type: caselaw

text:
 10.12.2011
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 362/20
 Προσφυγή της 10ης Οκτωβρίου 2011 — Fundação Calouste Gulbenkian κατά ΓΕΕΑ — Gulbenkian (GULBENKIAN)
 (Υπόθεση T-541/11)
 2011/C 362/31
 Γλώσσα στην οποία ασκήθηκε η προσφυγή: η αγγλική
 Διάδικοι
 Προσφεύγον: Fundação Calouste Gulbenkian (Λισσαβόνα, Πορτογαλία) (εκπρόσωπος: G. Marín Raigal, P. López Ronda και G. Macias Bonilla, δικηγόροι)
 Καθού: Γραφείο Εναρμονίσεως στο πλαίσιο της Εσωτερικής Αγοράς (εμπορικά σήματα, σχέδια και υποδείγματα)
 Αντίδικος ενώπιον του τμήματος προσφυγών: Micael Gulbenkian (Oeiras, Πορτογαλία)
 Αιτήματα του προσφεύγοντος
 Το προσφεύγον ζητεί από το Γενικό Δικαστήριο:
 —
 να ακυρώσει την απόφαση του δεύτερου τμήματος προσφυγών του Γραφείου Εναρμονίσεως στο πλαίσιο της Εσωτερικής Αγοράς (εμπορικά σήματα, σχέδια και υποδείγματα) της 15ης Ιουλίου 2011 στην υπόθεση R 1436/2010-2·
 —
 να επανεξετάσει και να λάβει υπόψη τα έγγραφα που υποβλήθηκαν στη διαδικασία ανακοπής και προσφυγής ενώπιον του Γραφείου Εναρμονίσεως στο πλαίσιο της Εσωτερικής Αγοράς (εμπορικά σήματα, σχέδια και υποδείγματα) τα σχετικά με τη φήμη του προγενέστερου σήματος ή να υποχρεώσει το καθού να εκδώσει νέα απόφαση λαμβάνοντας υπόψη τα εν λόγω έγγραφα·
 —
 να κάνει δεκτή στο σύνολό της την ανακοπή που υπέβαλε το προσφεύγον·
 —
 να υποχρεώσει το Γραφείο Εναρμονίσεως στο πλαίσιο της Εσωτερικής Αγοράς (εμπορικά σήματα, σχέδια και υποδείγματα) να απορρίψει οριστικά και στο σύνολό της την αίτηση καταχωρίσεως υπ’ αριθ. 4724647 του λεκτικού σήματος «GULBENKIAN» ως κοινοτικού σήματος, για το σύνολο των επίμαχων προϊόντων και υπηρεσιών των κλάσεων 4, 33, 35, 36, 37, 41, 42 και 44·
 —
 να καταδικάσει το καθού στα δικαστικά έξοδα του προσφεύγοντος που αφορούν τις παρούσες διαδικασίες· και
 —
 να καταδικάσει τον παρεμβαίνοντα, εφόσον παραστεί ενώπιον του δικαστηρίου, στα δικαστικά έξοδα της παρούσας δίκης, καθώς και στα έξοδα στα οποία υποβλήθηκε το προσφεύγονto ενώπιον του ΓΕΕΑ (ανακοπή και προσφυγή).
 Λόγοι και κύρια επιχειρήματα
 Αιτών την καταχώριση του κοινοτικού σήματος: Ο αντίδικος ενώπιον του τμήματος προσφυγών
 Σήμα προς καταχώριση: Το λεκτικό σήμα «GULBENKIAN», το οποίο έχει καταχωρισθεί, μεταξύ άλλων, για προϊόντα και υπηρεσίες των κλάσεων 4, 33, 35, 36, 37 και 42 — Καταχωρισμένο κοινοτικό σήμα υπ’ αριθ. 4724647
 Δικαιούχος του κατά τη διαδικασία ανακοπής αντιταχθέντος σήματος ή σημείου: Το προσφεύγον
 Αντιταχθέν σήμα ή σημείο: Το παγκοίνως γνωστό στην Πορτογαλία σήμα «Fundação Calouste Gulbenkian» για «τέχνες (εικαστικές τέχνες και μουσική)· φιλανθρωπία (ανάπτυξη στον ανθρωπιστικό και υγειονομικό τομέα)· επιστήμη (έρευνα και προώθηση)· εκπαίδευση (υποστήριξη και ανάπτυξη)· τεχνικές υπηρεσίες διαχείρισης που αφορούν την πετρελαϊκή βιομηχανία». Επωνυμία εταιρίας: «Fundação Calouste Gulbenkian» που χρησιμοποιείται για «τέχνες (εικαστικές τέχνες και μουσική)· φιλανθρωπία (ανάπτυξη στον ανθρωπιστικό και υγειονομικό τομέα)· επιστήμη (έρευνα και προώθηση)· εκπαίδευση (υποστήριξη και ανάπτυξη)· τεχνικές υπηρεσίες διαχείρισης που αφορούν την πετρελαϊκή βιομηχανία»· Λογότυπα υπ’ αριθ. 5 351 και 5 352 «Fundação Calouste Gulbenkian» που χρησιμοποιείται για «τέχνες (εικαστικές τέχνες και μουσική)· φιλανθρωπία (ανάπτυξη στον ανθρωπιστικό και υγειονομικό τομέα)· επιστήμη (έρευνα και προώθηση)· εκπαίδευση (υποστήριξη και ανάπτυξη)· τεχνικές υπηρεσίες διαχείρισης που αφορούν την πετρελαϊκή βιομηχανία»
 Απόφαση του τμήματος ανακοπών: Δέχεται εν μέρει την ανακοπή
 Απόφαση του τμήματος προσφυγών: Μερική ακύρωση της αποφάσεως του τμήματος ανακοπών και απόρριψη του υπόλοιπου μέρους της προσφυγής
 Προβαλλόμενοι λόγοι: Παράβαση του άρθρου 8, παράγραφος 1, στοιχείο β’, παράγραφοι 4 και 5, του κανονισμού 207/2009 του Συμβουλίου, και της σχετικής νομολογίας, καθόσον το τμήμα προσφυγών έκρινε εσφαλμένως τους διάφορους παράγοντες που πρέπει να ληφθούν υπόψη κατά την εκτίμηση της υπάρξεως κινδύνου συγχύσεως.


type: other

text:
2010. január 28.(*)
 „89/665/EGK irányelv – Az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás – Határidő lejárta – A jogorvoslat iránti kérelem benyújtására nyitva álló határidő kezdő időpontja”
 A C‐406/08. sz. ügyben,
 az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division (Egyesült Királyság) a Bírósághoz 2008. szeptember 18‐án érkezett, 2008. július 30‐i határozatával terjesztett elő az előtte
 az Uniplex (UK) Ltd
 az NHS Business Services Authority
 tagjai: J. N. Cunha Rodrigues a harmadik tanács elnöke (előadó), P. Lindh, A. Rosas, U. Lõhmus és A. Ó Caoimh bírák,
 tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2009. szeptember 24‐i tárgyalásra,
 – az Uniplex (UK) Ltd képviseletében M. Sheridan barrister és A. Stanic solicitor,
 – az NHS Business Services Authority képviseletében R. Williams barrister,
 – az Egyesült Királyság Kormánya képviseletében I. Rao, meghatalmazotti minőségben, segítője: K. Smith barrister,
 – A német kormány képviseletében M. Lumma és J. Möller, meghatalmazotti minőségben,
 – Írország képviseletében D. O’Hagan, meghatalmazotti minőségben, segítője: A. Collins SC,
 – az Európai Közösségek Bizottsága képviseletében E. White és M. Konstantinidis, meghatalmazotti minőségben,
 a főtanácsnok indítványának a 2009. október 29‐i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
 1 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18‐i 92/50/EGK tanácsi irányelvvel (HL L 209., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1, kötet, 322. o.) módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21‐i 89/665/EGK tanácsi irányelv (HL L 395., 33. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 1. kötet, 246. o., a továbbiakban: 89/665 irányelv) értelmezésére irányul.
 2 E kérelmet egyfelől a Uniplex (UK) Ltd (a továbbiakban: Uniplex) másfelől az NHS Business Services Authority (a továbbiakban: NHS) között keretmegállapodás megkötése tárgyában folyamatban lévő eljárásban terjesztették elő.
 3 A 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
 „(1) A tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak biztosítása érdekében, hogy [az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1971. július 26‐i] 71/305/EGK tanácsi] irányelv [(HL L 185., 5. o.)] és [az árubeszerzésre irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1976. december 21‐i] 77/62/EGK [tanácsi] irányelv [(HL L 13., 1. o.)] hatálya alá tartozó szerződés-odaítélési eljárásokat illetően az ajánlatkérők által hozott határozatokkal szemben a következő cikkekben és különösen a 2. cikk (7) bekezdésében foglalt feltételeknek megfelelően hatékonyan és különösen a lehető leggyorsabban jogorvoslattal lehessen élni azon az alapon, hogy e határozatok megsértették a közbeszerzésre vonatkozó közösségi jogot vagy az e jogot végrehajtó nemzeti jogszabályokat.”
 4 A 89/665 irányelv 2. cikkének (1) bekezdése értelmében:
 „A tagállamok biztosítják, hogy az 1. cikkben meghatározott jogorvoslati eljárások érdekében hozott intézkedések hatáskört adjanak:
 a) a lehető legrövidebb időn belül és közbenső határozat útján ideiglenes intézkedések megtételére az állítólagos jogsértések orvoslása vagy az érintett érdekek további sérelmének elkerülése céljából, beleértve a közbeszerzési szerződés odaítélésére vonatkozó eljárásnak vagy az ajánlatkérő által meghozott bármely határozat végrehajtásának a felfüggesztését vagy felfüggesztetését;
 b) a jogellenesen meghozott határozatok megsemmisítésére vagy megsemmisíttetésére, beleértve a diszkriminatív műszaki, gazdasági vagy pénzügyi előírások eltörlését az ajánlati felhívásból, az ajánlattételhez szükséges dokumentációból, illetve minden egyéb, a kérdéses szerződés-odaítélési eljárásra vonatkozó dokumentumból;
 c) jogsértést szenvedett személyek részére kártérítés megítélésére.”
 5 Az építési beruházásra, az árubeszerzésre és a szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 2004. március 31‐i 2004/18/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 134., 114. o.; magyar nyelvű különkiadás 6. fejezet, 7. kötet, 132. o.) 41. cikkének (1) és (2) bekezdése előírja:
 „(1) Az ajánlatkérő szerv a lehető leghamarabb tájékoztatja a részvételre jelentkezőket és az ajánlattevőket a keretmegállapodás megkötésével, szerződés odaítélésével vagy dinamikus beszerzési rendszerbe való felvétellel kapcsolatos döntésekről, beleértve a keretmegállapodás megkötésének mellőzésére, a pályázat tárgyát képező szerződés odaítélésének mellőzésére, az eljárás újraindítására és a dinamikus beszerzési rendszer bevezetésének mellőzésére vonatkozó döntések indokát; ezt a tájékoztatást az ajánlatkérő szervnek – kérésre – írásban kell megadnia.
 (2) Az érintett fél kérésére az ajánlatkérő szerv a lehető legrövidebb időn belül tájékoztatást ad:
 – a sikertelen jelentkezőnek jelentkezése elutasításának indokairól,
 – a sikertelen ajánlattevőnek ajánlata elutasításának indokairól, beleértve – a 23. cikk (4) és (5) bekezdésében említett esetekben – az egyenértékűség hiányára vonatkozó döntésének, illetve arra vonatkozó döntésének indokait, hogy az építési beruházás, árubeszerzés vagy szolgáltatásnyújtás nem felel meg a teljesítménybeli vagy funkcionális követelményeknek,
 – minden olyan ajánlattevőnek, aki elfogadható ajánlatott tett, a kiválasztott ajánlat jellemzőiről és relatív előnyeiről, valamint a sikeres ajánlattevőnek vagy a keretmegállapodás részes feleinek nevéről.
 Az erre rendelkezésre álló idő semmiképpen nem haladhatja meg az írásbeli kérelem beérkezésétől számított 15 napot.”
 6 A 89/665 irányelv nemzeti jogba való átültetése érdekében elfogadott Public Contracts Regulations 2006 (a közbeszerzési szerződésekről szóló 2006. évi rendelet, a továbbiakban: 2006. évi rendelet) 47. cikke (7) bekezdésének b) pontja a következőképpen rendelkezik:
 „(7) Az ezen cikk szerinti jogorvoslati eljárás csak akkor indítható meg, ha
 b) a kérelmet haladéktalanul, de legkésőbb az annak alapjául szolgáló körülmények első felmerülésétől számított 3 hónapon belül benyújtják, kivéve ha a High Court megítélése szerint indokolt a kérelem benyújtására nyitva álló időtartam meghosszabbítása [...]”
 7 Az Uniplex az Egyesült Királyságban székhellyel rendelkező társaság, amely az Egyesült Királyságban a Hollandiában székhellyel rendelkező Gelita Medical BV által gyártott vérzéscsillapítóknak egyedüli forgalmazója.
 8 Az NHS a National Health Service, az Egyesült Királyság állami egészségügyi közszolgálatának részegysége. Az NHS a 2004/18 irányelv és a 2006. évi rendelet értelmében ajánlatkérő.
 9 Az NHS 2007. március 26‐án meghívásos közbeszerzési eljárást indított helyi és speciális vérzéscsillapítók szállítására vonatkozó keretmegállapodás megkötése céljából. Az erre vonatkozó hirdetményt az Európai Unió Hivatalos Lapjában 2007. március 28‐án tették közzé.
 10 Az NHS 2007. június 13‐án ajánlattételi felhívást küldött öt olyan szállító – többek között az Uniplex – részére, akik jelezték érdeklődésüket a keretmegállapodás kapcsán. Az ajánlatokat 2007. július 19‐ig kellett benyújtani.
 11 Az ajánlattevők részére kiküldött ajánlattételi dokumentáció tartalmazta az ajánlati feltételeket és azok súlyozását, amelyek a következők voltak: ár és egyéb költséghatékonysági tényezők (30%), minőség és a klinikai elfogadhatóság (30%), terméktámogatás és képzés (20%), szállítási teljesítmény és képesség (10%), termékskála és ‐fejlesztés (5%), valamint a környezetvédelem és a fenntartható fejlődés (5%).
 12 Az Uniplex 2007. július 18‐án nyújtotta be ajánlatát.
 13 Az NHS 2007. november 22‐én levélben értesítette az Uniplexet, hogy úgy határozott, három ajánlattevővel köt keretmegállapodást. Az Uniplexet értesítették, hogy vele nem kötnek keretmegállapodást, mivel ő kapta a legalacsonyabb pontszámot az ajánlattételre felhívott és ajánlatot benyújtó öt ajánlattevő közül. E levél emlékeztetett az odaítélés szempontjaira és azok súlyozására, közölte a nyertes ajánlattevők nevét, valamint a legmagasabb és legalacsonyabb győztes pontszámot, illetve az Uniplex ajánlatára adott pontszámot.
 14 E levél szerint a nyertes ajánlattevők pontjainak tartománya 905,5 és 971,5 pont közé esett, miközben az Uniplex 568 pontot kapott.
 15 A 2007. november 22‐i levél az Uniplexet továbbá arról tájékoztatta, hogy joga van megtámadni a keretmegállapodás megkötéséről szóló határozatot, illetve a keretmegállapodás megkötése előtti 10 napos kötelező standstill időszakról, amely az odaítélésről való értesítéssel kezdődik, valamint azon jogáról is, hogy további tájékoztatást kérhet.
 16 Az Uniplex 2007. november 23‐án kelt e‐mailjében ilyen tájékoztatást kért.
 17 Az NHS 2007. december 13‐i levelében részletesebb tájékoztatást nyújtott arról, hogy miként értékelte az odaítélési szempontokat az elfogadott ajánlatok jellemzői és az Uniplex ajánlatához képest fennálló, relatív előnyei tekintetében.
 18 E levél többek között feltüntette, hogy egyrészt az Uniplex nulla pontot kapott az árra és az egyéb költséghatékonysági tényezőkre, mivel a katalógusában szereplő árakat adta meg. Az összes többi ajánlattevő kedvezményt ajánlott katalógusáraihoz képest. Másrészt a teljesítés és a szállítási kapacitás kategóriájában az összes olyan ajánlattevő, aki még nem lépett be a vérzéscsillapítók egyesült királyságbeli piacára, nulla pontot kapott az egyesült királyságbeli ügyfélkörre vonatkozó alkategóriában.
 19 Az Uniplex 2008. január 28‐án felszólító levelet küldött az NHS‐nek, amelyben a 2006. évi rendelet több ponton való megsértésére hivatkozott. Az Uniplex e levélben azt állította, hogy a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő csak 2007. december 13‐án kezdődött meg. Az Uniplex felszólította az NHS‐t, hogy 2008. február 13‐áig válaszoljon e levélre, és hozzátette, hogy amennyiben az NHS álláspontja szerint a határidőt nem ettől az időponttól kell számítani, akkor az utóbbinak legkésőbb 2008. február 6‐áig kell válaszolnia.
 20 Az NHS 2008. február 11‐én kelt levelében arról tájékoztatta az Uniplexet, hogy a körülmények megváltoztak. Kiderült, hogy az Assut (UK) Ltd ajánlata szabálytalan volt, és az ajánlatok értékelése során negyedik helyezést elért B. Braun UK Ltd kapta meg az Assut (UK) Ltd helyét a keretmegállapodás résztvevői között.
 21 Az NHS az Uniplex felszólító levelére 2008. február 13‐i levelében válaszolt, amelyben az Uniplex különböző állításait elutasította. Az NHS e levélben elöljáróban kijelentette, hogy az Uniplex panaszának alapjául szolgáló körülmények 2007. november 22‐ét megelőzően – ez volt az az időpont, amikor közölték az Uniplexszel, hogy nem választják a keretmegállapodás résztvevői közé – álltak be. Az NHS álláspontja szerint 2007. november 22-e. volt az az időpont, amikortól a 2006. évi rendelet 47. cikke (7) bekezdésének b) pontja szerinti határidő megkezdődött.
 22 Az Uniplex erre a 2008. február 26‐án kelt levelében válaszolt. E levélben továbbra is fenntartotta, hogy a jogorvoslati kérelem benyújtására a 2006. évi rendelet alapján nyitva álló határidő csak 2007. december 13‐án kezdődött.
 23 Az Uniplex 2008. március 12‐én keresetet indított a High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division előtt, amelyben többek között azt kérte, hogy a bíróság állapítsa meg, hogy az NHS megsértette a közbeszerzési eljárásokra vonatkozó szabályokat, és kötelezze az NHS‐t kártérítés megfizetésére.
 24 A High Court of Justice (England & Wales), Queen’s Bench Division felfüggesztette az eljárást, és előzetes döntéshozatal céljából a következő kérdéseket terjesztette a Bíróság elé:
 „Amennyiben a gazdasági szereplő nemzeti eljárásban megtámadja egy keretmegállapodásnak az ajánlatkérő által olyan közbeszerzési eljárásban történő odaítélését, amelyben ajánlattevő volt, és amelyet a 2004/18 irányelv (és a vonatkozó nemzeti átültető rendelkezések) szerint kellett lefolytatni, és ebben az eljárásban azt kéri, hogy állapítsák meg az ezen eljárásra és odaítélésre alkalmazandó közbeszerzési szabályok megsértését, valamint ítéljenek meg számára kártérítést:
 1) a 89/665 irányelv 1. és 2. cikkének és az egyenértékűség, a hatékony bírói jogvédelem, illetve a hatékonyság közösségi jogi elvének fényében, valamint figyelemmel a közösségi jog egyéb vonatkozó elveire, az olyan nemzeti rendelkezést, mint a [...] 2006. évi rendelet 47. cikke (7) bekezdésének b) pontja – amely kimondja, hogy az ilyen jogorvoslati kérelmeket haladéktalanul, de legkésőbb az azok alapjául szolgáló körülmények első felmerülésétől számított három hónapon belül kell benyújtani, kivéve ha az eljáró bíróság megítélése szerint indokolt ezen időtartam meghosszabbítása –, úgy kell‐e értelmezni, hogy az alanyi és feltétlen jogot biztosít az ajánlattevőnek az ajánlatkérővel szemben abban a tekintetben, hogy az ilyen közbeszerzési eljárás és odaítélés megtámadását célzó jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor az ajánlattevő tudomást szerzett, vagy tudomást kellett volna szereznie arról, hogy a közbeszerzési eljárás és az odaítélés megsértette a közösségi közbeszerzési eljárásokra vonatkozó szabályokat, vagy attól az időponttól, amikor az alkalmazandó rendelkezéseket megsértették; továbbá,
 2) bármelyik esetben hogyan kell a nemzeti bíróságnak i. a jogorvoslati kérelem haladéktalan benyújtására vonatkozó előírásokat alkalmaznia, és ii. hogyan kell élnie az ilyen kérelem benyújtására nyitva álló nemzeti jogvesztő határidő meghosszabbítására vonatkozó mérlegelési jogkörével?”
 25 A kérdést előterjesztő bíróság első kérdésével lényegében arra vár választ, hogy a 89/665 irányelv 1. cikke azt írja‐e elő, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a közbeszerzési eljárásra vonatkozó rendelkezéseket megsértették, vagy attól az időponttól, amikor a felperes tudomást szerzett e jogsértésről, vagy arról neki tudomást kellett volna szereznie.
 26 A 89/665 irányelv célja, hogy a közbeszerzési szerződésekre vonatkozó közösségi jog vagy az annak átültetésére elfogadott nemzeti jogszabályok megsértése esetén valamennyi tagállamban biztosítsa a hatékony jogorvoslati eszközök meglétét, hogy garantálja a közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásának összehangolására vonatkozó irányelvek hatékony alkalmazását. Ezzel szemben nem tartalmaz semmiféle különös rendelkezést, amely a hivatkozott irányelv által bevezetni kívánt jogorvoslatok határidejének feltételeire vonatkozna. Ezért az egyes tagállamok belső jogrendjére hárul az a feladat, hogy az e határidőkre vonatkozó szabályokat megállapítsa (a C‐470/99. sz., Universale‐Bau és társai ügyben 2002. december 12‐én hozott ítélet [EBHT 2002., I‐11617. o.] 71. pontja).
 27 A közösségi jog által a jelentkezők és az ajánlattevők részére az ajánlatkérő döntései által megsértett jogaik szavatolása céljából biztosított bírósági jogorvoslatokra vonatkozó eljárási szabályoknak nem szabad akadályozniuk a 89/665 irányelv hatékony érvényesülését (a fent hivatkozott Universale‐Bau és társai ügyben hozott ítélet 72. pontja).
 28 Ennek kapcsán azt kell megvizsgálni, hogy a hivatkozott irányelv célja tekintetében az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti szabályozás nem veszélyezteti‐e a közösségi jog által magánszemélyeknek biztosított jogokat (a fent hivatkozott Universale‐Bau és társai ügyben hozott ítélet 73. pontja).
 29 Ezzel kapcsolatban emlékeztetni kell, hogy a 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamok kötelesek biztosítani, hogy az ajánlatkérők által hozott határozatokkal szemben hatékonyan és a lehető leggyorsabban jogorvoslattal lehessen élni (a fent hivatkozott Universale‐Bau és társai ügyben hozott ítélet 74. pontja).
 30 Az a tény, hogy a részvételre jelentkező vagy ajánlattevő tudomására jut, hogy ajánlatát elutasították, nem hozza őt olyan helyzetbe, hogy hatékony jogorvoslattal élhessen. Ez az információ ugyanis önmagában még nem elegendő ahhoz, hogy a jelentkező vagy ajánlattevő olyan jogsértés esetleges fennállására következtessen, amely jogorvoslat tárgya lehet.
 31 A részvételre jelentkezőben vagy ajánlattevőben csupán azt követően alakulhat ki az a kellően határozott meggyőződés, hogy a hatályos rendelkezéseket esetleg megsértették, illetve azután élhet jogorvoslattal, miután közlik vele a közbeszerzési eljárásra benyújtott ajánlata elutasításának indokait.
 32 Következésképpen a 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében meghatározott azon cél, hogy biztosítsa a hatályos közbeszerzési szabályok megsértése elleni hatékony jogorvoslatok meglétét, csak akkor érthető el, ha a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett, vagy tudomást kellett volna szereznie e jogsértésről (lásd e tekintetben a fent hivatkozott Universale‐Bau és társai ügyben hozott ítélet 78. pontját).
 33 Ezt a következtetést alátámasztja az a tény, hogy az alapeljárás tényállásának megvalósulásakor hatályban lévő 2004/18 irányelv 41. cikkének (1) és (2) bekezdése előírja, hogy az ajánlatkérő szerv köteles a részvételre jelentkezőkkel és ajánlattevőkkel kapcsolatos döntésekről tájékoztatást adni. Ezek a rendelkezések összhangban állnak a jogvesztő határidőkre vonatkozó szabályozással, amelynek értelmében a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett e jogsértésről, vagy arról neki tudomást kellett volna szereznie.
 34 Az utóbbi következtetést támasztják alá a 89/665 irányelvnek a 89/665/EGK és a 92/13/EGK tanácsi irányelvnek a közbeszerzési szerződések odaítélésére vonatkozó jogorvoslati eljárások hatékonyságának javítása tekintetében történő módosításáról szóló, 2007. december 11‐i 2007/66/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (HL L 335., 31. o.) által bevezetett módosításai is, bár a hivatkozott irányelv átültetésére kitűzött határidő csupán az alapeljárás tényállásának megvalósulását követően telt le. A 89/665 irányelvnek a 2007/66 irányelv által bevezetett 2c. cikke úgy rendelkezik, hogy az ajánlatkérő döntéséről való tájékoztatásban minden egyes ajánlattevővel vagy részvételre jelentkezővel közölni kell a lényeges indokok összefoglalását, és a jogorvoslati kérelmek benyújtására nyitva álló határidő az adott tájékoztatás időpontjától számított meghatározott időtartam.
 35 Az első kérdésre tehát azt kell válaszolni, hogy a 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése azt írja elő, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett e jogsértésről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie.
 36 A második kérdés két részből áll. Az első rész a 89/665 irányelvnek a nemzeti szabályozás által előírt azon követelménnyel összefüggő értelmezésére vonatkozik, miszerint a jogorvoslati kérelmet haladéktalanul be kell nyújtani. A második rész arra vonatkozik, hogy milyen hatással van a hivatkozott irányelv a nemzeti bíróságnak a jogvesztő határidő meghosszabbítására vonatkozó mérlegelési jogkörére.
 A második kérdés első részéről
 37 A második kérdés első részével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 89/665 irányelvet úgy kell‐e értelmezni, miszerint azzal ellentétes az olyan rendelkezés, mint amilyen a 2006. évi rendelet 47. cikke (7) bekezdésének b) pontja, amely a jogorvoslati kérelem haladéktalan benyújtását követeli meg.
 38 Amint arra a jelen ítélet 29. pontja emlékeztet, a 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdése szerint a tagállamok kötelesek biztosítani, hogy az ajánlatkérők által hozott határozatokkal szemben hatékonyan és a lehető leggyorsabban jogorvoslattal lehessen élni. A hivatkozott irányelv által előírt gyors eljárásra vonatkozó célkitűzés megvalósítása érdekében a tagállamok rendelkezhetnek úgy, hogy a jogorvoslati kérelmeket meghatározott határidőn belül kell benyújtani annak érdekében, hogy a gazdasági szereplőket arra késztessék, hogy a közbeszerzési eljárások keretében hozott ideiglenes intézkedések, illetve közbenső határozatok ellen minél előbb benyújtsák jogorvoslati kérelmüket (lásd e tekintetben a fent hivatkozott Universale‐Bau és társai ügyben hozott ítélet 75–79. pontját, a C‐230/02. sz. Grossmann Air Service ügyben 2004. február 12‐én hozott ítélet [EBHT 2004., I‐1829. o.] 30. és 36–39. pontját, valamint a C‐241/06. sz. Lämmerzahl‐ügyben 2007. október 11‐én hozott ítélet [EBHT 2007., I‐8415. o.] 50. és 51. pontját).
 39 A 89/665 irányelv által előírt gyors eljárásra vonatkozó célkitűzést a nemzeti jogban a jogbiztonság követelményének tiszteletben tartásával kell megvalósítani. Ennek érdekében a tagállamok kötelesek a határidőkre vonatkozó olyan kielégítően pontos, világos és előre látható szabályozást elfogadni, amely lehetővé teszi a magánszemélyek számára, hogy jogaikat és kötelezettségeiket megismerhessék (lásd e tekintetben a C‐361/88. sz., Bizottság kontra Németország ügyben 1991. május 30‐án hozott ítélet [EBHT 1991., I‐2567. o.] 24. pontját és a C‐221/94. sz., Bizottság kontra Luxemburg ügyben 1996. november 7‐én hozott ítélet [EBHT 1996., I‐5669. o.] 22. pontját).
 40 Emellett a 89/665 irányelv által előírt gyors eljárásra vonatkozó célkitűzés nem teszi lehetővé a tagállamok számára, hogy elvonatkoztassanak a tényleges érvényesülés elvétől, miszerint a nemzeti jogvesztő határidők alkalmazásának módszerei nem tehetik lehetetlenné vagy nem nehezíthetik túlzottan meg a közösségi jog alapján az érintetteket megillető jogok gyakorlását, mivel ez az elv a jogorvoslatok hatékonyságára vonatkozó, a hivatkozott irányelv 1. cikkének (1) bekezdésében rögzített célkitűzés részét képezi.
 41 Az olyan nemzeti rendelkezés, mint a 2006. évi rendelet 47. cikke (7) bekezdésének b) pontja, amely alapján a hivatkozott „[...] cikk szerinti jogorvoslati eljárás csak akkor indítható meg, ha [...] a kérelmet haladéktalanul, de legkésőbb az annak alapjául szolgáló körülmények első felmerülésétől számított 3 hónapon belül benyújtják”, bizonytalanságot tartalmaz. Ugyanis nem zárható ki, hogy ez a rendelkezés a nemzeti bíróságokat arra jogosítja fel, hogy a jogorvoslati kérelmet még az erre nyitva álló három hónapos határidő lejártát megelőzően a határidő jogvesztő jellegére hivatkozva elutasíthassák, amennyiben úgy ítélik meg, hogy az érintett a jogorvoslati kérelmet a hivatkozott rendelkezés értelmében nem „haladéktalanul” nyújtotta be.
 42 Amint azt a főtanácsnok indítványának 69. pontjában kifejtette, az olyan jogvesztő határidő tartama, amelynek időtartamát az illetékes bíróság szabadon mérlegelheti, nem előre látható. Ennélfogva az ilyen határidőt meghatározó nemzeti rendelkezés nem biztosítja a 89/665 irányelv tényleges átültetését.
 43 A fenti megfontolásokból következően azt a választ kell adni a második kérdés első részére, hogy a 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésével ellentétes az alapeljárás tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a nemzeti bíróságok számára, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelmet a jogvesztő határidő lejárta címén elutasítsák azon kritérium szabad mérlegelése alapján, miszerint az ilyen jogorvoslati eljárásokat haladéktalanul meg kell indítani.
 A második kérdés második részéről
 44 A második kérdés második részével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra vár választ, hogy a 89/665 irányelv milyen hatással van a nemzeti bíróságnak a jogvesztő határidő meghosszabbítására vonatkozó mérlegelési jogkörére.
 45 Ami az irányelveket átültető nemzeti rendelkezéseket illeti, a nemzeti bíróságok kötelesek azokat a lehető legnagyobb mértékben a szóban forgó irányelv szövegének és céljának fényében értelmezni annak érdekében, hogy elérjék az irányelv által kitűzött eredményt (lásd a 14/83. sz., von Colson és Kamann ügyben 1984. április 10‐én hozott ítélet [EBHT 1984., 1891. o.] 26. pontját és a C‐397/01–C‐403/01. sz., Pfeiffer és társai egyesített ügyekben 2004. október 5‐én hozott ítélet [EBHT 2004., I‐8835. o.] 113. pontját).
 46 A jelen ügyben a nemzeti bíróságnak úgy kell értelmeznie a jogvesztő határidőkre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket, hogy azok a lehető legnagyobb mértékben összhangban legyenek a 89/665 irányelv által elérni kívánt céllal (lásd e tekintetben a C‐327/00. sz. Santex‐ügyben 2003. február 27‐én hozott ítélet [EBHT 2003., I‐1877. o.] 63. pontját és a fent hivatkozott Lämmerzahl‐ügyben hozott ítélet 62. pontját).
 47 Az első kérdésre adott válaszban meghatározott követelményeknek való megfelelés érdekében az eljáró nemzeti bíróságnak a lehető legnagyobb mértékben úgy kell értelmeznie a jogvesztő határidőkre vonatkozó nemzeti rendelkezéseket, hogy biztosítja, hogy e határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett a közbeszerzési eljárásra alkalmazandó szabályok megsértéséről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie.
 48 Amennyiben a nemzeti rendelkezések nem teszik lehetővé az ilyen értelmezésüket, a nemzeti bíróság mérlegelési jogköre gyakorlásának keretében köteles a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőt meghosszabbítani annak biztosítása érdekében, hogy a felperes részére nyitva álló jogorvoslati határidő ugyanolyan hosszú legyen, mint amely akkor állt volna rendelkezésére, ha a nemzeti szabályozás által előírt határidő attól az időponttól kezdődött volna, amikor a felperes tudomást szerzett a közbeszerzési eljárásra alkalmazandó szabályok megsértéséről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie.
 49 Mindenesetre, amennyiben nincs lehetőség a jogorvoslati határidőkre vonatkozó nemzeti szabályozásnak a 89/665 irányelvvel összhangban álló értelmezésére, a nemzeti bíróság köteles annak alkalmazását mellőzni a közösségi jog maradéktalan alkalmazása és az utóbbi által a magánszemélyek részére biztosított jogok védelme érdekében (lásd e tekintetben a fent hivatkozott Santex‐ügyben hozott ítélet 64. pontját, valamint a fent hivatkozott Lämmerzahl‐ügyben hozott ítélet 63. pontját).
 50 Ennélfogva a második kérdés második részére azt a választ kell adni, hogy a 89/665 irányelv megköveteli, hogy a nemzeti bíróság mérlegelési jogköre gyakorlásának keretében a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőt meghosszabbítsa annak biztosítása érdekében, hogy a felperes részére nyitva álló jogorvoslati határidő ugyanolyan hosszú legyen, mint amely akkor állt volna rendelkezésére, ha a nemzeti szabályozás által előírt határidő attól az időponttól kezdődött volna, amikor a felperes tudomást szerzett a közbeszerzési eljárásra alkalmazandó szabályok megsértéséről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie. Amennyiben nincs lehetőség a jogorvoslati határidőkre vonatkozó nemzeti szabályozásnak a 89/665 irányelvvel összhangban álló értelmezésére, a nemzeti bíróság köteles annak alkalmazását mellőzni a közösségi jog maradéktalan alkalmazása és az utóbbi által a magánszemélyek részére biztosított jogok védelme érdekében.
 51 Mivel ez az eljárás az alapeljárásban részt vevő felek számára a kérdést előterjesztő bíróság előtt folyamatban lévő eljárás egy szakaszát képezi, ez a bíróság dönt a költségekről. Az észrevételeknek a Bíróság elé terjesztésével kapcsolatban felmerült költségek, az említett felek költségeinek kivételével, nem téríthetők meg.
 1) A szolgáltatásnyújtásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélési eljárásainak összehangolásáról szóló, 1992. június 18‐i 92/50/EGK tanácsi irányelvvel módosított, az árubeszerzésre és az építési beruházásra irányuló közbeszerzési szerződések odaítélésével kapcsolatos jogorvoslati eljárás alkalmazására vonatkozó törvényi, rendeleti és közigazgatási rendelkezések összehangolásáról szóló, 1989. december 21‐i 89/665/EGK tanácsi irányelv 1. cikkének (1) bekezdése azt írja elő, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidő attól az időponttól kezdődik, amikor a felperes tudomást szerzett e jogsértésről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie.
 2) A 92/50 irányelvvel módosított 89/665 irányelv 1. cikkének (1) bekezdésével ellentétes a jelen ügy alapeljárásának tárgyát képezőhöz hasonló nemzeti rendelkezés, amely lehetővé teszi a nemzeti bíróságok számára, hogy a közbeszerzési eljárásra vonatkozó szabályok megsértésének megállapítására vagy kártérítés megítélésére irányuló jogorvoslati kérelmet a jogvesztő határidő lejárta címén elutasítsák azon kritérium szabad mérlegelése alapján, miszerint az ilyen jogorvoslati eljárásokat haladéktalanul meg kell indítani.
 3) A 92/50 irányelvvel módosított 89/665 irányelv megköveteli, hogy a nemzeti bíróság mérlegelési jogköre gyakorlásának keretében a jogorvoslati kérelem benyújtására nyitva álló határidőt meghosszabbítsa annak biztosítása érdekében, hogy a felperes részére nyitva álló jogorvoslati határidő ugyanolyan hosszú legyen, mint amely akkor állt volna rendelkezésére, ha a nemzeti szabályozás által előírt határidő attól az időponttól kezdődött volna, amikor a felperes tudomást szerzett a közbeszerzési eljárásra alkalmazandó szabályok megsértéséről, vagy arról tudomást kellett volna szereznie. Amennyiben nincs lehetőség a jogorvoslati határidőkre vonatkozó nemzeti szabályozásnak a 92/50 irányelvvel módosított 89/665 irányelvvel összhangban álló értelmezésére, a nemzeti bíróság köteles annak alkalmazását mellőzni a közösségi jog maradéktalan alkalmazása és az utóbbi által a magánszemélyek részére biztosított jogok védelme érdekében.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21992A0125(01)
 Protocol on financial and technical cooperation between the European Economic Community and the Republic of Tunisia
 Official Journal L 018 , 25/01/1992 P. 0035 - 0041
 PROTOCOL on financial and technical cooperation between the European Economic Community and the Republic of TunisiaTHE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,of the one part, and THE PRESIDENT OF THE REPUBLIC OF TUNISIA,of the other part,REAFFIRMING their resolve to implement, under the renewed Mediterranean policy of the Community, cooperation which will contribute to the economic and social development of Tunisia and promote the strengthening of relations between the Community and Tunisia,ANXIOUS to pursue to this end the financial and technical cooperation provided for in the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Republic of Tunisia,HAVE DECIDED to conclude this Protocol and to this end have designated as their Plenipotentiaries:THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES:Joseph WEYLAND,Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary,Permanent Representative of Luxembourg,Chairman of the Permanent Representatives Committee;Juan PRAT,Director-General, responsible for North/South relations, of the Commission of the European Communities;THE REPUBLIC OF TUNISIA:Rachid SFAR,Ambassador Extraordinary and Plenipotentiary;WHO, having exchanged their Full Powers, found in good and due form,HAVE AGREED AS FOLLOWS:Article 1 Within the framework of the financial and technical cooperation provided for in the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Republic of Tunisia, the Community shall participate, on the terms set out in this Protocol, in the financing of measures intended to contribute to the economic and social development of Tunisia.Article 2 1. For the purposes specified in Article 1 and for a period expiring on 31 October 1996, an aggregate amount of ECU 284 million may be committed as follows:(a) ECU 168 million in the form of loans from the European Investment Bank, hereinafter referred to as 'the Bank`, made from its own resources;(b) ECU 101 million from the Community's budgetary resources, in the form of grants;(c) ECU 15 million from the Community's budgetary resources, in the form of contributions to risk capital formation.2. The risk capital referred to in paragraph 1 (c) shall contribute to the cooperation objectives and operations defined in Article 3, in particular those indicated in the second indent of paragraph 2 of that Article.It shall be used primarily to make equity capital or the like available to Tunisian private undertakings, public undertakings and undertakings with State participation, in particular those with which natural or legal persons who are nationals of a Community Member State are associated. It may be used under the same conditions to finance specific studies for the preparation and development of such undertakings' projects and to assist such undertakings in their starting-up period.It shall be granted and administered by the Bank and may take the form of:(a) subordinated loans, where repayment and payment of any interest will not be made until other bank claims have been settled;(b) conditional loans, where repayment or duration will depend on the fulfilment of conditions specified at the time when the loan is granted;(c) acquisition of temporary minority holdings on behalf of the Community in the capital of undertakings established in Tunisia;(d) finance for the acquisition of holdings, in the form of conditional loans granted to Tunisia or, with the Tunisian Government's agreement, to Tunisian undertakings, either directly or through the intermediary of Tunisian financial institutions.Article 3 1. The total amount fixed in Article 2 shall be used primarily for the financing or part-financing of cooperation projects or operations aimed at:- developing and diversifying agricultural production so as to reduce Tunisia's food dependence, and efforts to diversify agricultural production and exports with a view to increasing the complementarity of the different Mediterranean regions,- strengthening the economic links between the Community and Tunisia in their mutual interest by developing cooperation in the fields of industry, training and research, technology, commerce and other services,- environmental protection.Economic infrastructure and industrial development, which are complementary to the above cooperation projects or operations may also be financed.2. Of the eligible projects and operations, priority shall be given to those having the following aims:- in the agricultural sector, developing the production of agricultural products in short supply, particularly food crops, inter alia in the framework of multiannual programmes and operations in the context of the national food strategy. For maximum effectiveness, concentration of resources in specific sectors shall be sought,- in the industrial and service sectors, promotion of joint ventures between operators from the Community Member States and Tunisian operators, direct contacts, exchange of information, promotion of investment, contribution of private capital, and support for small and medium-sized enterprises, including craft businesses, in order to promote employment,- in the field of science and technology, expansion of Tunisia's training and research capability and establishment or development of links between Tunisian and European private and public training and research institutions,- in the trade sector, diversification and promotion of exports and organization of contacts between Tunisian operators and operators from the Community Member States,- in the environment sector, support for the definition and implementation of the policy to be followed by Tunisia, particularly through the training of experts, technical assistance and a contribution to investments; in view of the impact of demographic growth, support can be provided, at Tunisia's request, for the demographic policy and for family planning programmes,- in the priority areas referred to above, practical training schemes linked to projects or operations in enterprises and research institutions.3. The Community's financial contributions shall be used to cover internal and external costs necessarily incurred in carrying out approved projects or schemes (including costs in respect of studies, consulting engineers and technical assistance). In exceptional and duly justified cases they may be used degressively to cover current administrative, maintenance or operational expenditure incurred in the starting-up period of projects.Article 4 1. A Community contribution of ECU 300 million shall be provided for in the form of grants for the Mediterranean countries for a period ending on 31 October 1996, in order to finance projects in support of the economic reforms undertaken as part of a structural adjustment programme.The eligibility of the Mediterranean countries concerned for this aid will be determined on the basis of the following criteria:- the countries must carry out reform programmes approved by the Bretton Woods institutions, or implement programmes recognized as similar, in concert with those institutions, in line with the extent and effectiveness of the reforms at macro-economic level, although not necessarily financially backed by them,- account will be taken of the following factors: the economic situation of the country, with particular reference to its level of indebtedness and debt service burden, balance of payments situation and the availability of foreign currency, budgetary situation, monetary situation, per capita GDP, social situation and, in particular, level of unemployment.2. Projects of the following two types may be financed in accordance with paragraph 1:- structural adjustment support in the form of sectoral or general import programmes designed to contribute to the use and strengthening of production capacity.Counterpart funds generated by the import programmes will be used to finance measures provided for in the State's priority programme of public expenditure which are aimed at attentuating, in particular by employment creation, the negative social repercussions of structural adjustment, especially for disadvantaged groups,- technical assistance linked to structural adjustment support programmes at macro-economic level and in sectors affected by structural adjustment.3. A limited proportion of the grand aid provided for in this Protocol may be used to support structural adjustment under the same conditions of eligibility as set out in paragraph 1.4. Where the relevant provisions of this Article are being applied, the necessary implementation procedures will be determined in an exchange of letters between the two parties.Article 5 1. Capital projects shall be eligible for financing either by loans from the Bank, or by risk capital, or by grants, or by a combination of these means.2. Technical and economic cooperation shall normally be financed by grants.Article 6 1. The amounts to be committed each year shall be distributed as evenly as possible throughout the period of application of the Protocol.2. Any funds not committed at the end of the period referred to in Article 2 (1) shall be used until exhausted. In such cases, the funds shall be used in acordance with the same arrangements as those laid down in this Protocol.Article 7 1. Loans granted by the Bank from its own resources shall be made in accordance with the arrangements, conditions and procedures laid down in its statute. They shall, as regards their duration, be subject to terms established on the basis of the economic and financial characteristics of the projects for which these loans are intended, also taking into account the conditions obtaining on the capital markets on which the Bank procures its resources. The interest rate shall be determined in accordance with the Bank's practice at the time of signature of each loan contract.2. The terms and arrangements for contributions to risk capital formation shall be determined on a case-by-case basis.3. Aid from the Community's budget resources, other than intended for risk capital operations, shall be granted and administered by the Commission.4. The funds referred to in Article 2 may be granted through the intermediary of the State or appropriate Tunisian bodies, on condition that they allocate the amounts to the recipients on terms decided, by agreement with the Community, on the basis of the economic and financial characteristics of the projects and operations for which they are intended.Article 8 Aid contributed by the Community for the execution of certain projects may, with the agreement of Tunisia, take the form of co-financing in which, in particular, credit and development bodies and institutions of Tunisia, of Member States or of third States or international finance organizations would take part.Article 9 The following shall be eligible for financial and technical cooperation:(a) in general:- the Tunisian State,(b) with the agreement of the Tunisian Government, for projects or operations approved by it:- official Tunisian development agencies,- private agencies working in Tunisia for economic and social development,- undertakings carrying on their activities in accordance with industrial and business management methods and set up as legal persons within the meaning of Article 13,- groups of producers who are nationals of Tunisia and, exceptionally, where no such groups exist, the producers themselves,- scholarship holders and trainees sent by Tunisia under the training schemes referred to in Article 3.Article 10 1. With a view to making optimum use of the instruments and means provided for in the Protocol and achieving the objectives laid down in Article 3, the Community and Tunisia shall, taking information provided for by Tunisia as a basis, examine:- the priority development objectives adopted at national level,- the sector or sectors on which the Community contribution will be focused, taking account in particular of the contributions of other providers of funds on a bilateral or multilateral basis and other Community instruments, including food aid;- the measures and schemes best suited to achieving the sectoral objectives referred to in the second indent or, where such schemes are not sufficiently well defined, the broad objectives of the programmes for supporting the policies defined by the country in respect of those sectors.2. On this basis the Community and Tunisia shall, by mutual agreement, draw up an indicative programme committing both parties and determining the specific objectives of financial and technical cooperation, the priority sectors for intervention and the action programmes envisaged.3. The indicative programme may be reviewed by mutual agreement to take account of any changes in Tunisia's economic situation or in the objectives and priorities laid down by its development plan.4. The Community and Tunisia shall continue their exchanges of views within the appropriate bodies and shall, at least once during the period of implementation of the Protocol and at the latest before the end of the third year following the entry into force of the Protocol, make an assessment of the implementation of the indicative programme.Article 11 1. Within the framework laid down in accordance with Article 10, the Tunisian State or, with the agreement of its Government, the other possible beneficiaries referred to in Article 9 shall submit their requests for financial aid to the Community.2. The Community shall appraise the requests for financing in collaboration with the competent Tunisian authorities and other beneficiaries, in accordance with the objectives referred to in Article 10, and shall inform them of the decisions taken on such requests.Article 12 1. The execution, management and maintenance of schemes that are the subject of financing under this Protocol shall be the responsibility of Tunisia or of the other beneficiaries referred to in Article 9 of this Protocol.The Community shall make sure that this financial aid is expended in accordance with the agreed allocations and to the best economic advantage.2. The projects and action programmes shall be the subject of appropriate evaluation, the outcome of which shall be communicated to both parties, which shall take appropriate measures by mutual agreement.3. Certain rules for administering the financial aid granted by the Community shall be the subject of an exchange of letters or a framework agreement between the Commission and Tunisia upon conclusion of this Protocol.Article 13 1. All natural and legal persons falling within the scope of the Treaty establishing the European Economic Community and all natural and legal persons of Tunisia may participate on equal terms in tendering procedures and other procedures for the award of contracts likely to be financed. Any such legal person, formed in accordance with the law of a Member State of the European Economic Community or with that of Tunisia must have its registered office, its administrative head office or its principal estabilshment in the territories in which the Treaty establishing the European Economic Community is applied or in Tunisia; however, where only its registered office is in the said territories or in Tunisia, the activities of such legal person must be effectively and continuously linked with the economy of those territories or of Tunisia.2. In agreement with Tunisia and with the aim of encouraging regional co-operation, natural and legal persons who are nationals of developing countries associated with the Community through overall cooperation or association agreements may be authorized by the Community, on a case-by-case basis, to participate in the operations referred to in paragraph 1 which are financed by the Community. The eligibility of the natural or legal persons shall be assessed on the same terms as those set out in paragraph 1, mutatis mutandis.Article 14 To promote participation by Tunisian undertakings in the performance of contracts and to ensure the rapid and effective implementation of projects and operations financed from resources administered by the Commission:1. An accelerated procedure for issuing invitations to tender, involving shorter time limits for the submission of tenders, may be used by Tunisia in agreement with the Commission where it is a question of works contracts which, because of their scale, are mainly of interest to Tunisian undertakings.The organization of this accelerated procedure shall not rule out the possibility of issuing an international invitation to tender where it appears that the nature of the works to be carried out or the usefulness of widening participation justifies recourse to international competition.2. Where urgency of the situation is established or where the nature, small scale or particular characteristics of certain works or supplies so warrant, Tunisia may, in agreement with the Commission, authorize, as an exception, the placing of contracts after restricted invitations to tender, the conclusion of contracts by direct agreement and the performance of contracts through public works departments.The procedures referred to in points 1 and 2 above may be used for operations whose estimated cost is less than ECU 4 million.Article 15 1. Tunisia shall apply to contracts awarded for the execution of projects or schemes financed by the Community tax and customs arrangements no less favourable than those applied vis-à-vis the most favoured State or international development organization.2. The content of the arrangements referred to in paragraph 1 shall be the subject of an exchange of letters between the Parties.Article 16 Tunisia shall take the necessary measures to ensure that interest and all other payments due to the Bank in respect of transactions concluded under this Protocol are exempted from any national or local tax or levy.Article 17 Where a loan is accorded to a beneficiary other than the Tunisian State, the provision of a guarantee by the latter or of other adequate guarantees shall be required by the Bank as a condition of the grant of the loan.Article 18 Throughout the duration of the loans and risk capital operations provided for in Article 2, Tunisia shall undertake to:(a) place at the disposal of the beneficiaries or their guarantors the currency necessary for the payment of interest and commission and amortization of loans and risk-capital aid granted for the implementation of aid measures on its territory;(b) make available to the Bank the currency necessary for the transfer of all sums received by it in national currency which represent the net revenue and proceeds from transactions involving the acquisition by the Community of holdings in the capital of undertakings.Article 19 The results of financial and technical cooperation may be examined within the Cooperation Council. The latter shall establish, where appropriate, the general guidelines for such cooperation.Article 20 One year before the expiry of this Protocol, the Contracting Parties shall examine what arrangements could be made for financial and technical cooperation during a possible further period.Article 21 This Protocol shall be annexed to the Cooperation Agreement between the European Economic Community and the Republic of Tunisia.Article 22 1. This Protocol shall be subject to approval in accordance with the Contracting Parties' own procedures, and the Parties shall notify one another that the procedures necessary to this end have been completed.2. This Protocol shall enter into force on the first day of the second month following the date on which the notifications provided for in paragraph 1 have been given.Article 23 This Protocol is drawn up in two copies in the Danish, Dutch, English, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Arabic languages, each of these texts being equally authentic. En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo.I bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol.Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Protokoll gesetzt.Åéò ðßóôùóç ôùí áíùôÝñù, ïé õðïãåãñáììÝíïé ðëçñåîïýóéïé Ýèåóáí ôéò õðïãñáöÝò ôïõò óôï ðáñüí ðñùôüêïëëï;In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Protocol.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole.In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Protocol hebben gesteld.Em fé do que os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente protocolo.Hecho en Bruselas, el veinte de junio de mil novecientos noventa y uno.Udfærdiget i Bruxelles, den tyvende juni nitten hundrede og enoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am zwanzigsten Juni neunzehnhunderteinundneunzig. ̧ãéíå óôéò ÂñõîÝëëåò, óôéò åßêïóé Éïõíßïõ ÷ßëéá åííéáêüóéá åíåíÞíôá Ýíá.Done at Brussels on the twentieh day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-one.Fait à Bruxelles, le vingt juin mil neuf cent quatre-vingt-onze.Fatto a Bruxelles, addì venti giugno millenovecentonovantuno.Gedaan te Brussel, de twintigste juni negentienhonderd eenennegentig.Feito em Bruxelas, em vinte de Junho de mil novecentos e noventa e um.Por el Consejo de las Comunidades Europeas For Rådet for De Europæiske Fællesskaber Für den Rat der Europäischen Gemeinschaften Ãéá ôï Óõìâïýëéï ôùí Åõñùðáúêþí ÊïéíïôÞôùí For the Council of the European Communities Pour le Conseil des Communautés européennes Per il Consiglio delle Comunità europee Voor de Raad van de Europese Gemeenschappen Pelo Conselho das Comunidades Europeias Por la República de Túnez For Den Tunesiske Republik Für die Tunesische Republik Ãéá ôç Äçìïêñáôßá ôçò Ôõíçóßáò For the Republic of Tunisia Pour la République tunisienne Per la Repubblica di Tunisia Voor de Republiek Tunesië Pela República da Tunísia


type: wikipedia

text:
Murcja, Region Murcji (hiszp. Murcia, Región de Murcia) – nadmorska wspólnota autonomiczna, prowincja i region historyczny w południowo-wschodniej Hiszpanii. Powierzchnia prowincji liczy 11,3 tys. km2. Na tym obszarze mieszka około 1,446 mln mieszkańców (2009). Graniczy z Andaluzją od zachodu, Kastylią-La Manchą od północy i Walencją od wschodu.
 Większość krainy, poza nadmorskimi równinami, pokryta jest wzniesieniami, które wchodzą w skład masywu Sierra Nevada. Teren ten bogaty jest w surowce mineralne, szczególnie cynk i ołów. Wydobycie rud i ich przetwórstwo jest ważną gałęzią gospodarki Murcji. Bardzo rozwiniętą dziedziną rolnictwa jest uprawa warzyw (pomidory, papryka). Największą rzeką Murcji jest Segura.
 Stolicą prowincji jest 410-tysięczna (2005) Murcja. Inne ważniejsze miasta to m.in. Cartagena.
 Na Costa Cálida znajdują się jedne z najbardziej popularnych kurortów w Hiszpanii. Zlokalizowane są one głównie wokół laguny Mar Menor (Mniejsze Morze).
 Murcja była pierwszą krainą na Półwyspie Iberyjskim zajętą przez Kartagińczyków, którzy założyli tu Nową Kartaginę. Po rzymskim podboju Murcję wcielono do prowincji Hispania Tarraconensis. W czasach panowania Maurów (od 714) prowincja nosiła nazwę Todmir niezależne małe państwo wcielone w 756 do państwa Omajjadów. Od XI wieku samodzielny emirat, przyłączony do Kastylii po zdobyciu 1265 przez chrześcijan.
 Mieszkańcy Regionu oraz obszarów z nim graniczących (Vega Baja, Alto Vinalopó, Almansa, Campos de Hellín, Sierra del Segura, Huéscar y Los Vélez), a należących do sąsiednich prowincji, posługiwali się w przeszłości specyficznym dialektem języka hiszpańskiego zwanym el Murciano lub lengua Murciana (lok. Llengua Maere). Jedną z odmian tego dialektu jest Panocho, występujący historycznie w prowincjach dzisiejszego Regionu Murcia (Vega Media, la Huerta de Murcia i la Vega Baja), a do dzisiaj używany tam na obszarach wiejskich. Używają go także starsi mieszkańcy większych miast, w tym stolicy regionu.
 Mowa murcjańska jest z trudem rozumiana przez władających standardowym językiem kastylijskim, a dla osób, dla których kastylijski nie jest językiem ojczystym, jest praktycznie niezrozumiała.
 Mowa ta ewoluuje i w miastach, w szczególności wśród młodzieży, nie używa się już panocho, a specyficznej lokalnej odmiany kastylijskiego, różniącej się od oryginału głównie wymową.
 Prezydenci wspólnoty autonomicznej
 Przypisy
 Bibliografia
 Llengua Maere


text:
Šajā sarakstā ir uzskaitīti valstu vadītāji 1955. gadā:
 Latvija
 LKP CK pirmais sekretārs Jānis Kalnbērziņš, Latvijas PSR AP Prezidija priekšsēdētājs Kārlis Ozoliņš, Latvijas PSR MP priekšsēdētājs Vilis Lācis
 Eiropa
 Albānija — AKP pirmais sekretārs Envers Hodža (Enver Hoxha)
 Austrija — prezidents Teodors Kerners (Theodor Körner), kanclers Jūliuss Rābs (Julius Raab)
 Beļģija — karalis Boduēns I (Baudouin I), premjerministrs Ahils van Akers (Achille Van Acker)
 Bulgārija — BKP pirmais sekretārs Todors Živkovs (Toдор Живков)
 Čehoslovākija — ČKP pirmais sekretārs Antonīns Novotnijs (Antonín Novotný)
 Dānija — karalis Frederiks IX (Frederik 9.), premjerministrs Hanss Hedtofts (Hans Hedtoft) --> Hanss Kristians Hansens (Hans Christian Hansen)
 Dienvidslāvija — valsts vadītājs Josips Brozs Tito (Josip Broz Tito)
 Francija — prezidents Renē Kotī (René Coty), premjerministrs Pjērs Mendē-Fransē (Pierre Mendès-France) --> Edgars Forē (Edgar Faure)
 Grieķija — karalis Pauls (Παύλος), premjerministrs Aleksandrs Papagoss (Αλέξανδρος Παπάγος) --> Konstantīns Karamanliss (Κωνσταντίνος Καραμανλής)
 Īrija — prezidents Šons O'Kellijs (Sean T. O'Kelly)
 Islande — prezidents Ausgeirs Ausgeirsons (Ásgeir Ásgeirsson)
 Itālija — prezidents Luidži Einaudi (Luigi Einaudi) --> Džovani Gronči (Giovanni Gronchi), premjerministrs Mario Skelba (Mario Scelba) --> Antonio Senji (Antonio Segni)
 Lielbritānija — karaliene Elizabete II (Elizabeth II), premjerministrs Vinstons Čērčils (Winston Churchill) --> Entonijs Īdens (Anthony Eden)
 Luksemburga — lielhercogs Šarlote (Charlotte), premjerministrs Džozefs Behs (Joseph Bech)
 Nīderlande — karaliene Juliāna (Juliana), premjerministrs Vilems Drēss (Willem Drees)
 Norvēģija — karalis Hākons VII (Haakon VII), premjerministrs Oskars Torps (Oscar Torp) --> Einars Gerhardsens (Einar Gerhardsen)
 Polija — PASP pirmais sekretārs Boļeslavs Beruts
 Portugāle — prezidents Fransisku Kraveiru Lopešs (Francisco Craveiro Lopes), premjerministrs Antoniu di Oliveira Salazars (António de Oliveira Salazar)
 PSRS — PSKP pirmais sekretārs Ņikita Hruščevs (Никита Сергеевич Хрущёв)
 Rumānija — RKP ģenerālsekretārs Džodže Džeordžiu-Dežs (Gheorghe Gheorghiu-Dej)
 Somija — prezidents Juho Kusti Pāsikivi (Juho Kusti Paasikivi), premjerministrs Urho Kekonens (Urho Kekkonen)
 Spānija — valsts vadītājs Fransisko Franko (Francisco Franco)
 Šveice — federālā padome
 Turcija — prezidents Dželals Bajars (Celal Bayar)
 Ungārija — UKP ģenerālsekretārs Matjāšs Rākoši (Mátyás Rákosi)
 Zviedrija — karalis Gustavs VI Ādolfs (Gustaf VI Adolf), premjerministrs Tāge Erlanders (Tage Erlander)
 Vatikāns — pāvests Pijs XII (Pius XII)
 VFR — kanclers Konrāds Adenauers (Konrad Adenauer)
 VDR — VASP ģenerālsekretārs Valters Ulbrihts (Walter Ulbricht)
 Amerikas
 Argentīna — prezidents Huans Perons (Juan Perón) --> Eduardo Lonardi (Eduardo Lonardi) --> Pedro Eigenio Aramburu (Pedro Eugenio Aramburu)
 ASV — prezidents Dvaits Eizenhauers (Dwight Eisenhower)
 Bolīvija — prezidents Viktors Pass Estonsoro (Víctor Paz Estenssoro)
 Brazīlija — prezidents Žoao Kafē Filjo (João Café Filho)
 Čīle — prezidents Kalross Ibanjess del Kampo (Carlos Ibáñez del Campo)
 Dominikāna — prezidents Hektors Truhiljo (Héctor Trujillo)
 Ekvadora — prezidents Hosē Marija Velasko Ibara (José María Velasco Ibarra)
 Gvatemala — prezidents Karloss Kastiljo Armass (Carlos Castillo Armas)
 Haiti — prezidents Pols Maglors (Paul Magloire)
 Hondurasa — prezidents Hulio Losano Diass (Julio Lozano Díaz)
 Kanāda — premjerministrs Luijs Senlorēns (Louis St. Laurent)
 Kolumbija — prezidents Gustavo Rohass Pinilja (Gustavo Rojas Pinilla)
 Kostarika — prezidents Hosē Figuress Ferjers (José Figueres Ferrer)
 Kuba — prezidents Fulhensio Batista (Fulgencio Batista)
 Meksika — prezidents Adolfo Ruiss Kortess (Adolfo Ruiz Cortines)
 Nikaragva — prezidents Anastasio Somosa Garsija (Anastasio Somoza García)
 Panama — prezidents Hosē Antonio Remons Kantera (José Antonio Remón Cantera) --> Hosē Ramons Gvisado Valdess (José Ramón Guizado Valdés) --> Rikardo Ariass Espinosa (Ricardo Arias Espinosa)
 Paragvaja — prezidents Alfredo Stresners (Alfredo Stroessner)
 Peru — prezidents Manuels Odrija (Manuel A. Odría)
 Salvadora — prezidents Oskars Osorio (Óscar Osorio)
 Urugvaja — prezidents Andress Martiness Trueba (Andrés Martínez Trueba) --> Luiss Batle Berjess (Luis Batlle Berres)
 Venecuēla — prezidents Markoss Peress Himeness (Marcos Pérez Jiménez)
 Austrālija un Okeānija
 Austrālija — karaliene Elizabete II (Elizabeth II), ģenerālgubernators Viljams Slims (William Slim), premjerministrs Roberts Menziss (Robert Menzies)
 Jaunzēlande — karaliene Elizabete II (Elizabeth II), ģenerālgubernators Čārlzs Norijs (Charles Norrie), premjerministrs Sidnijs Holends (Sidney Holland)
 Tonga — karaliene Salote Tupou III (Salote Tupou III)
 Āfrika
 Etiopija — imperators Haile Selasije I (ኃይለ፡ ሥላሴ), premjerministrs Makonens Endelkačevs (Makonnen Endelkachew)
 Ēģipte — prezidents un premjerministrs Gamāls Abdels Nāsers (جمال عبد الناصر /Gamāl ‘Abd el-Nāsir)
 Libērija — prezidents Viljams Tabmens (William Tubman)
 Lībija — monarhs — Idriss I, premjerministrs — Mustafa ben Halims (مصطفى احمد بن حليم/Mustafa Ben Halim)
 Āzija
 Afganistāna — monarhs — šahs Muhameds Zahiršahs (Mohammed Zahir Shah), premjerministrs Muhameds Dauds (Mohammed Daoud Khan)
 Birma — prezidents Ba U (Ba U), premjerministrs U Nu (ဦးနု/U Nu)
 Butāna — karalis Džigme Dordži Vangčuks (Jigme Dorji Wangchuck), premjerministrs Džigme Palden Dordži (Jigme Palden Dorji)
 Ceilona — karaliene Elizabete II (Elizabeth II), ģenerālgubernators (Oliver Ernest Goonetilleke), premjerministrs Džons Kotelavala (John Kotelawala)
 Dienvidkoreja — prezidents I Singmans (이승만, I Seungman)
 Dienvidvjetnama — imperators Bao Dai (Bảo Đại) --> prezidents Ngo Dins Zjems (Ngô Đình Diệm)
 Filipīnas — prezidents Ramons Magsaisaijs (Ramon Magsaysay)
 Indija — prezidents Radženda Prāsads (डाक्टर राजेन्द्र प्रसाद/Rajendra Prasad), premjerministrs Džavāharlāls Nehru (जवाहरलाल नेहरू/Jawaharlal Nehru)
 Indonēzija — prezidents Sukarno (Sukarno)
 Irāka — karalis Feisals II (الملك فيصل الثاني/Faisal II)
 Irāna — šahs Mohammads Rezā Pehlevī (محمدرضا پهلوی /Moḥammad Rez̤ā Pahlavī)
 Izraēla — Ichaks Ben Cvi (יצחק בן צבי/Yitzhak Ben-Zvi), premjerministrs Moše Šarets (משה שרת/Moshe Sharett) --> Dāvids Ben Gurions (גּוּרִיּוֹן/David Ben-Gurion)
 Japāna — imperators Hirohito (昭和天皇, Shōwa Tennō), premjerministrs — Ičiro Hatojama (鳩山 一郎, Ichirō Hatoyama)
 Jemena — Ahmeds bin Jahja (Ahmad bin Yahya)
 Jordānija — karalis Huseins (حسين بن طلال/ Ḥusayn bin Ṭalāl)
 Kambodža — karalis Norodoms Seihanūks (Norodom Sihanouk) --> Norodoms Suramarits (Norodom Suramarit), premjerministrs Samdehs Pens Nuts (Samdech Penn Nouth) --> Lens Ngets (Leng Ngeth) --> Norodoms Seihanūks (Norodom Sihanouk)
 Ķīnas Republika — prezidents Čans Kaiši (蔣介石/Jiǎng Jièshí)
 Ķīnas Tautas Republika — valsts vadītājs Mao Dzeduns (毛澤東/Máo Zédōng), premjerministrs Džou Eņlajs (周恩來/Zhōu Ēnlái)
 Laosa — karalis Sisavans Vons (Sisavang Vong)
 Libāna — prezidents Kamils Šamuns (كميل نمر شمعون/Kamīl Sham'ūn), premjerministrs Sami as Solhs (Sami as-Solh) --> Rašids Karami (رشيد كرامي/Rashid Karami)
 Mongolija — prezidents Žamcarangijns Sambū (Jamtsarangiin Sambuu), premjerministrs Jumžāgijns Cedenbals (Yumjaagiyn Tsedenbal)
 Nepāla — karalis Tribhuvans (त्रिभुवन वीर विक्रम शाहदेव/Tribhuvan) --> Mahendra (महेन्द्र वीर विक्रम शाहदेव/Mahendra)
 Omāna — sultāns Saīds bin Taimurs (سعيد بن تيمور, Said bin Taimur)
 Pakistāna — karaliene Elizabete II (Elizabeth II), ģenerālgubernators Gulams Muhameds (ملک غلام محمد/Ghulam Muhammad) --> Iskaders Mirza (اسکندر مرزا/Iskander Mirza), premjerministrs Muhameds Ali Bogra (محمد علی بوگرہ/Muhammad Ali Bogra) --> Čaudri Muhameds Ali (چوہدری محمد علی/Chaudhry Muhammad Ali)
 Saūda Arābija — karalis Saūds (سعود بن عبد العزيز/Saud)
 Sīrija — prezidents Hašims al Atasi (هاشم الأتاسي/Hashim al-Atassi) --> Šukri al Kuvatli (القوتلي/Shukri al-Quwatli)
 Taizeme — karalis Bumibols Aduljadets (ภูมิพลอดุลยเดช/Bhumibol Adulyadej), premjerministrs Pleks Pibulsongrams (แปลก พิบูลสงคราม/Plaek Pibulsonggram)
 Ziemeļkoreja — valsts vadītājs Kims Irsens (金日成, Kim Ilsŏng)
 Ziemeļvjetnama — prezidents Ho Ši Mins (Hồ Chí Minh)
 Portretu galerija
 1955


text:
 20.11.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 309/29
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 103/2008
 ze dne 26. září 2008,
 kterým se mění příloha VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha VI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 159/2007 ze dne 7. prosince 2007 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Správní komise Evropských společenství pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků č. 207 ze dne 7. dubna 2006 týkající se výkladu článku 76 a čl. 79 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71 a čl. 10 odst. 1 nařízení (EHS) č. 574/72 o souběhu rodinných dávek nebo přídavků (2) by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V příloze VI Dohody se za bod 3.81 (rozhodnutí č. 205) vkládá nový bod, který zní:
 „3.82
 32006 D 0442: rozhodnutí Správní komise Evropských společenství pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků č. 207 ze dne 7. dubna 2006 týkající se výkladu článku 76 a čl. 79 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71 a čl. 10 odst. 1 nařízení (EHS) č. 574/72 o souběhu rodinných dávek nebo přídavků (Úř. věst. L 175, 29.6.2006, s. 83).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí č. 207 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. září 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 26. září 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 J. K. J. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 124, 8.5.2008, s. 24.
 (2) Úř. věst. L 175, 29.6.2006, s. 83.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
ΕΝΑ BLOG ΓΙΑ ΤΟΝ ΟΑΕΔ: 11/06/14
 Επόμενη Περιφερειακή Συνέλευση στις 12/11/20014
 Α.Π.187
 Ύστερα από την πραγματοποίηση 2 περιφερειακών συνελεύσεων η ΠΕΥ ΟΑΕΔ προχωρά στην επόμενη στο ΚΠΑ2 ΠΕΡΙΣΤΕΡΙΟΥ, με σκοπό την αμεσότερη επικοινωνία και την πληρέστερη ενημέρωση.
 Αναρτήθηκε από ΛΑΤΣΗ ΧΑΙΝΤΗ στις 10:45 μ.μ. Δεν υπάρχουν σχόλια: Σύνδεσμοι σε αυτήν την ανάρτηση
 Με αμείωτο ρυθμό συνεχίζονται οι ανακοινώσεις συμμετοχής και στήριξης του συλλαλητηρίου που θα γίνει την Παρασκευή 7 Νοεμβρίου στις 6μμ έξω από το Ραδιομέγαρο, με αφορμή τον ένα χρόνο από την εισβολή των ΜΑΤ. Συνεχείς είναι οι παρεμβάσεις των εργαζόμενων της ελεύθερης - αυτοδιαχειριζόμενης ΕΡΤ, που συμμετείχαν και στο πανεκπαιδευτικό συλλαλητήριο.
 Επιμένουν...........
 Αναρτήθηκε από Γιώργος Μπαζιάνας στις 9:56 μ.μ. 2 σχόλια: Σύνδεσμοι σε αυτήν την ανάρτηση
 Νέο πρόγραμμα για 6.000 θέσεις εργασίας του ΟΑΕΔ. Υπογράφηκε η απόφαση από τον Υπουργό Εργασίας για το νέο πρόγραμμα επιδοτούμενων προσλήψεων σε επιχειρήσεις με στόχο να ωφεληθούν έως 6.000 άνεργοι ηλικίας 25 – 66 ετών, που θα υλοποιήσει άμεσα ο ΟΑΕΔ. Όπως είχε αναφέρει το dikaiologitika.gr πριν λίγες μέρες η εισήγηση για το νέο πρόγραμμα εγκρίθηκε αφού η ανταπόκριση για το αντίστοιχο πρόγραμμα που αφορούσε 5.000 νέες θέσεις εργασίας πλήρους απασχόλησης, ήταν μεγάλη.
 Επίσκεψη στελεχών του ΟΑΕΔ στο Πανεπιστήμιο Ιωαννίνων
 Τον Πρύτανη του Πανεπιστημίου Ιωαννίνων κ.Γεώργιο Καψάλη επισκέφθηκαν σήμερα,ο Περιφερειακός Δ/ντής ΟΑΕΔ Ηπείρου κ. Πανούλας Φωκάς, ο Δ/ντής Σχολών ΟΑΕΔ κ.Ζάψας Γεώργιος, ο Υπεύθυνος Προγραμμάτων Eures κ. Κασκάνης Γεώργιος, η Προϊσταμένη ΟΑΕΔ ΚΠΑ2 Ιωαννίνων κ.Λαγού Ελευθερία και η Εργασιακή Σύμβουλος ΟΑΕΔ ΚΠΑ2 κ. Ζέρβα Ελένη. Στη συνάντηση παρέστη και η Υπεύθυνη Δομής Απασχόλησης & Σταδιοδρομίας του Πανεπιστημίου Ιωαννίνων κ. Ευθαλία Γερωνυμάκη.
 ΕΡΤ: Συλλαλητήριο για τον ένα χρόνο από την εισβολ...
 Βραβεία και δυσκολίες της κοινωνικής επιχειρηματικ...


text:
 3.7.2017
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 213/37
 Recours introduit le 9 mai 2017 — GE.CO.P./Commission
 (Affaire T-280/17)
 (2017/C 213/51)
 Langue de procédure: l’italien
 Parties
 Partie requérante: GE.CO.P Generale Costruzioni e Progettazioni SpA (Rome, Italie) (représentant: G. Naticchioni, avocat)
 Partie défenderesse: Commission européenne
 Conclusions
 La partie requérante conclut à ce qu’il plaise au Tribunal, après avoir constaté que la Commission (Office pour les infrastructures et la logistique à Luxembourg) a adopté illégalement la décision du 7 mars 2017 ayant pour conséquence l’exclusion de la requérante, GE.CO.P. S.p.A., des procédures européennes de passation de marché pour deux ans, et a publié cette décision, annuler cette décision et tous les actes conséquents ou préalables, connus ou non de GE.CO.P. Elle conclut également à ce que le bénéfice des dépens et honoraires relatifs à la présente procédure lui soit accordé.
 Moyens et principaux arguments
 La mesure attaquée en l’espèce découle de la décision de la Commission du 5 août 2015, portant résiliation d’office du marché no 09bis/2012/OIL — lot 1, relatif aux travaux de rénovation de deux édifices dénommés «Foyer européen», situés à Luxembourg, lequel avait été attribué à GE.CO.P.
 À l’appui de son recours, la partie requérante invoque la violation de l’article 8 du règlement (UE, Euratom) 2015/1929 du Parlement européen et du Conseil, du 28 octobre 2015, modifiant le règlement (UE, Euratom) no 966/2012 relatif aux règles financières applicables au budget général de l'Union (JO 2015, L 286, p. 1), ainsi que la violation de l’article 41 de la charte des droits fondamentaux de l’Union européenne.
 À cet égard, il est fait valoir que la décision attaquée n’a pas été précédée d’une procédure contradictoire régulière. La partie requérante allègue ne pas avoir été prévenue du lancement de la procédure d’exclusion et donc de ne pas avoir été mise en condition de pouvoir se défendre dans le cadre de la procédure et de faire valoir les arguments en sa faveur devant l’instance.
 Si la partie requérante avait été mise en condition de se défendre, elle aurait fait valoir en sa défense des arguments qui auraient vraisemblablement pu amener l’instance à adopter une recommandation différente et l’ensemble de la procédure aurait pu avoir une issue différente, qui lui aurait été plus favorable.


text:
Termos dúbios no trato legal das limitadas - Migalhas de Peso
 Termos dúbios no trato legal das limitadas
 João Luiz Coelho da Rocha
 O título do código sobre o direito de empresa, criou-se ali uma pauta de referências e parâmetros aprisionadores, amarrando a nova limitada em regras às vezes ambíguas, tudo isso em confronto com os tempos de regência do simplório decreto 3.708/19.
 O exercício da profissão de advogado tem nos revelado certa "zona de sombra" no trato legal das sociedades limitadas como detalhado no CC atual.
 Já se disse, com razão, que em má hora se revogou o velho decreto. 3.708/19, que por quase um século regulou o tratamento das importantes sociedades por cotas de responsabilidade limitada, essas que representam cerca de 90% das pessoas jurídicas no país, e a quase totalidade das pequenas e meias empresas.
 Sendo um tanto confuso o título do código sobre o direito de empresa, criou-se ali uma pauta de referências e parâmetros aprisionadores, amarrando a nova limitada em regras às vezes ambíguas, tudo isso em confronto com os tempos de regência do simplório decreto 3.708/19 de pouquíssimas, mas claras e essenciais normas permitindo à jurisprudência sabiamente criar os alicerces daquelas sociedades por tanto tempo.
 A aplicação supletiva das regras da nova sociedade simples (artigo 1053) fica confrontada com a possível invocação estatutária (parágrafo único do artigo acima) da aplicação subsidiária da lei das anônimas, a qual tem norma própria especificando o principio de que a cada ação, salvo hipóteses estatutárias, corresponde a um voto.
 Pois recentemente vimos contrato social de empresa limitada varejista onde se consignava quórum deliberativo, em certas hipóteses, fora daquelas dos incisos I e II do artigo 1076 do CC, que fixava voto de maioria de sócios "per capita", vale dizer, independente do número de cotas de capital detidas por cada um.
 Ora, no artigo 1010 ao tratar da gestão das sociedades simples o código expressa o mandamento de que as decisões "serão tomadas por maioria de votos, contados segundo o valor da cota de cada um".
 Este comando reflete um conceito básico nessas formações societárias, de que os que têm maior aporte de capital tem maior peso decisório.
 Nas regras atinentes às limitadas o artigo 1072 remete a tal artigo 1010 no trato das deliberações, o que deve nos convencer que a chamada "maioria de votos" deve se apurar "segundo o valor das cotas de cada um"
 Contudo, no trato minudente-excessivamente minudente - das limitadas, o código no artigo 1076 assim especifica:
 "Ressalvado o disposto no artigo 1.061 e no $ 1o do artigo 1.063 as deliberações dos sócios serão tomadas:
 I pelos votos correspondentes, no mínimo, a 3⁄4 do capital social, nos casos previstos nos incisos V e VI do artigo 1.071.
 II pelos votos correspondentes a mais da metade do capital social, nos casos previstos nos incisos II, III, IV e VIII do artigo 1.071.
 III Pela maioria dos votos dos presentes, nos demais casos previstos na lei ou no contrato, se este não exigir maioria mais elevada"
 O que se observa é que ao tratar do quórum necessário para as deliberações elencadas nos incisos I e II o código fala em 3⁄4 ou metade, num e noutro caso, "do capital social", enquanto nos demais casos de deliberação, tratados no inciso III, o código se refere a "maioria dos presentes", denotando se referir a voto "por cabeça", pois que não se presume que a lei use palavras, ou mesmo expressões, vãs.
 Afinal se a regra genérica seria de se contar a maioria social em função das cotas de capital, porque essa distinção nos termos dos incisos I e II e de outro lado III do artigo 1076?
 Não se vê tratadistas se dedicando a esse necessário refino desta regra legal, ou melhor, do conjunto dessas regras de deliberação emprestada pelo código às sociedades limitadas.
 Claro que o artigo 110 da lei das sociedades anônimas confere o direito de voto a cada ação ordinária embora advertindo no $ 1o que o estatuto pode prever limites ao numero de votos de cada acionista.
 Assim, de um lado a sociedade simples tem no artigo 1010 consagrando o princípio "cada cota um voto" e a sociedade anônima também no referente às ações nos termos de sua lei de regência.
 Mas, aqui não estamos a rigor necessitando de lei subsidiária, nem as normas da sociedade simples, nem a lei das companhias, pois que há uma regra própria para as limitadas, a qual pela sua enviesada redação parece excepcionar naquele particular o princípio, de resto excepcionável, como vemos no caso frequente das ações e, hoje admitidas, também cotas preferenciais, de que "a maioria é calculada em função do numero de cotas não no de sócios"(Tavares Borba, "Direito Societário", 10 Ed.Renovar, pág.142). Aliás o próprio autor mais adiante, na mesma obra (pág.143) fala sobre o artigo 1046 III do código que "as decisões serão adotadas pela maioria dos votos presentes", contrastando com as regras dos outros incisos que falam em "maioria do capital".
 Assim, esses termos dúbios do CC permitem uma certa insegurança como se observa em estudos como o da Consultora Tributária e pós graduada pela universidade Mackenzie Kathia Lourenço de Farias que em trabalho bem recente no site, afirma, sobre as decisões inseridas no artigo 1076 do código, que cuida se ali de "maioria dos presentes", claro, se o contrato social não exigir maioria mais elevada.
 *João Luiz Coelho da Rocha é advogado e sócio do escritório Bastos-Tigre, Coelho da Rocha e Lopes Advogados, e professor da PUC/RJ.


text:
13.12.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 341/24
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
 Nr. 172/2012
 2012 m. rugsėjo 28 d.
 kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo XI priedas (Elektroniniai ryšiai, audiovizualinės paslaugos ir informacinė visuomenė)
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – EEE susitarimas), ypač į jo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 į EEE susitarimą turi būti įtrauktas 2011 m. liepos 29 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas 2011/485/ES, kuriuo iš dalies keičiamas Sprendimas 2005/50/EB dėl 24 GHz radijo dažnių juostos suderinimo automobilinių mažojo nuotolio radaro ryšio įrenginių terminuotam naudojimui Bendrijoje (1);
 (2)
 todėl EEE susitarimo XI priedas turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 EEE susitarimo XI priedo 5cr punkte (Komisijos sprendimas 2005/50/EB) įrašoma:
 „, su pakeitimais, padarytais:
 —
 32011 D 0485: 2011 m. liepos 29 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimu 2011/485/ES (OL L 198, 2011 7 30, p. 71).“
 2 straipsnis
 Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede skelbtini Įgyvendinimo sprendimo 2011/485/ES tekstai islandų ir norvegų kalbomis yra autentiški.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2012 m. rugsėjo 29 d., jei EEE jungtiniam komitetui pateikti visi pranešimai pagal EEE susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (2).
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje 2012 m. rugsėjo 28 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Pirmininkas
 Atle LEIKVOLL
 (1) OL L 198, 2011 7 30, p. 71.
 (2) Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.


text:
 13.9.2012
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 248/23
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 86/2012
 (2012. gada 30. aprīlis),
 ar ko groza EEZ līguma II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija)
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko pielāgo Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, turpmāk “Līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 Līguma II pielikums tika grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2012. gada 30. marta Lēmumu Nr. 47/2012 (1).
 (2)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2011. gada 13. aprīļa Regula (ES) Nr. 362/2011, ar ko attiecībā uz vielu monepantelu groza pielikumu Regulai (ES) Nr. 37/2010 par farmakoloģiski aktīvajām vielām un to klasifikāciju pēc to atlieku maksimāli pieļaujamā satura (2).
 (3)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2011. gada 13. aprīļa Regula (ES) Nr. 363/2011, ar ko attiecībā uz izoeigenolu groza pielikumu Regulai (ES) Nr. 37/2010 par farmakoloģiski aktīvajām vielām un to klasifikāciju pēc to atlieku maksimāli pieļaujamā satura (3),
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Līguma II pielikuma XIII nodaļas 13. punktam (Komisijas Regula (ES) Nr. 37/2010) pievieno šādus ievilkumus:
 “—
 32011 R 0362: Komisijas 2011. gada 13. aprīļa Regulu (ES) Nr. 362/2011 (OV L 100, 14.4.2011., 26. lpp.),
 —
 32011 R 0363: Komisijas 2011. gada 13. aprīļa Regulu (ES) Nr. 363/2011 (OV L 100, 14.4.2011., 28. lpp.).”
 2. pants
 Regulu (ES) Nr. 362/2011 un (ES) Nr. 363/2011 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2012. gada 1. maijā, ja EEZ Apvienotajai komitejai ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar Līguma 103. panta 1. punktu (4).
 4. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.
 Briselē, 2012. gada 30. aprīlī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētāja vietas izpildītājs
 Gianluca GRIPPA
 (1) OV L 207, 2.8.2012., 27. lpp.
 (2) OV L 100, 14.4.2011., 26. lpp.
 (3) OV L 100, 14.4.2011., 28. lpp.
 (4) Konstitucionālās prasības nav norādītas.


text:
Vololona Rabeharisoa est une sociologue française. Elle est professeure au Centre de sociologie de l'innovation (CSI) de Mines ParisTech.
 Ses travaux portent sur la place de la recherche scientifique et technique dans la société et, en particulier aux rôles des acteurs intervenant dans la production des connaissances et des innovations. Elle s'intéresse également aux conséquences de l’implication des bénéficiaires de la recherche et des activités socio-techniques.
 Ses travaux portent sur les secteurs de l'énergie, l'environnement, l'agro-alimentaire et le domaine de la biomédecine. En 1999, elle fait paraître une étude en collaboration avec Michel Callon sur les mouvements de malades, étudiant le cas particulier de l'Association Française contre les Myopathies. Depuis quelques années, elle s'intéresse à l'hybridation des savoirs entre génétique et psychiatrie à propos de l'autisme et des conséquences qu'implique la définition de cette maladie.
 Elle est rédactrice en chef de Sciences sociales et Santé, une revue académique interdisciplinaire.
 Publications (liste non exhaustive)
 avec Antoine Hennion, S. Dubuisson, Alcd. Didier, Passages et arrêts en gare. Les régimes de présence en situation de passage, Paris, RATP, 1997.
 avec Cécile Méadel (éd.), Représenter, Hybrider, Coordonner, Paris, CSI-École des mines de Paris, 1996.
 avec Cécile Méadel, S. Dubuisson, BD. Laat, Philippe Larédo, P. Mustar, Émilie Gomart, F. Mélard (éd.), Les chercheurs et l'innovation. Regards sur les pratiques de l'INRA, Paris, INRA, 1998.
 avec Michel Callon, Le pouvoir des malades: l'Association française contre les myopathies et la recherche, Paris, Les Presses de l'É́cole des mines, « Sciences économiques et sociales », 1999.
 avec Madeleine Akrich, P. Jamet, Cécile Méadel et F. Vincent (éd.), La Griffe de l'ours. Débats et controverses en environnement, Paris, Presses de l'École des Mines, 2002.
 Lien externe
 Page de chercheur, CSI
 Notes et références
 Sociologue français du XXIe siècle
 Sociologue des technologies
 Théorie de l'acteur-réseau
 Date de naissance non renseignée (XXe siècle)