text:
Euroopa kohtu 18. juuli 2013 otsus liidetud kohtuasjades C-210-11 ja C-211-11. | Heli Raidve Tööõigusabi
 Euroopa kohtu 18. juuli 2013 otsus liidetud kohtuasjades C-210-11 ja C-211-11.
 Eelotsusetaotlus – Kuues käibemaksudirektiiv – Artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkt a ja artikli 13 B osa punkt b – Mahaarvamisõigus – Juhatuse liikmetele osaliselt isiklikuks kasutamiseks antud juriidilise isiku põhivara – Üüri rahas maksmise puudumine, kuid mitterahalise hüve arvesse võtmine tulumaksu arvutamisel
 Liidetud kohtuasjades C‐210/11 ja C‐211/11,
 mille ese on ELTL artikli 267 alusel Cour de cassation’ (Belgia) 7. aprilli 2011. aasta otsustega esitatud eelotsusetaotlused, mis saabusid Euroopa Kohtusse 9. mail 2011, menetlustes
 Medicom SPRL (C‐210/11),
 Maison Patrice Alard SPRL (C‐211/11),
 koosseisus: koja president M. Berger, kohtunikud A. Borg Barthet ja J.‐J. Kasel (ettekandja),
 – Belgia valitsus, esindajad: M. Jacobs ja J.‐C. Halleux,
 – Ungari valitsus, esindajad: K. Szíjjártó, M. Fehér ja G. Koós,
 1 Eelotsusetaotlused käsitlevad küsimust, kuidas tõlgendada nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas (EÜT L 145, lk 1; ELT eriväljaanne 09/01, lk 23), mida on muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ (ELT L 102, lk 18; ELT eriväljaanne 09/01, lk 274, edaspidi „kuues direktiiv”), artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b.
 2 Taotlused on esitatud ühelt poolt Belgia riigi ning teiselt poolt Belgia õiguse alusel tegutsevate äriühingute Medicom SPRL (edaspidi „Medicom”) (kohtuasi C‐210/11) ja Maison Patrice Alard SPRL (edaspidi „MPA”) (kohtuasi C‐211/11) vahelises kohtuvaidluses seoses nende äriühingute juhatuse liikmete osaliselt isiklikus kasutuses olevatelt kinnisasjadelt tasutud sisendkäibemaksu mahaarvamise üle.
 3 Kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimene lõik sätestab:
 „Tasu eest teenuste osutamisena käsitatakse järgmist:
 a) põhivahendite hulka kuuluva kauba kasutamine maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks või üldiselt muul kui majandustegevuse eesmärgil, kui sellelt kaubalt võib käibemaksu täielikult või osaliselt maha arvata;
 b) maksukohustuslase poolt tasuta teenuste osutamine tema enda või tema töötajate isiklikuks tarbeks või üldiselt muul kui majandustegevuse eesmärgil.”
 4 Kuuenda direktiivi artikli 11 A osa lõige 1 sätestab:
 „Maksubaas on:
 a) punktides b, c ja d nimetamata kauba tarnimise ja teenuste osutamise puhul kõik tasuna käsitatav, mille tarnija ostjalt, kliendilt või kolmandalt isikult nimetatud tarnete eest on saanud või saab, kaasa arvatud nimetatud tarnete hinnaga otse seotud;
 b) artikli 5 lõigetes 6 ja 7 nimetatud tarnete puhul kauba või sarnase kauba ostuhind või ostuhinna puudumise korral omahind, mis määratakse kindlaks tarnimise ajal;
 c) artikli 6 lõikes 2 nimetatud tarnete puhul maksukohustuslase kogukulu teenuste osutamisele;
 5 Kuuenda direktiivi artikli 13 B osa esimese lõigu punkti b kohaselt vabastavad liikmesriigid maksust „kinnisvara liising[u] ja rendile andmi[se]”.
 6 Kuuenda direktiivi artikli 17 lõige 2 sätestab direktiivi artiklist 28f tulenevas versioonis:
 „Kui kaupa ja teenuseid kasutatakse maksukohustuslase maksustatavate tehingutega seoses, on maksukohustuslasel õigus tasumisele kuuluvast käibemaksust maha arvata:
 a) käibemaks, mis tuleb tasuda või on tasutud riigi territooriumil kaupade või teenuste eest, mille talle on tarninud või tarnib teine maksukohustuslane;
 7 Põhikohtuasjas kohaldatava code de la taxe sur la valeur ajoutée (käibemaksuseadustik; edaspidi „käibemaksuseadustik”) redaktsiooni artikli 19 lõige 1 sätestab:
 „Tasu eest teenuste osutamisena käsitatakse põhivahendite hulka kuuluva asja kasutamist maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks, või üldiselt muul kui majandustegevuse eesmärgil, kui sellelt kaubalt võib käibemaksu täielikult või osaliselt maha arvata.”
 8 Sama seadustiku artikli 44 lõike 3 punkt 2 sätestab, et käibemaksust on vabastatud „kinnisasja liising, üürile andmine ning üürilepingu üleandmine, samuti kinnisasja kasutamine artikli 19 lõikes 1 sätestatud tingimustel”.
 9 10. detsembri 1969. aasta kuningliku määruse nr 3, mis reguleerib käibemaksu kohaldamisel (sisend)käibemaksu mahaarvamist (Moniteur belge, 12. detsember 1969, lk 9) artikkel 1 sätestab:
 „§ 1. Arvestades käibemaksuseadustiku artikli 45 lõikeid 1a, 2 ja 3 teeb maksukohustuslane käesoleva määruse artiklites 2 ja 4 sätestatud tingimustel mahaarvamise käibemaksuseadustiku artikli 45 lõike 1 punktides 1–5 nimetatud tehingute tegemiseks ettenähtud kaupadelt ja teenustelt tasutud maksudelt.
 Kui maksukohustuslane teeb oma majandustegevuse käigus muid tehinguid, millelt mahaarvamine ei ole lubatud, peab ta mahaarvamiste kindlaksmääramisel järgima käibemaksuseadustiku artiklites 46 ja 48 ning käesoleva määruse artiklites 12–21 sätestatut.
 § 2. Mingil juhul ei või maha arvata tasumisele kuuluvaid makse neilt kaupadelt ja teenustelt, mis on mõeldud maksukohustuslase isiklikuks tarbeks või muul kui majandustegevusega seotud eesmärgil kasutamiseks.
 Kui kaup või teenus on mõeldud osaliselt sellistel eesmärkidel kasutamiseks, on mahaarvamine välistatud selle kasutamise ulatuses. Selle ulatuse määrab kindlaks maksukohustuslane, mida kontrollivad ametiasutused.”
 Kohtuasi C‐210/11
 10 Mis puutub kohtuasja C‐210/11, siis eelotsusetaotlusest tuleneb, et Medicom on juriidilisest isikust äriühing, kes on käibemaksukohustuslane tegevuste eest, mis seisnevad uuringute koostamises, organiseerimises ja nõustamises masinkirja, tõlkimise ja farmaatsiaettevõtjate jaoks meditsiiniliste aruannete koostamise valdkonnas, ning samuti hobuste majutamise valdkonnas. See äriühing lasi ehitada hoone, kus ta viib läbi oma tegevust ja kus lisaks sellele elavad tema juhatuse liikmed koos oma perekondadega ilma üüri maksmata. Käibemaksudeklaratsioonides on Medicom teinud mahaarvamise kogu selle hoone ehitamise kuludega seotud käibemaksult.
 11 3. septembri 1997. aasta suulisel arutamisel on pädev maksuhaldur märkinud, et seda hoonet kasutasid Medicomi juhatuse liikmed 50% ulatuses isiklikuks otstarbeks ja et selle kasutamise eest „nõuti [neilt] mitterahalist hüvitist”. Arvestades, et üksnes pool selle hoone ehitamise kuludega seotud käibemaksust oli mahaarvatav, saatis ta Medicomile maksuotsuse 1997. aasta teise kvartali maksudeklaratsioonis ebaõigelt mahaarvatud käibemaksu tasumiseks.
 12 Seejärel tunnistasid Medicomi juhatuse liikmed, et maksustamisaastatel 1997 ja 1998 kasutasid nad kahte kolmandikku kõnealusest hoonest isiklikul otstarbel. Sellest tulenevalt lükkas pädev maksuhaldur 16. novembril 2000 tagasi taotluse 1996. aasta käibemaksu vähendamiseks ja tegi 15. jaanuaril 2001 Medicomi suhtes uue maksuotsuse.
 13 Kuna Medicomi poolt nende maksuotsuste peale esitatud kaebus jäeti esimeses kohtuastmes rahuldamata, pöördus ta antud vaidlusega cour d’appel de Liège’i. 24. märtsi 2006. aasta otsusega tühistas see kohus temani jõudnud vaidluses vaidlusalused maksuotsused, toetudes Euroopa Kohtu 8. mai 2003. aasta otsuses kohtuasjas C‐269/00: Seeling (EKL 2003, lk I‐4101) esitatud kuuenda direktiivi tõlgendusele.
 Kohtuasi C‐211/11
 14 Mis puutub kohtuasja C‐211/11, siis eelotsusetaotlusest tuleneb, et MPA on õigusvõimeline äriühing, kes on käibemaksukohustuslane catering’i ja vastuvõttude korraldamise valdkonnas. 1991. aastal lasi ta ehitada hoone, kus ta viis läbi oma tegevust ja kus lisaks sellele elas tema juhatuse liige koos oma perekonnaga ilma üüri maksmata. Käibemaksudeklaratsioonides on MPA teinud mahaarvamise kogu selle hoone ehitamise ja sisustamise kuludega seotud käibemaksult.
 15 Arvestades, et üksnes osa käibemaksust oli mahaarvatav, kuivõrd osa hoonest oli kasutusel juhatuse liikme elamispinnana, tegi pädev maksuhaldur 6. novembril 1995 MPA suhtes maksuotsuse.
 16 Esimese astme kohus rahuldas MPA esitatud kaebuse nimetatud maksuotsuse tühistamiseks. Pädeva maksuhalduri esimese astme kohtu otsuse peale esitatud apellatsioonkaebuse jättis cour d’appel de Bruxelles 4. jaanuari 2006. aasta otsusega rahuldamata eelkõige põhjendusel, et juhatuse liikmele osa hoonest tasuta isiklikuks kasutamiseks andmine toimus selles hoones maksukohustuslase poolt läbiviidava maksustatava majandustegevuse ülekaalukates huvides, nii et seda osa hoonest võib käsitada põhivarana, mille ehitamine, haldamine, parandamine ja parendamine annavad õiguse käibemaksu mahaarvamiseks.
 17 Nendes kahes vaidluses esitas pädev maksuhaldur kassatsioonkaebuse esiteks eelkõige põhjendusel, et eespool viidatud kohtuotsus Seeling ei ole kohaldatav niisugustele asjaoludele nagu põhikohtuasja asjaolud. Lisaks tuleb osa hoonest äriühingu juhatuse liikmele isiklikuks kasutamiseks andmist pidada tulumaksu kontekstis mitterahaliseks hüveks, mistõttu ei saa seda käsitada „tasuta” kasutusse andmisena või olukorrana, kus „puudub üür“. Lõpuks, otsene ja vahetu seos, mis peab kuuenda direktiivi artikli 17 lõigete 2 ja 5 kohaldamisel olema maksustatava ostutehingu ja käibemaksuga maksustatava tehingu vahel käibemaksu mahaarvamise õiguse tekkimiseks, ei sõltu maksukohustuslase eesmärgist ning käesoleval juhul seda ei ole. Lisaks lasub maksukohustuslasel kohustus tõendada mahaarvamise õiguse olemasolu. Sellist tõendit ei ole aga esitatud.
 18 Neil asjaoludel otsustas Cour de cassation menetluse peatada ja esitada Euroopa Kohtule järgmised eelotsuse küsimused, mis on mõlemas kahes kohtuasjas C‐210/11 ja C‐211/11 sõnastatud ühtemoodi:
 „1. Kas [kuuenda direktiivi] artikli 6 [lõike 2 esimese lõigu] punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus see, kui artikli 13 B osa punkti b tähenduses kinnisvara liisimise või rendileandmisena maksust vabastatud teenusena käsitatakse õigusvõimelise maksukohustuslasest äriühingu juhatuse või nõukogu liikmete või osanike ja nende pere poolt kasutamist isiklikuks tarbeks kogu hoonet või osa hoonest, mis kuulub selle äriühingu vara hulka ja mis seega on täielikult ettevõtte omandis, juhul kui sellise kasutamise eest ei ole ette nähtud mingit rahas makstavat üüri, vaid see on käsitatav erisoodustusena, mida maksustatakse sellena juhatuse liikmete tulumaksu arvestamisel, ja kui seda kasutamist käsitatakse seetõttu maksualaselt vastutasuna juhatuse või nõukogu liikmete või osanike osa töö eest?
 2. Kas neid sätteid tuleb tõlgendada nii, et [see] maksuvabastus on kõnealusel juhul kohaldatav, kui äriühing ei tõenda vajaliku seose olemasolu ettevõtte käitamise ja kogu hoone või selle osa juhatuse või nõukogu liikmete või osanike kasutusse andmise vahel, ning kas sel juhul piisab kaudse seose olemasolust?”
 19 Euroopa Kohtu presidendi 28. juuni 2011. aasta määrusega liideti kohtuasjad C‐210/11 ja C‐211/11 kirjalikuks ja suuliseks menetlemiseks ning kohtuotsuse tegemiseks.
 20 Esimese küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus see, kui juriidilisele isikule kuuluva hoone osa selle juriidilise isiku juhatuse liikme isiklikku kasutusse andmist – ilma et hüve saajatele oleks selle hoone kasutamise eest ette nähtud rahalist üüri – käsitatakse selle direktiivi tähenduses maksust vabastatud kinnisvara üürimisena, ning kas selles suhtes on mingit tähtsust asjaolul, et sellist kasutusse andmist peetakse siseriiklike tulumaksu reguleerivate normide tähenduses mitterahaliseks hüveks selle saajatele põhikirjast või töölepingust tulenevate ülesannete täitmise eest.
 21 Sellele küsimusele vastamiseks tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu väljakujunenud praktikast tuleneb, et maksukohustuslasel on võimalus kuuenda direktiivi kohaldamisel valida, kas lugeda asi, mida ta kasutab osaliselt isiklikuks tarbeks, osaliselt oma ettevõttesse kuuluvaks või mitte (vt eelkõige 4. oktoobri 1995. aasta otsus kohtuasjas C‐291/92: Ambrecht, EKL 1995, lk I‐2775, punkt 20 ja eespool viidatud kohtuotsus Seeling, punkt 40).
 22 Kui maksukohustuslane käsitab kapitalikaupu, mida ta kasutab nii kutsetegevuseks kui ka isiklikul eesmärgil, ettevõtte varana, siis nende kaupade omandamisel tasutud sisendkäibemaks on põhimõtteliselt kogu ulatuses ja koheselt mahaarvatav (vt selle kohta 11. juuli 1991. aasta otsus kohtuasjas C‐97/90: Lennartz, EKL 1991, lk I‐3795, punkt 26, ja eespool viidatud kohtuotsus Seeling, punkt 41).
 23 Kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punktist a ja artikli 11 A osa lõike 1 punktist c tuleneb, et ettevõtte põhivahendite hulka kuuluva kauba kasutamist maksukohustuslase või tema töötajate isiklikuks tarbeks või muul kui majandustegevuse eesmärgil, kui sellelt varalt võib käibemaksu täielikult või osaliselt maha arvata, käsitatakse tasu eest teenuse osutamisena ja maksustatakse nimetatud teenuste osutamisel tekkinud kulude summa alusel (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsused Lennartz, punkt 26 ja Seeling, punkt 42).
 24 Maksukohustuslasel, kes käsitab hoonet tervenisti oma ettevõtte vara hulka kuuluvana ja kes seejärel kasutab ühte osa sellest enda või oma töötajate isiklikuks tarbeks, on esiteks õigus maha arvata sisendkäibemaksu nimetatud hoone ehituse kogukuludelt ja teiseks sellele vastav kohustus tasuda käibemaksu vara isiklikuks tarbeks kasutamisega seotud kogukulult.
 25 Mis puutub kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b kumulatiivsesse kohaldamisse maksukohustuslase ettevõtte vara hulka täielikult kuuluva hoone osa tema või ta töötajate isiklikuks tarbeks kasutamise juhul, siis on Euroopa Kohus leidnud, nende sätetega on vastuolus siseriiklikud õigusnormid, mille kohaselt – olgugi et artikli 13 B osa punktis b loetletud kinnisvara liisimise või rendile andmise tingimused ei ole täidetud – käsitatakse käibemaksust vabastatud teenusena selle sätte tähenduses juriidilisest isikust maksukohustuslase töötaja poolt sellise hoone osa isiklikuks tarbeks kasutamist, mille see maksukohustuslane on ehitanud või mida ta valdab kinnisasjaõiguse alusel, kui sellelt kapitalikaubalt võib tasutud sisendkäibemaksu maha arvata (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Seeling, punkt 56 ja 29. märtsi 2012. aasta otsus kohtuasjas C‐436/10: BLM, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 31)
 26 Seega eeldab kinnisvara üürileandmine kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti b tähenduses, et kõik seda tehingut iseloomustavad tingimused on täidetud, see tähendab, et kinnisasja omanik annab üürnikule üüri eest ja kokku lepitud ajaks õiguse kasutada tema kinnisasja ning välistab kõigi teiste isikute samasuguse õiguse (9. oktoobri 2001. aasta otsused kohtuasjas C‐409/98: Mirror Group, EKL 2001, lk I‐7175, punkt 31, ja kohtuasjas C‐108/99: Cantor Fitzgerald International, EKL 2001, lk I‐7257, punkt 21 ning samuti eespool viidatud kohtuotsus Seeling, punkt 49).
 27 Kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkt b sätestab nimelt erandi üldreeglist, mille kohaselt maksustatakse käibemaksuga iga teenus, mille maksukohustuslane on tasu eest osutanud; seega tõlgendatakse selle sätte tingimusi kitsalt. Ühe eelmises punktis nimetatud tingimuse mittetäitmisel ei saa seda sätet analoogia alusel kohaldada põhjusel, et ettevõttele kuuluva kinnisvara elukohana isiklikuks tarbeks kasutamine sarnaneb lõpptarbimise seisukohalt kõige rohkem üürileandmisega selle sätte tähenduses (vt selle kohta eespool viidatud kohtuotsus Seeling, punktid 44 ja 45).
 28 Mis puudutab täpsemalt üüri maksmisega seotud tingimust, seadmata kahtluse alla kohtupraktikat, mille kohaselt mõiste „teenuste osutamine [...] tasu eest” kuuenda direktiivi artikli 2 punkti 1 tähenduses eeldab otsest seost osutatud teenuse ja selle eest saadud tasu vahel (vt eelkõige 29. juuli 2010. aasta otsus kohtuasjas C‐40/09: Astra Zeneca UK, EKL 2010, lk I‐7505, punkt 27), siis piisab tõdemusest, et sellise maksmise puudumist ei asenda ka asjaolu, et tulumaksu tähenduses on selline ettevõttele kuuluva kinnisasja isiklikuks tarbeks kasutamine käsitatav kui arvuliselt määratletav mitterahaline hüve ja seega mingil määral kui hüvitise osa, millest hüve saaja on loobunud vastutasuks kõnealuse kinnisasja kasutusse andmise eest
 29 Kõigepealt tuleb märkida, et nii nagu Euroopa Kohus on leidnud ka eespool viidatud kohtuotsuse Seeling punktis 45, ei saa kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti b kohaldada analoogia korras, samastades – nagu on välja pakkunud Belgia valitsus – mitterahalist hüve, mida on tulumaksu arvutamisel juba hinnatud, üüriga.
 30 Samuti ei saa selliseid asjaolusid nagu on kõne all põhikohtuasjas, erinevalt Belgia valitsuse väidetust, võrrelda asjaoludega, mille alusel on tehtud eespool viidatud kohtuotsus Astra Zeneca UK. Nimelt tuleneb selle otsuse punktidest 29 kuni 31, et selles kohtuasjas tuvastati otsene seos Astra Zeneca poolt töötajatele kõnealuste ostukupongide andmise ja viimaste poolt selle vastu kindlaksmääratud osast neile rahas makstavast töötasust selgesõnalise loobumise vahel. Seevastu kõne all olevatest põhikohtuasjadest ei ilmne ega ole kindlaks tehtud seda, et juhatuse liikmetel oleks töötasu vähendatud ulatuses, mis vastaks kõnealuse kinnisvara kasutusse andmisele ega asjaolu, et osa nimetatud juhatuse liikmete poolt tehtavast tööst võiks olla käsitatav vastutasuna hoone nende kasutusse andmise eest (vt analoogia alusel 16. oktoobri 1997. aasta otsus kohtuasjas C‐258/95: Fillibeck (EKL 1997, lk I‐5577, punktid 15 ja 16).
 31 Lõpuks tuleneb eespool viidatud kohtuotsuse BLM punktist 15, et Euroopa Kohus oli teadlik asjaolust, et kohaldades nimetatud kohtuotsuse aluseks olevas kohtuasjas käsitletud siseriiklikke õigusnorme, mis on identsed käesolevate põhikohtuasjade omadega, samastati füüsilise isiku tulumaksu kontekstis BLM SA juhatuse liikme poolt tema kasutusse antud kinnisasja isiklikuks tarbeks kasutamine, mille eest ei olnud ette nähtud üüri maksmist rahas, kindlasummalise mitterahalise hüvega. See samastamine, mida ei korratud kõnealuse otsuse punktides 23–30, ei mõjutanud aga ilmselget kohtu tõlgendust.
 32 Sellist tõlgendust ei saa seada kahtluse alla asjaoluga, et Euroopa Kohus leidis eespool viidatud kohtuotsuse BLM punktis 31, et liikmesriigi kohtul tuleb hinnata, kas niisuguses olukorras, nagu oli arutusel selle otsuse aluseks olnud kohtuasjas, võis asuda seisukohale, et selles oli tegemist kinnisasja rendile andmisega kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti b tähenduses.
 33 Nimelt on selge, et siseriiklikel kohtutel, kes on ainsana pädevad hindama asjaolusid, tuleb iga juhtumi iseloomulikke asjaolusid arvestades kindlaks määrata kõnealuse tehingu peamised tunnused, et liigitada seda vastavalt kuuendale direktiivile (vt selle kohta 27. oktoobri 2011. aasta otsus kohtuasjas C‐530/09: Inter-Mark Group, kohtulahendite kogumikus veel avaldamata, punkt 32). Niivõrd kuivõrd Euroopa Kohus ei pidanud lahendama vaidlust põhikohtuasjas, jättis ta selle ülesande eelotsusetaotluse esitanud kohtule, kusjuures viimane pidi võtma arvesse asjaolu, et pole välistatud, et lisaks Euroopa Kohtule esitatud toimikus sisalduvatele tõenditele võib olla ka muid tõendeid, mis võivad tõendada, et kõik üürileandmise tunnused kuuenda direktiivi artikli 13 B osa punkti b tähenduses olid täidetud.
 34 Neid kaalutlusi arvesse võttes, tuleb vastata esimesele küsimusele, et kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus see, kui juriidilisele isikule kuuluva kinnisasja osa selle juriidilise isiku juhatuse liikme isiklikku kasutusse andmist – ilma et hüve saajatele oleks selle kinnisasja kasutamise eest ette nähtud rahalist üüri – käsitatakse selle direktiivi tähenduses maksust vabastatud kinnisvara üürimisena, ning selles suhtes ei oma tähtsust asjaolu, et sellist kasutusse andmist peetakse siseriiklike tulumaksu reguleerivate normide tähenduses mitterahaliseks hüveks selle saajatele põhikirjast või töölepingust tulenevate ülesannete täitmise eest.
 35 Teise küsimusega soovib eelotsusetaotluse esitanud kohus sisuliselt teada, kas kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada nii, et sellistel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, on asjaolu, et ettevõtte põhivahendite hulka kuuluva kogu hoone või selle osa selle ettevõtja juhatuse või nõukogu liikmete või osanike kasutusse andmisel on või ei ole otsene seos ettevõtte tegevusega, oluline selle määratlemisel, kas selline kasutusse andmine annab aluse neist normidest teises normis sätestatud käibemaksuvabastuseks.
 36 Sellega seoses tuleb meenutada, et Euroopa Kohtu praktika kohaselt on kauba soetamine maksukohustuslase poolt, kes sellena tegutseb, määrav asjaolu käibemaksusüsteemi kohaldamiseks ja seega käibemaksu mahaarvamise korra rakendamiseks. See, kuidas kaupa on kasutatud või kavatsetakse kasutada, määrab kindlaks vaid esialgse mahaarvamise ulatuse, millele maksukohustuslasel on õigus kuuenda direktiivi artikli 17 alusel, ning järgnevate maksuperioodide jooksul tehtavate võimalike korrigeerimiste ulatuse (eespool viidatud kohtuotsus Lennartz, punkt 15). Seevastu kui maksukohustuslane soetab kauba üksnes isiklikuks tarbeks, tegutseb ta eraisikuna ja mitte maksukohustuslasena kuuenda direktiivi tähenduses (6. mai 1992. aasta otsus kohtuasjas C‐20/91: de Jong, EKL 1992, lk I‐2847, punkt 17).
 37 Nagu tuleneb ka käesoleva kohtuotsuse punktides 21–24 viidatud kohtupraktikast, on maksukohustuslasel, kes käsitab hoonet tervenisti ettevõtte põhivahendite hulka kuuluvana ja kes seejärel kasutab ühte osa sellest isiklikuks tarbeks, esiteks õigus maha arvata sisendkäibemaksu nimetatud hoone ehituse kogukuludelt ja teiseks, sellele vastav kohustus tasuda käibemaksu nimetatud kasutamisega seotud kogukulult.
 38 Vastupidiselt sellele nagu näib väitvat Belgia valitsus, ei ole sellises olukorras maksukohustuslasel kohustust tõendada, et ettevõtte põhivahendite hulka kuuluva kogu hoone või selle osa juhatuse või nõukogu liikmetele või osanikele kasutusse andmine on „maksukohustuslase maksustatavate tehingutega [seotud]” kuuenda direktiivi artikli 17 lõike 2 tähenduses.
 39 Kui nimelt maksukohustuslane käsitab kogu kinnisvara ettevõtte põhivarana, võib ta kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 punktist b tulenevalt seda kasutada muuks kui majandustegevuse eesmärgil ega saa olla kohustatud tõendama, et see kasutamine toimub tema maksustatavate tehingute jaoks. Seega ei pea maksukohustuslane tõendama otsest ja vahetut seost kõnealuse hoone isiklikuks tarbeks kasutamise ja tema maksustatavate tegevuste vahel.
 40 Sellest tulenevalt tuleb vastata teisele küsimusele, et kuuenda direktiivi artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada nii, et niisugustel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole asjaolu, et ettevõtte põhivahendite hulka kuuluva kogu hoone või selle osa selle ettevõtja juhatuse või nõukogu liikmete või osanike kasutusse andmisel on või ei ole otsene seos ettevõtte tegevusega, oluline selle määratlemisel, kas selline kasutusse andmine annab aluse neist normidest teises normis sätestatud käibemaksuvabastuseks.
 1. Nõukogu 17. mai 1977. aasta kuuenda direktiivi 77/388/EMÜ kumuleeruvate käibemaksudega seotud liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta – ühine käibemaksusüsteem: ühtne maksubaas, mida on muudetud nõukogu 10. aprilli 1995. aasta direktiiviga 95/7/EÜ, artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada selliselt, et nendega on vastuolus see, kui juriidilisele isikule kuuluva kinnisasja osa selle juriidilise isiku juhatuse liikme isiklikku kasutusse andmist – ilma et hüve saajatele oleks selle kinnisasja kasutamise eest ette nähtud rahalist üüri – käsitatakse selle direktiivi tähenduses maksust vabastatud kinnisvara üürimisena, ning selles suhtes ei oma tähtsust asjaolu, et sellist kasutusse andmist peetakse siseriiklike tulumaksu reguleerivate normide tähenduses mitterahaliseks hüveks selle saajatele põhikirjast või töölepingust tulenevate ülesannete täitmise eest.
 2. Kuuenda direktiivi 77/388, mida on muudetud direktiiviga 95/7, artikli 6 lõike 2 esimese lõigu punkti a ja artikli 13 B osa punkti b tuleb tõlgendada nii, et niisugustel asjaoludel, nagu on kõne all põhikohtuasjas, ei ole asjaolu, et ettevõtte põhivahendite hulka kuuluva kogu hoone või selle osa selle ettevõtja juhatuse või nõukogu liikmete või osanike kasutusse andmisel on või ei ole otsene seos ettevõtte tegevusega, oluline selle määratlemisel, kas selline kasutusse andmine annab aluse neist normidest teises normis sätestatud käibemaksuvabastuseks.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 11.9.2017
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 300/3
 Απόφαση του Δικαστηρίου (δεύτερο τμήμα) της 20ής Ιουλίου 2017 [αίτηση του Audiencia Provincial de Alicante (Ισπανία) για την έκδοση προδικαστικής αποφάσεως] — Ornua Co-operative Limited, πρώην The Irish Dairy Board Co-operative Limited κατά Tindale & Stanton Ltd España, SL
 (Υπόθεση C-93/16) (1)
 ([Προδικαστική παραπομπή - Διανοητική ιδιοκτησία - Σήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης - Ενιαίος χαρακτήρας - Κανονισμός (ΕΚ) 207/2009 - Άρθρο 9, παράγραφος 1, στοιχεία β' και γ' - Ομοιόμορφη προστασία του δικαιώματος που παρέχει το σήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης από τους κινδύνους σύγχυσης και από προσβολές της φήμης - Ειρηνική συνύπαρξη του σήματος αυτού με εθνικό σήμα χρησιμοποιούμενο από τρίτον σε τμήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης - Απουσία ειρηνικής συνύπαρξης αλλού στην Ένωση - Αντίληψη του μέσου καταναλωτή - Διαφορετικές αντιλήψεις που ενδέχεται να επικρατούν σε διαφορετικά τμήματα της Ένωσης])
 (2017/C 300/04)
 Γλώσσα διαδικασίας: η ισπανική
 Αιτούν δικαστήριο
 Audiencia Provincial de Alicante
 Διάδικοι στην υπόθεση της κύριας δίκης
 Ornua Co-operative Limited, πρώην The Irish Dairy Board Co-operative Limited
 κατά
 Tindale & Stanton Ltd España, SL
 Διατακτικό
 1)
 Το άρθρο 9, παράγραφος 1, στοιχείο β', του κανονισμού (ΕΚ) 207/2009 του Συμβουλίου, της 26ης Φεβρουαρίου 2009, για το σήμα της [Ευρωπαϊκής Ένωσης], έχει την έννοια ότι από το γεγονός ότι ένα σήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης και ένα εθνικό σήμα συνυπάρχουν ειρηνικά σε τμήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης δεν δύναται να συναχθεί ότι σε άλλο τμήμα της Ένωσης, όπου δεν παρατηρείται τέτοια ειρηνική συνύπαρξη του σήματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης και του πανομοιότυπου προς το εν λόγω εθνικό σήμα σημείου, δεν υπάρχει κίνδυνος σύγχυσης μεταξύ του εν λόγω σήματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης και του σημείου αυτού.
 2)
 Το άρθρο 9, παράγραφος 1, στοιχείο β', του κανονισμού 207/2009 έχει την έννοια ότι τα στοιχεία τα οποία είναι κρίσιμα, κατά τη γνώμη του δικαστηρίου σημάτων της Ευρωπαϊκής Ένωσης που επιλαμβάνεται αγωγής για παραποίηση/απομίμηση σήματος, για την εκτίμηση του ζητήματος αν ο δικαιούχος σήματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης έχει εξουσία να απαγορεύσει τη χρήση σημείου σε τμήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης το οποίο δεν αφορά η εν λόγω αγωγή μπορούν να ληφθούν υπόψη από το δικαστήριο αυτό προς εκτίμηση του αν ο δικαιούχος έχει εξουσία να απαγορεύσει τη χρήση του εν λόγω σημείου στο τμήμα της Ένωσης το οποίο αφορά η ως άνω αγωγή, υπό τον όρο ότι οι συνθήκες της αγοράς και οι κοινωνικοπολιτιστικές περιστάσεις δεν διαφέρουν σημαντικά από το ένα εκ των εν λόγω τμημάτων της Ένωσης στο άλλο.
 3)
 Το άρθρο 9, παράγραφος 1, στοιχείο γ', του κανονισμού 207/2009 έχει την έννοια ότι από το γεγονός ότι ένα σήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης το οποίο χαίρει φήμης και ένα σημείο συνυπάρχουν ειρηνικά σε τμήμα της Ευρωπαϊκής Ένωσης δεν δύναται να συναχθεί ότι σε άλλο τμήμα της Ένωσης, όπου δεν παρατηρείται τέτοια ειρηνική συνύπαρξη, υπάρχει εύλογη αιτία που καθιστά θεμιτή τη χρήση του εν λόγω σημείου.
 (1) ΕΕ C 156 της 02.05.2016.


type: contracts

text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 22007A0124(02)
 Pöytäkirja Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kazakstanin tasavallan väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen määräysten ulottamisesta tekstiilituotteiden kahdenväliseen kauppaan, ottaen huomioon kahdenvälisen tekstiilituotteita koskevan sopimuksen voimassaolon päättyminen
 Virallinen lehti nro L 017 , 24/01/2007 s. 0016 - 0016
 PöytäkirjaEuroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kazakstanin tasavallan väliseen kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen määräysten ulottamisesta tekstiilituotteiden kahdenväliseen kauppaan, ottaen huomioon kahdenvälisen tekstiilituotteita koskevan sopimuksen voimassaolon päättyminenEUROOPAN YHTEISÖ,sekäKAZAKSTANIN TASAVALTA,jotkakatsovat seuraavaa:(1) Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kazakstanin tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimus, jäljempänä "kumppanuus- ja yhteistyösopimus", allekirjoitettiin vuonna 1995 ja se tuli voimaan 1 päivänä heinäkuuta 1999.(2) On käyty neuvotteluja sen varmistamiseksi, että kumppanuus- ja yhteistyösopimuksen muiden tavaroiden kauppaan sovellettavat periaatteet ulotettaisiin koskemaan virallisesti myös tekstiilituotteiden kauppaa.(3) Olisi hyväksyttävä asianmukaiset kumppanuus- ja yhteistyösopimukseen tehtävät muutokset.OVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 artiklaMuutetaan Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Kazakstanin tasavallan kumppanuus- ja yhteistyösopimus, jäljempänä "kumppanuus- ja yhteistyösopimus", seuraavasti:1) Poistetaan 11 artiklassa oleva viittaus 16 artiklaan.2) Kumotaan 16 artikla.2 artiklaTämä pöytäkirja on erottamaton osa kumppanuus- ja yhteistyösopimusta.3 artiklaTämä pöytäkirja tulee voimaan sen allekirjoittamista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.4 artiklaTämä pöytäkirja laaditaan kahtena kappaleena sopimuspuolten kaikilla virallisilla kielillä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON
 Brüssel, 13.10.2004
 KOM(2004) 632 lõplik
 2004/0228 (CNS)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS,
 mis käsitleb ühenduse rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2005-2006)
 (komisjoni esitatud)
 ET ET
 ---pagebreak--- SELETUSKIRI
 Rahvusvaheline Iirimaa Fond (The International Fund for Ireland – IFI) loodi 1986. aastal
 aitamaks rakendada 15. novembri 1985. aasta Inglise-Iiri lepingu artikli 10 punkti a, milles on
 sätestatud, et „valitsused teevad koostööd edendamaks majanduslikku ja sotsiaalset arengut
 mõlema Iirimaa neis piirkondades, mis on viimaste aastate ebastabiilsuse tõttu kõige
 rängemalt kannatada saanud, ning kaaluvad sellele tegevusele rahvusvahelise toetuse
 hankimist”.
 IFI eesmärgid on „edendada majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning soodustada
 natsionalistide ja unionistide vahelisi kontakte, dialoogi ja leppimist kogu Iirimaal”*.
 Pärast Ameerika Ühendriikide ja teiste riikide kiiret toetust soovis Euroopa Ühendus seda
 algatust praktiliselt toetada, tõdedes, et IFI eesmärgid peegeldavad tema enda omi. Ühendus
 hakkas IFI-le toetust andma 1989. aastal. Praeguseks moodustab EÜ rahastamine 44% fondi
 iga-aastastest toetustest ja 39,5 % seniste toetuste koguhulgast. Komisjoni vaatleja on
 osalenud kõikidel IFI halduskogu istungitel 1989. aasta algusest.
 Piirkonna poliitiline taust on aastate jooksul muutunud: 1994. aastal kuulutasid peamised
 poolsõjaväelised rühmitused välja relvarahu; 1998. aasta Belfasti („suure reede”) lepingus
 sätestati erimeelsuste poliitiline lahendamine rahuprotsessi käigus, sealhulgas pädevuste
 üleandmine Põhja-Iiri Assambleele ja täitevkomiteele, mis loodi 1999. aasta lõpus. Ent
 konfliktiga seoses esineb ikka veel palju vägivalda ja peamiste kogukondade vaheline lõhe on
 jätkuvalt suur. Põhja-Iiri Assamblee on praegu ajutiselt laiali saadetud, mis iseloomustab
 piirkonna rahuprotsessi taustal valitsevaid ohte ja ebakindlust.
 Selles kontekstis on rahu toetav majanduslik ja sotsiaalne areng ning rohujuuretasandil
 lepitamine pikaajaline protsess. Üheks selle eesmärgi saavutamise vahendiks on IFI, mis
 täiendab ELi Põhja-Iirimaa ja Iirimaa piirimaakondade rahu ja leppimise programmide
 (PEACE I 1995–1999 ja PEACE II 2000-2004) raames läbi viidud tegevusi.
 2004. aasta juunis kutsus Euroopa Ülemkogu komisjoni uurima võimalust viia programmi
 PEACE ja Rahvusvahelise Iirimaa Fondi toetused vastavusse, sealhulgas rahaliste mõjude
 osas, teiste struktuurifondidest rahastatavate programmide omadega, mis lõppevad 2006.
 aastal.
 Kooskõlas praeguse toetuste vooruga** on Euroopa Komisjon esitanud eelarvepädevale
 institutsioonile hinnangu IFI tegevuste kohta***. Selles tunnustatakse IFI väga kasulikke ja
 positiivseid tegevusi piirkonna rahu ja lepitamise saavutamiseks ning seeläbi selle eesmärkide
 täitmist. Aruandes oli tõdetud: „komisjon usub, et pärast 2004. aastat tuleb raha eraldada
 käesolevas aruandes tehtud tähelepanekute põhjal, mida võib kajastada kas tulevases
 nõukogu määruses EÜ toetuse kohta IFI-le või teiste kohaste koostööviiside abil komisjoni ja
 IFI vahel.”
 *
 Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi valitsuse ning Iirimaa valitsuse 18. septembri 1986. aasta
 leping Rahvusvahelise Iirimaa Fondi kohta (viimati muudetud 10. oktoobril 2000) ; UK Treaty Series nr
 58 (1987) Cm 266 / Iiri Vabariik nr 1 (1986) Cmnd 9908.
 **
 Nõukogu määrus (EÜ) nr 2236/2002, 10. detsember 2002; EÜT L 341, 17.12.2002, lk 6.
 ***
 KOM(2004) XXX lõplik, XX .09. 2004.
 ET 2 ET
 ---pagebreak--- Eespool nimetatud hinnangut silmas pidades leitakse, et komisjon peaks võtma vastu
 alljärgneva ettepaneku nõukogu määruse EÜ toetuse kohta IFI-le, mis:
 – jätkab 15 miljoni euro suuruse EÜ toetuse andmist IFI-le veel kahe aasta jooksul.
 Kavandatud uus periood lõpeb seega 2006. aastal, mis langeb kokku pikendatud
 programmi PEACE lõpuga.
 – arvestab komisjoni aruandes tehtud tähelepanekuid, eelkõige neid, mis tugevdavad
 eesmärkide sünergiat ja kooskõlastamist struktuurifondide sekkumistega, eelkõige
 pikendatud programmiga PEACE.
 ET 3 ET
 ---pagebreak--- 2004/0228 (CNS)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU MÄÄRUS,
 mis käsitleb ühenduse rahalist toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (2005-2006)
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 308,
 võttes arvesse komisjoni ettepanekut1,
 võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust2,
 ning arvestades järgmist:
 (1) Rahvusvaheline Iirimaa Fond (edaspidi „fond“) loodi 1986. aastal Iirimaa valitsuse
 ning Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise 18. septembri 1986. aasta
 lepinguga Rahvusvahelise Iirimaa Fondi kohta (edaspidi „leping“), et edendada
 majanduslikku ja sotsiaalset arengut ning soodustada natsionalistide ja unionistide
 vahelisi kontakte, dialoogi ja leppimist kogu Iirimaal, viimaks ellu ühte 15. novembri
 1985. aasta Inglise-Iiri lepingus sätestatud eesmärki.
 (2) Ühendus on andnud fondile rahalist toetust 1989. aastast. Vastavalt nõukogu 10.
 detsembri 2002. aasta määrusele (EÜ) 2236/2002, mis käsitleb ühenduse rahalist
 toetust Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile,3 kohustuti eraldama aastateks 2003 ja 2004
 ühenduse eelarvest 15 miljonit eurot aastas. Nimetatud määrus kaotab kehtivuse 31.
 detsembril 2004.
 (3) Nõukogu määruse (EÜ) nr 2236/2002 artikli 6 alusel läbiviidud hindamine kinnitas
 vajadust jätkata fondi tegevuse toetamist, tugevdades samas eesmärkide sünergiat ja
 kooskõlastamist struktuurifondidega, eelkõige Põhja-Iiri ja Iirimaa piirimaakondade
 rahu ja leppimise eriprogrammiga (edaspidi „programm PEACE“), mis loodi vastavalt
 nõukogu 21. juuni 1999. aasta määrusele (EÜ) nr 1260/1999, millega nähakse ette
 üldsätted struktuurifondide kohta4.
 (4) Põhja-Iiri rahuprotsess nõuab Euroopa Ühenduse toetuse jätkumist fondile pärast 31.
 detsembrit 2004.
 1
 ELT C , , lk .
 2
 ELT C , , lk. .
 3
 EÜT L 341, 17.12.2002, lk 6.
 4
 EÜT L 161, 26.6.1999, lk 1. Määrus pärast määruse (EÜ) nr 1105/2003 (ELT L 158, 27.6.2003, lk 3)
 kehtimahakkamist olevas redaktsioonis.
 ET 4 ET
 ---pagebreak--- (5) Euroopa Ülemkogu kutsus oma 17. ja 18. juuni 2004. aasta Brüsseli istungjärgul
 komisjoni uurima võimalust viia programmi PEACE ja Rahvusvahelise Iirimaa Fondi
 toetused vastavusse, sealhulgas rahaliste mõjude osas, teiste struktuurifondidest
 rahastatavate programmide omadega.
 (6) Ühenduse toetust fondile tuleks anda rahaliste toetustena aastatel 2005 ja 2006, et see
 lõppeks samaaegselt pikendatud programmiga PEACE.
 (7) Ühenduse toetuse jagamisel peaks fond eelistama piiriüleseid või
 kogukondadevahelise iseloomuga projekte, et täiendada programmi PEACE raames
 rahastatavaid tegevusi.
 (8) Vastavalt lepingule osalevad kõik fondi rahalised toetajad fondi haldusnõukogu
 koosolekutel vaatlejatena.
 (9) Komisjon edendab kõikidel tasanditel kooskõlastamist fondi haldusnõukogu ja
 esindajate ning asjaomaste struktuurifondide, eelkõige PEACE programmi raames
 loodud juhtorganite vahel.
 (10) Fondist antavat abi peetakse tõhusaks üksnes juhul, kui see toob kaasa jätkusuutliku
 majandusliku ja sotsiaalse arengu ning seda ei kasutata muude avalike või erakulutuste
 asendajana.
 (11) Enne 1. aprilli 2006 tuleb läbi viia fondi tegevuse ja ühenduse edasise toetuse
 vajalikkuse hindamine.
 (12) Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni 6. mai 1999. aasta eelarvedistsipliini ja
 eelarvemenetluse parandamist käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe5 punktis
 34 määratletud võrdlussumma on lisatud käesolevasse määrusesse kogu programmi
 kehtivusajaks, ilma et see mõjutaks eelarvepädeva institutsiooni asutamislepingus
 määratletud volituste piire.
 (13) Fondile antava ühenduse toetuse summa peaks vastavalt aastatel 2005 ja 2006 olema
 15 miljonit eurot väljendatuna jooksvas väärtuses.
 (14) See toetus aitab tugevdada liikmesriikide ja nende rahvaste vahelist solidaarsust.
 (15) Asutamislepinguga ei nähta käesoleva määruse vastuvõtmiseks ette muid volitusi
 peale artiklis 308 sätestatute,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 Artikkel 1
 Rahvusvahelisele Iirimaa Fondile (edaspidi „fond“) antava ühenduse rahalise toetuse
 eraldamise võrdlussumma aastateks 2005-2006 on 30 miljonit eurot.
 Eelarvepädev institutsioon kinnitab iga-aastased assigneeringud finantsperspektiivi piires.
 5
 EÜT C 172, 18.6.1999, lk 1. Kokkulepe pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsuse 2003/429/EÜ
 (ELT L 147, 14.6.2003., lk 25) kehtimahakkamist olevas redaktsioonis.
 ET 5 ET
 ---pagebreak--- Artikkel 2
 Fond kasutab toetust kooskõlas Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi vahelise 18.
 septembri 1986. aasta lepinguga Rahvusvahelise Iirimaa Fondi kohta (edaspidi „leping“).
 Toetuse jaotamisel eelistab fond piiriüleseid või kogukondadevahelise iseloomuga projekte, et
 täiendada struktuurifondidest, eelkõige aga vastavalt määruse (EÜ) nr 1260/1999 artikli 7
 lõike 4 esimesele lõigule loodud Põhja-Iiri ja Iirimaa piirimaakondade rahu ja leppimise
 eriprogrammist (edaspidi „programm PEACE“) rahastatavaid tegevusi.
 Toetust kasutatakse jätkusuutliku majandusliku ja sotsiaalse arengu saavutamiseks
 asjaomastes piirkondades. Seda ei kasutata muude avalike või erakulutuste asendajana.
 Artikkel 3
 Fondi halduskogu (edaspidi „halduskogu“) koosolekutel esindab ühendust vaatlejana
 komisjon.
 Vajaduse korral on fond vaatlejana esindatud programmi PEACE järelevalvekomitee ja
 muude struktuurifondide toetusesesaajate koosolekutel.
 Artikkel 4
 Komisjon määrab koostöös fondi haldusnõukoguga ära sobilikud teavitamise ja tähelepanu
 äratamise viisid, et viia inimesi kurssi ühenduse toetusega fondi rahastatavatele projektidele.
 Artikkel 5
 Hiljemalt 31. märtsiks 2006 esitab komisjon eelarvepädevale institutsioonile aruande, milles
 hinnatakse fondi tegevuse tulemusi ja vajadust jätkata selle toetamist pärast 2006. aastat,
 võttes arvesse Põhja-Iiri rahuprotsessi arenguid. Aruanne sisaldab inter alia järgmist:
 a) ülevaade fondi tegevusest;
 b) abi saanud projektide nimekiri;
 c) hinnang fondi tegevuse iseloomule ja mõjule, eriti selle eesmärkide ja artiklites 2 ja 7
 sätestatud kriteeriumide kontekstis;
 d) hinnang meetmetele, mida fond on võtnud koostööks ja tegevuse kooskõlastamiseks
 struktuurifondide toetusesaajatega, võttes eelkõige arvesse artiklites 3 ja 4 sätestatud
 kohustusi;
 e) lisa, mis sisaldab artiklis 6 viidatud kohustiste täitmise komisjonipoolsete kontrollide
 tulemusi.
 ET 6 ET
 ---pagebreak--- Artikkel 6
 1. Toetusi haldab komisjon.
 Sõltuvalt lõikest 2 makstakse iga-aastane toetus osamaksetena järgmiselt:
 a) esimene 40% suurune ettemakse tehakse pärast seda, kui komisjon on kätte saanud
 haldusnõukogu esimehe allkirjastatud kohustise, mille kohaselt fond täidab käesoleva
 määrusega sätestatud tingimusi toetuse andmiseks;
 b) teine 40% suurune ettemakse tehakse kuus kuud hiljem;
 c) 20% suurune lõppmakse tehakse pärast seda, kui komisjon on kätte saanud ja heaks
 kiitnud fondi aasta tegevusaruande ning auditeeritud raamatupidamisaruande
 kõnealuse aasta kohta.
 2. Enne osamakse tegemist hindab komisjon fondi finantsvajadusi fondi rahalise seisu
 põhjal iga makse jaoks määratud ajal. Kui sellest hinnangust järeldub, et fondi
 finantsvajadustest lähtuvalt ei ole ühe nimetatud osamakse tegemine põhjendatud, peatatakse
 asjaomase makse tegemine. Komisjon vaatab selle otsuse fondi esitatud uutele andmetele
 tuginedes uuesti läbi ja jätkab maksete tegemist niipea, kui peab nende tegemist põhjendatuks.
 Artikkel 7
 Fondist võib struktuurifondidest rahalist abi saavale või saama hakkavale tegevusele raha
 eraldada üksnes juhul, kui summa, mis saadakse nimetatud rahalise abi ja fondi 40% suuruse
 toetuse liitmisel, ei ületa 75% tegevuse abikõlblikest kogukuludest.
 Artikkel 8
 Käesolev määrus jõustub 1. jaanuaril 2005.
 Käesolev määrus kaotab kehtivuse 31. detsembril 2006.
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 ET 7 ET
 ---pagebreak--- LEGISLATIVE FINANCIAL STATEMENT
 Policy area: REGIO
 Activity: Other regional actions
 TITLE OF ACTION: COMMUNITY CONTRIBUTIONS TO THE INTERNATIONAL FUND FOR IRELAND
 (2005-2006)
 1. BUDGET LINE(S) + HEADING(S)
 B2-604
 2. OVERALL FIGURES
 2.1. Total allocation for action (Part B): € 30 million for commitment
 2.2. Period of application: 2005-2006
 2.3. Overall multiannual estimate of expenditure:
 (a) Schedule of commitment appropriations/payment appropriations (financial
 intervention) (see point 6.1.1)
 € million (to three decimal places)
 Year [n+1] [n+2] [n+3] [n+4] [n+5
 [n] and Total
 2005 2006 2007 subs.
 Year]
 Commitments 15 15 30
 Payments 12 15 3 30
 (b) Technical and administrative assistance and support expenditure(see point 6.1.2)
 Commitments
 Payments
 Subtotal a+b
 Commitments 15 15 30
 Payments 12 15 3 30
 ET 8 ET
 ---pagebreak--- (c) Overall financial impact of human resources and other administrative expenditure
 (see points 7.2 and 7.3)
 Commitments/ 0,041 0,041
 payments
 TOTAL a+b+c
 Commitments 15,041 15,041 30,083
 Payments 12,041 15,041 3,000 30,083
 2.4. Compatibility with financial programming and financial perspective
 Proposal is compatible with existing financial programming.
 2.5. Financial impact on revenue:
 Proposal has no financial implications (involves technical aspects regarding
 implementation of a measure)
 3. BUDGET CHARACTERISTICS
 Type of expenditure New EFTA Contributions Heading in
 contribution form applicant financial
 countries perspective
 Non-comp Diff NO NO NO No 3
 4. LEGAL BASIS
 Article 308 (EC)
 5. DESCRIPTION AND GROUNDS
 5.1. Need for Community intervention
 5.1.1. Objectives pursued
 To encourage contact, dialogue and reconciliation between nationalists and unionists
 throughout Ireland and to promote the economic and social advance of the two
 communities.
 ET 9 ET
 ---pagebreak--- 5.1.2. Grounds for the operation
 The European Community, recognising that the objectives of the Fund are a
 reflection of those pursued by itself, has given practical backing (€ 15 million p.a.
 since 1989; € 20 million for each of the years 1995, 1996, 1997; € 17 million for the
 years 1998 and 1999; € 15 million for the years 2000, 2001, 2002, 2003 and 2004).
 In June 2004 the European Council called on the Commission to examine the
 possibility of aligning interventions under the PEACE II programme and the
 International Fund for Ireland with those of the other programmes under the
 Structural Funds that come to an end in 2006, including the implications in financial
 terms.
 Continuation of this contribution for another two years illustrates the clear EU
 support for the peace process in Northern Ireland.
 5.2. Action envisaged and budget intervention arrangements
 – Objectives : to promote economic and social advance, and to encourage
 contact, dialogue and reconciliation between nationalists and unionists
 throughout Ireland.
 – The Fund operates mainly in Northern Ireland and in the Border Region of
 Ireland; it targets designated disadvantaged areas.
 – For a detailed analysis of Fund activities : see Commission report and annexes
 COM(2004) XXX / SEC(2004) of XX September 2004.
 5.3. Methods of implementation
 Subject to an assessment of the Fund’s financial needs, the annual contribution shall
 normally be paid in instalments as follows: a first advance payment of 40% shall be
 made after the Commission has received an undertaking, signed by the Chairman of
 the Fund’s Board complying with the Council Regulation; a second advance payment
 of 40% shall be made six months later and a final payment of 20% shall be made
 after the Commission has received and accepted the Fund’s annual activity report
 and audited accounts for the year in question.
 ET 10 ET
 ---pagebreak--- 6. FINANCIAL IMPACT
 6.1. Total financial impact on Part B - (over the entire programming period)
 6.1.1. Financial intervention
 Commitments (in € million to three decimal places)
 Breakdown [Year [n+1] [n+2] [n+3] [n+4] [n+5 Total
 n] and
 subs.
 2005 2006
 Years]
 Action 1 15 15 30
 Action 2
 etc.
 TOTAL 15 15 30
 6.1.2. Technical and administrative assistance, support expenditure and IT expenditure
 (commitment appropriations)
 Not applicable.
 6.2. Calculation of costs by measure envisaged in Part B (over the entire
 programming period)
 Not applicable.
 7. IMPACT ON STAFF AND ADMINISTRATIVE EXPENDITURE
 The needs for human and administrative resources should be covered within the
 allocation granted to the managing DG in the framework of the annual allocation
 procedure.
 7.1. Impact on human resources
 Staff to be assigned to management of the
 Description of tasks deriving from the
 action using existing and/or additional
 action
 resources
 Types of post Total
 Number of Number of
 permanent posts temporary posts
 A 0,2 0,2
 Officials or
 B 0,1 0,1 If necessary, a fuller description of the
 temporary staff
 tasks may be annexed.
 C
 Other human resources
 Total 0,3 0,3
 ET 11 ET
 ---pagebreak--- 7.2. Overall financial impact of human resources
 Type of human resources Amount (€) Method of calculation *
 Officials 32400 0,3 * €108000
 Temporary staff
 Other human resources
 (specify budget line)
 Total 32400
 The amounts are total expenditure for twelve months.
 7.3. Other administrative expenditure deriving from the action
 Budget line
 Amount € Method of calculation
 (number and heading)
 Overall allocation (Title A7)
 A0701 – Missions 7500 €750 * 10 p.a. (5 missions of 2 days
 each on average)
 A07030 – Meetings
 A07031 – Compulsory committees
 A07032 – Non-compulsory committees
 A07040 – Conferences
 A0705 – Studies and consultations
 €750 * 2 p.a.
 Other expenditure (specify) Audit 1500
 Information systems (A-5001/A-4300)
 Other expenditure - Part A (specify)
 Total 9000
 The amounts are total expenditure for twelve months.
 I. Annual total (7.2 + 7.3) 41400€
 II. Duration of action 2 years
 III. Total cost of action (I x II) 82800€
 8. FOLLOW-UP AND EVALUATION
 8.1. Follow-up arrangements
 The Commission will monitor the Fund’s activities through its continuing presence
 on the Board as an observer. It is informed of all the Fund’s proposed decisions
 before they are put to the Board. The Fund operations are moreover controlled by
 DG REGIO audit and control services. The result indicators will be the number and
 value of projects approved by the IFI.
 ET 12 ET
 ---pagebreak--- 8.2. Arrangements and schedule for the planned evaluation
 The Commission will submit a report to the Budgetary Authority by 31 March 2006.
 The report will include a survey of the Fund's activities, a list of projects which have
 received aid, an assessment of the nature and impact of the Fund’s activities, an
 assessment of action taken by the Fund to ensure co-operation and co-ordination with
 Structural Funds interventions and an annex setting out the results of the verifications
 and controls carried out by the Commission.
 9. ANTI-FRAUD MEASURES
 The Commission is represented on the Board of the Fund and the final annual
 contribution is only paid over after receipt and acceptance of the Fund's annual report
 and audited accounts. The Fund operations are moreover controlled by DG REGIO
 audit and control services.
 ET 13 ET


type: wikipedia

text:
1009 (MIX) je bilo navadno leto, ki se je po julijanskem koledarju začelo na soboto.
 Dogodki
 31. julij - Umrlega papeža Janeza XVIII. nasledi Sergij IV., 142. papež po seznamu. Ponovno gre za papeža, ki ga je nastavila takrat prevladujoča rimska rodbina Krescencijev. O njem ni kaj dosti znano. 1012 ↔
 29. avgust - Katedralo v Mainzu na dan posvetitve močno poškoduje požar.
 18. oktober - Fatimidski kalif Al-Hakim, ki je osvojil Jeruzalem, ukaže do tal porušiti Cerkev Svetega Groba.
 Papeška bula Sergeja IV., v kateri poziva h križarskemu pohodu in izgonu muslimanov iz Svete dežele, je najverjetneje ponaredek, ki je nastal nekaj desetletij kasneje.
 Prvi poznan zapis imena Litve.
 Po smrti beneškega doža Pietra II. Orseola je za novega doža izvoljen njegov sin Otto Orseolo, 27. beneški dož po seznamu. Pietro II. Orseolo velja za enega pomembnejših beneških dožev, ki je Benetkam zagotovil prevlado na Jadranu.
 Sulejman II. nasledi Mohameda II. kot kalif Kordobe.
 Vietnam: začetek dinastije Ly. Ustanovi jo prvi vladar Ly Thai To, takrat pa je Vietnam pokrival zgolj današnji severni Vietnam v porečju Rdeče reke (vie. Sông Hồng).
 Rojstva
 14. december - cesar Go-Suzaku, 69. japonski cesar († 1045)
 Smrti
 14. februar - sv. Bruno iz Querfurta, nemški misijonar (* 974)
 2. marec - Mokdžong, korejski kralj dinastije Gorjeo (* 980)
 31. maj - ibn Junis, egipčanski astronom, matematik (* 950)
 julij - papež Janez XVIII.
 Pietro II. Orseolo, 26. beneški dož
 Opombe
 Glej tudi


text:
 Avis juridique important
 |
 21996D0613(09)
 Besluit van het Gemengd Comité van de EER nr. 45/95 van 22 juni 1995 tot wijziging van bijlage II (Technische voorschriften, normen, keuring en certificatie) bij de EER-Overeenkomst
 Publicatieblad Nr. L 140 van 13/06/1996 blz. 0041 - 0041
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER Nr. 45/95 van 22 juni 1995 tot wijziging van bijlage II (Technische voorschriften, normen, keuring en certificatie) bij de EER-Overeenkomst HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,Gelet op de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, aangepast bij het Protocol tot aanpassing van deze Overeenkomst, hierna "de Overeenkomst" genoemd, inzonderheid op artikel 98,Overwegende dat bijlage II bij de Overeenkomst laatstelijk werd gewijzigd bij Besluit van het Gemengd Comité van de EER nr. 17/95 (1);Overwegende dat Richtlijn 94/48/EG van het Europees Parlement en de Raad van 7 december 1994 tot dertiende wijziging van Richtlijn 76/769/EEG betreffende de onderlinge aanpassing van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen der Lid-Staten inzake de beperking van het op de markt brengen en van het gebruik van bepaalde gevaarlijke stoffen en preparaten (2) in de Overeenkomst dient te worden opgenomen;Overwegende dat Richtlijn 94/60/EG van het Europees Parlement en de Raad van 20 december 1994 tot veertiende wijziging van Richtlijn 76/769/EEG betreffende de onderlinge aanpassing van de wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen der Lid-Staten inzake de beperking van het op de markt brengen en van het gebruik van bepaalde gevaarlijke stoffen en preparaten (3) in de Overeenkomst dient te worden opgenomen,BESLUIT:Artikel 1 In hoofdstuk XV van bijlage II bij de Overeenkomst worden aan punt 4 (Richtlijn 76/769/EEG van de Raad) vóór de aanpassing de volgende streepjes toegevoegd:"- 394 L 0048: Richtlijn 94/48/EG van het Europees Parlement en de Raad van 7 december 1994 (PB nr. L 331 van 21. 12. 1994, blz. 7).- 394 L 0060: Richtlijn 94/60/EG van het Europees Parlement en de Raad van 20 december 1994 (PB nr. L 365 van 31. 12. 1994, blz. 1).".Artikel 2 De aan de respectieve taalversies van dit besluit gehechte teksten in de IJslandse en de Noorse taal van de Richtlijnen 94/48/EG en 94/60/EG zijn authentiek.Artikel 3 Dit besluit treedt in werking op 1 juli 1995, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER hebben plaatsgevonden.Artikel 4 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en het EER-supplement bij het Publikatieblad van de Europese Gemeenschappen.Gedaan te Brussel, 22 juni 1995.Voor het Gemengd Comité van de EERDe VoorzitterP. BENAVIDES(1) PB nr. L 83 van 13. 4. 1995, blz. 48.(2) PB nr. L 331 van 21. 12. 1994, blz. 7.(3) PB nr. L 365 van 31. 12. 1994, blz. 1.


text:
Το Τορόντο (αγγλικά: Toronto) είναι η μεγαλύτερη σε πληθυσμό πόλη του Καναδά και η πρωτεύουσα της επαρχίας του Οντάριο. Η πόλη είναι χτισμένη στην βόρεια όχθη της λίμνης Οντάριο. Το Τορόντο έχει πληθυσμό 2.731.571 κατοίκους (στοιχεία απογραφής 2016), ενώ στην ευρύτερη μητροπολιτική περιοχή του Τορόντο κατοικούν 5.928.040 άτομα (απογραφή 2016). Το Τορόντο είναι το κεντρικό σημείο του «Χρυσού Πετάλου», της πιο πυκνοκατοικημένης περιοχής του Καναδά η οποία εκτείνεται από την Όσουα ανατολικά έως τους καταρράκτες του Νιαγάρα δυτικά. Περίπου το ένα τέταρτο των Καναδών κατοικεί στην περιοχή του Χρυσού Πετάλου, και περίπου ένας στους έξι Καναδούς εργάζεται εντός των ορίων της πόλης του Τορόντο.
 Το Τορόντο σήμερα είναι η οικονομική πρωτεύουσα του Καναδά και αποτελεί ένα από τα πλέον κοσμοπολίτικα αστικά κέντρα του κόσμου. Ο σημερινός Δήμος του Τορόντο δημιουργήθηκε το 1998 από την συγχώνευση πέντε περιφερειακών δήμων με την δημοτική αρχή του Μητροπολιτικού Τορόντο.
 Η εξέλιξη της πόλης
 Η ευρύτερη περιοχή του Τορόντο κατοικούνταν από αυτόχθονες Ινδιάνους πολύ πριν την άφιξη των πρώτων ευρωπαίων εποίκων. Το 1670, γάλλοι εξερευνητές χρησιμοποίησαν την ονομασία Ταραντώ (Taranteau) και αργότερα Ταροντό (Taronto) για την λίμνη Σίμκο (Simcoe Lake), που βρίσκεται βορείως από το σημερινό Τορόντο. Η προέλευση της λέξης είναι μάλλον ινδιάνικη, αλλά δεν είναι επιβεβαιωμένη.
 Η πρώτη μόνιμη εγκατάσταση Ευρωπαίων στην περιοχή έγινε το 1750, όταν οι Γάλλοι δημιούργησαν το Σκουριασμένο Οχυρό (Fort Rouillé) για τις ανάγκες του εμπορίου γούνας. Στα χρόνια της Αμερικανικής Επανάστασης, πολλοί Βρετανοί έποικοι που παρέμειναν πιστοί στο αγγλικό στέμμα — οι λεγόμενοι «Υποστηρικτές της Ενωμένης Αυτοκρατορίας», ή στα αγγλ. United Empire Loyalists — εγκαταστάθηκαν στην περιοχή του Τορόντο και άλλαξαν την δημογραφική σύνθεση του τόπου.
 Το 1793, η επαρχία του Κεμπέκ μοιράστηκε σε δύο τμήματα — Άνω και Κάτω Καναδάς — και το Τορόντο, που τότε λέγονταν Γιορκ (York), έγινε η πρωτεύουσα του Άνω Καναδά. Η πόλη μεγάλωνε σταθερά καθ' όλον τον 19ο αιώνα με τον ερχομό νέων ευρωπαίων εποίκων. Κατά το δεύτερο μισό του 20ου αιώνα, το Τορόντο ξεπέρασε το Μόντρεαλ σε πληθυσμό, αλλά και στον τομέα της οικονομίας. Με την συνένωση μικρών δήμων, το 1954, δημιουργήθηκε ο Δήμος του Μητροπολιτικού Τορόντο. Το 1998, με την αναγκαστική συνένωση του Δήμου του Τορόντο με τους Δήμους του Γιορκ (York), του Ανατολικού Γιορκ (East York), του Βόρειου Γιορκ (North York), του Ετόμπικω (Etobicoke) και Σκάρμπορω (Scarborough), δημιουργήθηκε ο νέος μέγας Δήμος του Τορόντο.
 Τα πιο πρόσφατα δημογραφικά στοιχεία (2001) δείχνουν ότι οι περισσότεροι κάτοικοι της ευρύτερης περιοχής του Τορόντο έλκουν την καταγωγή τους από τη Βρετανία και την Ιρλανδία. Ωστόσο, ένα μεγάλο μέρος των Τοροντιανών δηλώνει καταγωγή κινεζική, ιταλική, ινδική, γαλλική, πορτογαλική, εβραϊκή, κ.λπ. Ένας στους δύο κατοίκους του Τορόντο είναι μετανάστης που έχει γεννηθεί εκτός Καναδά. Στατιστικές εκτιμήσεις δείχνουν ότι από το 2012 η πλειονότητα των Τοροντιανών θα ανήκει σε κάποια εμφανή μειονότητα (αγγλ. visible minority).
 Η απογραφή του 2001 έδειξε ότι στην περιοχή του Τορόντο κατοικούν και 85.400 άτομα με ελληνική καταγωγή: 70.000 με αποκλειστικά ελληνική καταγωγή και 23.400 άτομα με εν μέρει ελληνική καταγωγή. Οι περισσότεροι έλληνες μετανάστες κατοικούν στην γειτονιά γύρω από την λεωφόρο Ντάνφορθ (Danforth Avenue). Στο Τορόντο έχει την έδρα του και η Ελληνορθόδοξη Μητρόπολη Καναδά. Στην απογραφή του 2016 ο αριθμός των ατόμων ελληνικής καταγωγής στην ευρύτερη περιοχή του Τορόντο αυξήθηκε στα 99.167 άτομα.
 Γεωγραφία και κλίμα
 Η ευρύτερη περιοχή του Τορόντο αποτελεί, ένα ενιαίο οικοσύστημα, μία φυσική λεκάνη τα νερά της οποίας χύνονται στην λίμνη Οντάριο. Τα φυσικά όρια αυτού του οικοσυστήματος ορίζονται από την κρημνώρεια του Νιαγάρα (ρήγμα που διασχίζει τις Μεγάλες Λίμνες με διεύθυνση ΝΑ–ΒΑ, αγγλ. Niagara Escarpment) και τα υψώματα Όακ Ρίτζες (αγγλ. Oak Ridges Moraine), που δημιουργήθηκαν από παγετώνες κατά τα προϊστορικά χρόνια.
 Τα καλοκαίρια στο Τορόντο είναι ζεστά και υγρά με θερμοκρασίες που φτάνουν έως και τους 32 °C, ενώ τον χειμώνα επικρατούν τα χιόνια με μέση θερμοκρασία κάτω από το 0 °C . Εντούτοις, το κλίμα του Τορόντο επηρεάζεται από τον υδάτινο όγκο της λίμνης Οντάριο και έτσι, σε σύγκριση με άλλες νότιες περιοχές του Καναδά, ο χειμώνας δεν είναι και τόσο βαρύς.
 Αν και το Τορόντο συγκαταλέγεται ανάμεσα στις πιο καθαρές μεγαλουπόλεις του κόσμου, τα τελευταία χρόνια, η ατμόσφαιρά του έχει επιβαρυνθεί σημαντικά με ρύπους. Κατά το 2005, στην περιοχή παρουσιάστηκε νέφος αιθαλομίχλης επί 55 ημέρες. Η μόλυνση της ατμόσφαιρας του Τορόντο αποδίδεται στην μεγάλη αύξηση του πληθυσμού της πόλης από το 1980 και κατόπιν, καθώς και στην παρουσία μεγάλων ρυπογόνων βιομηχανιών στο Νότιο Οντάριο και στις κεντροδυτικές Ηνωμένες Πολιτείες.
 Οικονομία
 Από τον καιρό της πρώτης εγκατάστασης ευρωπαίων εποίκων, το Τορόντο ήταν σημαντικό εμπορικό κέντρο επάνω στον διάδρομο που ενώνει τις Μεγάλες Λίμνες της Βορείου Αμερικής με τον Ατλαντικό ωκεανό. Η πλήρης διάνοιξη του διαδρόμου αυτού για την διέλευση μεγάλων πλοίων το 1959 επέφερε ακόμα μεγαλύτερη κίνηση στις αποβάθρες του Τορόντο. Ωστόσο, από την δεκαετία του 1960, άρχισε η άνθιση της μεταποιητικής βιομηχανίας στο Νότιο Οντάριο — κυρίως της αυτοκινητοβιομηχανίας — οπότε το λιμάνι του Τορόντο έπαψε να είναι η κύρια πηγή πλούτου για την πόλη.
 Κατά την δεκαετία του 1970, πολλοί αγγλόφωνοι Καναδοί καθώς και πολλές εταιρείες μετακόμισαν από το Μόντρεαλ στο Τορόντο, φοβούμενοι την άνοδο του κεμπεκιώτικου εθνικισμού. Η ραγδαία άνοδος του Χρηματιστηρίου του Τορόντο κατά την δεκαετία του 1990 και το ουσιαστικό κλείσιμο του Χρηματιστηρίου του Μόντρεαλ το 2001 επιβεβαίωσαν την πρωτοκαθεδρία του Τορόντο στην οικονομική ζωή του Καναδά.
 Στο Τορόντο έχουν την έδρα τους όλες σχεδόν οι μεγάλες καναδικές τράπεζες, πολλές μεταποιητικές επιχειρήσεις, καθώς και πολλές επιχειρήσεις πρώτων υλών (ξυλείας, μεταλλευμάτων, κ.λπ.). Το ΑΕΠ του Δήμου του Τορόντο ανέρχεται σε 225 δισ. δολ. ΗΠΑ, ενώ το ΑΕΠ της ευρύτερης περιοχής του Μητροπολιτικού Τορόντο φτάνει τα 305 δισ. δολ. ΗΠΑ (στοιχεία 2005).
 Για τον επισκέπτη
 Συγκοινωνία
 Το Τορόντο και η ευρύτερη περιοχή του Νοτίου Οντάριο διαθέτουν ευρύ οδικό δίκτυο. Η απόσταση που χωρίζει το Τορόντο από το Μόντρεαλ είναι περίπου 600 χλμ. Ανάλογη είναι η απόσταση που χωρίζει το Τορόντο από την Νέα Υόρκη. Η πρωτεύουσα του Καναδά, η Οττάβα, βρίσκεται περίπου 300 χλμ. ανατολικά από το Τορόντο. Οι πόλεις αυτές συνδέονται και με το σιδηροδρομικό δίκτυο των εταιρειών VIA Rail (παγκαναδικοί σιδηρόδρομοι), Ontario Northland (λίγες γραμμές εντός του Οντάριο) και Amtrak (γραμμές από και προς τις ΗΠΑ).
 Το Τορόντο επίσης εξυπηρετείται από το Διεθνές Αεροδρόμιο Πήρσον (Toronto Pearson International Airport), το μεγαλύτερο αεροδρόμιο του Καναδά με εκτεταμένο δίκτυο πτήσεων για όλη την Βόρειο Αμερική, την Ευρώπη και την Άπω Ανατολή. Κατά τη διάρκεια του καλοκαιριού, οι καναδικές εταιρείες Air Canada και Air Transat πραγματοποιούν πτήσεις από το Τορόντο προς την Αθήνα.
 Μέσα στην πόλη, ο επισκέπτης μπορεί να μετακινηθεί με τραμ (στο κέντρο), με τον υπόγειο σιδηρόδρομο (4 γραμμές) ή με λεωφορεία. Οι γειτονικές πόλεις (Όσουα, Μισσισσόγκα, κ.λπ.) εξυπηρετούνται από τον προαστιακό σιδηρόδρομο GO Transit.
 Αξιοθέατα
 Το πλέον γνωστό αρχιτεκτονικό μνημείο του Τορόντο είναι ο πύργος CN (CN Tower), μία κατασκευή από σκυρόδεμα και χάλυβα που υψώνεται σαν βέλος 553 μ. από το έδαφος. Στην κορυφή του πύργου υπάρχει παρατηρητήριο και εστιατόριο. Δυτικά από τον πύργο CN βρίσκεται το γήπεδο Ρότζερς (Rogers Centre, γνωστό παλαιότερα ως SkyDome), που είναι η έδρα της ομάδας μπέιζμπολ Toronto Blue Jays και της ομάδας καναδικού (αμερικανικού) ποδοσφαίρου Toronto Argonauts. Το γήπεδο αυτό διαθέτει χαρακτηριστική συρόμενη οροφή. Στην επίσης γειτονική αρένα Air Canada Centre έχει την έδρα της η ομάδα χόκεϊ Toronto Maple Leafs και η ομάδα μπάσκετ NBA Toronto Raptors.
 Άλλα αρχιτεκτονικά μνημεία του Τορόντο είναι ο κεντρικός σιδηροδρομικός σταθμός (Union Station), το υπερσύγχρονο δημαρχείο της πόλης, ο καθεδρικός καθολικός ναός του Αγίου Μιχαήλ (St-Michal's Cathedral), ο καθεδρικός αγγλικανικός ναός του Αγίου Ιακώβου (St-James Cathedral), και η βίλα (κάστρο) Case Loma που έχτισε ένας πλούσιος χρηματιστής το 1911.
 Ο επισκέπτης μπορεί ακόμα να θαυμάσει αρχαιολογικά και φυσικά (γεωλογικά, ορυκτολογικά, παλαιοντολογικά και ζωολογικά) εκθέματα στο Βασιλικό Μουσείο του Οντάριο (Royal Ontario Museum), ή να γνωρίσει την σύγχρονη τέχνη — καναδική και παγκόσμια — στην Πινακοθήκη του Οντάριο (Art Gallery of Ontario).
 Το Τορόντο έχει έντονη πνευματική ζωή και είναι η έδρα τριών μεγάλων πανεπιστημίων:
 Πανεπιστήμιο του Τορόντο, το μεγαλύτερο καναδικό πανεπιστήμιο με τρεις πανεπιστημιουπόλεις.
 Πανεπιστήμιο Γιορκ, όπου κάποτε δίδαξε και ο μετέπειτα έλληνας πρωθυπουργός Ανδρέας Γ. Παπανδρέου.
 Πανεπιστήμιο Ράιρσον.
 Στο Τορόντο έχει την έδρα του το αγγλόφωνο κρατικό τηλεοπτικό δίκτυο CBC.
 Κάθε καλοκαίρι διεξάγεται διεθνές φεστιβάλ κινηματογράφου, ενώ η Καναδική Εθνική Έκθεση (Canadian National Exhibition) είναι ένα ετήσιο πανηγύρι για όλη την οικογένεια.
 Το Τορόντο θεωρείται μία από τις πλέον ασφαλείς βορειοαμερικανικές πόλεις, αν και το 2005 παρατηρήθηκε μία απότομη αύξηση στις δολοφονίες.
 Σημειώσεις
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Δήμος του Τορόντο
 Οργανισμός Τουρισμού του Τορόντο
 Χάρτες του Τορόντο
 Φωτογραφίες από αξιοθέατα του Τορόντο
 Ελληνική γειτονιά («πόλη») του Τορόντο
 Ελληνική Κοινότητα του Τορόντο
 Δείτε επίσης
 Δημόσια Βιβλιοθήκη του Τορόντο


text:
 Avis juridique important
 |
 31990R0160
 REGOLAMENTO (CEE) N. 160/90 DELLA COMMISSIONE del 23 gennaio 1990 che modifica il regolamento (CEE) n. 2033/85 relativo all'adeguamento dei quantitativi globali garantiti di latte e di prodotti lattiero-caseari di cui all'articolo 5 quater del regolamento (CEE) n. 804/68 del Consiglio e all'articolo 6 del regolamento (CEE) n. 857/84 del Consiglio
 Gazzetta ufficiale n. L 019 del 24/01/1990 pag. 0005 - 0006
 *****REGOLAMENTO (CEE) N. 160/90 DELLA COMMISSIONE del 23 gennaio 1990 che modifica il regolamento (CEE) n. 2033/85 relativo all'adeguamento dei quantitativi globali garantiti di latte e di prodotti lattiero-caseari di cui all'articolo 5 quater del regolamento (CEE) n. 804/68 del Consiglio e all'articolo 6 del regolamento (CEE) n. 857/84 del Consiglio LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, visto il regolamento (CEE) n. 804/68 del Consiglio, del 27 giugno 1968, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari (1), modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3879/89 (2), in particolare l'articolo 5 quater, paragrafo 7, considerando che, a norma dei regolamenti (CEE) n. 804/68 e (CEE) n. 857/84 del Consiglio, del 31 marzo 1984, che fissa le norme generali per l'applicazione del prelievo di cui all'articolo 5 quater del regolamento (CEE) n. 804/68 nel settore del latte e dei prodotti lattiero-caseari (3), modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3880/89 (4), è possibile, in determinate condizioni, adeguare i quantitativi globali garantiti di latte e di prodotti lattiero-caseari fissati per le consegne agli acquirenti e per le vendite dirette al consumo; considerando che il regolamento (CEE) n. 2033/85 della Commissione (5) è stato modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3296/89 della Commissione (6), per tener conto delle modifiche strutturali che hanno interessato, in Spagna e in Grecia, le consegne di latte agli acquirenti e nel contempo le vendite al consumo; che il regolamento (CEE) n. 3879/89 del Consiglio, che modifica il regolamento (CEE) n. 804/68, ha ridotto i quantitativi globali garantiti degli Stati membri per ciascuno dei tre periodi di dodici mesi dal 1o aprile 1989 al 31 marzo 1992; che è opportuno adattare in conseguenza il regolamento (CEE) n. 2033/85; considerando che le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per il latte e i prodotti lattiero-caseari, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Il testo dell'articolo 1, paragrafo 1 del regolamento (CEE) n. 2033/85 è sostituito dal testo seguente: « 1. A decorrere dal 1o aprile 1986, i quantitativi globali garantiti per la Repubblica federale di Germania, il Belgio, la Spagna, la Francia e la Grecia, di cui all'articolo 5 quater, paragrafo 3, secondo e terzo comma, lettere b) e c) del regolamento (CEE) n. 804/68, sono adeguati come segue: (in 1 000 t) 1.2.3.4.5 // // Quantitativo globale garantito // Periodo dal 1o aprile 1987 al 31 marzo 1988 // Periodo dal 1o aprile 1988 al 31 marzo 1989 // Periodo dal 1o aprile 1989 al 31 marzo 1990 e periodi successivi // // // // // // Repubblica federale di Germania // 23 423 // 22 987,540 // 22 753,310 // 22 519,080 // Belgio // 3 211 // 3 151,120 // 3 121,861 // 3 089,751 // Spagna // 4 650 // 4 607,000 // 4 560,500 // 4 664,000 // Francia // 25 634 // 25 221,320 // 24 964,980 // 24 708,640 // Grecia // 537 // 526,260 // 520,890 // 555,520 » Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 23 gennaio 1990. Per la Commissione Ray MAC SHARRY Membro della Commissione // // // // // (1) GU n. L 148 del 28. 6. 1968, pag. 13. (2) GU n. L 378 del 27. 12. 1989, pag. 1. (3) GU n. L 90 dell'1. 4. 1984, pag. 13. (4) GU n. L 378 del 27. 12. 1989, pag. 3. (5) GU n. L 192 del 24. 7. 1985, pag. 9. (6) GU n. L 320 dell'1. 11. 1989, pag. 45.