text:
A személyi szabadság átmeneti elvonásával járó kényszerintézkedések Ausztriában - PDF
 A személyi szabadság átmeneti elvonásával járó kényszerintézkedések Ausztriában
 Download "A személyi szabadság átmeneti elvonásával járó kényszerintézkedések Ausztriában"
 1 Kupecki Nóra PhD-hallgató, IX. évfolyam Vol. IX Szegedi Tudományegyetem Állam- és Jogtudományi Kar 2015/1. szám No. 1/2015 Állam- és Jogtudományi Doktori Iskola Tanulmány Article A személyi szabadság átmeneti elvonásával járó kényszerintézkedések Ausztriában I. Bevezetés Az állam joga és egyben kötelessége is, hogy a társadalom védelme érdekében egy adott személyt büntetendő cselekmény elkövetése végett üldözzön, és azért megfelelő módon megbüntesse. E jogának érvényesítése érdekében biztonsági intézkedéseket foganatosíthatnak, amelyek elősegítik a büntetőeljárás szabályszerű lefolyását. Annak a kérdésnek a tisztázása miatt, hogy a terhelt valóban elkövette-e a terhére rótt cselekményt, szükségessé válhat bizonyítékok biztosítása, illetve kényszercselekmények alkalmazása akár az érintett személyi szabadságának korlátozásával is. Az osztrák Büntetőeljárási törvény 1 a 9. fejezetében ( ) rendelkezik a személyi szabadságot korlátozó kényszerintézkedésekről, azaz a körözésről, az őrizetbe vételről és az előzetes letartóztatásról. Kevés olyan jogterület van, amely elméletben és a gyakorlatban is olyan nagy jelentőséggel bírna a büntetőeljárás során alkotmányossági szempontból, mint az előzetes letartóztatás és az őrizetbe vétel, amelyek anélkül vonják el az érintett személy személyi szabadságát ezáltal erőteljes alapjogsérelmet okozva, hogy erről jogerős bírói határozat születne. A személyi szabadságjog Ausztriában többszörösen védett alapjog egyrészről az Emberi Jogok Európai Egyezményének 5. cikke, másrészt az osztrák Szövetségi alkotmány a személyi szabadságról (BGBl Nr. 684/1988., röviden: PersFrG 2 ) biztosít hatásos védelmet az alapjogot sértő állami beavatkozások ellen. 3 Ezek alapján senkit sem lehet megfosztani személyi szabadságától, csak törvényben meghatározott okból és törvényileg szabályozott eljárás szerint. 4 E tanulmány kizárólag azokat a kényszerintézkedéseket vizsgálja, amelyek az érintett személy személyi szabadságát átmenetileg vonják el, illetve korlátozzák a büntetőeljárás során. Megkísérelve egyben az osztrák eljárási szabályok bemutatását, kitérve a legfőbb különbségekre a két ország szabályozása között. II. Kényszerintézkedések rendszere Ausztriában A büntetőeljárás lefolytatásához és végrehajtásához elengedhetetlenül szükséges a kényszercselekmények foganatosítása. Emellett szükségszerű az egyes állampolgári jogok megsértése, de csak a törvényi előírásoknak és az arányosság követelményének megfelelően. A 1 österreichische Strafprozessordnung (BGBl. Nr. 631/1975) 2 Bundesverfassungsgesetz vom 29. November 1988 über den Schutz der persönlichen Freiheit 3 Hollaender, Eugen: Das neue Haftrecht. Verlag Österreich GmbH, Wien, p Seiler, Stefan: Strafprozessrecht. facultas.wuv, Wien, p p.
 2 büntetőeljárási kényszerintézkedések a büntetőeljárás eredményes lefolytatását biztosító eljárási cselekmények, amelyeket az érintett személy akarata ellenére foganatosítanak és bizonyos állampolgári jogokat sértenek vagy korlátoznak. 5 A tanulmány szempontjából fontos, hogy az osztrák és a magyar kényszerintézkedések fogalmi körébe nem teljesen azonos intézkedések tartoznak. Mindkét országban az alkotmányos alapjogok korlátozásával járó kényszerintézkedések fő funkciója a bizonyítékok feltárása, az eljárás sikerének biztosítása és a bűncselekmények megelőzése. 6 Ellenben az osztrák Büntetőeljárási Törvény (továbbiakban StPO) olyan hatósági intézkedéseket is kényszerintézkedésként szabályoz, amelyet a magyar jogirodalom nem tekint kényszerintézkedésnek, hanem sokkal inkább eljárást biztosító hatósági cselekménynek, mint például a körözés. E téma tárgyalásakor szükséges megjegyezni, hogy a magyar szakirodalomban ellentmondás fedezhető fel a kényszerintézkedések eljárási szankcióktól történő elhatárolása során, mint ahogyan Erdei Árpád egy korábbi tanulmányában rámutatott. 7 Jóllehet a jogalkotó a magyar Büntetőeljárási Törvényben például az elővezetést az eljárás rendjét biztosító kényszerintézkedések között sorolja fel, és a törvény eljárási szankciót külön nem nevez meg. Ezzel szemben egyes tankönyvek szerint az elővezetés, rendbírság és a testi kényszer eljárási szankciónak tekinthető, 8 míg mások ezeket, vagy az előbbieket a kényszerintézkedések fogalmi körébe sorolják. 9 Az Erdei Árpád szerinti elhatárolást alapul véve eljárási szankciónak az eljárási szabályok be nem tartása vagy megszegése esetén alkalmazható eljárási természetű joghátrány tekinthető. Ennek alapján megállapíthatjuk, hogy az eljárási szankciók és kényszerintézkedések közötti különbség az, hogy utóbbiakat elsősorban megelőző karakterrel jellemezhetjük, míg az eljárási szankciók reaktív jellegűek. 10 Ezek alapján a rendbírságot 11 eljárási szankcióként sorolhatjuk be, mivel azt az arra jogosult hatóság megjelenési kötelezettség nem teljesítése, vagy közreműködés jogosulatlan megtagadása miatt szabja ki, tehát egy nem eljárásszerű cselekményt szankcionál. Az osztrák szabályokhoz hasonlóan az elővezetést személyi szabadságot korlátozó és egyben az eljárás rendjét biztosító kényszerintézkedésnek tekinthetjük, mivel azok az eljárás további szabályszerű lefolyását biztosító cselekmények, amelyek preventív jelleggel is bírnak. Ilyen például az előállítás azon esete, amikor a rendőrség az érintett személy útba indulását ellenőrzi. Mindemellett a magyar szabályokhoz hasonlóan érvényesül az a követelmény, miszerint az állampolgárok szabadságjogának védelme és az arányosság biztosítása érdekében az osztrák eljárási törvény a kényszerintézkedések végrehajtására az alábbi kikötéseket tartalmazza: megalapozott gyanú; törvényesség és arányosság, illetve szükségesség. 12 A kényszerintézkedéseknek többféle csoportosítása ismert, amelyek közül a legfontosabbnak a korlátozott alkotmányos alapjog szerinti osztályozás tekinthető. A magyar szabályok szerint a jelen tanulmányban is tárgyalt személyi szabadságot érintő kényszerintézkedések az előzetes letartóztatás, őrizetbe vétel, ideiglenes kényszergyógykezelés, továbbá a helyettesítő kényszerintézkedések (házi őrizet, lakhelyelhagyási tilalom és távoltartás). Emellett más alapjogot korlátozó kényszerintézkedések is foganatosíthatóak, mint például tulajdonjogot korlátozó (lefoglalás, zár alá vétel); magánlakás sérthetetlenségét érintő (házkutatás); vagy a személyi 5 Fantoly Zsanett Gácsi Anett Erzsébet: Eljárási büntetőjog. Statikus rész. Iurisperitus Bt, Szeged, o. 6 Bertel, Christian Venier, Anderas: Kommentar zur StPO. Jan Sramek Verlag, Wien, p Erdei Árpád: A rejtőzködő eljárási szankciók. In Nagy Ferenc (szerk.) Ad futuram memoriam, Tanulmányok Cséka Ervin 85. születésnapjának tiszteletére. Pólay Elemér Alapítvány, Szeged, o. 8 Király Tibor: Büntetőeljárási jog. Osiris Kiadó, Budapest, o.; Tremmel Flórián (szerk.): Új magyar büntetőeljárás. Dialóg Campus Kiadó, o. 9 Bánáti János Belovics Ervin Csák Zsolt Sinku Pál Tóth Mihály Varga Zoltán: Büntető Eljárásjog. HVG Orac Kiadó, Budapest, o.; Fantoly Gácsi 2013: i.m o. 10 Erdei: i.m. 18. o. 11 Be Fabrizy, Ernst Eugen: Die österreichische Strafprozessordnung kurzkommentar. Manzsche Verlags- und Universitätsbuchhandlung, Wien, p. 229.; 5/1999. (III. 31.) AB határozat IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 3 integritás sérelmét megvalósító (motozás, testi kényszer); illetve egyéb jogokat korlátozó kényszerintézkedések (például információs rendszerben tárolt adatok megőrzésére kötelezés). 13 Ezzel szemben az osztrák kényszerintézkedések rendszerét az alábbi táblázat foglalja össze: Korlátozott alapjog Kényszerintézkedés vagyoni jogot sértő (StGG Art 5.) biztosíték (109. ); lefoglalás (115. ); általános személyiségi jogok és információszolgáltatás bankadatokról és információ/adatvédelem (StGG Art 10, 10a) bankügyletekről (116. ); személyazonosság megállapítása (118. ); megfigyelés (130. ); magánélethez és családi élethez valójog (EMRK Art. 8) adatösszehasonlítás (141. ) levelek lefoglalása és hírközlési szolgáltató adatairól felvilágosítás megszerzése (136. ); videó-megfigyelés és lehallgatás (136. ); fair eljáráshoz való jog (EMRK Art. 6.) fedett nyomozás (131. ); színlelt ügylet (131. ) személyi sérthetetlenség motozás (121. ); testi átvizsgálás (123. ); molekulárgenetikai vizsgálat (124. ) szabadsághoz való jog (PersFrG) magánlakás sérthetetlensége (HausRG) házkutatás (119. ) körözés (168. ); elővezetés (153. ); őrizetbe vétel (170. ); előzetes letartóztatás (173. ); biztosítékadás (172a ); letartóztatás alternatívái (173. (5) bek.): fogadalom, hatósági utasítás; ideiglenes pártfogó felügyelő (179. ); kautio (180. ) Mint látható, az osztrák jogban a kényszerintézkedések körében jóval több hatósági intézkedést neveznek meg, mint hazánkban. Ezek a magyar jogban is megtalálhatóak, csak nem a kényszercselekmények fogalmi körében, ilyenek a különféle titkos nyomozási eszközök (lehallgatás, videó-megfigyelés, fedett nyomozó), amelyek a titkos adatszerzés témakörében kerültek szabályozásra. Továbbá vannak olyan osztrák kényszerintézkedések, amelyek részletszabályai hazánkban egyéb dokumentumokban találhatóak, mint a molekulárgenetikai vizsgálat. 14 Lényegében megállapíthatjuk, hogy az osztrák büntetőeljárási törvényben a lehető legtöbb olyan hatósági cselekményt kényszercselekményként értékelnek, amely az eljárás valamely résztvevőjének alapvető emberi jogait bármely formában korlátozzák vagy elvonják. III. Személyi szabadság elvonásáról általában Nemzetközi fejlődés eredményeként olyan szupranacionális emberi jogi követelmények kerültek megfogalmazásra, amelyek betartása az államok számára megkerülhetetlen. A szabadsághoz való jogot a Politikai és Polgári Jogok Nemzetközi Egyezségokmánya (PPJE) és az Emberi Jogok Európai Egyezménye (EJEE) is tartalmazza, azzal, hogy annak korlátozására csak meghatározott esetekben és eljárás szerint van lehetőség. A személyi szabadság védelmének szemszögéből további garanciának tekinthetőek az Európai Emberi Jogi Bíróság eseti döntései, amelyek többek között az arányosság elvének követelményeit dolgozták ki, és szankciókat alkalmaznak az 13 Farkas Ákos Róth Erika: A büntetőeljárás. Complex Kiadó, Budapest, o. 14 Országos Igazságügyi Orvostani Intézet 14. sz. módszertani levele az igazságügyi pszichiátriai szakértői vizsgálatokról és véleményezésről; Közlönytár /14. Országos Igazságügyi Orvostani Intézet módszertani levele IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 4 egyezményeket sértő államokkal szemben. E magas fokú védelem nem minden szabadságkorlátozásra vonatkozik, hanem csupán a jogellenes fogva tartásra és jogellenes szabadság korlátozásra. 15 Továbbá e fogalom alatt nem az általános mozgásszabadságot értjük, hanem szűkebb értelemben a jogvédelem csak az önkényes fogva tartás ellen érvényesül, valamint alkotmányellenesnek tekinthető a szabadság elvonása, amennyiben annak nincs törvényi alapja A nagyfokú alkotmányos védelem megjelenéseként egyrészről egy személy személyi szabadságát csak független bíróság vonhatja el, másrészről Ausztriában az osztrák alkotmánybíróságnak lehetősége van a jogtalan letartóztatást törvényességi szempontból vizsgálni. 16 Fogság/elfogás/letartóztatás alatt minden olyan intézkedést értünk, amely az egyén személyi szabadságát fizikai eszközzel korlátozza, azaz kényszerrel megakadályozza/korlátozza a helyváltoztatást. Meg kell jegyezni továbbá, hogy a 10 perces személyi szabadságelvonás még tartozik e fogalmi körbe. Ugyanakkor a személyi szabadság elvonásának legfontosabb eleme eljárásjogi szempontból, hogy az eljáró hatóságok céljának a szabadságkorlátozásra kell irányulnia. 17 Az őrizetbe vétel, illetve letartóztatás foganatosítása során az eljáró hatóságok többletjogosultsága, hogy lőfegyvert és bilincset alkalmazhatnak. IV. Elővezetés (Vorführung) A magyar Be. szerint az elővezetés személyi szabadságot korlátozó intézkedés annak érdekében, hogy az érintettet a bíróság, az ügyész, illetőleg a nyomozó hatóság elé állítsák, vagy biztosítsák az eljárási cselekményen, illetőleg a szakértői vizsgálaton való részvételét. 18 Az elővezetésről bármely hatóság rendelkezhet, amelynek több formája is lehet, például a szabályszerű idézés ellenére távolmaradás miatti elővezetés, eljárási cselekményről engedély nélküli távozás miatti elővezetés, az útba indítás ellenőrzése vagy valamely határozat alapján meghatározott személy előállítása. 19 Az elővezetést az eljáró hatóság írásbeli határozattal rendeli el, amely tartalmazza az elővezetendő személy személyi adatait, pontos lakcímét, az eljárás alapjául szolgáló bűncselekmény megjelölését és az elővezetés okát, helyét idejét. E határozatot az elővezetendő személlyel ismertetni kell. 20 Az osztrák StPO ehhez hasonlóan rendelkezik az elővezetésről a 153. (1)-(2) bekezdésében, amely elsősorban információk megszerzésére és a bizonyítékok azonnali biztosítására szolgál. Ugyanakkor a 153. (3) bekezdésben további esetkört határoz meg, miszerint az ügyészség és a bíróság a terhelt azonnali elővezetését rendelheti el, ha megalapozottan feltehető, hogy a terhelt kivonná magát az eljárás alól vagy bizonyítékokat változtatna meg, azaz szökés- és kollúzió veszélye esetén. Késedelem veszélye vagy tettenérés alkalmával a rendőrség ezt önállóan is elrendelheti. 21 Tehát az elővezetés ez esetben elsősorban preventív jelleggel bír, mivel a terhelt nem eljárásszerű magatartásának megakadályozására szolgál. A gyakorlatban általában az őrizetbe vételt megelőzően kerül sor az elővezetés foganatosítására. Az elővezetést mindkét jog szerint a rendőrség hajtja végre, foganatosítására a nap 6. és 24. órája között kerülhet sor. 15 Mayerhofer, Christoph Salzman, Harald: Das österreichische Strafrecht. Verlag Österreich, Wien, p Alapjogi panaszról szóló törvény (Grundrechtsbeschwerdegesetz); Bertel, Christian Venier, Andreas: Strafprozessrecht. Manzsche Verlags- und Universitätsbuchhandlung, Wien, p Premissl, Karl: Strafrechtsschutz und Grundrechte. facultas.wuv, Wien, p Be (1) bek. 19 Fantoly Gácsi: i.m o. 20 Herke Csongor Fenyvesi Csaba Tremmel Flórián: A büntető eljárásjog elmélete. Dialóg Campus Kiadó, Budapest Pécs o. 21 Mayerhofer Salzman: i.m. p IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 5 V. Körözés (Fahndung) Kupecki Nóra: Mint személyi szabadságot érintő kényszercselekményt, az osztrák Be. mindenekelőtt a körözésről rendelkezik. A körözés az osztrák és a magyar szabályozás alapján egyaránt a bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható személlyel szemben alkalmazható, lakóhelyének, tartózkodási helyének, vagy személyazonosságának megállapítása érdekében lehet elrendelni, továbbá olyan személy ellen is, akinek tanúkénti kihallgatása bírósági szakban szükséges. 22 Az osztrák törvény a magyar szabályokhoz hasonlóan elsőként különbséget tesz személykörözés és tárgykörözés között. Személykörözés két célból lehetséges: egyrészről egy meghatározott személy tartózkodási helyének felkutatására: ez az esetkör nem csak a terhelt felkutatása céljából alkalmazható, hanem más olyan személyek felderítésére is, akiknek a személyazonossága ismeretlen, de annak megállapítására vagy tanúkénti kihallgatásukra szükség van. 23 Másrészről a terhelt letartóztatása céljából abban az esetben lehetséges, ha a terhelt szökésben van vagy tartózkodási helye ismeretlen, illetve szabályszerű idézés ellenére nem jelent meg a hatóság előtt (kihallgatásra, bizonyítás felvételre vagy tárgyalásra idézésre). 24 Minden esetben csak az ügyész jogosult személykörözés elrendelésére, és azt a rendőrség foganatosítja. Ha előzetes letartóztatás elrendelése látszik szükségesnek, akkor a bíróság előzetes jóváhagyása elengedhetetlen. Ez esetben a bíróság a végrehajtásra meghatározott határidőt szab. 25 A magyar törvényi rendelkezések annyiban eltérőek, hogy a bíróság, ügyészség és a nyomozó hatóság is jogosult a körözés elrendelésére, de a terhelttől eltérő személy körözésének elrendelésére csak a bíróság vagy az ügyész jogosult. A körözést külön jogszabályban meghatározott feltételek szerint a rendőrség végzi. 26 A törvény rendelkezik a nyilvános körözés szabályairól 27 is, amelyet az ügyész rendelhet el, az arányosság követelményeinek érvényesülése mellett. 28 A hazai szabályozás is lehetővé teszi a közérdekből körözés esetében meghatározott adatok nyilvánosságra hozatalát. 29 Az osztrák szabályok szerint csak abban az esetben rendelhető el körözés a nyilvánosság bevonásával, amennyiben a terhelt vagy a keresett személy más módon nem lelhető fel és a terhelttel szemben olyan szándékos bűncselekmény elkövetésének megalapozott gyanúja áll fenn, amelynek büntetési tétele egy évet meghaladó szabadságvesztés. Fénykép közzététele akkor megengedhető, ha az okozott joghátrány arányban áll az intézkedéssel elérni kívánt céllal. Aránytalan lenne egy kis értékre elkövetett lopás gyanúsítottjának a fényképét közzétennék egy újságban. A törvény külön rendelkezik két további speciális esetről, miszerint fénykép nyilvánosságra hozatala további áldozatok felderítése céljából is lehetséges, illetve előzetes letartóztatásban lévő terhelt fényképének közzétételét is elrendelheti az ügyész, amennyiben a terhelt további bűncselekmények elkövetésével gyanúsítható és azok felderítése más módon nagy nehézségekbe ütközne. 30 Ezzel szemben a tárgykörözést a nyomozó hatóság saját hatáskörében is elrendelheti (de ügyészi utasításra is), amennyiben egy dolog tartózkodási helyének megállapítására vagy a tárgy biztosítása céljából szükséges. 31 Ebben az esetben a nyomozó hatóság nyilvános körözést és minden szükséges intézkedést véghezvihet Fantoly Gácsi: i.m o. 23 Fabrizy: i.m. p Kirchbacher, Kurt: Das neue Haftrecht. Fahndung und Festnahme. In Österr. Juristen-Zeitung (ÖJZ) 2008/ p. 25 Bertel Venier 2012: i.m. p Be. 73., illetve a Személy- és Tárgykörözésről Szóló évi XVIII. törvény Schwaighofer, Klaus: Die neue Strafprozessordnung. Facultas.wuv, Wien, p A kényszerintézkedések foganatosítása során az érintett személy emberi jogait tiszteletben kell tartani [Be. 60. (1) bek.] és érvényesülnie kell az arányosság (fokozatosság) elvének évi LXXXVIII. törvény a körözési nyilvántartási rendszerről és a személyek, dolgok felkutatásáról és azonosításáról Bertel Venier 2012: i.m. p Seiler: i.m. p Hollaender: i.m. p. 5. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 6 Az osztrák büntetőeljárási törvény mellett további jogszabályok is tartalmaznak szabályokat a körözésre vonatkozóan, így például: A belügyminisztérium által kiadott közös körözési szabályok (FaV 2009). 33 A törvény egyik kommentárja szerint azért fontos a körözés legfontosabb szabályait a büntetőeljárási törvényben lefektetni, mert e kényszerintézkedés következményeként személyi szabadság elvonására kerülhet sor, amely a legsúlyosabb alapjogot korlátozó hatósági kényszercselekmény. 34 VI. Őrizetbe vétel (Festnahme) Az őrizetbe vétel mindkét jog szerint a büntetőeljárás eredményes lefolyását biztosító hatósági intézkedés, amely az érintett személyi szabadságának átmeneti elvonásával jár, és amely kizárólag a lehetséges legrövidebb ideig tartható fenn. Tehát az előzetes letartóztatást megelőző eljárást biztosító intézkedés, amely preventív jelleggel bír. Az a tény, hogy a személyi szabadság elvonására csak átmenetileg kerül sor, még nem jelenti azt, hogy nem szükséges szigorú feltételekhez kötni alkalmazását. E szigorú alkotmányos alapelveket védő álláspont az osztrák szabályozásban tetten érhető, ugyanis mint ahogyan az a későbbiekben látható, az őrizetbe vétel elrendelési feltételei Ausztriában merevebbek. A magyar szabályok alapján az őrizetbe vétel elrendelésére bármely eljáró hatóság rendelkezhet, a nyomozati szakban az ügyész és a nyomozó hatóság jogosult, bírósági szakban pedig a bíróság (tárgyalási őrizet). Általában a nyomozó szerv vezetője vagy kijelölt helyettese rendelkezhet az őrizetbe vételről. Mindemellett az ügyész folyamatosan felügyeli a rendőrség tevékenységét, törvénysértő őrizetbe vétel esetén pedig haladéktalanul intézkedik annak megszüntetéséről. 35 Az osztrák Büntetőeljárási törvény két lehetőséget ismer az őrizetbe vétel elrendelésére: egyrészről az ügyész bírói engedély alapján, másrészről pedig a rendőrség halasztást nem tűrő esetekben saját hatáskörében is foganatosíthatja, illetve tettenérés esetén magánszemélyek is jogosultak a személyi szabadság korlátozására. A bírói döntés nélküli ideiglenes szabadságelvonást az a társadalmi igény alapozza meg, hogy a hatóságok a lehető leggyorsabban reagáljanak a bűncselekmény elkövetésére és biztosítsák az eljárás eredményes lefolyását, ezáltal a bűntény felderítését. Őrizetbe vétel alatt tehát minden olyan hatósági intézkedést érteni kell, amely fizikai kényszer okozásával elsősorban egy adott személy átmeneti szabadságelvonására irányul. Nem tekinthető őrizetbe vételnek azok a hatósági cselekmények, amelyeknek csak másodlagos következménye a szabadságkorlátozás, például alkoholszonda alkalmazása vagy az igazoltatás. 36 VI.1. Az őrizetbe vétel megengedhetőségének feltételei Az őrizetbe vétel fogalmát tekintve egy hatóság által foganatosított közvetlen kényszert jelent, amelynek célja meghatározott személy fogva tartása. 37 Az osztrák jog szerint két nélkülözhetetlen feltétel szükséges a megállapításához. Egyrészről az adott személy bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható legyen, másrészről a törvényben taxatív felsorolt letartóztatási okok valamelyike fennálljon. 38 Az őrizetbe vétel büntetendő cselekmény (mulasztás esetén is) gyanúja esetén rendelhető el, amennyiben legalább egy letartóztatási ok fennáll és a letartóztatás célja biztosíték 33 Gemeinsame Fahndungsvorschrift der Bundesministerien für Inneres, für Justiz und für Finanzen, BMI- LR1000/0166-II/BK/2.3/ Schwaighofer: i.m. p Herke Fenyvesi Tremmel 2012: 205.p. 36 Nimmervoll, Rainer: Die polizeiautonome Festnahme. LExisNexis Verlag, Wien, p. 37 Fabriczy: i.m. p Wessely, Wolfgang: Casebook Strafprozessrecht. Facultas Verlag- und Buchhandels AG, Wien, p. 93. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 7 Kupecki Nóra: adásával (StPO 172a ) vagy a terhelt azonnali elővezetésével (StPO 153. ) nem elérhető. Hazánkban az őrizetbe vétel elrendelési feltételei az osztrák törvényhez hasonlóan kerültek szabályozásra, ugyanis az őrizetbe vételhez szükséges a bűncselekmény elkövetésének megalapozott gyanúja, illetve az előzetes letartóztatás elrendelésének valószínűsége, amelynek alapvető feltétele, hogy valamely letartóztatási ok gyanúja megállapítható. További feltételként határozza meg a magyar törvény, hogy a bűncselekmény szabadságvesztéssel büntethető legyen. E kitétel alapvetően feleslegesnek tekinthető, mivel az őrizetbe vétel elrendeléséhez szükséges az előzetes letartóztatás valószínűsítése, amelynek már feltétele a szabadságvesztéssel fenyegetettség. Az őrizetbe vétel a hatóságok eszköze lehet arra, hogy a terheltből beismerő vallomást csikarjanak ki, így a hosszú kihallgatások, és a teljes izoláció megtörhetik a terhelt akaratát és valótlan tartalmú vallomást tehet. Az ilyen esetek visszaszorítása érdekében a személyi szabadság átmeneti elvonására is csak kizárólag szigorú feltételek mellett kerülhet sor. A) Az osztrák jog alapján az őrizetbe vétel alapvető feltételei egy elrendelési októl eltekintve (tettenérés) megegyeznek az előzetes letartóztatásra vonatkozó rendelkezésekkel:a) Bűncselekmény elkövetésének gyanúja: őrizetbe vétel esetén elegendő az elégséges gyanú (hinreichender Verdacht) fennállása arra vonatkozóan, hogy a terhelt egy büntetendő cselekményt követett el. Az elégséges gyanú a valószínűség alacsonyabb fokát jelenti a megalapozott gyanúhoz (dringender Tatverdacht) viszonyítva, ellenben az egyszerű gyanúnál erősebb, amely a nyomozás megindításának alapvető feltétele. Az elégséges gyanú gyanúfoka az őrizetbe vétel időtartama alatt megalapozottá válhat és ez esetben az előzetes letartóztatás elrendelésére vonatkozó indítványt nyújtanak be, vagy teljesen elenyészhet és a terheltet szabadon engedik. 39 Ugyanakkor minden esetben konkrétan indokolt és elegendő gyanúnak kell fennállnia a bűnelkövetésre vonatkozóan. A fentiekkel ellentétben, hazánkban megalapozottság szükséges az őrizet elrendeléséhez; a magyar büntetőeljárási törvény megfogalmazása szerint az őrizetbe vétel szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekmény megalapozott gyanúja különösen tettenérés esetén rendelhető el, feltéve, hogy a terhelt előzetes letartóztatása valószínűsíthető. Tehát a megalapozott gyanú amely a bűncselekményre és a bűnelkövetőre (amely másodlagosan áll fenn a bűncselekményre vonatkozó gyanú mellett) vonatkozó nagyfokú logikai valószínűség 40 mellett feltétel, hogy valószínűsíthető legyen az előzetes letartóztatás valamely különös oka, továbbá a szabadságvesztés büntetéssel való fenyegetettség. E feltételek fennállása azonban nem jelenti feltétlenül azt, hogy az őrizetbe vételt mindenképpen az előzetes letartóztatás követi. B) Őrizetbe vétel törvényi okai: a magyar Be. az őrizetbe vétel okait explicit módon nem határozza meg, de közvetve utal az előzetes letartóztatás okaira, ugyanis ha az előzetes letartóztatás valamely speciális oka megállapíthatónak látszik, akkor elrendelhető az őrizetbe vétel. 41 Ellenben az osztrák eljárási törvény az előzetes letartóztatáshoz hasonlóan részletesen meghatározza az egyes őrizetbe vételi okokat, amelyek tulajdonképpen megegyeznek a magyar szabályozással: elsőként említendő a tettenérés esetköre (Betretung auf frischer Tat), avagy a terhelt közvetlenül a büntetendő cselekmény elkövetése után hitelt érdemlően gyanúsítható a bűnelkövetéssel (1). A magánszemélyeket is megilleti a jog, hogy más személyt feltartóztasson és ezáltal személyi szabadságában korlátozza (StPO bek.), ha megalapozottan feltehető, hogy az illető büntetendő cselekményt követett el (tettenérés esetén), vagy már közözés alatt áll. De minden esetben csak addig van joga a feltartóztatásra, ameddig a rendőrség meg nem érkezik, vagy amíg a legközelebbi rendőrségre oda nem érnek. Ebben az esetben a bűncselekmény elkövetésének és a terhelt kézre kerítésének szoros időbeli kapcsolatban kell állniuk és nyilvánvaló tényeknek kell megalapozniuk a bűncselekmény gyanújának fennállását. 42 Nem állapítható meg ezen ok, ha az eljáró hatóság a tudomásszerzéstől számított 1 39 Nimmervoll: i.m. p Tremmel Flórián: A gyanú differenciált felmerülésének értékelése a büntető eljárásjogban. In Gellér Balázs (szerk.): Békés Imre ünnepi kötet. ELTE Állam- és Jogtudományi Kar. Budapest, o. 41 Király: i.m o. 42 Nimmervoll: i.m. p. 30. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 8 nappal később intézkedik. 43 Mindenkor érvényesülnie kell viszont az arányosság követelményének. 44 Tettenérés esetén sem kötelező a terhelt őrizetbe vétele, amennyiben aránytalan lenne. 45 A magyar Büntetőeljárási Törvény is bárki számára lehetővé teszi, hogy a tetten ért személyt elfogja, köteles viszont őt a nyomozó hatóságnak haladéktalanul átadni, illetve a rendőrséget értesíteni. 46 Ugyanakkor a hazai szabályozás szerint az elfogás nem azonos az őrizetbe vétel fogalmával, ezért a törvény az elrendelésre jogosultak között kizárólag az ügyben eljáró valamennyi hatóságot jelöli meg. 47 Az őrizetbe vétel hatósági határozathoz kötött cselekmény, amelynek meghatározott törvényi feltételi vannak, ellenben az elfogás esetében nem kikötés a szabadságvesztéssel fenyegetettség. 48 A tettenérés akkor áll fenn, ha az elkövető a bűncselekményt részben vagy egészben szemtanú jelenlétében valósítja meg, illetve őt a helyszínről való távozása után vagy üldözés közben fogják el. 49 Szökés veszélyének megállapítása (Fluchtgefahr) megegyezik a két vizsgált jogrendszerben. Tehát akkor állapítható meg, ha fennáll a gyanú vagy annak veszélye, hogy a terhelt megszökik vagy elrejtőzik (2): pl. például álnév felvételével elmenekült a hatóságok elől. Egy távoli lehetőség nem elegendő, mindig közvetlen veszélynek kell fennforognia ahhoz, hogy a letartóztatás megalapozott legyen. 50 Olyan külső körülmények, mint az állandó belföldi lakhely és tartós munkahely, illetve a családi kapcsolatok kizárhatják a szökés veszélyének megállapítását. Ha a terhelt egy uniós országba utazik vagy nincs állandó lakhelye az országban (pl. például egy hotelben lakik), még nem alapozza meg a szökés megállapítását, mivel mindig a konkrét ügy egyedi körülményeit kell elsődlegesen megvizsgálni. 51 Az ügyész ez esetben az eljárás átvételét, illetve a terhelt kiadatását indítványozhatja. További letartóztatási ok a a magyar szabályokhoz hasonlóan a kollúzió veszélye (osztrák terminológiával: Verdunkelungsgefahr): ha a terhelt a tanúk, szakértő vagy részesek befolyásolásával, bűncselekmény nyomainak eltüntetésével vagy egyéb módon a nyomozást megnehezíti, vagy ennek konkrét tényeken alapuló veszélye fennáll (3). Befolyásoló tevékenységnek, illetve elrejtésnek tekinthető minden olyan tisztességtelen behatás, amely a bizonyítékok igazságtartalmát befolyásolhatja. Kizárólag elővigyázatosságból nem rendelhető el az adott személy szabadságának elvonása, illetve akkor sem, ha a terhelt önként megy el a hatóságokhoz. 52 A terhelt azon cselekményei, amelyek a védekezéséhez szükségesek (iratok begyűjtése, tanúk megkeresése), illetve csupán a lehetőség az eljárás megnehezítésére, még nem alapozza meg a letartóztatást. Az utolsó őrizetbe vételi ok a magyar rendelkezésekkel megegyező módon a bűnismétlés veszélye (Tatbegehungs- bzw. Tatausführungsgefahr), amely esetén alapvető követelmény, hogy mind a már elkövetett/vagy megkísérelt, és mind a prognosztizált bűncselekmény is több mint hat hónap szabadságvesztéssel fenyegetett legyen és ugyanazon jogtárgy ellen irányuljon. Ilyen, ha mindkét cselekmény jogi tárgya az élet, testi épség, azaz nem szükséges hogy ugyanolyan törvényi tényállás alá essenek (4). Akkor állapítható meg a bűnismétlés veszélye, ha elegendő gyanú áll fenn arra vonatkozóan, hogy a terhelt újabb bűncselekményt fog elkövetni vagy a már megkísérelt büntetendő cselekményt véghezviszi. A puszta feltételezés, illetve lehetőség nem 43 Mayerhofer Salzman: i.m. p Seiler: i.m. p Fabrizy: i.m. p Bánáti [et al.]: i.m o. 47 Farkas Róth: i.m p. 48 Király: i.m o. 49 Fenyvesi Csaba Herke Csongor Tremmel Flórián: Új magyar büntetőeljárás. Dialóg Campus Kiadó, Budapest Pécs o. 50 Nimmervoll: i.m.. p Mayerhofer Salzman: i.m. p Seiler: i.m. p IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 9 elegendő a letartóztatáshoz, valamint önmagában a terhelt büntetett előélete sem alapozhatja meg a személyi szabadság elvonását. 53 Ellenben tekintettel a büntetett előéletére, egy a terhelt személyisége alapján készült bűnügyi prognózis szerint már fennállhat a bűnismétlés veszélye. E veszély megállapításának mindig konkrét tényeken kell alapulnia, azaz a terhelt kifejezetten hajlamos legyen meghatározott bűncselekmények elkövetésére, a puszta valószínűsítése az absztrakt visszaesésnek nem elegendő. 54 Meg kell még jegyezni azt is, hogy, ha az őrizetbe vételt törvényes ok nélkül foganatosítják, az minden esetben alkotmányellenesnek tekinthető. 55 A magyar törvénnyel ellentétben az osztrák StPO 170. második bekezdése rendelkezik a feltételhez kötötten kötelező őrizetbe vételi esetkörről. Olyan bűncselekmény esetén, amelyre a törvény legalább 10 év szabadságvesztés büntetést rendel, az őrizetbe vételt el kell rendelni, kivéve, ha megalapozottan feltehető, hogy a törvényben felsorolt letartóztatási okok fennállása kizárható. 56 E rendelkezés nem érvényesül fiatalkorúaknál. 57 Tehát a különösen súlyos bűncselekményeknél a letartóztatás megállapításánál fordított vizsgálati módszer érvényesül. 58 Azaz ebben az esetkörben nem a letartóztatási ok létét kell bizonyítani, hanem annak a meg nem állapíthatóságát a letartóztatás mellőzéséhez. 59 Álláspontom szerint az osztrák törvény e rendelkezése alkotmányossági szempontból kérdéses, mivel minden bűncselekmény gyanúja esetén érvényesülnie kell az ártatlanság vélelmének, továbbá a letartóztatás elrendeléséhez minden esetben konkrét, megalapozott ok szükséges, minden más esetben az alkotmányellenesnek tekinthető. Véleményem szerint az osztrák Büntetőeljárási törvény e rendelkezése nem tekinthető követendő példának, mivel még a magas büntetési tételű bűncselekmények esetén sem tekinthető a letartóztatás még feltételesen sem kötelezőnek. Tehát nem tartom indokoltnak, hogy ilyenkor feltételezik valamely letartóztatási ok fennállását, és ennek ellenkezőjét kell bizonyítani a fogva tartás elkerüléséhez, ugyanis e rendelkezés ellentétes az ártatlanság vélelmének alapelvével. C) Arányosság követelménye: támogatandó az az osztrák szabályozási módszer, amely az őrizetbe vétel feltételei között külön is kiemeli az arányosság érvényesülésének követelményét, miszerint nem megengedett azt elrendelni, amennyiben az aránytalan lenne az ügy jelentőségéhez. Az arányosság követelményét az osztrák Be. első fejezetében az alapelvek között is megtalálhatjuk, amelynek értelemszerűen az őrizetbe vétel foganatosítása során is érvényre kell jutnia. A nyomozó hatóság, az ügyészség és a bíróság jogaik gyakorlása és bizonyítékok felvétele esetén csak annyiban sérthetik az érintett jogait amennyiben ezt a törvény megengedi (törvényesség követelménye) és a feladatuk ellátásához feltétlenül szükséges (szükségesség követelménye). Minden ilyen beavatkozásnak az érintett alapvető jogaiba arányban kell állnia a bűncselekmény súlyával, a gyanú fokával és az intézkedés céljával (arányosság követelménye). 60 Tehát az 5. -ban található arányosság követelménye több alapelvből vezethető le: törvényesség (1); szükségesség követelménye (2); arányosság követelménye (3); és ultima ratio-elv (4), amely utóbbi alapelv az 5. (2) bekezdésében jelenik meg: az egyes nyomozási cselekményeket és kényszerintézkedéseket a nyomozó hatóságnak, ügyészségnek, bíróságnak kötelessége azt az intézkedést alkalmazni, amely az érintett jogainak legcsekélyebb sérelmével jár. Azaz megjelenik az a törvényi követelmény miszerint az eljárás minden szakaszában a hatóságoknak eljárási jogaik gyakorlása esetén kerülniük kell minden szükségtelen beavatkozást, figyelembe kell venni az érintett emberi méltóságát és védeni a jogos érdekét Nimmervoll: i.m. p Fabrizy: i.m. p Bertel Venier 2012: i.m. p Seiler: i.m. p bek.; Kirchbacher: i.m. p Hollaender: i.m. p Nimmervoll: i.m. p Bertel Venier 2013: i.m. p Hollaender: i.m. p. 9. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 10 Kupecki Nóra: VI.2. Az őrizetbe vétel elrendelésének szabályai; bíróság általi elrendelés A magyar Büntetőeljárási Törvény a bíróságot, az ügyészt és a nyomozó hatóságot is feljogosítja az őrizetbe vétel elrendelésére, ugyanakkor a vádemelés elrendelése előtt a bíróság nem kerül olyan helyzetbe, hogy elrendelje az érintett őrizetbe vételét. A bíróság a tárgyalási szakban jogosult a terhelt őrizetbe vételét elrendelni: ha a bírósági eljárás során a szabályszerű idézés ellenére távolmaradt vádlott elővezetését már elrendelték, és szabadságvesztéssel büntetendő bűncselekmény esetén elfogatóparancsot kell kibocsátani. Ha a vádlott lakóhelye, illetve tartózkodási helye ismert, a kitűzött új tárgyalási határnapot megelőző naptól a vádlott tárgyalási őrizetét kell elrendelni. A tárgyalási őrizet elrendeléséről szóló határozatot a kényszerintézkedés foganatba vételekor a rendőrség kézbesíti a vádlott részére, amelynek tartama legfeljebb 72 óra. A határozat fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható. A tárgyalási őrizet foganatba vételét követően a kitűzött tárgyalási határnapon a vádlottat a tárgyalási őrizetet elrendelő bíróság elé kell állítani. A bíróság a vádlottat meghallgatja és a meghallgatás eredményétől függően a vádlott előzetes letartóztatását rendelheti el, illetve a tárgyalás idejére de legfeljebb hetvenkét óráig a tárgyalási őrizetet fenntarthatja. Ha a bíróság a tárgyalási őrizetet nem tartotta fenn vagy a vádlott előzetes letartóztatását nem rendelte el, a vádlottat szabadon kell bocsátani. Az StPO tárgyalási őrizetről kifejezetten nem rendelkezik, csupán a megidézett terhelt elővezetését irányozza elő, amennyiben szabályszerű idézés ellenére sem jelent meg az eljárási cselekményen és kimentésére nem szolgált elfogadható mentséggel. A 153. (3) bekezdésben úgy fogalmaz, hogy az ügyészség és a bíróság a terhelt azonnali elővezetését rendelheti el, ha megalapozottan feltehető, hogy a terhelt másképpen kivonná magát az eljárás alól vagy bizonyítékokat változtatna meg, azaz szökés- és kollúzió veszélye esetén. Ha a terhelt elővezetése eredményes volt, akkor a bíróság kihallgatja, és amennyiben nem állapítható meg valamely letartóztatási ok, akkor szabadon kell engedni. 62 Az osztrák törvény különbséget tesz aszerint, hogy a terheltet bírói engedély alapján ügyészi indítványra vagy a rendőrség saját hatáskörében fogta el. Abban az esetben, ha ügyészi indítványra történt a letartóztatás, akkor a rendőrség feladata a terhelt jogairól való tájékoztatáson túl egyedül abban áll, hogy a terheltet késedelem nélkül átszállítsák az igazságügyi intézetbe. A törvény e rendelkezéssel törekszik a letartóztatás idejét a lehető legrövidebb időre korlátozni. VI.2.1. Őrizetbe vétel ügyészi indítványra Ausztriában főszabály szerint a nyomozási szakban az őrizetbe vételt az ügyészség a bíróság engedélye alapján rendeli el és azt a nyomozó hatóság foganatosítja. 63 E szabályok ellentétben állnak a magyar törvényi rendelkezésekkel, ugyanis a nyomozási szakban az ügyész bírói engedély nélkül is elrendelheti az őrizetbe vételt. Kizárólag a nyomozó hatóság tagjaival szemben érvényesül az a megszorítás, miszerint amennyiben elrendeli az őrizetbe vételt, akkor 24 órán belül az ügyészt erről értesítenie kell. 64 Azaz láthatóan jóval szigorúbb rendelkezések érvényesülnek az elrendelés vonatkozásában, mint hazánkban. Az StPO első lépésként jelöli meg, hogy az ügyésznek az ügy iratait és az őrizetbe vétel elrendelésére irányuló indítványát meg kell küldenie az illetékes bíróságnak, amelyről a bíró végzéssel dönt. Ha a bíróság az indítványt elutasítja, az ellen az ügyész panasszal élhet. Amennyiben a bíróság engedélyezi, az ügyész utasítja a rendőrséget az őrizetbe vétel foganatosítására, és a terheltet rendőrségi őrizetbe veszik. Kivételesen az ügyész késedelem veszélye esetén is elrendelheti az őrizetbe vételt, viszont a szabályozás hibájaként említhető, hogy 62 Seiler: i.m. p Schwaighofer: i.m. p Be (2) bekezdés IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 11 ez esetben nem kell utólagosan beszereznie a bíróság engedélyét. 65 A bíróságnak elrendelő határozatában mindig meg kell jelölni azokat a konkrét tényeket, amelyek a letartóztatást megalapozzák. Nem tekinthető indokolásnak, ha csupán szó szerint idézik a törvényi rendelkezéseket. Ha az ügyész indítványa nélkülözi a konkrét letartóztatási okot, az indítványt a bíróságnak el kell utasítania, ugyanakkor további felvilágosítást kérhet, illetve nyomozási cselekmények elvégzését rendelheti el. 66 E rendelkezés hátterében az az elv áll, hogy a bíróság csak akkor írhatja elő a szabadság elvonását, amennyiben annak feltételei minden kétséget kizáróan fennállnak. Tehát az osztrák rendelkezések szerint az őrizetbe vétel ugyan csak rövidtartamú szabadságelvonásnak tekinthető, mégis az előzetes letartóztatáshoz hasonlóan csak szigorú feltételek érvényesülése mellett foganatosítható, bírósági kontroll mellett. 1. Őrizetbe vétel elrendelésére irányuló indítvány Ügyész I. késedelem 3. Őrizetbe vétel elrendelése Rendőrség 2. Bírói jóváhagyás Bíróság A bíróság engedélyében az őrizetbe vétel foganatosítására meghatároz egy határidőt, amely nem lehet hosszabb, mint amely a foganatosításhoz feltétlenül szükséges. Amennyiben csupán a lehetőség áll fenn, hogy majd a nyomozás során valószínűleg őrizetbe kell venni az adott személyt, az még nem elegendő az elrendeléshez (azaz nem megengedett, ha kizárólag a nyomozási eljárás végrehajtásának egyszerűsítése miatt kerül őrizetbe az adott személy). Tehát az őrizetbe vétel foganatosítására pár órán belül sort kell keríteni, de legfeljebb 24 órán belül. 67 Lényeges szabályként érvényesül, hogy a terhelt részére azonnal vagy legkésőbb az elfogásától számított 24 órán belül az ügyészi elrendelést és a bírói engedélyt írásban ki kell állítani, valamint a terheltnek aláírásával kell igazolnia, hogy tájékoztatása és informálása a hatóság részéről megtörtént és azt tudomásul vette. 68 Ezenfelül azonnal, vagy közvetlenül elfogása után a terheltet írásban, számára érthető módon tájékoztatni kell jogairól, így különösen: amennyiben nem engedik szabadon 48 órán belül, akkor szükségtelen késedelem nélkül igazságügyi őrizetbe szállítják, ahol bíróság fog dönteni a további őrizetről (1); továbbá joga van hozzátartozóit, jogi képviselőjét értesíteni (2); és joga van panasszal élni a letartóztatását elrendelő bírói engedély ellen vagy ellentmondással élhet a letartóztatást foganatosító rendőri intézkedés ellen, és mindenkor jogosult szabadon bocsátását indítványozni. 69 Az őrizetbe vétel végrehajtásáról tehát a terhelt rendőrségi őrizetbe vételéről haladéktalanul értesíteni kell az ügyészt, illetve a bíróságot, illetve késedelem nélkül, de legfeljebb 24 órán belül át kell szállítani az igazságügyi intézetbe. További eljárási szabályként érvényesül, hogy amennyiben a rendőrségi őrizet helyének elhagyása megfelelő időben nem lehetséges vagy a terhelt betegsége vagy életveszély fennállása akadályozza az átszállítást, a törvény megengedi, hogy a terheltet egy másik/nem illetékes bírósághoz vigyék vagy amennyiben szükséges, valamely 65 Nimmervoll: i.m. p Bertel Venier 2012: i.m. p Seiler: i.m. p Bertel Venier 2013: i.m. p bek. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 12 egészségügyi intézménybe. Ez utóbbi esetben a terheltet technikai eszköz igénybevételével (képés hangfelvétellel) hallgatja ki a bíróság és ezt követően dönt a további fogva tartásról. 70 Mint korábban említésre került, a magyar Büntetőeljárási törvény szerint a nyomozati szakban alapvetően az ügyész és a nyomozó hatóság jogosult az őrizetbe vétel elrendelésére, és az ügyész köteles ennek során folyamatosan figyelemmel kísérni az őrizetbe vétel foganatosításának törvényességét. Az őrizetbe vételt hazánkban is alakszerű határozattal kell elrendelni, amely az általános kellékeken túl tartalmazza az őrizetbe vett személyi adatait, az őrizetbe vétel okát, fogva tartásának helyét, megelőző fogva tartásának jogcímét, annak kezdő időpontját, illetve az őrizetbe vétel kezdetének és lejártának időpontját (nap, óra, perc szerint). A határozat indokolásában meg kell határozni a gyanúsítás alapjául szolgáló cselekményt és az őrizetbe vételt megalapozó tényeket. Az őrizetbe vétel szabályai annyiban térnek el, ha azt a nyomozó hatóság rendeli el saját hatáskörében, hogy az ügyészt az őrizetbe vétel foganatosításáról 24 órán belül értesíteni kell. VI.2.2. Őrizetbe vétel a rendőrség saját hatáskörében A rendőrség tettenérés esetén vagy késedelem veszélyének fennállásakor (Gefahr im Verzug) 71 a 170. (1) bekezdésének 2-4 pontjaiban meghatározott esetekben jogosult a terheltet ügyészi elrendelés nélkül őrizetbe venni. 72 Tehát a rendőrség csupán kivételesen járhat el saját hatáskörben. További feltételként írja elő a törvény, hogy csak abban az esetben intézkedhet a rendőrség, ha az ügyész késedelem nélkül nem értesíthető és egyúttal a letartóztatás feltétlenül szükséges. Tehát ha ténylegesen nem volt lehetőség az engedély megszerzésére. 73 Meg kell kísérelni az ügyészt vagy a bíróságot elérni, ha ez nem lehetséges, akkor a rendőrség saját maga vizsgálja az őrizetbe vétel feltételeit. 74 Ha az adott személy vonatkozásában a rendőrség szökés vagy kollúzió veszélyét tartja megállapíthatónak, akkor a terheltet azonnal elővezethetik kihallgatásra, viszont ha bűnismétlés veszélyének vagy bűncselekmény befejezésének veszélyének gyanúja áll fenn, akkor csak abban az esetben vehetik őrizetbe, ha anélkül az eljárás lefolytatásának biztosítása nem lehetséges. 75 Késedelem veszélye tehát akkor forog fenn, ha az őrizetbe vétel olyan sürgős, hogy még az ügyészhez intézett telefonhívás miatti késlekedés is veszélyeztetné az eljárás célját, azaz a késlekedés miatt nem lehetne megakadályozni például a terhelt szökését. 76 Alapvetően a rendőrségnek elsőként a terhelt személyazonosságát kell tisztázni, majd a gyanú tárgyát képező bűncselekményről kikérdezni. A rendőrség saját hatáskörében elrendelt őrizetbe vétel esetén a kihallgatás célja ilyenkor kizárólag a letartóztatás feltételeinek kivizsgálása, és nem a bűncselekmény felderítése, amelynek során jelen lehet a terhelt védője, amennyiben az eljárást nem akadályozza a szükségtelen késlekedés. Ugyanakkor a terheltet a magyar szabályokhoz hasonlóan mindenképpen informálni kell az általa értett nyelven az őt megillető eljárási jogairól (iratbetekintés, ügyvédválasztás, panasztétel joga), illetve az őrizetbe vétel okáról. 77 A hazai eljárási szabályok alapján 78 a hatóságok további kötelezettségeként került megállapításra, 70 Nimmervoll: i.m. p e rendelkezés hazánkban a halaszthatatlan nyomozási cselekménnyel azonosítható (1) bekezdésének 2-4 pont: Szökés/elrejtőzés veszélye; kollúzió veszélye; ha a terhelt fél évnél hosszabb szabadságvesztéssel fenyegetett bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható és megalapozottan feltehető, hogy más hasonló bűncselekményt fog elkövetni (bűnismétlés veszélye); ha az adott személy fél évnél hosszabb szabadságvesztéssel fenyegetett bűncselekmény elkövetésével gyanúsítható és megalapozottan feltehető, hogy a megkísérelt cselekményt véghezviszi (bűncselekmény befejezésének veszélye) 73 Oshidari, Babek Peter: Ermittlungsmaßnahmen. In: Österr. Juristen-Zeitung (ÖJZ) 2008/4. p Nimmervoll: i.m. p Bertel Venier 2012: i.m. p Fabrizy: i.m. p Seiler: i.m. p Be (2) bek. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 13 hogy a terhelt felügyelet nélkül maradt kiskorú gyermekét, vagy az általa gondozott más személyt gondozás céljából arra alkalmas személynek/intézménynek át kell adni, illetve a terhelt felügyelet nélkül maradt vagyonának és lakásának biztonságba helyezéséről is gondoskodnia kell a nyomozó hatóságnak. 79 Mindemellett mindkét eljárási törvény tartalmazza, hogy a terheltnek jogában áll ügyvédjét és hozzátartozóját 24 órán belül értesíteni. A magyar eljárási törvény 2011-es módosítása 80 ugyanakkor lehetővé tette, hogy kiemelt jelentőségű ügyekben elrendelt őrizet esetén az ügyész az ügy körülményeire tekintettel az őrizet első negyvennyolc órájában megtilthassa a terhelt és a védő érintkezését, amely intézkedés ellen még a jogorvoslati jogosultságot is kizárta. 81 Az Alkotmánybíróság álláspontja szerint e módosítás sérti az Alaptörvényt, illetve az Emberi Jogok Európai Egyezményének 6. cikkébe foglalt tisztességes eljáráshoz való jogot és jogorvoslati jogot, és ellentétben áll az Emberi Jogok Európai Bíróságának joggyakorlatával. 82 Ennek következtében a módosítással érintett rendelkezést az Alkotmánybíróság alkotmányellenesnek nyilvánította és hatályon kívül helyezte. 83 Az Alkotmánybíróság hangsúlyozta, hogy a védelemhez való jog az eljárás alá vont személyt az eljárás minden szakaszában megilleti, e jogosultság csak elkerülhetetlenül szükséges és arányos mértékben, a lényeges tartalmat illetően pedig egyáltalán nem korlátozható. Az osztrák StPO ugyanakkor egy esetben lehetővé teszi az ügyvédi jelenlét korlátozását, amikor megalapozott gyanú áll fenn arra vonatkozóan, hogy a terhelt az ügyvédje segítségével bizonyítékokat rejt el vagy azok igazságtartalmát befolyásolja. Főszabály szerint a védővel történő egyeztetés hatósági megfigyelés nélkül zajlik, de kollúzió veszélyének fennállásakor a terhelt előzetes figyelmeztetésével megfigyelő kamerákat alkalmaznak et követően a hatóságok további kötelezettségeként írja elő a törvény, hogy a kihallgatott személy részére, számára érthető nyelven, a fogva tartás indokait írásban haladéktalanul, de legkésőbb az elfogását követő 24 órán belül át kell adnia. 84 A terheltnek aláírásával kell igazolnia, hogy tudomásul vette a jogairól történő felvilágosítást, és e követelmény garanciául szolgál arra, hogy az érintett minden esetben megkapja a szükséges információt. Érdemes lenne hasonló garanciális rendelkezést beiktatni a magyar törvénybe is, elkerülve ezáltal a tájékoztatási kötelezettség teljesítésének megkérdőjelezését. Amennyiben a kihallgatás során nem állapítható meg a terhelt vonatkozásában a megalapozott gyanú vagy valamely letartóztatási ok, szabadon kell bocsátani. 85 A terhelt szabadon bocsátása esetén az ügy sértettjét családon belüli erőszak vagy szexuális bűncselekmény esetén hivatalból értesíteni kell. Ellenben, ha a kihallgatást követően megállapítható, hogy fennállnak a letartóztatás feltételei, akkor a rendőrségnek haladéktalanul tájékoztatnia kell az ügyészt, akinek 48 órán belül kell döntenie a további fogva tartásról szóló indítványáról. 86 A nyomozás eredményéről készült jegyzőkönyvet és az esetleges további utasításokat 48 órán belül kézbesítik a terhelt részére. Ha az ügyész úgy látja, hogy a fogva tartás célja a szabadságelvonásnál enyhébb eszközzel is biztosítható, akkor a rendőrség az ügyész indítványára megteszi a szükséges intézkedéseket, az arányosság követelményének megfelelően. 87 Így az ügyész az előzetes letartóztatás indítványozása, illetve az igazságügyi őrizetbe történő átszállítás helyett az alábbi intézkedéseket rendelheti el: 79 Herke [et al.] 2012: i.m. p évi LXXXIX. törvény az egyes eljárási és az igazságszolgáltatást érintő egyéb törvények módosításáról 81 Be. 554/G. 82 Salduz v Turkey (Application No /02) Judgment of ; Dayanan v Turkey (Application No. 7377/03) Judgment of /2011. (XII. 20.) AB határozat, ABK 2011/ Nimmervoll: i.m. pp OGH , 11 Os 127/06w In: Juristische Blätter 2008/1. p Fabrizy: i.m. p Schwaighofer: i.m. p IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 14 Kupecki Nóra: fogadalom; 88 családon belüli erőszak esetén lakáskulcsok leadása, továbbá meghatározott lakásba történő belépésre vonatkozó tilalom; rendszeres jelentkezési kötelezettség a rendőrségnél; illetve előzetes vezetői engedély megvonása vagy előzetes pártfogói felügyelet elrendelése. Azaz a kaució és a kényszergyógykezelésen kívül minden helyettesítő kényszerintézkedést kezdeményezhet az eljárásnak ebben a szakában. 89 Ezen intézkedéseket az ügyész egymás mellett is elrendelheti, ha ezáltal az eljárás célja biztosítható. A terhelt fogadalmáról és a hatóság utasításairól jegyzőkönyvet vesznek fel, amelyet a terheltnek alá kell írnia. Az enyhébb intézkedés fenntartásáról az ügyész vagy a terhelt indítványára a bíróság dönt. E rendelkezés hátterében az az alapvető követelmény áll, miszerint olyan kényszerintézkedést kell a hatóságoknak alkalmazni, amely a legkevésbé korlátozza a terhelt alapjogait, ugyanakkor az eljárás lefolytatása biztosított. A terhelt számára biztosítani kell azt a jogot, miszerint szabadságkorlátozó intézkedésről bíróság döntsön. Ugyanakkor, ha a terhelt nem vitatja az ügyész döntését, akkor nem szükséges bíró elé vinni az ügyet. Ha alternatív intézkedés nem rendelhető el és nem engedhető szabadon a terhelt, akkor haladéktalanul, de legkésőbb 48 órán belül az illetékes bíróság igazságügyi őrizetébe kell szállítani. 90 Az átszállítás előtt időben értesíteni kell az ügyészt, amennyiben nem érkezik indítvány az előzetes letartóztatás elrendelésére, akkor a rendőrségnek haladéktalanul szabadon kell engednie a terheltet. 91 VI.3. Az őrizetbe vétel határideje Az osztrák StPO a haladéktalan bíróság elé állítás követelményének megfelelően szabályozza az őrizetbe vétel maximális határidejét. Ugyanis az ügyész arra vonatkozó rendelkezése esetén, a terheltet szükségtelen késedelem nélkül, de legkésőbb 48 órán belül a rendőrségi őrizetből az illetékes igazságügyi intézetbe kell átszállítani kihallgatás céljából (büntetés-végrehajtási intézet), ahol maximálisan további 48 órán át tarthatják fogva abból a célból, hogy a bíróság döntést hozhasson az előzetes letartóztatás elrendelésének kérdésében. 92 Amennyiben a rendőrség 48 óra leteltét követően szállítja át a terheltet, akkor megállapítható a terhelt személyi szabadságának megsértése. Az alapjogsértés fennáll abban az esetben is, amennyiben az átszállításról éppen a 48 óra letelte előtt születik döntés, de a terhelt már a 48 óra után kerül az igazságügyi intézetbe. Ugyanakkor a határidő megsértése nem akadálya az előzetes letartóztatás elrendelésének. 93 Tehát összességében megállapíthatjuk, hogy az osztrák szabályok szerint egy személy maximálisan 96 órát, azaz kétszer 48 órát lehet őrizetben. E rendelkezés megfelel az Emberi Jogok Európai Egyezményében 5. cikk 3. bekezdésében meghatározott haladéktalanság követelményének, mivel a Bíróság az Egyezmény értelmezése során az ideiglenes őrizet felső határát maximálisan négy napban határozta meg Fogadalom kötelezettségvállalás célja annak biztosítása, hogy a terhelt az eljárás minden szakaszában a hatóságok rendelkezésére álljon és működjön közre az eljárás során. A büntetőeljárási törvény több esetkörét is szabályozza. Egyrészről a terhelt kötelezettséget vállal, hogy a büntetőeljárás jogerős befejezéséig nem szökik és nem rejtőzik el, illetve az ügyészség beleegyezése nélkül a tartózkodási helyét nem hagyja el. Továbbá a terhelt ígéretét jelenti arra nézve, hogy nem akadályozza, és nem nehezíti meg a nyomozást. Emellett családon belüli erőszak esetén (Sicherheitspolizeigesetz 38a ) a terhelt kötelezettségvállalása, hogy a terhelt az áldozattal semmilyen kapcsolatot sem tart fenn és meghatározott lakásba nem lép be és annak közvetlen környékét elkerüli és a SPG 38a szerint kiszabott belépési tilalmat nem szegi meg, továbbá a lakáskulcsait le kell adnia a hatóság számára. 89 Strahwald, Stefan: Die Anordnung gelinderer Mittel durch die Staatsanwaltschaft. In: Österr. Juristen-Zeitung (ÖJZ) 2010/07. p Seiler: i.m. p Schwaighofer: i.m. p OGH , 11 Os 127/06w In: Juristische Blätter 2008/1. p Mayerhofer Salzman: i.m. p Case Of Brogan And Others V. The United Kingdom (Application no /84; 11234/84; 11266/84; 11386/85) Judgment of 29 November IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 15 A magyar szabályok szerinti őrizetbe vétel 72 órájának szűk határideje sok esetben szolgál indokként arra, hogy a bíróság nem tudja megfelelően vizsgálni a letartóztatás törvényi indokait, így nagyobb valószínűséggel rendeli el a letartóztatást, mint a terhelt szabadon engedését. Vagyis az eljárás sikerének biztosítása elsőbbséget élvez sok esetben a terhelt alapvető jogainak biztosításához képest. Ennek következtében a már említett 2011-es büntetőeljárási törvény módosítása a kiemelt jelentőségű ügyekben az őrizetbe vétel maximális határidejét százhúsz órában határozta meg. E rendelkezés több szempontból is aggályos volt, ugyanis a strasbourgi bíróság a McKay-ügyben 95 kimondta, hogy még a terrorizmussal összefüggő ügyekben sem fogadható el a négy napnál, vagyis 96 óránál hosszabb, bírói döntés nélküli őrizet. Az Alkotmánybíróság erre tekintettel 2011 decemberében hozott határozatával 96 alkotmányellenesnek nyilvánította a 120 órás őrizet intézményét, amelyben elfogadhatatlannak tekintette a haladéktalanság jelentéstartalmának nyilvánvaló kiterjesztését. Egyetértve Herke Csongor A letartóztatás c. monográfiájában kifejtettekkel, 97 miszerint a hazai szabályok szerinti 72 órás őrizet szűkössége lehet az oka annak, hogy a bíróság nem tudja megfelelően felmérni a letartóztatás feltételeinek fennállását és az eljárás biztosítása érdekében inkább elrendeli a letartóztatást, mintsem a terhelt szabadon bocsátásáról döntsön. Megfontolandó lenne egy osztrák típusú őrizetbe vételi határidő, ugyanis a 96 óra alatt nagyobb lehetőség nyílik a letartóztatás okainak alaposabb vizsgálatára, és a bíróság indokolt döntést hozhat esetleges automatizmus nélkül a letartóztatás kérdésében, ezáltal biztosítva a megfelelő határidőt az alapos döntésre. Őrizetbe vétel Előzetes letartóztatás kiszabása Átszállítás maximum 48 óra rendőrségi őrizet maximum 48 óra igazságügyi őrizet ügyészi elrendelés esetén: a rendőrségi őrizet max. 24 óra VI.4. Jogorvoslat az őrizetbe vétel ellen VI.4.1. Panasz A bírói határozatok ellen bármely érintett személy panaszt nyújthat be, amennyiben az érintett szubjektív jogát 98 a nyomozási eljárásban megsértették. 99 A panasznak halasztó hatálya csak abban az esetben van, amennyiben a törvény azt kifejezetten elrendeli. A panaszban meg kell jelölni miben áll a jogsértés és a tudomásszerzéstől vagy akadály megszűnésétől számított 14 napon belül írásban, elektronikus úton vagy szóban, jegyzőkönyvbevétellel benyújtani. 100 A bíróság döntése elleni panaszt, amellyel engedélyezte az ügyész általi őrizetbe vétel elrendelését, az ügyészségnél 95 Case Of Mckay V. The United Kingdom (Application no. 543/03) Judgment of 3 October /2011. (XII. 20.) AB határozat, ABK 2011/ Herke Csongor: A letartóztatás. Dialóg Campus Kiadó, Budapest-Pécs, p (1) bek bek. Kirchbacher: i.m. p Wessely: i.m. p. 95. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 16 kell benyújtani. Ezt követően az ügyészség haladéktalanul megküldi a bíróságnak a panaszt, mellékelve az állásfoglalását. A jogorvoslati bíróság zárt ülésen határozattal dönt. 101 Ha a panasz elkésett vagy nem a jogosulttól származik, további vizsgálat nélkül elutasítja. A bíróság minden olyan körülményt és tényt figyelembe vehet, amely a megtámadott határozatban felmerült (tehát nem csak azt a körülményt, amelyet megtámadtak). A döntés meghozatala előtt lehetőség van 7 napon belül ellentmondással élni az ellenérdekű félnek. A jogorvoslati bíróság döntése ellen nincs lehetőség további fellebbezésnek. 102 Hazánkban a Büntetőeljárási törvény jogorvoslati eszközként a nyomozati szakban szintén a panaszt jelöli meg, amelyről a Be szakaszában rendelkezik. A panasz a nyomozás során keletkezett ügyészi vagy nyomozó hatósági határozat elleni, intézkedések vagy intézkedések elmulasztása miatti, illetve halaszthatatlan nyomozási cselekmények elvégzése miatti jogorvoslat. 103 A panasz benyújtására az jogosult, akire nézve a határozat rendelkezést tartalmaz, vagy az akit az intézkedés vagy annak elmulasztása érint. Előterjesztésére nyitva álló határidő a határozat közlésétől számított 8 nap. A panaszt annál a hatóságnál kell benyújtani, amelynek határozata/intézkedése ellen irányul. Alapvetően alakszerűséghez nem kötött jogorvoslati forma, amelynek főszabály szerint nincs halasztó hatálya. 104 A panaszt a határozatot hozó hatóság bírálja el. Ha három napon belül nem ad helyt a panaszban foglaltaknak, akkor haladéktalanul felterjeszti azt az elbírálásra jogosulthoz, aki főszabályként 15 napon belül dönt a panasz alaposságáról. A panasz alapossága esetén, helyt ad és megváltoztatja a határozatot, vagy hatályon kívül helyezi, ellenkezőleg pedig elutasítja a panaszt. A törvényben kizárt az elkésett és nem a jogosulttól származó panaszt indoklás nélkül elutasítani. Az őrizetbe vételt elrendelő határozat ellen tett panasz elbírását mellőzni kell, ha az ügyész a terhelt előzetes letartóztatásának elrendelésére indítványt tesz a bíróságnak. 105 Vádemelést követően, a bíróság által elrendelt őrizet ellen az érintett fellebbezéssel élhet. VI.4.2. Ellentmondás Ausztriában ellentmondást nyújthat be az illetékes bíróságnál bárki, akinek a szubjektív jogát a rendőrség vagy az ügyészség a nyomozási eljárásban megsértette azáltal, hogy a törvényben biztosított jogainak gyakorlását megtagadta (1); vagy a nyomozási cselekményeket vagy kényszerintézkedéseket a törvény szabályait megsértve rendelték el vagy hajtották végre (2). 106 Ellentmondással élni olyan intézkedés elrendelése vagy véghezvitele ellen, amely bírósági jóváhagyással történt, csak annyiban lehet, ha panaszt nem lehet benyújtani ezen intézkedés ellen. Tehát az ellentmondás szubszidiáriusan érvényesül a panasz mellett. Az ellentmondást az ügyészségen kell benyújtani a jogsértésről szerzett tudomásvételtől számított 6 héten belül és meg kell jelölni azt az eljárást, intézkedést, amely miatt a jogsértés bekövetkezett, továbbá hogy miben áll a jogsértés. Mindemellett a rendőrség és az ügyészség számára lehetőséget kell biztosítani, hogy állásfoglalását megküldje az ügyről. 107 Az ügyészség megvizsgálja, hogy fennáll-e jogsértés és amennyiben alapos az ellentmondás, értesíti a kérelmezőt, hogy milyen módon teszik jóvá a jogsértést. Ugyanakkor a jogosultnak lehetősége van bíróság döntését követelni, amennyiben azt állítja, hogy nem megfelelően történt az ellentmondás kielégítése. Amennyiben az ügyészség nem (1) bek. 102 Hollaender: i.m. p Fantoly Zsanett Gácsi Anett: Eljárási büntetőjog. Dinamikus rész. Iurisperitus Bt, Szeged, o. 104 Herke [et al.] 2012: i.m. p Be a (bek.) 106 Hollaender: i.m. p (3) bek. IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 17 tartja megalapozottnak az ellentmondást vagy a kérelmező bírósági döntést követel, az ügyészség haladéktalanul továbbítja az ügyet a bírósághoz. 108 VII. Biztosítékadás (Sicherheitsleistung) Az osztrák Büntetőeljárási törvény a személyi szabadságot korlátozó kényszerintézkedések között, az őrizetbe vétel után és az előzetes letartóztatás előtt rendelkezik a biztosítékadás intézményéről a 172a -ban. Alapvetően az osztrák biztosítékadás funkciója és elrendelési feltételei eltérést mutatnak a magyar rendelkezésekhez képest, de érdemi céljait tekintve megegyezik a két intézmény. A magyar szabályozás alapján a biztosíték arra szolgál, hogy lehetővé tegye az eljárás lefolytatását a terhelt távollétében is, és emellett biztosítsa a pénzbüntetés és más vagyoni intézkedések fedezetét. A magyar Büntetőeljárási törvény szerint biztosíték letétbe helyezésére akkor van lehetőség, ha azt a külföldön élő terhelt kérelmezi és nyolcévi szabadságvesztésnél nem súlyosabban büntetendő bűncselekmény miatt folyik ellene az eljárás. Nem érvényesül a rendelkezés, amennyiben a bűncselekmény halált okozott. 109 Ellenben az osztrák Be. szerint a terhelt kérelmére biztosíték adása akkor engedélyezhető, ha az eljárás lefolytatásának biztosítására vagy a várható büntetés és eljárási költségek, illetve az áldozat számára fizetendő kártérítés biztosítása céljából célszerű. A biztosítékadás csak az alábbi feltételek fennállása esetén lehetséges: ha a terhelt meghatározott bűncselekménnyel megalapozottan gyanúsítható és ezzel kapcsolatban már kihallgatták, illetve megalapozottan feltehető, hogy az eljárás alól kivonná magát vagy azt egyéb módon megnehezítené. További kikötés, hogy az eljárás tárgyát képező bűncselekmény legfeljebb pénzbüntetéssel legyen fenyegetett. 110 Alapvető különbség tehát a magyar szabályokhoz képest, hogy az osztrák biztosítékadást olyan kisebb tárgyi súlyú bűncselekmények megalapozott gyanúja esetén rendelik el, amikor az előzetes letartóztatás, illetve őrizetbe vétel aránytalan lenne, ugyanakkor az eljárás biztosítása érdekében a terhelt részéről valamilyen garancia adása szükséges. Mindemellett meg kell jegyezni, hogy a biztosítékadás elrendelésére csak azokban az esetekben kerülhet sor, ha a terhelt elfogására a rendőrség saját hatáskörében került sor, ugyanis nem lehetséges a bíróság által engedélyezett ügyészi elrendelés esetén. 111 Elsődlegesen ugyanakkor olyan külföldi terheltek ügyeiben alkalmazzák a biztosítékadást, akik kisebb súlyú bűncselekményeket követtek el az országban (pl. lopás kisebb értékre), és amely esetekben az őrizetbe vétel aránytalan lenne, de nem biztosított, hogy az esetlegesen kiszabandó pénzbüntetést végre tudják-e hajtani a terhelten, mivel már a terhelt valószínűleg nem tartózkodik az országban az eljárás végén. 112 Ellenben csupán az a tény, hogy a terheltnek nincs belföldön állandó lakóhelye, még nem alapozhatja meg a biztosítékadást. Viszont ha már előkészületet tett a szökésre, így például hamis személyazonosító igazolványt szerzett be, akkor már igen. A biztosítékadásról és annak arányos mértékéről az ügyész dönt és azt a rendőrség foganatosítja, ellenben a magyar szabályokkal, amely szerint a biztosítékadást a bíróság is elrendelheti a vádemelést követően. Abban az esetben, ha a terheltnél nincs megfelelő összegű készpénz, akkor a rendőrség lefoglalhatja a terhelt birtokában lévő tárgyakat, de legfeljebb a megadott értékben. 113 A rendőrség a nyomozás irataival együtt a lefoglalt értéktárgyakat vagy az átadott biztosítékot haladéktalanul továbbítja az ügyésznek. A rendőrség biztosítékadást saját hatáskörében is (4)-(5) bek. 109 Fantoly Gácsi 2013a: i.m o. 110 Fabrizy: i.m p. 111 Nimmervoll: i.m. p Bertel Venier 2013: i.m. 341a 113 Nimmervoll: i.m. p IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 18 elrendelheti, amennyiben a terheltet ügyészi indítvány nélkül fogták el és a terhelt fogvatartása aránytalan intézkedés lenne. 114 Biztosíték adására való kötelezésnek nem feltétele, hogy szökés veszélye álljon fenn, elegendő, ha az eljárás lefolytatása e nélkül valamilyen nehézségbe ütközik (pl. a büntetés végrehajtása kapcsán). Viszont szökés veszélyének megállapíthatósága esetén is alkalmazhatja az ügyész a biztosítékadást, mint letartóztatás helyettesítésére szolgáló enyhébb intézkedést. 115 A biztosítékot visszakapja a terhelt, amennyiben az eljárás jogerősen befejeződött. Elítélése esetén pedig akkor, ha a pénzbüntetést, eljárási költséget kifizette vagy a szabadságvesztés büntetését megkezdte. A lefoglalt tárgyakat visszaadják a részére, amennyiben a biztosítékot pénzben kifizeti. A terhelt elveszti a biztosítékot, ha nem teljesíti a számára előírt eljárási kötelezettségeket (megszökik, vagy idézésre nem jelenik meg, eljárási költségeket nem fizeti ki). VIII. Összegzés A nemzetközi egyezményekben és az egyes államok alaptörvényeiben rögzített személyi szabadság védelme, olyan minden embert megillető alapvető jogosultság, amely csak a legvégső esetben, és törvényben rögzített szigorú követelmények mellett korlátozható. Az őrizetbe vétel mindkét jogrendszer alapján az egyetlen olyan személyi szabadságot korlátozó kényszerintézkedés, amelyet a rendőrség saját hatáskörében rendelhet el. Éppen ebből kifolyólag az őrizetbe vétel alkotmányos garanciákkal kevésbé védett, mivel a szabadság elvonása rövid tartamú. Ugyanakkor az osztrák törvényi szabályozás alapján láthattuk, hogy az megfelel annak a nemzetközi dokumentumokban is rögzített követelménynek, miszerint a személyi szabadság elvonásának független bírósági döntésen kell alapulnia, hiszen főszabály szerint előzetes bírói engedély szükséges az őrizetbe vétel elrendeléséhez, ellentétben a magyar szabályokkal. Az osztrák rendelkezések szerint annak ellenére, hogy az őrizetbe vétel csupán rövidtartamú szabadságelvonásnak tekinthető, mégis az előzetes letartóztatáshoz hasonlóan, csak szigorú feltételek érvényesülése mellett foganatosítható, bírósági kontroll mellett. Példaként szolgálhat az is, hogy a rövid tartamú szabadságelvonás esetén fokozottan jelenik meg az arányosság követelménye, mint az őrizetbe vétel elrendelésének alapvető feltétele. Mindemellett indokolt lehet az Ausztriában érvényesülő 96 órás őrizethez hasonló szabályozás, mert 96 óra alatt nagyobb lehetőség nyílik a letartóztatás okainak alaposabb vizsgálatára, és a bíróság indokolt döntést hozhat esetleges automatizmus nélkül a letartóztatás kérdésében, ezáltal biztosítva a megfelelő határidőt az alapos döntésre. 114 Fabrizy: i.m. p Bertel Venier 2012: i.m. p IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 19 Felhasznált irodalom Kupecki Nóra: BÁNÁTI JÁNOS BELOVICS ERVIN CSÁK ZSOLT SINKU PÁL TÓTH MIHÁLY VARGA ZOLTÁN: Büntető Eljárásjog. HVG Orac Kiadó. Budapest, BERTEL, CHRISTIAN VENIER, ANDERAS: Kommentar zur StPO. Jan Sramek Verlag. Wien, 2012 BERTEL, CHRISTIAN VENIER, ANDREAS: Strafprozessrecht. Manzsche Verlags- und Universitätsbuchhandlung. Wien, ERDEI ÁRPÁD: A rejtőzködő eljárási szankciók. in. Ad futuram memoriam, Tanulmányok Cséka Ervin 85. születésnapjának tiszteletére (szerk.: Nagy Ferenc), Pólay Elemér Alapítvány. Szeged, FABRIZY, ERNST EUGEN: Die österreichische Strafprozessordnung kurzkommentar. Manzsche Verlags- und Universitätsbuchhandlung. Wien S FANTOLY ZSANETT GÁCSI ANETT ERZSÉBET: Eljárási büntetőjog. Statikus rész. Iurisperitus Bt. Szeged, FANTOLY ZSANETT GÁCSI ANETT ERZSÉBET: Eljárási büntetőjog. Dinamikus rész. Iurisperitus Bt. Szeged, FARKAS ÁKOS RÓTH ERIKA: A büntetőeljárás. Complex Kiadó. Budapest, FENYVESI CSABA HERKE CSONGOR TREMMEL FLÓRIÁN: Új magyar büntetőeljárás. Dialóg Campus Kiadó. Budapest Pécs HERKE CSONGOR: A letartóztatás. Dialóg Campus Kiadó. Budapest-Pécs, HERKE CSONGOR FENYVESI CSABA TREMMEL FLÓRIÁN: A büntető eljárásjog elmélete. Dialóg Campus Kiadó. Budapest Pécs HOLLAENDER, EUGEN: Das neue Haftrecht. Verlag Österreich GmbH. Wien, KIRÁLY TIBOR: Büntetőeljárási jog. Osiris Kiadó, Budapest p.; TREMMEL FLÓRIÁN (szerk.): Új magyar büntetőeljárás. Dialóg Campus Kiadó, KIRCHBACHER, KURT: Das neue Haftrecht. Fahndung und Festnahme. In: Österr. Juristen-Zeitung (ÖJZ) 2008/06. S MAYERHOFER, CHRISTOPH SALZMAN, HARALD: Das österreichische Strafrecht. Verlag Österreich. Wien, NIMMERVOLL, RAINER: Die polizeiautonome Festnahme. LExisNexis Verlag. Wien, OSHIDARI, BABEK PETER: Ermittlungsmaßnahmen. In: Österr. Juristen-Zeitung (ÖJZ) 2008/4. PREMISSL, KARL: Strafrechtsschutz und Grundrechte. facultas.wuv. Wien, IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/
 20 SEILER, STEFAN: Strafprozessrecht. facultas. wuv. Wien, STRAHWALD, STEFAN: Die Anordnung gelinderer Mittel durch die Staatsanwaltschaft. In: Österr. Juristen-Zeitung (ÖJZ) 2010/07. SCHWAIGHOFER, KLAUS: Die neue Strafprozessordnung. Facultas.wuv. Wien, WESSELY, WOLFGANG: Casebook Strafprozessrecht. Facultas Verlag- und Buchhandels AG. Wien, IX. évfolyam, 2015/1. szám Vol. IX, No. 1/


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 16.4.2011
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 102/15
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 375/2011
 z dnia 11 kwietnia 2011 r.
 rejestrujące w rejestrze chronionych nazw pochodzenia i chronionych oznaczeń geograficznych nazwę [Formaggella del Luinese (ChNP)]
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 510/2006 z dnia 20 marca 2006 r. w sprawie ochrony oznaczeń geograficznych i nazw pochodzenia produktów rolnych i środków spożywczych (1), w szczególności jego art. 7 ust. 4 akapit pierwszy,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Zgodnie z art. 6 ust. 2 akapit pierwszy rozporządzenia (WE) nr 510/2006 wniosek Włoch o rejestrację nazwy „Formaggella del Luinese” został opublikowany w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej
 (2).
 (2)
 Ponieważ do Komisji nie wpłynęło żadne oświadczenie o sprzeciwie zgodnie z art. 7 rozporządzenia (WE) nr 510/2006, nazwa ta powinna zostać zarejestrowana,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Nazwa wymieniona w załączniku do niniejszego rozporządzenia zostaje zarejestrowana.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 11 kwietnia 2011 r.
 W imieniu Komisji, za Przewodniczącego,
 Dacian CIOLOŞ
 Członek Komisji
 (1) Dz.U. L 93 z 31.3.2006, s. 12.
 (2) Dz.U. C 220 z 14.8.2010, s. 18.
 ZAŁĄCZNIK
 Produkty rolne przeznaczone do spożycia przez ludzi wymienione w załączniku I do Traktatu:
 Klasa 1.3. Sery
 WŁOCHY
 Formaggella del Luinese (ChNP)


type: other

text:
Výměna výtahů v domě - Polverini - Strnad
 Výměna výtahů v domě je podle Nejvyššího soudu dostatečně důležitým důvodem pro přezkum rozhodnutí SVJ.
 V této věci podal přehlasovaný vlastník žalobu proti usnesení, jímž shromáždění společenství vlastníků jednotek (SVJ) schválilo smlouvu o dílo, jejímž předmětem byla výměna výtahu. Soudy musely posoudit, zda je v takovém případě dán „důležitý důvod“, kterým zákon podmiňuje přezkum rozhodnutí SVJ.
 Nejvyšší soud konstatoval, že výměna výtahů je natolik významná, že rozhodnutí o ní podléhá přezkumu soudů.
 Nejvyšší soud dovodil, že výměna výtahů je ve světle § 1209 odst. 1 občanského zákoníku dostatečně zásadní otázkou, aby byl dán „důležitý důvod“ pro přezkum usnesení shromáždění SVJ, které o ní rozhodovalo. Nejvyšší soud navíc výslovně prohlásil, že přezkumu podléhá nejen rozhodnutí o výměně jako takové, ale i rozhodnutí o jejím konkrétním provedení, tj. i rozhodnutí, jímž se schvaluje smlouva o dílo, jejímž předmětem je provedení výměny.
 V důsledku tohoto rozhodnutí se tak v případě rozhodování SVJ o výměně výtahů může přehlasovaný vlastník domáhat, aby toto rozhodnutí SVJ přezkoumal soud. Soud pak na základě tohoto přezkumu může ve věci sám rozhodnout.
 Co do závažnosti lze podle Nejvyššího soudu přirovnat rozhodnutí o výměně výtahů k rozhodnutí o výměně oken v domě. Jak jsme uváděli v srpnovém vydání AK-PS právních novinek, tímto závažným rozhodnutím není oproti tomu navýšení příspěvků do fondu oprav, o kterém naopak Nejvyšší soud rozhodl, že předmětem přezkumu být nemůže (výjimkou je pouze situace, kdy by navýšení příspěvků bylo skutečně extrémní).
 (Rozhodnutí Nejvyššího soudu sp. zn. 26 Cdo 2657/2016, ze dne 27.6.2017)


type: caselaw

text:
 9.4.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 113/7
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-Judecătoria Timișoara (ir-Rumanija) fit-2 ta’ Frar 2011 — SC Volksbank România SA vs Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC Arad Timiș
 (Kawża C-47/11)
 2011/C 113/13
 Lingwa tal-kawża: ir-Rumen
 Qorti tar-rinviju
 Judecătoria Timișoara (ir-Rumanija)
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: SC Volksbank România SA
 Konvenuta: Autoritatea Națională pentru Protecția Consumatorilor CRPC Arad Timiș
 Domandi preliminari
 (1)
 L-Artikolu 30(1) tad-Direttiva 2008/48 (1) għandu jiġi interpretat bħala li jipprojbixxi lill-Istati Membri milli jipprovdu li l-liġi nazzjonali li tittrasponi d-direttiva hija applikabbli wkoll għall-kuntratti konklużi qabel id-dħul fis-seħħ ta’ din il-liġi?
 (2)
 L-Artikolu 22(1) tad-Direttiva 2008/48 għandu jiġi interpretat bħala li jistabbilixxi armonizzazzjoni totali fil-qasam tal-kuntratti ta’ kreditu għall-konsumatur, liema armonizzazzjoni ma tippermettix lill-Istati Membri:
 2.1.
 li jestendu l-kamp ta’ applikazzjoni tar-regoli li jinsabu fid-Direttiva 2008/48 għal kuntratti espressament esklużi mill-kamp ta’ applikazzjoni tagħha (bħall-kuntratti ta’ self b’ipoteka) jew
 2.2.
 li jistabbilixxu obbligi addizzjonali għal istituzzjonijiet ta’ kreditu dwar it-tipi ta’ kummissjonijiet li dawn jistgħu jirċievu fil-kuntratti ta’ kreditu għall-konsumatur li jaqgħu taħt il-kamp ta’ applikazzjoni tad-dispożizzjoni nazzjonali ta’ traspożizzjoni?
 (3)
 Jekk ir-risposta għat-tieni domanda hija negattiva, il-prinċipji tal-moviment liberu tas-servizzi u tal-moviment liberu tal-kapital għandhom jiġu interpretati fis-sens li Stat Membru huwa prekluż milli jimponi fuq l-istituzzjonijiet ta’ kreditu miżuri li jipprojbixxu fil-kuntratti ta’ kreditu għall-konsumatur l-applikazzjoni ta’ kummissjonijiet bankarji li ma humiex parti mil-lista ta’ kummissjonijiet permessi, sakemm dawn tal-aħħar ma jkunux definiti fil-leġiżlazzjoni tal-Istat inkwistjoni?
 (1) Direttiva 2008/48/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill, tat-23 ta’ April 2008, dwar ftehim ta’ kreditu għall-konsumatur u li tħassar id-Direttiva tal-Kunsill 87/102/KEE (ĠU L 133, p. 66).


text:
 AN COIMISIÚN EORPACH
 An Bhruiséil,16.10.2020
 COM(2020) 654 final
 2020/0293(NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais Eorpaigh ag an daicheadú cruinniú de Bhuanchoiste an Choinbhinsiúin maidir le Caomhnú Fhiadhúlra agus Ghnáthóga Nádúrtha na hEorpa (Coinbhinsiún Bern)
 MEABHRÁN MÍNIÚCHÁIN
 1.Ábhar an togra
 Baineann an togra seo le cinneadh lena mbunaítear an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais ag an daicheadú cruinniú de Bhuanchoiste an Choinbhinsiúin maidir le caomhnú fhiadhúlra agus ghnáthóga nádúrtha na hEorpa, Strasbourg na Fraince, 1-4 Nollaig 2020, i ndáil leis an dá chinneadh atá beartaithe a ghlacadh ag an mBuanchoiste maidir le leasú an Choinbhinsiúin, agus comhaontú páirteach méadaithe a bhunú.
 2.Comhthéacs an togra
 2.1.An Coinbhinsiún maidir le caomhnú fhiadhúlra agus ghnáthóga nádúrtha na hEorpa (Coinbhinsiún Bern)
 Is é is aidhm don Choinbhinsiún maidir le caomhnú fhiadhúlra agus ghnáthóga nádúrtha na hEorpa ('an Coinbhinsiún') flóra agus fauna fiáine na hEorpa agus a ngnáthóga a chaomhnú, go háirithe iad siúd a dteastaíonn comhoibriú ó roinnt Stát chun iad a chaomhnú. Is conradh idir-rialtasach é, a tugadh i gcrích faoi choimirce Chomhairle na hEorpa. Tháinig an Coinbhinsiún i bhfeidhm an 1 Meitheamh 1982.
 Tá Aontas na hEorpa ina Pháirtí Conarthach sa Choinbhinsiún seo ó bhí 1 Meán Fómhair 1982 ann
 1
 . Faoi láthair, tá 51 Pháirtí Conarthach sa Choinbhinsiún, lena n‐áirítear Ballstáit uile an Aontais.
 2.2.An Buanchoiste
 Is é an Buanchoiste comhlacht cinnteoireachta an Choinbhinsiúin. Is é atá freagrach as cur i bhfeidhm an Choinbhinsiúin a leanúint. Áirítear a cuid feidhmeanna in Airteagail 13 go 15 den Choinbhinsiún. Tagann sé le chéile gach dhá bhliain ar a laghad agus aon uair a iarrann tromlach na bPáirtithe sin. Is é is gnás don Bhuanchoiste anois go dtagann sé le chéile gach bliain.
 I gcomhréir le hAirteagal 16 den Choinbhinsiún, glacfar leasú ar Airteagail 13 go 24 den Choinbhinsiún le tromlach trí cheathrú de vótaí Pháirtithe an Bhuanchoiste agus dá éis sin cuirfear an leasú sin faoi bhráid an Choiste Airí lena fhormheas.
 I gcomhréir le hAirteagal 14 den Choinbhinsiún, d'fhéadfadh an Buanchoiste tograí a mholadh chun éifeachtacht an Choinbhinsiúin a fheabhsú. Dá bharr sin, d'fhéadfadh an Buanchoiste a chinneadh Comhaontú Páirteach Méadaithe a ghlacadh chun cur i bhfeidhm an Choinbhinsiúin a fheabhsú a mholadh don Choiste Airí. I gcomhréir le riail 8b de na Rialacha Nós Imeachta, glacfar cinneadh sin an Bhuanchoiste le tromlach dhá thrian de na vótaí arna gcaitheamh.
 2.3.Gníomh atá beartaithe an Bhuanchoiste
 An 1-4 Nollaig 2020, i Strasbourg na Fraince, ag an daicheadú cruinniú den Bhuanchoiste, táthar ag súil go nglacfaidh sé cinntí maidir leis na nithe seo a leanas:
 ·Leasú an Choinbhinsiúin chun clásail airgeadais a thabhairt isteach ('an chéad ghníomh atá beartaithe') agus
 ·Comhaontú Páirteach Méadaithe a bhunú maidir leis an gCiste chun an Coinbhinsiún maidir le Caomhnú Fhiadhúlra agus Ghnáthóga Nádúrtha na hEorpa a chur chun feidhme ('an dara gníomh atá beartaithe').
 Is é is cuspóir don chéad ghníomh atá beartaithe, an Coinbhinsiún a leasú chun sásra airgeadais a thabhairt isteach lena gcinnfeadh an Buanchoiste scála ranníocaíochtaí éigeantacha ó Pháirtithe chun gnáth‐leithdháileadh buiséid Chomhairle na hEorpa a chomhlánú.
 I gcomhréir le hAirteagal 16 den Choinbhinsiún, tiocfaidh an chéad ghníomh atá beartaithe i bhfeidhm le haghaidh gach Páirtí tar éis formheas a fháil ón gCoiste Airí agus dá éis sin ar an tríochadú lá tar éis do na Páirtithe Conarthacha uile fógra a thabhairt maidir lena ghlacadh.
 Is é is cuspóir don dara gníomh atá beartaithe comhar idir-rialtasach a neartú chun Coinbhinsiún Bern a chur chun feidhme, lena n‐áirítear trí ranníocaíocht éigeantach a bhunú do na páirtithe sa Chomhaontú Páirteach Méadaithe.
 I gcomhréir le hAirteagal 20.d de Reacht Chomhairle na hEorpa agus le hAirteagal 2den Treoir ó Choiste Airí Chomhairle na hEorpa maidir le Nósanna Imeachta agus Modhanna Oibre, tar éis don Bhuanchoiste an cinneadh a ghlacadh, tiocfaidh an dara gníomh atá beartaithe i bhfeidhm i gcás gach Páirtí sa Chomhaontú Páirteach Méadaithe tar éis a ghlactha ag an gCoiste Airí le tromlach dhá thrian de na hIonadaithe a bhfuil vóta acu agus tromlach na nIonadaithe atá i dteideal suí ar an gCoiste Airí, agus dá éis sin tar éis tairseach na sínitheoirí a bheith bainte amach. Mura gcinnfidh an Coiste Airí a mhalairt, beidh an íostairseach ballraíochta socraithe ag trian de Bhallstáit Chomhairle na hEorpa, rud a chiallaíonn go mbeadh 16 thír inti faoi láthair.
 3.An seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais
 I gcomhréir le Rún Uimh. 9(2019) den naoú cruinniú is tríocha den Bhuanchoiste, a glacadh an 6 Nollaig 2019, maidir le maoiniú Choinbhinsiún Bern maidir le bunú córas nua ranníocaíochtaí éigeantacha airgeadais ag Páirtithe a thionscnamh, bunaíodh meitheal idirsheisiúnach saineolaithe chun cuidiú leis an Rúnaíocht tograí a thíolacadh maidir le clásail airgeadais a chur san áireamh trí airteagail Choinbhinsiún Bern a leasú agus chun Comhaontú Páirteach Méadaithe a bhunú, lena mbreithniú ag an daicheadú cruinniú den Bhuanchoiste.
 Tá gnáth‐leithdháileadh ó Chomhairle na hEorpa ar Choinbhinsiún Bern tar éis laghdú de réir a chéile thar na blianta go dtí an pointe nach féidir feidhmeanna Choinbhinsiún Bern a áirithiú gan ranníocaíochtaí deonacha substaintiúla ó na páirtithe, ranníocaíochtaí atá ag dul i léig freisin. Dá bhrí sin, tá sé ríthábhachtach foinse iontaofa airgeadais a bhunú don Choinbhinsiún.
 An togra chun an Coinbhinsiún a leasú chun go mbeidh sásra ann le haghaidh ranníocaíocht éigeantach a bhunú, tá sé ailínithe le forálacha an chuid is mó de na comhaontuithe comhshaoil iltaobhacha agus dá bhrí sin ba cheart tacú leis i bprionsabal. Ina ainneoin sin, i gcomhthéacs comhaontuithe comhshaoil iltaobhacha eile, is iondúil go ndéantar idirdhealú idir an buiséad lárnach agus an buiséad clárbhunaithe, gan ach an buiséad lárnach faoi réir ranníocaíochtaí éigeantacha. Leis an leasú atáthar a mholadh ar an gCoinbhinsiún, ní léir go leanfadh an sásra a bhunófar an fasach sin. Ná ní shonraítear leis an leasú atáthar a mholadh scála na ranníocaíochtaí a bheidh le cur i bhfeidhm. Níor cheart don Aontas tacú leis an leasú san fhormáid ina bhfuil sé faoi láthair, ach taobhú leis an vótáil ar an tsaincheist seo a chur ar athló chun tréimhse idirbheartaíochta a cheadú chun téacs an leasaithe atáthar a mholadh a bheachtú d’fhonn soiléireacht a áirithiú maidir leis na hábhair sin.
 I bhfianaise an mhéid ama is gá chun an leasú atáthar a mholadh a chaibidliú agus a thabhairt i bhfeidhm, tá gá le réiteach níos láithrí freisin. Ba cheart don Aontas tacú leis an togra chun Comhaontú Páirteach Méadaithe a bhunú, chun ligean do na Páirtithe sin agus iad siúd nach comhaltaí iad ar mian leo, aontú don chomhaontú sin agus dá bhrí sin tacú le gníomhaíochtaí a bhaineann le cur chun bhfeidhme an Choinbhinsiúin.
 4.Bunús dlí
 4.1.Bunús dlí nós imeachta
 4.1.1.Prionsabail
 In Airteagal 218(9) den Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh (CFAE) déantar foráil maidir le cinntí lena leagtar síos 'na seasaimh a ghlacfar thar ceann an Aontais i gcomhlacht arna chur ar bun le comhaontú, nuair a iarrtar ar an gcomhlacht sin gníomhartha a ghlacadh a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo, seachas gníomhartha lena bhforlíonfar nó lena leasófar creat institiúideach an chomhaontaithe..'
 Áirítear ar na 'gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo' gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla leo de bhua rialacha an dlí idirnáisiúnta lena rialaítear an comhlacht atá i gceist. Áirítear orthu freisin ionstraimí nach bhfuil ina gceangal faoin dlí idirnáisiúnta, ach a 'd'fhéadfadh tionchar cinntitheach a imirt ar ábhar na reachtaíochta a ghlacfaidh reachtóir an Aontais Eorpaigh'
 2
 .
 4.1.2.Feidhm maidir leis an gcás seo
 Is comhlacht é an Buanchoiste arna chur ar bun ag an gCoinbhinsiún.
 Is gníomhartha a bhfuil éifeachtaí dlíthiúla acu iad na gníomhartha a iarrtar ar an mBuanchoiste a ghlacadh. Beidh na gníomhartha beartaithe ceangailteach faoin dlí idirnáisiúnta i gcomhréir le hAirteagal 6 den Choinbhinsiún.
 Ní dhéantar creat institiúideach an Choinbhinsiúin a fhorlíonadh ná a leasú de thoradh na ngníomhartha atá beartaithe.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 218(9) CFAE bunús dlí nós imeachta an chinnidh atáthar a mholadh.
 4.2.Bunús substainteach dlí
 4.2.1.Prionsabail
 An bunús dlí substainteach le haghaidh cinneadh faoi Airteagal 218(9) de CFAE, braitheann sé go príomha ar chuspóir agus ábhar an ghnímh atá beartaithe agus a bhfuiltear ag glacadh seasamh thar ceann an Aontais ina leith. Má tá dhá aidhm ag an ngníomh atá beartaithe nó má tá dhá chomhpháirt ann agus más féidir ceann de na haidhmeanna nó de na comhpháirteanna sin a shainaithint mar phríomhaidhm nó mar phríomh‐chomhpháirt agus an ceann eile mar aidhm nó comhpháirt theagmhasach, ní mór an cinneadh faoi Airteagal 218(9) CFAE a bhunú ar bhunús substainteach dlí aonair, is é sin an bunús dlí a éilítear de réir na príomhaidhme nó na príomh‐chomhpháirte.
 4.2.2.Feidhm maidir leis an gcás seo
 Is leis an gcomhshaol a bhaineann príomhchuspóir agus príomhábhar an ghnímh atá beartaithe.
 Dá bhrí sin, is é Airteagal 192(1) CFAE bunús substainteach dlí nós imeachta an chinnidh atáthar a mholadh.
 4.3.Conclúid
 Ba cheart Airteagal 192(1) CFAE, i gcomhar le hAirteagal 218(9) CFAE, a bheith ina bhunús dlí don chinneadh atáthar a mholadh.
 5.Foilsiú an ghnímh atá beartaithe
 Ós rud é go bhfuil gá le tuilleadh formheasa ón gCoiste Airí ar ghníomhartha beartaithe an Bhuanchoiste, níl sé iomchuí iad a fhoilsiú in Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh tar éis a nglactha.
 2020/0293 (NLE)
 Togra le haghaidh
 CINNEADH ÓN gCOMHAIRLE
 maidir leis an seasamh a ghlacfar thar ceann an Aontais Eorpaigh ag an daicheadú cruinniú de Bhuanchoiste an Choinbhinsiúin maidir le Caomhnú Fhiadhúlra agus Ghnáthóga Nádúrtha na hEorpa (Coinbhinsiún Bern)
 TÁ COMHAIRLE AN AONTAIS EORPAIGH,
 Ag féachaint don Chonradh ar Fheidhmiú an Aontais Eorpaigh, agus go háirithe Airteagal 192(1), i gcomhar le hAirteagal 218(9) de,
 Ag féachaint don togra ón gCoimisiún Eorpach,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)Thug an tAontas an Coinbhinsiún maidir le caomhnú fhiadhúlra agus ghnáthóga nádúrtha na hEorpa ('an Coinbhinsiún') i gcrích le Cinneadh 82/72/CEE ón gComhairle
 3
 agus tháinig sé i bhfeidhm an 1 Meán Fómhair 1982.
 (2)De bhun Airteagal 16 den Choinbhinsiún, d'fhéadfadh an Buanchoiste leasuithe ar an gCoinbhinsiún a ghlacadh lena gcur faoi bhráid an Choiste Airí lena bhformheas.
 (3)De bhun Airteagal 14 den Choinbhinsiún, a fhágann go bhfuil Buanchoiste na bPáirtithe Conarthacha i gCoinbhinsiún Bern freagrach as cur i bhfeidhm an Choinbhinsiúin a leanúint, agus a d'fhéadfadh go háirithe aon mholadh a dhéanamh chun éifeachtacht an Choinbhinsiúin a fheabhsú, d'fhéadfadh an Buanchoiste a chinneadh Comhaontú Páirteach Méadaithe a ghlacadh a mholadh don Choiste Airí chun cur i bhfeidhm an Choinbhinsiúin a fheabhsú.
 (4)Ag an daicheadú cruinniú den Bhuanchoiste an 1-4 Nollaig 2020, tá an Buanchoiste chun cinntí a ghlacadh maidir leis an gCoinbhinsiún a leasú chun clásail airgeadais a thabhairt isteach agus maidir le Comhaontú Páirteach Méadaithe a bhunú maidir leis an gCiste chun an Coinbhinsiún maidir le Caomhnú Fhiadhúlra agus Ghnáthóga Nádúrtha na hEorpa a chur chun feidhme.
 (5)Is iomchuí an seasamh a ghlacfar laistigh den Bhuanchoiste thar ceann an Aontais a leagan síos, ó tharla go mbeidh na cinntí a dhéanann sé ceangailteach ar an Aontas.
 (6)Tá togra curtha i láthair ag an Rúnaíocht chun an Coinbhinsiún a leasú chun sásra airgeadais a thabhairt isteach lena gcinnfeadh an Buanchoiste an scála ranníocaíochtaí éigeantacha airgeadais ó Pháirtithe chun gnáth‐leithdháileadh buiséid Chomhairle na hEorpa a chomhlánú.
 (7)I gcomhréir le hAirteagal 16 den Choinbhinsiún, tiocfaidh an leasú sin i bhfeidhm i gcás gach Páirtí tar éis don Choiste Airí é a fhormheas agus ar an tríochadú lá dá éis sin tar éis do na Páirtithe fógra a thabhairt maidir lena ghlacadh.
 (8)Tá an Rúnaíocht tar éis togra a chur i láthair freisin chun comhar idir-rialtasach a neartú chun Coinbhinsiún Bern a chur chun feidhme trí Chomhaontú Páirteach Méadaithe a bhunú, comhaontú ina mbeadh ranníocaíocht éigeantach airgeadais do pháirtithe an Chomhaontaithe Pháirteach Mhéadaithe.
 (9)I gcomhréir le hAirteagal 20.d de Reacht Chomhairle na hEorpa agus le hAirteagal 2 den Treoir Choiste Airí Chomhairle na hEorpa maidir le Nósanna Imeachta agus Modhanna Oibre, tar éis cinneadh a ghlac an Buanchoiste, tiocfaidh an Comhaontú Páirteach Méadaithe atáthar a mholadh i bhfeidhm i gcás gach Páirtí sa Chomhaontú Páirteach Méadaithe tar éis don Choiste Airí glacadh le tromlach dhá thrian de na hIonadaithe a bhfuil vóta acu agus tromlach na nIonadaithe atá i dteideal suí ar an gCoiste Airí, agus dá éis sin tar éis tairseach na sínitheoirí a bhaint amach.
 (10)Tá géarghá ann foinse shlán iontaofa airgeadais a bhunú d'fheidhmiú Choinbhinsiún Bern, i bhfianaise laghdú an mhaoinithe a chuirtear ar fáil trí ghnáth‐ranníocaíocht Chomhairle na Eorpa, chomh maith leis an laghdú ar ranníocaíochtaí deonacha na bPáirtithe.
 (11)Le leasú ar an gCoinbhinsiún chun sásra airgeadais a thabhairt isteach, ailínítear é leis an gcaoi a mhaoinítear comhaontuithe comhshaoil iltaobhacha eile agus áiritheofaí leis ranníocaíocht chothrom ó gach Páirtí sa Choinbhinsiún. Leis an téacs atáthar a mholadh le haghaidh leasú an Choinbhinsiúin fágtar éiginnteacht, áfach, maidir leis an sásra airgeadais a bhunófar, go háirithe maidir leis an idirdhealú idir buiséid lárnacha agus buiséid chlárbhunaithe, agus maidir leis an leibhéal ranníocaíochtaí a bheidh ag teastáil.
 (12)Ní mór tacaíocht leasú ar an gCoinbhinsiún chun sásra airgeadais a thabhairt isteach a bheith i gcomhréir leis an nós imeachta a leagtar amach in Airteagal 218, míreanna 2 go 4 den Chonradh.
 (13)I bhfianaise an mhéid ama a theastaíonn chun leasú ar an gCoinbhinsiún a chaibidliú agus a chur i bhfeidhm, is léir go bhfuil gá le réiteach níos láithrí, gá a shásófaí tríd an gComhaontú Páirteach Méadaithe atáthar a mholadh.
 (14)Ní conarthaí idirnáisiúnta per se iad Comhaontuithe Páirteacha Méadaithe, ach is cineál comhair iad laistigh de Chomhairle na hEorpa.
 (15)I bhfianaise dualgais conarthacha le haghaidh comhair dílis, bheadh sé de cheangal ar na Ballstáit sin a théann i bpáirt sa Chomhaontú Páirteach Méadaithe a áirithiú go mbeadh cur i bhfeidhm an chomhaontaithe sin ag teacht le leasanna an Aontais i gcomhthéacs Choinbhinsiún Bern,
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Beidh an seasamh atá le glacadh thar ceann an Aontais ag an daicheadú cruinniú de Bhuanchoiste an Choinbhinsiúin maidir le Caomhnú Fhiadhúlra agus Ghnáthóga Nádúrtha na hEorpa mar seo a leanas:
 ·Rún a mholadh chun an vótáil ar an togra chun an Coinbhinsiún a leasú a chur ar athló go dtí an t‐aonú cruinniú is daichead den Buanchoiste;
 ·Tacú leis an togra chun Comhaontú Páirteach Méadaithe a bhunú.
 Airteagal 2
 Tá an Cinneadh seo dírithe ar an gCoimisiún.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil,
 Thar ceann na Comhairle
 An tUachtarán
 (1)
 Cinneadh 82/72/CEE ón gComhairle an 3 Nollaig 1981 i ndáil le tabhairt i gcrích an Choinbhinsiúin maidir le Caomhnú Fhiadhúlra agus Ghnáthóga Nádúrtha na hEorpa thar ceann an Chomhphobail, IO L 38, 10.2.1982, lch. 1.
 (2)
 Breithiúnas na Cúirte Breithiúnais an 7 Deireadh Fómhair 2014, an Ghearmáin v an Chomhairle, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, míreanna 61 go 64.
 (3)
 IO L 38, 10.2.1982, lch. 1.