evropské politiky sousedství.
 (5) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla být mimořádným finančním nástrojem účelově
 nevázané všeobecné podpory platební bilance, jehož cílem je obnovit udržitelný
 stav vnějšího financování příjemce a podporovat provádění
 programu politik, jehož součástí jsou účinná opatření
 zaměřená na korekci a strukturální reformy určená ke zlepšení
 stavu platební bilance, zejména v průběhu trvání programu, a posílit
 provádění příslušných smluv a programů s Unií.
 (6) V dubnu 2013 tuniské orgány a
 Mezinárodní měnový fond (MMF) ujednaly tříletou dohodu o
 pohotovostním úvěru („program MMF“), který nemá preventivní charakter, ve
 výši 1,150 miliard ZPČ (zvláštních práv čerpání) na podporu tuniského
 ekonomického ozdravného a reformního programu. Cíle programu MMF jsou v souladu
 s účelem makrofinanční pomoci Unie, kterým je zmírnění
 krátkodobých potíží v oblasti platební bilance, a provádění účinných
 opatření zaměřených na korekci je v souladu s cílem makrofinanční
 pomoci Unie.
 (7) Na období 2011–2013
 poskytla Unie na základě programu pravidelné spolupráce částku ve
 výši 290 milionů EUR ve formě grantů s cílem
 podpořit tuniský program politických a ekonomických reforem. Dalších 155 milionů
 EUR bylo v období 2011–2013 Tunisku přiděleno v rámci programu
 „Podpora pro partnerství, reformy a růst podporující začlenění“
 (SPRING).
 (8) Vzhledem ke zhoršující se
 hospodářské situaci a hospodářskému výhledu požádalo Tunisko v srpnu
 2013 o makrofinanční pomoc Unie.
 (9) Vzhledem k tomu,
 že Tunisko je země, na kterou se vztahuje evropská politika
 sousedství, je třeba jej považovat za způsobilé pro získání
 makrofinanční pomoci Unie.
 (10) Vzhledem k tomu, že v platební
 bilanci Tuniska přetrvává výrazný deficit vnějšího financování
 přesahující výši prostředků poskytnutých MMF a jinými
 mnohostrannými institucemi, je poskytnutí makrofinanční pomoci Tunisku ze
 strany Unie (dále jen „makrofinanční pomoc Unie“) za stávajících
 výjimečných okolností považováno za vhodnou reakci na žádost Tuniska o
 podporu hospodářské stabilizace ve spojení s programem MMF.
 Makrofinanční pomoc Unie by podpořila hospodářskou stabilizaci
 Tuniska a tuniský program strukturálních reforem a doplnila by zdroje, které
 jsou k dispozici v rámci finančního ujednání s MMF.
 (11) Cílem makrofinanční
 pomoci Unie by mělo být podpořit obnovení udržitelného stavu
 vnějšího financování Tuniska, a tím přispět k jeho
 hospodářskému a sociálnímu rozvoji.
 (12) Stanovení výše
 makrofinanční pomoci Unie vychází z úplného kvantitativního posouzení
 zbývajících potřeb vnějšího financování Tuniska a zohledňuje
 jeho schopnost financovat se z vlastních zdrojů, a to zejména z
 mezinárodních rezerv, které má k dispozici. Makrofinanční pomoc Unie by
 měla doplňovat programy a zdroje poskytnuté MMF a Světovou
 bankou. Při určování výše pomoci byly rovněž zohledněny
 očekávané finanční příspěvky od mnohostranných dárců a
 nutnost zajistit spravedlivé rozložení zátěže mezi Unii a ostatní dárce, jakož
 i dosavadní použití jiných unijních nástrojů vnějšího financování v
 Tunisku a přidaná hodnota celkového zapojení Unie.
 (13) Komise by měla zajistit,
 aby makrofinanční pomoc Unie byla po právní i obsahové stránce v souladu s
 hlavními zásadami, cíli a opatřeními, která byla přijata v rámci
 jednotlivých oblastí vnější činnosti, a dalšími příslušnými
 politikami Unie.
 (14) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla podporovat vnější politiku Unie vůči Tunisku.
 Útvary Komise a Evropská služba pro vnější činnost by v
 průběhu provádění makrofinanční pomoci měly úzce
 spolupracovat v zájmu koordinace vnější politiky Unie a zajištění
 její ucelenosti.
 (15) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla posilovat oddanost Tuniska vůči hodnotám, které má
 společné s Unií, včetně demokracie, právního státu, řádné
 správy věcí veřejných, dodržování lidských práv, udržitelného rozvoje
 a snižování chudoby, jakož i oddanost vůči zásadám otevřeného a
 spravedlivého obchodu založeného na pravidlech.
 (16) Předpokladem poskytnutí
 makrofinanční pomoci Unie by mělo být respektování účinných
 demokratických mechanismů, včetně právního státu a parlamentního
 systému více politických stran, ze strany Tuniska, jakož i zaručené
 dodržování lidských práv v zemi. Specifické cíle makrofinanční pomoci Unie
 by měly v Tunisku posílit účinnost, transparentnost
 a odpovědnost systémů řízení veřejných financí a
 prosazovat strukturální reformy zaměřené na podporu udržitelného
 růstu podporujícího začlenění, na vytváření pracovních
 příležitostí a fiskální konsolidaci. Komise by měla pravidelně
 sledovat plnění výše uvedených předpokladů i dosahování
 těchto cílů.
 (17) V zájmu zajištění
 účinné ochrany finančních zájmů Unie souvisejících s
 makrofinanční pomocí Unie by Tunisko mělo přijmout vhodná
 opatření v oblasti prevence a potírání podvodů, úplatkářství a
 jakýchkoli jiných nesrovnalostí souvisejících s pomocí. Kromě toho je
 třeba stanovit, že Komise bude provádět kontroly a Evropský
 účetní dvůr audity.
 (18) Uvolněním
 makrofinanční pomoci Unie nejsou dotčeny pravomoci Evropského
 parlamentu a Rady.
 (19) Částky složené pro
 účely záruky potřebné pro poskytnutí makrofinanční pomoci by
 měly být v souladu s rozpočtovými prostředky stanovenými ve
 víceletém finančním rámci.
 (20) Makrofinanční pomoc Unie
 by měla být řízena Komisí. Komise by měla pravidelně
 informovat Evropský parlament a Radu o vývoji souvisejícím s makrofinanční
 pomocí a poskytovat jim příslušné dokumenty, aby mohly provádění
 tohoto rozhodnutí sledovat.
 (21) S cílem zajistit jednotné
 podmínky pro provádění tohoto rozhodnutí by Komisi měly být
 svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být
 vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady
 (EU) č. 182/2011[5].
 (22) Na makrofinanční pomoc
 Unie by se měly vztahovat podmínky v oblasti hospodářské politiky,
 jež budou stanoveny v memorandu o porozumění. V zájmu zajištění
 jednotných podmínek provádění a z důvodů účinnosti by
 Komise měla být zmocněna ke sjednání těchto podmínek s tuniskými
 orgány pod dohledem výboru složeného ze zástupců členských států
 v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Podle uvedeného nařízení
 by se měl poradní postup obecně použít ve všech případech,
 kromě případů stanovených v uvedeném nařízení. Vzhledem k
 potenciálně významnému dopadu pomoci ve výši více než 90 milionů EUR
 je vhodné použít na takové operace přezkumný postup. Vzhledem k výši makrofinanční
 pomoci, kterou Unie Tunisku poskytne, by měl být pro přijetí
 memoranda o porozumění nebo pro snížení, zastavení či zrušení pomoci
 použit přezkumný postup.
 PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 1. Unie poskytne Tunisku
 makrofinanční pomoc („makrofinanční pomoc Unie“) v maximální výši
 250 milionů EUR s cílem podpořit hospodářskou
 stabilizaci Tuniska a jeho reformy. Pomoc přispěje k pokrytí
 potřeb Tuniska v oblasti platební bilance zjištěných v programu MMF.
 2. Celá částka
 makrofinanční pomoci se Tunisku poskytne ve formě úvěrů.
 Komise je zmocněna vypůjčit si jménem Unie potřebné
 prostředky na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, aby je
 mohla půjčit Tunisku. Úvěry mají maximální dobu splatnosti 15
 let.
 3. Uvolnění
 makrofinanční pomoci Unie řídí Komise způsobem, který je v
 souladu s dohodami nebo ujednáními uzavřenými mezi MMF a Tuniskem a s
 hlavními zásadami a cíli ekonomických reforem stanovenými v dohodě o
 přidružení mezi EU a Tuniskem a v akčním plánu EU-Tunisko na
 období 2013–2017 schváleném v rámci evropské politiky sousedství.
 Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o vývoji v oblasti
 makrofinanční pomoci Unie, včetně jejího vyplácení, a
 předkládá těmto orgánům včas příslušné dokumenty.
 4. Makrofinanční pomoc Unie
 je k dispozici po dobu dva a půl roku od prvního dne po vstupu memoranda o
 porozumění uvedeného v čl. 3 odst. 1 v platnost.
 5. V případě, že se
 během období vyplácení makrofinanční pomoci Unie potřeby
 financování Tuniska oproti původním předpokladům podstatně
 sníží, sníží Komise výši poskytované pomoci nebo její poskytování pozastaví
 či zruší v souladu s přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2.
 Článek 2
 Předpokladem poskytnutí
 makrofinanční pomoci Unie by mělo být respektování účinných
 demokratických mechanismů, včetně právního státu a parlamentního
 systému více politických stran, ze strany Tuniska, jakož i zaručené
 dodržování lidských práv v zemi. Komise sleduje plnění tohoto
 předpokladu po celou dobu poskytování makrofinanční pomoci Unie.
 Tento článek se použije v souladu s rozhodnutím Rady 2010/427/EU[6].
 Článek 3
 1. Komise vyjedná v souladu s
 přezkumným postupem podle čl. 7 odst. 2 s tuniskými orgány jasně
 vymezené podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky,
 které se vztahují na makrofinanční pomoc Unie, přičemž se
 zaměří na strukturální reformy a zdravé veřejné finance; tyto
 podmínky budou stanoveny v memorandu o porozumění (dále jen „memorandum o
 porozumění“) zahrnujícím časový rámec pro jejich splnění.
 Podmínky v oblasti hospodářské politiky a finanční podmínky uvedené v
 memorandu o porozumění musí být v souladu s dohodami nebo ujednáními
 uvedenými v čl. 1 odst. 3, včetně makroekonomických ozdravných
 programů a programů strukturálních reforem prováděných Tuniskem
 za podpory MMF.
 2. Tyto podmínky mají zejména
 posílit účinnost, transparentnost a odpovědnost systémů
 řízení veřejných financí v Tunisku, mimo jiné při využívání
 makrofinanční pomoci Unie. Při navrhování opatření politiky musí
 být náležitě zohledněn také pokrok v oblasti vzájemného otevírání
 trhů, rozvoj spravedlivého obchodu založeného na pravidlech a další
 priority v rámci vnější politiky Unie. Komise pravidelně sleduje
 pokrok při plnění těchto cílů.
 3. Podrobné finanční
 podmínky makrofinanční pomoci Unie se stanoví ve smlouvě o úvěru
 uzavřené mezi Komisí a tuniskými orgány.
 4. Komise pravidelně
 ověřuje, zda jsou nadále splněny podmínky podle čl. 4 odst.
 3, včetně toho, zda je hospodářská politika Tuniska v souladu s
 cíli makrofinanční pomoci Unie. Komise přitom postupuje v úzké
 koordinaci s MMF a Světovou bankou a v případě potřeby s
 Evropským parlamentem a Radou.
 Článek 4
 1. S výhradou podmínek
 uvedených v odstavci 3 poskytne Komise makrofinanční pomoc Unie
 úvěrem ve třech splátkách. Výše každé splátky bude stanovena v
 memorandu o porozumění.
 2. Je-li to potřeba, jsou
 ve vztahu k částkám makrofinanční pomoci Unie složeny částky pro
 účely záruky v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č.
 480/2009[7].
 3. Komise rozhodne o
 uvolnění splátek s výhradou splnění všech následujících podmínek:
 a) předpokladu stanoveného v
 článku 2;
 b) průběžných uspokojivých
 výsledků při provádění programu politik, který zahrnuje
 účinná opatření zaměřená na korekci a strukturální reformy
 podporovaná úvěrovou dohodou s MMF, která nemá preventivní charakter, a
 c) provedení hospodářské politiky a
 splnění finančních podmínek dohodnutých v memorandu o porozumění
 v souladu s konkrétním časovým rámcem.
 K čerpání druhé splátky nedojde dříve
 než po třech měsících od uvolnění první splátky. K čerpání
 třetí splátky nedojde dříve než po třech měsících od
 uvolnění druhé splátky.
 4. Nejsou-li splněny
 podmínky podle odstavce 3, Komise vyplácení makrofinanční pomoci Unie
 dočasně pozastaví nebo zruší. V těchto případech informuje
 o důvodech tohoto pozastavení či zrušení Evropský parlament a Radu.
 5. Makrofinanční pomoc Unie
 se vyplatí tuniské centrální bance. S výhradou ustanovení sjednaných v
 memorandu o porozumění, včetně potvrzení o zbývajících
 rozpočtových finančních potřebách, mohou být finanční
 prostředky Unie převedeny tuniskému ministerstvu financí jako
 konečnému příjemci.
 Článek 5
 1. Výpůjční a
 úvěrové operace související s makrofinanční pomocí Unie se provedou v
 eurech se stejným dnem připsání a Unie se na jejich základě nesmí
 týkat změna splatnosti ani nesmí být v jejich důsledku vystavena
 žádnému riziku směnných kurzů nebo úrokových sazeb ani žádnému jinému
 obchodnímu riziku.
 2. Umožní-li to okolnosti,
 může Komise na žádost Tuniska přijmout potřebná opatření s
 cílem zajistit, aby do podmínek úvěru byla zahrnuta doložka o
 předčasném splacení a aby byla spojena s odpovídající doložkou v
 podmínkách výpůjčních operací.
 3. Umožní-li okolnosti zlepšení
 úrokové sazby úvěru, může se Komise na žádost Tuniska rozhodnout
 zcela nebo částečně refinancovat svůj původní
 úvěr nebo restrukturalizovat odpovídající finanční podmínky.
 Refinanční nebo restrukturalizační operace se uskuteční v
 souladu s odstavci 1 a 4 a nesmí vést k prodloužení splatnosti dotyčného
 úvěru nebo zvýšení částky nesplacené jistiny ke dni refinancování
 nebo restrukturalizace.
 4. Veškeré náklady vzniklé Unii
 související s výpůjčními a úvěrovými operacemi podle tohoto
 rozhodnutí hradí Tunisko.
 5. Komise informuje Evropský
 parlament a Radu o vývoji operací uvedených v odstavcích 2 a 3.
 Článek 6
 1. Makrofinanční pomoc Unie
 se provádí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU,
 Euratom) č. 966/2012[8]
 a nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012[9].
 2. Provádění
 makrofinanční pomoci Unie podléhá přímému řízení.
 3. Memorandum o porozumění
 a smlouva o úvěru, které budou dojednány s tuniskými orgány, musí
 zahrnovat ustanovení, jež:
 a) zajistí, aby Tunisko pravidelně
 kontrolovalo, že bylo financování z rozpočtu Unie použito řádně,
 přijímalo vhodná opatření pro předcházení nesrovnalostem a
 podvodům a v případě potřeby podniklo právní kroky s cílem
 vymoci veškeré finanční prostředky poskytnuté podle tohoto
 rozhodnutí, které byly získány neoprávněně;
 b) zajistí ochranu finančních
 zájmů Unie, a to zejména stanovením zvláštních opatření v oblasti
 prevence a potírání podvodů, úplatkářství a jakýchkoli jiných
 nesrovnalostí týkajících se makrofinanční pomoci Unie, v souladu s nařízením
 Rady (ES, Euratom) č. 988/95[10],
 nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2185/96[11] a nařízením
 Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013[12];
 c) výslovně povolí Komisi i Evropskému
 úřadu pro boj proti podvodům nebo jejich zástupcům provádět
 kontroly, včetně kontrol a inspekcí na místě;
 d) výslovně povolí Komisi a Evropskému
 účetnímu dvoru provádět audity v průběhu období dostupnosti
 makrofinanční pomoci Unie a po jeho skončení, včetně
 auditů na základě dokladů a auditů na místě, jako
 například operačních hodnocení;
 e) zajistí, aby Unie měla nárok na
 předčasné splacení úvěru, pokud se prokáže, že Tunisko se v
 souvislosti se správou makrofinanční pomoci Unie dopustilo jakéhokoli
 podvodu, úplatkářství nebo jakéhokoli jiného protiprávního jednání
 ohrožujícího finanční zájmy Unie.
 4. Během provádění
 makrofinanční pomoci Unie sleduje Komise v Tunisku prostřednictvím
 operačních hodnocení řádnost finančních opatření, správních
 postupů a mechanismů vnitřní a vnější kontroly, které jsou
 z hlediska této pomoci významné.
 Článek 7
 1. Komisi je nápomocen výbor.
 Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
 2. Odkazuje-li se na tento
 odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č.
 182/2011.
 Článek 8
 1. Komise každý rok do 30.
 června předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o
 provádění tohoto rozhodnutí v předchozím roce, včetně
 vyhodnocení tohoto provádění. Tato zpráva:
 a) vyhodnotí, jakého pokroku bylo v
 provádění makrofinanční pomoci Unie dosaženo;
 b) posoudí hospodářskou situaci a
 hospodářské vyhlídky Tuniska, jakož i pokrok dosažený v provádění
 politických opatření uvedených v čl. 3 odst. 1;
 c) uvede souvislost mezi podmínkami
 hospodářské politiky stanovenými v memorandu o porozumění,
 průběžnými výsledky Tuniska v hospodářské a rozpočtové
 oblasti a rozhodnutími Komise o uvolnění splátek makrofinanční
 pomoci Unie.
 2. Do dvou let od uplynutí doby
 dostupnosti makrofinanční pomoci Unie podle čl. 1 odst. 4
 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o hodnocení ex
 post, v níž vyhodnotí výsledky a účinnost dokončené makrofinanční
 pomoci Unie a míru, do jaké přispěla k dosažení cílů této
 pomoci.
 Článek 9
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost
 třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 1.2. Příslušné oblasti politik podle
 členění ABM/ABB
 1.3. Povaha návrhu/podnětu
 1.4. Cíle
 1.5. Odůvodnění návrhu/podnětu
 1.6. Doba trvání akce a finanční dopad
 1.7. Předpokládaný způsob řízení
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla pro sledování a podávání zpráv
 2.2. Systém řízení a kontroly
 2.3. Opatření k zamezení podvodů a
 nesrovnalostí
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ
 DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy víceletého finančního rámce a dotčené
 výdajové rozpočtové položky
 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje
 3.3. Odhadovaný dopad na příjmy
 LEGISLATIVNÍ
 FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 Makrofinanční pomoc Tuniské republice
 1.2. Příslušné oblasti
 politik podle členění ABM/ABB[13]
 Oblast politiky: Hlava 01 –
 Hospodářské a finanční záležitosti
 Činnost: 03 – Mezinárodní
 hospodářské a finanční záležitosti
 1.3. Povaha návrhu/podnětu
 X Návrh/podnět se týká nové akce
 1.4. Cíle
 1.4.1. Víceleté strategické cíle
 Komise sledované návrhem/podnětem
 „Podporovat prosperitu i za hranicemi EU“
 Mezi nejdůležitější činnost
 spadající do oblasti pravomoci GŘ ECFIN patří:
 1. Podpora provádění evropské politiky
 sousedství prohloubením ekonomické analýzy a posílením politického dialogu a
 poradenství v oblasti ekonomických aspektů akčních plánů.
 2. Rozvoj, monitorování a provádění
 makrofinanční pomoci pro partnerské třetí země ve spolupráci s
 příslušnými mezinárodními finančními institucemi.
 1.4.2. Specifické cíle a
 příslušné aktivity ABM/ABB
 Specifický cíl č. 1: „Poskytování makrofinanční pomoci třetím zemím při
 řešení krizových potíží v souvislosti s platební bilancí a obnovením
 udržitelnosti vnějšího zadlužení“
 Příslušné aktivity ABM/ABB: Mezinárodní hospodářské a finanční vztahy, globální správa a
 řízení.
 1.4.3. Očekávané výsledky a
 dopady
 Navrhovanou pomoc tvoří úvěr EU ve výši
 250 milionů EUR ve prospěch Tuniské republiky (dále jen
 „Tunisko“) s cílem přispět k udržitelnějšímu stavu platební
 bilance. Pomoc, která bude vyplacena ve třech splátkách, pomůže zemi
 překonat hospodářské a sociální obtíže, se kterými se potýká v
 důsledku domácích a regionálních nepokojů. Podpoří rovněž
 strukturální reformy, jejichž cílem je zvyšování udržitelného
 hospodářského růstu a zlepšení v řízení veřejných
 financí.
 1.4.4. Ukazatele výsledků a
 dopadů
 Orgány budou muset podávat útvarům Komise
 pravidelné zprávy o řadě ukazatelů a před
 čerpáním druhé a třetí splátky pomoci rovněž poskytnou podrobnou
 zprávu o dodržování dohodnutých podmínek politik.
 Útvary Komise budou dále sledovat řízení
 veřejných financí i po operačním hodnocení finančních
 okruhů a správních postupů, které bude v Tunisku provedeno v rámci
 přípravy na tuto operaci. Delegace EU v Tunisku bude také podávat
 pravidelné zprávy o záležitostech, které jsou významné pro sledování pomoci.
 Útvary Komise budou nadále úzce spolupracovat s MMF a Světovou
 bankou, aby využily jejich poznatků z probíhajících činností
 v Tunisku.
 V navrhovaném legislativním rozhodnutí se
 počítá s výroční zprávou Radě a Evropskému parlamentu,
 která posoudí provádění této operace. Do dvou let od ukončení
 prováděcího období bude provedeno nezávislé hodnocení pomoci ex post.
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 1.5.1. Potřeby, které mají být
 uspokojeny v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
 Čerpání pomoci bude podmíněno
 uspokojivými výsledky při provádění dohody o pohotovostním
 úvěru uzavřené mezi Tuniskem a MMF. Komise se mimoto s tuniskými
 orgány dohodne na specifických politických podmínkách, které budou uvedeny v
 memorandu o porozumění a které budou muset být splněny před tím,
 než Komise uvolní druhou a třetí splátku.
 1.5.2. Přidaná hodnota ze
 zapojení EU
 Tím, že se zemi dostane pomoci, aby překonala
 ekonomický šok způsobený domácími a regionálními nepokoji,
 přispěje navrhovaná makrofinanční pomoc k prosazování
 makroekonomické stability, ekonomických reforem a politického pokroku v zemi.
 Doplněním zdrojů poskytnutých mezinárodními finančními
 institucemi, EU a dalšími dárci přispívá pomoc k celkové účinnosti
 balíčku finanční podpory, který byl po krizi dohodnut mezinárodním
 dárcovským společenstvím.
 Navrhovaný program posílí rovněž reformní
 závazky vlády a její úsilí o užší vztahy s EU. Tohoto výsledku bude
 dosaženo mimo jiné díky vhodným podmínkám pro čerpání pomoci. V širších
 souvislostech bude program signálem pro další země v této oblasti, že EU
 je připravena podpořit v době hospodářských potíží
 země, které zřetelně nastupují cestu k politickým reformám.
 1.5.3. Závěry vyvozené z
 podobných zkušeností v minulosti
 Od roku 2004 bylo u operací
 makrofinanční pomoci provedeno celkem patnáct hodnocení ex post.
 Tato hodnocení dospěla k závěru, že operace makrofinanční pomoci
 přispívají (ačkoli občas skromně a nepřímo) k zlepšení
 vnější udržitelnosti, makroekonomické stability a dosažení strukturálních
 reforem v přijímající zemi. Ve většině případů
 měly operace makrofinanční pomoci kladný dopad na platební bilanci
 přijímající země a pomohly zmírnit rozpočtová omezení. Vedly rovněž
 k poněkud vyššímu hospodářskému růstu.
 1.5.4. Soulad a možná synergie s
 dalšími vhodnými nástroji
 EU patří k hlavním dárcům pomoci pro
 Tunisko. V období 2011–2013 poskytla EU v rámci své pravidelné spolupráce
 částku ve výši 290 milionů EUR ve formě grantů na
 podporu tuniského programu politických a ekonomických reforem. Kromě toho
 bylo Tunisku v období 2011–2013 přiděleno 140 milionů EUR v
 rámci programu SPRING.
 Klíčovou přidanou hodnotou
 makrofinanční pomoci ve srovnání s ostatními nástroji EU by byla pomoc
 při vytváření stabilního makroekonomického rámce, mimo jiné díky
 podpoře udržitelné platební bilance a stavu rozpočtu a vhodného rámce
 pro strukturální reformy. Makrofinanční pomoc neposkytuje běžnou
 finanční podporu a jejím cílem není ani podpořit hospodářský a
 sociální rozvoj přijímajících zemí. Makrofinanční pomoc má být
 ukončena, jakmile se vnější finanční situace přijímající
 země vrátí k udržitelnému stavu. Poté by se měly používat
 běžné unijní nástroje pro poskytování podpory v rámci spolupráce.
 Makrofinanční pomoc má také doplňovat
 intervence mezinárodních finančních institucí, zejména programy korekce a
 reforem podporované dohodou o pohotovostním úvěru uzavřenou s
 MMF a úvěrem Světové banky na rozvojovou politiku.
 1.6. Doba trvání akce a
 finanční dopad
 X Časově omezený
 návrh/podnět
 X Návrh/podnět platný po dobu 2,5 let od
 vstupu memoranda o porozumění v platnost, jak je uvedeno v čl. 1
 odst. 4 rozhodnutí
 X Finanční dopad od roku 2014 do roku 2017
 1.7. Předpokládaný
 způsob řízení[14]
 X Přímé centralizované řízení
 Komisí
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla pro sledování a
 podávání zpráv
 Pomoc má makroekonomickou povahu a je navržena
 tak, aby byla slučitelná s ekonomickým programem podporovaným MMF.
 Útvary Komise budou sledovat pokrok při provádění dohody o
 pohotovostním úvěru a konkrétních reformních opatření, která budou s
 tuniskými orgány sjednána v memorandu o porozumění (viz rovněž
 bod 1.4.4).
 2.2. Systém řízení a kontroly
 2.2.1. Zjištěná rizika
 S navrhovanou operací makrofinanční
 pomoci jsou spojena fiduciární a politická rizika.
 Existuje riziko, že by makrofinanční pomoc,
 která není určena na konkrétní výdaje, mohla být použita podvodným
 způsobem. Obecně je toto riziko spojeno s takovými faktory, jako jsou
 kvalita systémů řízení v centrální bance a na ministerstvu financí
 a odpovídající kapacity interního a externího auditu.
 Další klíčové riziko pro operaci vyplývá z
 regionální hospodářské a politické nejistoty (zejména v Libyi), která má
 přímé důsledky pro tuniské hospodářství. Na domácí frontě
 představuje hlavní riziko nestabilita související s potížemi v procesu
 politických a ekonomických reforem. Úplné provedení stabilizačních a
 reformních opatření podporovaných mezinárodním společenstvím,
 včetně navrhované operace makrofinanční pomoci, by mohlo být
 narušeno sociální nespokojeností.
 Existují rovněž rizika vyplývající
 z možné nestability evropského a globálního hospodářského
 prostředí a z růstu mezinárodních cen energií a potravin.
 2.2.2. Předpokládané metody
 kontroly
 Za ověřování, kontrolu a audit
 makrofinanční pomoci bude odpovídat Komise, včetně Evropského
 úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), a Evropský účetní
 dvůr.
 2.2.3. Náklady na kontroly a jejich
 přínos a pravděpodobná míra nesouladu
 Základní náklady Komise spojené s metodami
 ověřování a kontroly a rovněž náklady na operační hodnocení
 finančních okruhů a správních postupů, které bude provedeno
 před operací, jsou popsány v tabulce 3.2.1. Mimoto existují
 náklady Evropského účetního dvora a náklady na možné zásahy úřadu
 OLAF. Operační hodnocení nejenže pomáhá posoudit rizika zneužití finančních
 prostředků, nýbrž jako dodatečnou výhodu poskytuje rovněž
 užitečné informace o potřebných reformách v oblasti řízení
 veřejných financí, které se odrážejí v politické podmíněnosti
 operací. Co se týká pravděpodobné míry nesouladu, riziko nedodržení
 podmínek (ve formě nesplacení úvěru nebo zneužití finančních
 prostředků) se na základě zkušeností s nástrojem
 makrofinanční pomoci od doby jeho vytvoření považuje za nízké.
 2.3. Opatření k zamezení
 podvodů a nesrovnalostí
 K zmírnění rizika podvodného použití bude
 přijata řada opatření:
 Za prvé, navrhovaný právní základ pro
 makrofinanční pomoc Tunisku zahrnuje ustanovení o opatření k
 předcházení podvodům. Tato opatření budou dále rozvedena v
 memorandu o porozumění a smlouvě o úvěru, které předpokládají
 soubor ustanovení o inspekcích, předcházení podvodům, auditech a
 vrácení finančních prostředků v případě podvodu nebo
 korupce. Dále se předpokládá, že pomoc bude vázána řadou konkrétních
 politických podmínek, zvláště v oblasti řízení veřejných
 financí, aby se zvýšila účinnost, transparentnost a odpovědnost.
 Za druhé, před dosažením dohody o memorandu o
 porozumění provedou útvary Komise s podporou řádně
 pověřených externích odborníků operační hodnocení
 finančních okruhů a správních postupů na tuniském ministerstvu
 financí a v tuniské centrální bance s cílem splnit požadavky
 finančního nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských
 společenství. Tento přezkum zjistí,
 zda je v Tunisku dostatečně účinný rámec pro řádné
 finanční řízení makrofinanční pomoci, a to tím, že
 prozkoumá oblasti, jako je struktura a organizace řízení, správa a
 kontrola finančních prostředků, bezpečnost systémů
 informačních technologií, kapacity interního a externího auditu
 a rovněž nezávislost centrální banky. Na základě tohoto
 posouzení mohou být po dohodě s vnitrostátními orgány zavedeny zvláštní
 mechanismy vztahující se na řízení finančních prostředků ze
 strany příjemců. Podpora bude navíc vyplacena na zvláštní účet v
 tuniské centrální bance.
 Za třetí, za
 ověřování, kontrolu a audit makrofinanční pomoci bude odpovídat
 Komise, včetně úřadu OLAF, a Evropský účetní dvůr.
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ
 DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy víceletého
 finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové položky
 · Stávající rozpočtové položky
 01 03 02: Makrofinanční pomoc
 01 03 06 – Poskytování
 prostředků pro záruční fond[15]
 V pořadí
 okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových položek.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová položka || Druh výdaje || Příspěvek
 číslo [název...............................] || RP/NRP ([16]) || zemí ESVO[17] || kandidátských zemí[18] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 4 || 01 03 02: Makrofinanční pomoc || RP || NE || NE || NE || NE
 4 || 01 03 06: Poskytování prostředků pro záruční fond || RP || NE || NE || NE || NE
 01 03 06 –
 Záruka Evropské unie za úvěry EU na makrofinanční pomoc třetím
 zemím: Záručnímu fondu pro vnější vztahy musí být poskytnuty
 prostředky podle nařízení o fondu v platném znění. V
 souladu s tímto nařízením úvěry vycházejí z nesplacené částky na
 konci roku. Výše prostředků je vypočítána na počátku roku
 „n“ jako rozdíl mezi cílovou částkou a hodnotou čistých aktiv
 fondu na konci roku „n–1“. Tato výše prostředků je v roce „n“
 převedena do předběžného rozpočtu na rok „n+1“ a vyplacena
 v jedné operaci na počátku roku „n+1“ z položky „Poskytování prostředků
 pro záruční fond“ (rozpočtová položka 01 03 06).
 V důsledku toho se pro účely výpočtu dotování fondu bude za
 cílovou částku na konci roku „n–1“ považovat 9 % (nejvýše
 22,5 milionu EUR) skutečně zaplacené částky.
 Položka rozpočtu („p.m.“) odpovídající rozpočtové záruce za
 úvěr bude aktivována pouze tehdy, bude-li skutečně požadováno
 zaplacení záruky. Předpokládá se, že zaplacení rozpočtové záruky
 požadováno nebude.
 ̈ ̈Nové rozpočtové
 položky, jejichž vytvoření se požaduje: neuplatní se.
 3.2. Odhadovaný dopad na výdaje
 3.2.1. Odhadovaný souhrnný dopad na
 výdaje
 v milionech EUR (zaokrouhleno na tři
 desetinná místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || 4 || || || [okruh: EU jako globální partner]
 GŘ: <ECFIN> || || || Rok 2013[19] || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || CELKEM
  Operační prostředky || || || || || ||
 Rozpočtová položka 01 03 06 Poskytování prostředků pro záruční fond || Závazky || (1a) || || || || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Platby || (2a) || || || || 15,3 || 7,2 || 22,5
 Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy[20] (operační hodnocení a hodnocení ex post) || || || || || ||
 Rozpočtová položka 01 03 02 || Závazky || (3) || 0,05 || || || 0,15 || || 0,20
 || Platby || (3a) || || 0,05 || || 0,05 || 0,10 || 0,20
 CELKEM prostředky pro GŘ ECFIN || Závazky || =1+1a +3 || 0,05 || || || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Platby || =2+2a +3 || || 0,05 || || 15,35 || 7,3 || 22,7
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 0,05 || || || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Platby || (5) || || 0,05 || || 15,35 || 7,3 || 22,7
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || || || || || ||
 CELKEM prostředky na OKRUH 4 víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 0,05 || || || 15,45 || 7,2 || 22,7
 Platby || =5+ 6 || || 0,05 || || 15,35 || 7,3 || 22,7
 Má-li
 návrh/podnět dopad na více okruhů:
 v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná
 místa)
 Okruh víceletého finančního rámce: || 5 || || Správní výdaje
 || || || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || CELKEM
 GŘ: <....> || ||
  Lidské zdroje || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || 0,105
  Ostatní správní výdaje || 0,015 || 0,015 || 0,010 || || || 0,040
 GŘ ECFIN CELKEM || Prostředky || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || 0,145
 v milionech EUR (zaokrouhleno na tři desetinná
 místa)
 || || || Rok 2013[21] || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 0,095 || 0,043 || 0,031 || 15,46 || 7,216 || 22,845
 Platby || 0,045 || 0,093 || 0,031 || 15,36 || 7,316 || 22,845
 3.2.2. Odhadovaný dopad na
 operační prostředky
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
 prostředků.
 –
 X Návrh/podnět vyžaduje využití
 operačních prostředků, jak je vysvětleno dále:
 Prostředky na závazky v milionech EUR
 (zaokrouhleno na tři desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy ò || || || || || || || ||
 ||
 || || || || || || || || || || || ||
 SPECIFICKÝ CÍL Č. 1[22] || || || || || || || || || || ||
 || || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || ||
 || Druh || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Počet || Náklady || Celkový počet || Náklady celkem
 – Výstup 1 || Operační hodnocení || 1 || 0,05 || || || || || || || || || 1 || 0,05
 – Výstup 2 || Hodnocení ex post || || || || || || || 1 || 0,15 || || || 1 || 0,15
 – Výstup 3 || Poskytování prostředků pro záruční fond || || || || || || || 1 || 15,3 || 1 || 7,2 || 2 || 22,5
 Mezisoučet za specifický cíl č. 1 || 1 || 0,05 || || || || || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 NÁKLADY CELKEM || 1 || 0,05 || || || || || 2 || 15,45 || 1 || 7,2 || 4 || 22,7
 3.2.3. Odhadovaný dopad na
 prostředky správní povahy
 3.2.3.1. Shrnutí
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití prostředků správní
 povahy.
 –
 X Návrh/podnět vyžaduje využití
 prostředků správní povahy, jak je vysvětleno dále:
 v milionech EUR
 (zaokrouhleno na tři desetinná místa)
 || Rok 2013[23] || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || 0,030 || 0,028 || 0,021 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,105
 Ostatní správní výdaje || 0,015 || 0,015 || 0,010 || || || || || || 0,040
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,145
 Mimo OKRUH 5[24] víceletého finančního rámce || || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || || || || || || || || ||
 Ostatní výdaje správní povahy || || || || || || || || ||
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || || || || || || || ||
 CELKEM || 0,045 || 0,043 || 0,031 || 0,010 || 0,016 || || || || 0,145
 Potřeby v oblasti
 správních prostředků budou pokryty z prostředků
 GŘ, které jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly
 vnitřně přerozděleny v rámci GŘ, a případně
 doplněny z dodatečného přídělu, který lze řídícímu
 GŘ poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem
 na rozpočtová omezení.
 3.2.3.2. Odhadované potřeby v
 oblasti lidských zdrojů
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů.
 –
 X Návrh/podnět vyžaduje využití lidských
 zdrojů, jak je vysvětleno dále:
 Odhad vyjádřete v přepočtu na
 plné pracovní úvazky
 || Rok 2013 || Rok 2014 || Rok 2015 || Rok 2016 || Rok 2017 || Vložit počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 01 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 || || ||
 XX 01 01 02 (při delegacích) || || || || || || || ||
 XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) || || || || || || || ||
 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) || || || || || || || ||
  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[25]
 XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || || || || || || || ||
 XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) || || || || || || || ||
 XX 01 04 yy[26] || – v ústředí || || || || || || || ||
 – při delegacích || || || || || || || ||
 XX 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v nepřímém výzkumu) || || || || || || || ||
 10 01 05 02 (SZ, VNO, ZAP v přímém výzkumu) || || || || || || || ||
 Jiné rozpočtové položky (upřesněte) || || || || || || || ||
 CELKEM || 0,227 || 0,212 || 0,159 || 0,076 || 0,121 || || ||
 XX je oblast politiky nebo dotčená hlava
 rozpočtu.
 Potřeby v oblasti
 lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které jsou již
 vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
 přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny z
 dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ poskytnout
 v rámci ročního přidělování a s ohledem na rozpočtová
 omezení.
 Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci || Vedoucí oddělení: Dohled nad operací a její řízení, schvalování zpráv o přezkumu smlouvy o půjčce, vedení misí a posuzování pokroku při dodržování podmínek. Referent: Příprava memoranda o porozumění, jednání s orgány a mezinárodními finančními institucemi, jednání s externími odborníky na operační hodnocení a hodnocení ex post, provádění kontrolních misí a vypracovávání zpráv útvarů Komise, příprava postupů Komise souvisejících s řízením pomoci.
 Externí zaměstnanci || nepoužije se
 3.2.4. Soulad se stávajícím víceletým
 finančním rámcem
 –
 X Návrh/podnět je v souladu se stávajícím
 víceletým finančním rámcem.
 3.2.5. Příspěvky
 třetích stran
 –
 X Návrh/podnět nepočítá se
 spolufinancováním od třetích stran.
 3.3. Odhadovaný dopad na
 příjmy
 Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad
 na příjmy.
 [1] Rozhodnutí č. 1025/2013/EU ze dne 22. října
 2013 o poskytnutí makrofinanční pomoci Kyrgyzské republice, návrh
 rozhodnutí o poskytnutí makrofinanční pomoci Jordánskému hášimovskému
 království, jehož přijetí se plánuje v prosinci 2013.
 [2] Rozpočtová položka 01 04 01 14 se počínaje
 rozpočtem na rok 2014 stává rozpočtovou položkou 01 03 06.
 [3] Úř. věst. C [...], [...], s. [...].
 [4] Postoj Evropského parlamentu z ... 2012 a rozhodnutí Rady
 z ... 2012.
 [5] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č.
 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady
 způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu
 prováděcích pravomocí (Úř. věst. L 55, 28.2.2011, s. 13).
 [6] Rozhodnutí Rady 2010/427/EU ze dne 26. července
 2010 o organizaci a fungování Evropské služby pro vnější činnost
 (Úř. věst. L 201, 3.8.2010, s. 30).
 [7] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 ze dne
 25. května 2009, kterým se zřizuje Záruční fond pro vnější
 vztahy (Úř. věst. L 145, 10.6.2009, s. 10).
 [8] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom)
 č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční
 pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady
 (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř.
 věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).
 [9] Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU)
 č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k
 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční
 pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012,
 s. 1).
 [10] Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne
 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských
 společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).
 [11] Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze
 dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě
 prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů
 Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem
 (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).
 [12] Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom)
 č. 883/2013 ze dne 11. září 2013 o vyšetřování prováděném
 Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a o zrušení
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a
 nařízení Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Úř. věst. L 248,
 18.9.2013, s. 1).
 [13] ABM: řízení podle činností (activity-based
 management) – ABB: sestavování rozpočtu podle činností (activity-based
 budgeting).
 [14] Vysvětlení způsobů řízení spolu s
 odkazem na finanční nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html.
 [15] Rozpočtová položka 01 04 01 14 se počínaje
 rozpočtem na rok 2014 stává rozpočtovou položkou 01 03 06.
 [16] RP = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené
 prostředky.
 [17] ESVO: Evropské sdružení volného obchodu.
 [18] Kandidátské země a případně potenciální
 kandidátské země západního Balkánu.
 [19] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
 začíná provádět.
 [20] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
 provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
 výzkum, přímý výzkum.
 [21] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
 začíná provádět.
 [22] Popsaný v bodě 1.4.2. „Specifické cíle...“
 [23] Rokem N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět
 začíná provádět.
 [24] Technická a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu
 provádění programů a/nebo akcí EU (bývalé položky „BA“), nepřímý
 výzkum, přímý výzkum.
 [25] SZ = smluvní zaměstnanec; MZ = místní
 zaměstnanec; VNO = vyslaný národní odborník; ZAP = zaměstnanec
 agentury práce; MOD = mladý odborník při delegaci.
 [26] Dílčí strop na externí zaměstnance financované z
 operačních prostředků (bývalé položky „BA“).