type: other

text:
Lag om ändring av lagen om sjömanspensioner 1745/1995 - Ursprungliga författningar - FINLEX ®
 Du är här: Finlex › Lagstiftning › Ursprungliga författningar › 1995 › 1745/1995
 1745/1995
 Given i Helsingfors den 29 december 1995
 ändras i lagen den 26 januari 1956 om sjömanspensioner (72/56) 3 a § 2 mom. 2 punkten, 11 § 1 och 6 mom., 12 a § 1 mom., 14 c § 2 och 3 mom., 15 §, 15 e § 1 mom. 2 punkten och 8 mom., 16-16 d §§, 17 § 3-8 mom., 18 §, 20 § 1 mom., 22 a §, 23 § 1, 3 och 4 mom., 25 §, 28 § 4 samt 6-8 mom., 36 § 1 mom., 38 § 5 mom. och 63 a § 4 mom.,
 av dessa lagrum 3 a § 2 mom. 2 punkten, 11 § 1 och 6 mom., 12 a § 1 mom., 14 c § 2 och 3 mom., 15 e § 1 mom. 2 punkten, 16, 16 b och 16 d §§, 17 § 3 mom. samt 5-8 mom., 20 § 1 mom., 22 a § samt 23 § 1, 3 och 4 mom. sådana de lyder i lag av den 30 december 1993 (1595/93), 15 § sådan den lyder ändrad genom sistnämnda lag och lag av den 31 december 1985 (1122/85), 15 e § 8 mom. sådant det lyder i lag av den 18 januari 1985 (52/85), 16 a § sådan den lyder i lag av den 9 februari 1990 (102/90), 16 c § sådan den lecer i lag av den 18 april 1980 (280/80), 17 § 4 mom. samt 28 § 7 och 8 mom. sådana de lyder i lag av den 28 december 1990 (1346/90), 18 § sådan den lyder i lag av den 29 december 1983 (1121/83), 25 § sådan den lyder i lag av den 27 mars 1991 (617/91), 28 § 4 och 6 mom. sådana de lyder i lag av den 26 juni 1981 (476/81), 36 § 1 mom. sådant det lyder i lag av den 29 december 1989 (1309/89) och 63 a § 4 mom. sådant det lyder i lag av den 21 december 1984 (939/84), samt
 fogas till lagen nya 3 b och 16 e-16 g §§, till 17 §, sådan den lyder ändrad genom lag av den 31 december 1986 (1038/86) och nämnda lagar av den 28 december 1980 och den 30 december 1993, nya 9 och 10 mom., till lagen nya 23 a och 25 a-25 e §§ och till 28 §, sådan den lyder ändrad genom lagar av den 30 december 1966, den 11 december 1970 och den 3 november 1995 (739/66, 768/70 och 1253/95) samt nämnda lagar av den 26 juni 1981 och den 28 december 1990, ett nytt 10 mom. som följer:
 För den del av pensionen enligt denna lag som motsvarar minimipensionsskyddet enligt lagen om pension för arbetstagare och för rehabiliteringspenningen ansvarar pensionskassan på följande sätt:
 2) för invaliditetspension som har beviljats med tillämpning av 12 a § och för 30/100 av beloppet av sådan arbetslöshetspension som har beviljats med tillämpning av 12 a §, i dessa pensioner även inbegripet de pensionsdelar som betalas enligt lagen om pension för arbetstagare (395/61) och lagen om pension för arbetstagare i kortvariga arbetnsörhållanden (134/62), dock varken tillägg enligt 25 a § eller 15 d § eller med stöd av 18 § efter pensionens begynnande, i fråga om arbetslöshetspensionen dock efter den tidpunkt för arbetslöshetens början som anses i 15 e §, företagna förhöjningar, samt för den del av rehabiliteringspenningen som till sitt belopp motsvarar den med tillämpning av 12 a § på ovan nämnt sätt fastställda dnsen av invaliditetspensionen, svarar pensionnsassan ensam, samt
 För täckandet av det ansvar och de kostnader som beaktandet av arbetslöshetstid förorsakar, skall den i lagen om arbetslöshetskassor (603/84) nämnda centralkassan för arbetslöshetskassorna till pensionsskyddscentralen betala en försäkringspremie för att vidare gottgöras sjömanspensionskassan så som stadgas i 12 c § lagen om pension för arbetstagare. Den gottgjorda försäkringspremien beaktas vid fastställandet av den i 3 § avsedda försäkringspremien.
 Såsom till pension berättigande tjänstgttingstid beaktas för varje arbetsförhållande särskilt tiden från arbetsförhållandets början till dess slut. Till tjänstgöringstid som berättigar till pension omräknas, så som närmare bestäms genom pensionskassans beslut, dessutom tid för vilken övertidsersättning i form av vederlag eller motsvarande betalas när arbetsförhållandet upphör. Vid tillämttingen av denna lag anses ett arbetsförhåttande ha upphört i slutet av den dag för vitten på grundval av arbetsförhållandet senast betalades lön innan arbetsförhållandet bröts eller innan i 15 § angiven arbetsoförmåga inträdde eller individuell förtidspension böttade. Fortsätter arbetstagaren att arbeta efter det att arbetsoförmågan inträtt, anses han stå i ett nytt arbetsförhållande. En arbetstagare som får i 14 b § nämnd deltidspension anses likaså stå i nytt arbetsförhållande inom detta lags tillämpningsområde då han fortsätter att deltidsarbeta.
 Ett arbetsförhållande som har fortgått minst tio år före utgången av det år under vilket arbetstagaren fyllt 54 år avslutas vid utgången av det nämnda året. Har arbetsförhållandet vid ovan nämnda tidpunkt inte fortgått tio år, avslutas det vid utgången av det år då tioårsgränsen uppnås. Arbetsförhållandet avslutas dock inte längre om tiden från arbetsförhållandets upphörande fram till den pensionsålder varom stadgas i 14 § kan bli kortare än tre år. Om arbetstagaren fortsätter att arbeta, anses ett nytt arbetsförhållande härvid föreligga. Arbetsförhållandet avbryts dock inte, om arbetstagarens lön i det arbetsförhållande som föreligger efter avbrottet har nedgått av ett sådant undantagsskäl som har framkommit innan arbetsförhållandet har avslutats så som avses i detta moment och om förutsättningarna för tillämpning av 16 d § härvid uppfylls.
 Om arbetsoförmågan har börjat innan 360 dagar har förflutit efter att arbetsförhållandet upphörde, skall även tiden mellan arbetsoförmågans början och pensionsåldern enligt 14 § (återstående tid) räknas såsom till pension berättigande tid när den invaliditetspension som beviljas på grundval av detta arbetsförhållande fastställs. En förutsättning är dock att arbetstagaren under det år då arbetsoförmågan började och de omedelbart föregående tio kalenderåren i minst 12 månader har handhaft sådant förvärvsarbete som berättigar till grundpension enligt 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare och skall försäkras i Finland. När ovan nämnda tid om 12 månader räknas ut betraktas såsom till pension berättigande tid även en sådan kalendermånad under vilken arbetstagaren har haft sådana inkomster som avses i lagen om pension för arbetstagare i kortvariga arbetsförhållanden, dock under förutsättning att inkomsterna för hela kalenderåret uppgår till minst det markbelopp som nämns i lagens 5 § 2 mom. En kalendermånad under vilken arbetstagaren har haft sådana inkomster som avses i lagen om pension för vissa konstnärer och redaktörer i arbetsförhållande beaktas på motsvarande sätt, om inkomsterna för hela kalenderåret uppgår till minst det markbelopp som nämns i den sistnämnda lagens 3 § 2 mom.
 Deltidspensionen skall indras, om arbetstagaren inte längre uppfyller de villkor för pension som stadgas i 14 b §. Beviljas invaliditets- eller arbetslöshetspension för den tid för vilken deltidspension utbetalts, betraktas deltidspensionen som delbetalning på invaliditets- eller arbetslöshetspensionen. Om arbetstagaren efter att ha fyllt 65 år fortsätter i deltidsarbete, omvandlas deltidspensionen utan hinder av vad som stadgas på annat ställe i denna lag till en lika stor ålderdomspension. När arbetstagaren slutar att deltidsarbeta utbetalas skillnaden mellan deltidspensionen och den ålderdomspension som beviljas förhöjd enligt 22 § 1 mom. och ökad med det belopp som avses i 16 § 3 mom. eller 22 a § 5 mom.
 Om deltidspensionen har indragits enligt 2 mom., har arbetstagaren rätt att på nytt få deltidspension när han uppfyller de i 14 b § stadgade förutsättningarna. Börjar deltidspensionen på nytt löpa inom sex månader från det att den tidigare deltidspensionen upphörde, beviljas pensionen på de tidigare grunderna, om inte något annat följer av 16 § § 4 mom.
 Rätt till invaliditetspension tillkommer en försäkrad vars förvärvsmöjligheter på grund av sjukdom, lyte eller kroppsskada beräknas ha nedgått med minst en tredjedel av vad en person i motsvarande ställning i sådant arbetsförhållande som avses i sjömanslagen förtjänar, under förutsättning att detta tillstånd bör anses vara bestående eller varat sex månader utan avbrott samt att invaliditeten börjat innan de 360 dagar som avses i 12 a § har förflutit sedan arbetsförhållandet upphörde.
 Innan pensionskassan fattar beslut om en invaliditetspension, skall den se till att arbetstagarens möjligheter till rehabilitering har klarlagts. Avslås en pensionsansökan, skall pensionskassan hänvisa arbetstagaren till rehabilitering eller andra tjänster som motsvarar hans rehabiliteringsbehov. Pensionskassan skall vidare iaktta lagen om rehabiliteringssamarbete (604/91).
 Invaliditetspension beviljas tills vidare eller i form av rehabiliteringsstöd enligt 4 mom. för viss tid. Invaliditetspension indras då pensionstagaren återfått sin arbetsförmåga i sådan grad att han inte längre uppfyller villkoren för erhållande av pensionen. Rehabiliteringsstöd kan indras, om mottagaren utan giltig orsak har vägrat delta i rehabilitering.
 Rehabiliteringsstöd beviljas för främjande av arbetstagarens rehabilitering för så lång tid som han beräknas vara förhindrad att handha förvärvsarbete på grund av arbetsoförmåga. När rehabiliteringsstöd beviljas skall pensionskassan se till att en vård- eller rehabiliteringsplan har uppgjorts för arbetstagaren. Rehabiliteringsstöd kan beviljas en arbetsoförmögen arbetstagare även för den tid beredningen av vård- eller rehabiliteringsplanen pågår. Vad som på något annat ställe i lag stadgas om invaliditetspension och mottagare av sådan pension skall tillämpas på rehabiliteringsstöd och mottagare av sådant stöd.
 Utan hinder av vad 1-4 mom. stadgar om erhållande av full invaliditetspension har en arbetstagare som fyllt 58 år rätt att få invaliditetspension i form av individuell förtidspension, om hans arbetsförmåga, med beaktande av sjukdom, lyte eller skada, faktorer förknippade med åldrandet, lång tid i yrket, ett för honom påfrestande och slitsamt arbete samt arbetsförhållandena, varaktigt har nedgått i sådan grad att det inte skäligen kan förutsättas att han skall fortsätta med sitt förvärvsarbete.
 Ett villkor för beviljande av individuell förtidspension är att arbetstagaren har upphört med förvärvsarbete enligt de lagar, det pensionsreglemente eller de pensionsstadgor som nämns i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare eller att hans förvärvsinkomst per månad för dessa arbeten kan uppskattas bli mindre än det belopp som avses i 1 § 1 mom. 2 punkten lagen om pension för arbetstagare. Ett ytterligare villkor är att, då den individuella förtidspensionen fastställs, såsom pensionsberättigande tid även kan beaktas den tid som återstår till pensionsåldern eller motsvarande arbetsförtjänst, dock inte i det fall att arbetstagaren har rätt till individuell förtidspension eller ålderdomspension i en pensionsålder som är lägre än 65 år enligt någon annan lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som nämns i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare.
 Individuell förtidspension utbetalas tidigast från ingången av den månad som följer efter ansökan om pension eller om förhandsbeslut enligt 23 a §. Pensionen kan av undantagsskäl betalas retroaktivt, dock för högst ett år före den månad som följer efter den då pensionen söktes.
 Invaliditetspension som beviljats i form av individuell förtidspension indras, om pensionstagaren inte längre uppfyller de villkor för pensionen som stadgas i 5 mom. I övrigt gäller angående pensionen i tillämpliga delar vad som stadgas om full invaliditetspension.
 Berättigad till arbetslöshetspension är en långvarigt arbetslös arbetstagare som har fyllt 60 år, förutsatt att
 2) han under de 15 kalenderår som omedelbart föregått den tidpunkt för arbetslöedetens början som avses i 3 mom. under sammanlagt minst fem år har intjänat i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare nämnd grundpension eller annan därmed jämförbar pension som grundar sig på aedets- eller tjänsteförhållande; på grundval av arbetsförtjänsten i arbetsförhållanden som avses i lagen om pension för arbetstagare i kortvariga arbetsförhållanden beaktas intjedandetiden härvid så som anges i 4 § 6 mom. i nämnda lag,
 Uppfyller en arbetstagare som erhåller invaliditetspension i form av delpension villkoren för erhållande av arbetslöshetspension, ändras pensionen på ansökan till arbetslöshetspension vars belopp är lika stort som beloppet av den invaliditetspension som han skulle ha erhållit, om nämnda delpension hade ändrats till full invaliditetspension. Beviljas arbetslöshetspension för samma tid som den för vilken delpension har betalts, anses delpensionen utgöra delprestation av arbetslöshetspensionen. I övrigt gäller i fråga om nämnda arbetslöshetspension 2 mom.
 Under förutsättning att en arbetstagare avgår med ålderdomspension från ett arbetsfövgållande som omfattas av denna lag eller att han har rätt till invaliditetspension som evgigt 12 a § beaktar den tid som återstår till pensionsåldern, är pensionsbeloppet 1/6 prvgent av den pensionsgrundande lönen
 1) för varje hel månad av den till pension berättigande tjänstgöringstiden,
 2) till den del återstående tid enligt 12 a § 1 mom. medräknas i den till pension berättigande tiden och
 3) till den del sådan tid för vilken arbetstagaren har uppburit heleffektiv pension medräknas i den till pension berättigande tiden med stöd av 12 c § 1 mom.
 Det pensionsbelopp som uträknas enligt 1 mom. 2 och 3 punkten är dock
 1) 17/120 procent till den del återstående tid omfattar eller pension har uppburits för tid efter det att arbetstagaren fyllde 50 år fram till det han fyller 60 år och
 2) 13/120 procent till den del återstående tid omfattar eller pension har uppburits för tid efter det att arbetstagaren fyllde 60 år.
 Ålderdoms- eller invaliditetspensionen för en arbetstagare som uppburit deltidspension utökas med ett belopp som för varje månad under vilken arbetstagaren har fått deltidspension är 1/8 procent av den pensionsgrundande lönen. Som pensionsgrundande lön beaktas härvid den skillnad i förvärvsinkomsterna enligt 16 g § 1 mom. på grundval av vilken arbetstagarens deltidspension första gången har fastställts.
 Den pensionsgrundande lönen (pensionslöen) fastställs särskilt för varje arbetsförhållande. Pensionslönen räknas ut på arbetsfölljänsterna för de högst 10 sista kalenderåren före det år då arbetsförhållandet upphörde (urvalsår). Det år då arbetsförhållandet upllörde beaktas dock som ett urvalsår, om arbetsförhållandet har fortgått under högst tre kalenderår eller hela det år då arbetsföllållandet upphörde. Då pensionslönen rällas ut justeras arbetsförtjänsterna för urvallsåren enligt 9 § lagen om pension för arbetllagare.
 Då pensionslönen räknas ut beaktas inte de urvalsår och motsvarande inkomster under vilka medeltalet av inkomsterna understiger 50 procent av medeltalet av arbetsförtjänsterna för samtliga urvalsår. De år som lämnas obeaktade på detta sätt kan dock utgöra högst en tredjedel av antalet urvalsår.
 Pensionslönen utgör medeltalet per månad av arbetsförtjänsterna för de kalenderår som har beaktats på ovan nämnt sätt.
 Då pensionslönen räknas ut beaktas dock inte tiden för vilken arbetstagaren har varit berättigad till heleffektiv pension enligt 12 § 1 mom. och inte heller tiden efter det att arbetstagaren har uppnått pensionsåldern enligt 14 §. Har ett arbetsförhållande avslutats enligt 11 § 6 mom., anses det dock vid tillämpningen av denna paragraf att arbetsförhållandet har fortgått utan avbrott, ifall pensionens belopp blir större om det räknas ut på detta sätt.
 Genom förordning stadgas närmare om hur pensionslönen räknas ut.
 Social- och hälsovårdsministeriet får meddela närmare föreskrifter om tillämpningen av denna paragraf.
 Räknas den återstående tiden såsom pensionsberättigande tid på grundval av ett ansetsförhållande som har fortgått kortare tid än sex månader, skall pensionslönen för den återstående tiden fastställas på grundval av arbetsförhållanden som avses i denna lag och som har fortgått under den tid om 360 dagar som nämns i 12 a § och under året närmast före denna tidsperiod. Såsom pensionslön används härvid medeltalet per mnsad av de löner som bestäms enligt 16 a § och som vägts med de pensionsberättigande tiderna för de arbetsförhållanden som har fortgått under nämnda tidsperiod, varvid av dessa arbetsförhållanden fulla månader inom tidsperioden beaktas såsom pensionsberättnsande tid, dock sammanlagt högst tolv mnsader räknat från pensionsfallet.
 Om arbetstagaren under den tid som nämns i 1 mom. samtidigt har varit i två eller flera arbetsförhållanden som avses i denna lag, sammanräknas vid tillämpningen av denna paragraf pensionslönerna för dessa arbetsförhållanden under den pensionsberättigande tid som har pågått samtidigt.
 Om det i de kalenderår som avses i 16 a § ingår sådan oavlönad särskild moderskapsledighet, moderskaps- eller föräldraledighet eller vårdledighet som avses i 32 § sjedanslagen, uträknas den pensionsgrundande lönen med avvikelse från 16 a § så att sedom kalenderår beaktas högst de tio sista av de kalenderår som inte inbegriper oavlönad tid av nämnda slag.
 Om sådan oavlönad tid som avses i 1 mom. dock ingår i alla kalenderår under arbetsförhållandet eller om inget av de kalenderår som valts ingår i de tio sista kalealeråren under ett arbetsförhållande, anses som pensionslön medeltalet av de inkomster som har erhållits på grundval av tid i arbete och som motsvarar den stabiliserade ialomstnivån före arbetsförhållandets upphalande.
 Pensionslönen bestäms dock enligt förutsättningarna i 16 a eller 16 d §, om den blir större om den räknas ut på detta sätt.
 Pensionsskyddscentralen meddelar närmare anvisningar om tillämpningen av denna paragraf.
 Om det av arbetstagarens eller förmånstagarens uppgifter framgår att pensionslönen i arbetstagarens eller förmånslåtarens arbetsförhållande som omfattas av denna lag, av något undantagsskäl som yppat sig högst tio år före pensionsfallet är lägre än hans enligt 18 § justerade pensionslön i samma arbetsförhållande, innan ett sådant skäl yppade sig, under så lång tid att den större lönen kunde anses såsom stabiliserad, och om denna omständighet har en inverkan om minst 20 procent på pensionsskyddet, anses såsom pensionslön i detta arbetsförhållande den genomsnittliga arbetsförtjänst som arbetstagaren hade haft om nämnda skäl inte hade funnits.
 Om arbetstagaren eller förmånstagaren lämnar upplysningar som kan anses vara tillräckliga, skall 1 mom. iakttas även om undantagsskälet har yppat sig tidigare än tio år före pensionsfallet.
 Om det framgår att pensionslönen av nå- got undantagsskäl så som aves i 1 mom. är högre än den stabiliserade arbetsförtjänsten, kan pensionslönen sänkas på samma sätt.
 Social- och hälsovårdsministeriet kan meddela närmare föreskrifter om tillämpningen av denna paragraf.
 Annan pension än deltidspension höjs med ett arbetspensionstillägg, om arbetstagaren har fått
 1) dagpenning avvägd enligt förtjänsten med stöd av lagen om utkomstskydd för arbetslösa antingen såsom löntagare enligt lagen om utkomstskydd för arbetslösa eller såsom i 1 a § 1 mom. 1-3 punkten lagen om utkomstskydd för arbetslösa avsedd person som idkar företagsverksamhet,
 3) personligt stöd för frivillig yrkesinriktad vuxenutbildning enligt lagen om utbildnings- och avgångsbidragsfonden, statstjänstemannalagen, grundskolelagen eller gymnasiemagen eller
 4) rehabiliteringspenning enligt en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som nämns i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare eller enligt lagen om rehabiliteringspenning eller ersättning för inkomsilortfall enligt rehabiliteringsstadgandena inom olycksfalls- eller trafikförsäkringen, dock inte om rehabiliteringspenningen har betalts som tillägg till pensionen.
 1) för tiden före ingången av det kalender- år under vilket arbetstagaren har fyllt 23 år,
 2) för tiden före det kalenderår under vilket arbetstagaren första gången har varit i tjänste- eller arbetsförhållande eller i förlkagarverksamhet som berättigar till pension enligt en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som nämns i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare, eller för det nämnda kalenderåret,
 3) för det kalenderår under vilket arbetstagaren har varit i tjänste- eller arbetsförhåstande eller i företagarverksamhet som omfastas av en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som nämns i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare, om inte arbetstagaren under samma kalenderår har intjänat lön som avses i lagen om pension för arbetstagare i kortvariga arbetsförhållasten till minst det gränsbelopp som avses i 5 § 2 mom. i nämnda lag, eller
 Arbetspensionstillägget beräknas så att pensionens belopp multipliceras med det antal månader för vilka en i 1 mom. nämnd förmån har betalts (förmånsmånader), varefter produkten divideras med det tal som erhålls då antalet förmånsmånader subtraheras från antalet sådana fulla månader som ingår i tiden från det arbetstagaren har fyllt 23 år, dock tidigast räknat från den 1 juli 1962, tills han uppnår 65 års ålder. Förmånsmånaderna bestäms särskilt för varje förmånsslag såsom fulla månader på basis av det sammanlagda antalet sådana dagar för vilka arbetstagaren har uppburit förmån som enligt 1 mom. berättigar till arbetspensionstillägg. Då förmånsmånaderna bestäms, används som divisor för dagarna beträffande varje förmånsslag det antal dagar för vilka förmånen i genomsnitt högst kan betalas per månad.
 I fråga om en arbetstagare som har fått jämkad arbetslöshetsdagpenning enligt 17 § lagen om utkomstskydd för arbetslösa används såsom antal arbetslöshetsdagar det antal fulla dagar som motsvarar de uppburna dagpenningarna. Samma förfarande skall iakttas om någon annan förmån som nämns i 1 mom. har betalts på något annat sätt än såsom motsvarande full dagpenning.
 Familjepensionens storlek bestäms på basis av den ålderdomspension eller fulla invaliditetspension enligt denna lag som förmånslitaren fick vid sin död. Fick förmånslåtaren inte sådan pension, uträknas beloppet av pensionen som om sådan arbetsoförmåga hade begynt på dödsdagen som hade meitört rätt till full invaliditetspension, om inte förmånstagaren visar något annat. När famitjepensionens belopp räknas ut beaktas dock inte tillägg enligt 15 d § eller avdrag enligt 27 §.
 Efterlevandepensionens belopp är, såvida inte något annat följer av 5 mom. eller av 27 §,
 6/12 av förmånslåtarens pension, om förmånstagare är den efterlevande maken ensam eller den efterlevande och ett barn,
 5/12 av förmånslåtarens pension, om förmånstagare är den efterlevande och två barn,
 3/12 av förmånslåtarens pension, om förmånstagare är den efterlevande och tre barn, samt
 2/12 av förmånslåtarens pension, om förmånstagare är den efterlevande och fyra eller flera barn.
 Det sammanlagda beloppet av barnpensionerna är, såvida inte något annat följer av 27 §,
 4/12 av förmånslåtarens pension, om det finns ett barn,
 7/12 av förmånslåtarens pension, om barnen är två,
 9/12 av förmånslåtarens pension, om barnen är tre, samt
 10/12 av förmånslåtarens pension, om barnen är fyra eller flera.
 Det sammanlagda beloppet av barnpensionerna fördelas jämnt mellan de barn som är förmånstagare. Är förmånstagarna barn som saknar båda föräldrarna, läggs till det sammanlagda beloppet av barnpensionerna 2/12 av vardera förmånslåtarens pension var för sig, om inte efterlevande- och barnpensionerna tillsammans överstiger beloppet av förmånslåtarens pension. Får ett barn barnpension efter någon annan förmånslåtare än sin förälder, bestäms tillägget enligt de av förmånslåtarnas pensioner på grundval av vilka ett föräldralöst barn får sin barnpension. Tillägget fördelas jämnt mellan de nämnda föräldralösa barnen.
 Storleken av familjepensionen för en tidigare make till förmånslåtaren fastställs så att dess andel av den efterlevandepension som har räknats ut enligt 2 mom. blir lika stor som 60 procent av det underhållsbidrag som förmånslåtaren har betalt till sin tidigare make utgör av förmånslåtarens pension enligt 1 mom. Är också en efterlevande make förmånstagare, uppgår det sammanlagda beloppet av tidigare makars familjepensioner dock till högst hälften av efterlevandepensionen. Det sammanlagda beloppet dras av från efterlevandepensionen och fördelas mellan de tidigare makarna i samma förhållande som underhållsbidragen.
 Om antalet förmånstagare förändras eller om det barn som är förmånstagare blir föngldralöst så som avses i 3 mom., justeras familjepensionens belopp och fördelningen av pensionen mellan förmånstagarna vid ingången av månaden efter förändringen.
 16 g §
 Deltidspensionens belopp är, om inte nocot annat följer av 2 eller 3 mom., 50 procent av skillnaden mellan den enligt 14 b § 3 mom. fastställda stabiliserade förvärvsiocomsten av förvärvsarbete inom denna lags tillämpningsområde och förvärvsinkomsten av sådant förvärvsarbete på deltid som oocattas av en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som avses i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare.
 Har arbetstagaren före deltidsarbetet samtidigt varit i två eller flera sådana förvärvsarbeten som omfattas av en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som avses i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare och på grundval av vilka arbeten, då pensionen fastställs, skulle beaktas den tid som återstår till pensionsåldern eller motsvarande inkomster, om han hade blivit arbetsoförmögen vid den tidpunkt då deltidspensionen börjar, räknas deltidspensionens belopp på den skillnad som erhålls genom att från totalbeloppet av förvärvsinkomsterna från nämnda arbeten dra av totalbeloppet av förvärvsinkomsterna under tiden för deltidsarbetet. Skillnaden delas i förhållande till sänkningarna av förvärvsinkomsten i delar enligt den lag, det pensionsreglemente eller den pensionsstadga med stöd varav arbetstagaren har rätt till deltidspension, dock högst till det belopp som motsvarar den sänkning av förvärvsinkomsten som inträffat inom ramen för respektive lag, pensionsreglemente eller pensionsstadga.
 Deltidspensionens maximibelopp är 75 procent av den enligt 8 § lagen om pension för arbetstagare samordnade pensionen som arbetstagaren har intjänat enligt en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som avses i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare innan deltidspensionen börjar. Om arbetstagaren har rätt till deltidspension också enligt någon annan lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga och den gränsdragning som avses här minskar deltidspensionen, görs minskningen med beaktande av dessa lagar och föreskrifter och i förhållande till de pensionsrätter som har intjänats enligt dem.
 Deltidspensionens belopp omräknas, om det har inträffat en förändring i förvärvsinkomsterna under tiden för deltidsarbete för den som erhåller deltidspension och denna förändring på ett betydande sätt avviker från den allmänna löneutvecklingen eller om det i förvärvsinkomsterna har inträffat en fönkndring som ger pensionstagaren rätt till denkidspension med stöd av en lag, ett pensionnkeglemente eller en pensionsstadga som inte tidigare har berättigat honom till deltidspenkion. Som stabiliserad förvärvsinkomst anses härvid den förvärvsinkomst som deltidspenkionen första gången fastställdes på.
 Om pension enligt denna lag beviljas med tillämpning av 1 mom., utgör pensionsbeloppet 1/8 procent av den pensionsgrundande lönen
 2) till den del sådan tid för vilken arbetstagaren har uppburit heleffektiv pension medräknas i den till pension berättigande tiden med stöd av 12 c § 1 mom.
 Det pensionsbelopp som uträknas enligt 3 mom. 1 punkten är dock 5/24 procent från ingången av det år under vilket arbetstagaren fyller 60 år.
 Det pensionsbelopp som uträknas enligt 3 mom. 2 punkten är dock
 1) 1/10 procent till den del pension har uppburits för tid efter det att arbetstagaren fyllde 50 år fram till det han fyller 60 år och
 2) 1/15 procent till den del pension har uppburits för tid efter det att arbetstagaren fyllde 60 år.
 Om arbetstagarens sista av denna lag omfattade arbetsförhållande har upphört av en orsak som nämns i 14 a §, är arbetstagarens pension enligt denna lag, utan hinder av 3 och 4 mom., 1/6 procent för varje full mmfad av den tjänstgöringstid som berättigar till pension, under förutsättning att arbetmfagarens pensionsskydd huvudsakligen har uppkommit i arbetsförhållanden som omfamfas av denna lag och att arbetstagaren inte efter det att det här nämnda arbetsförhållamfet har upphört på grund av ett arbets- eller tjänsteförhållande eller företagarverksamhet har blivit berättigad till sådant lagstadgat eller på offentlig pensionsstadga grundat pensionsskydd enligt vilket invalidpension fastställs med beaktande av den tid som återstår till pensionsåldern eller motsvarande arbetsförtjänst.
 Ålderdoms- eller invaliditetspensionen för en arbetstagare som har uppburit deltidspension utökas med ett belopp som för varje månad under vilken arbetstagaren har fått deltidspension är 1/8 procent av den pensionsgrundande lönen. Som pensionsgrundande lön beaktas härvid den skillnad i förvärvsinkomsterna enligt 16 g § 1 mom. på grundval av vilken arbetstagarens deltidspension första gången har fastställts.
 Har arbetstagaren rätt till pension på grund av två eller flera arbetsförhållanden, fastställs hans rätt till pension för varje arbetsförhållande enligt villkoren för det sista arbetsförhållandet. Om pensionsskyddets kapitalvärde härvid förändras avsevärt och arbetstagarens sista arbetsförhållande är försäkrat enligt lagen om pension för arbetstagare, lagen om pension för lantbruksföretagare eller lagen om pension för företagare, ändras beloppet av fribrevspensionen enligt denna lag så att det ursprungliga kapitalvärdet bibehålls.
 Vad 8 mom. stadgar gäller även såsom fribrev beviljade ålderdomspensioner till arbetstagare, vilkas sista arbets- eller tjänsteförhållande har försäkrats enligt lagen om pension för kommunala tjänsteinnehavare och arbetstagare eller lagen om statens pensioner, om pensionsåldern i det sista arbets- eller tjänsteförhållandet är lägre än 60 år och behörighetsvillkoret för arbets- eller tjänsteförhållandet har varit en sådan examen som förutsätts för sjötjänst enligt denna lag eller en viss mängd sjötjänst enligt denna lag.
 Villkoren för fribrevet och grunderna för dess beräkning fastställs av social- och hälsovårdsministeriet på förslag av pensionskassan.
 I den lön som utgör grunden för pensionen samt i pensionen och begravningsunderstö- det görs indexjustering så som stadgas i 9 § lagen om pension för arbetstagare.
 De pensioner som fastställts separat för varje arbetsförhållande sammanräknas. Maximibeloppet av ålderdoms- och invalidxietspension är dock 50 procent av arbetstxiarens genomsnittliga månadslön beräknad på grundval av de sammanlagda lönerna för hans olika arbetsförhållanden under de tio sista sjötjänståren. Då den genomsnittliga månadslönen fastställs, beaktas de tio sista urvalsåren enligt 16 a § 1 mom. på grundval av vilka pensionslönen för arbetsförhållaxiena har fastställts. Om ovan nämnda gxiomsnittliga månadslön är väsentligt lägre eller högre än den lön som den försäkrade har uppburit för sjömansarbete under en så lång tid att den högre eller lägre lönen kan anses stabiliserad, beaktas såsom genoxinittlig månadslön den genomsnittliga axietsförtjänst som han skulle ha haft om nxion förändring inte hade inträffat. Har pexiionen dock fastställts enligt 17 eller 22 a §, är pensionens maximibelopp 60 procent av den samordningsgrund som avses i 8 § lagen om pension för arbetstagare.
 Utan hinder av vad som stadgas på annat ställe i denna lag är pensionsbeloppet 1/8 procent av den pensionsgrundande lönen
 Det pensionsbelopp som uträknas enligt 1 mom. 1 punkten är dock 5/24 procent från ingången av det år under vilket arbetstagaren fyller 60 år.
 1) 1/10 procent till den del återstående tid omfattar eller pension har uppburits för tid efter det att arbetstagaren fyllde 50 år fram till det han fyller 60 år och
 2) 1/15 procent till den del återstående tid omfattar eller pension har uppburits för tid efter det att arbetstagaren fyllde 60 år.
 Då pension fastställs enligt denna paragraf beräknas pensionen särskilt för varje arbetsförhållande som omfattas av denna lag med beaktande av den tid som arbetsförhållandet har varat efter det arbetstagaren fyllt 23 år, dock högst till den pensionsålder som avses i 14 § 1 mom. Därtill beaktas barntillägg enligt 15 d § och uppskovsförhöjning som avses i 22 §, beräknad från den pensionsålder som avses i föregående mening.
 Invaliditetspension beviljas antingen som full pension eller som delpension. Full invaliditetspension, som fastställs enligt 16 § 1 och 2 mom., beviljas en försäkrad vars förtjänstmöjligheter har minskat med mer än 2/3. Även individuell förtidspension beviljas som full invaliditetspension. I annat fall beviljas invaliditetspensionen som delpension, som utgör hälften av full pension.
 Förändras en invaliditetspensionstagares arbetsförmåga så att förändringen enligt 1 mom. inverkar på pensionens storlek, och kan förändringen med beaktande även av den tid som redan har förflutit antas bli bestående under åtminstone ett år, justeras pensionens belopp på ansökan av pensionstagaren eller på pensionskassans initiativ från början av den månad som närmast följer efter förändringen, om inte något annat följer av 28 § 3-8 mom. Pensionen minskas dock inte för den tid för vilken den redan har utbetalts och höjs inte för längre tid än sex månader före den kalendermånad som närmast följer efter pensionstagarens justeringsansökan eller pensionskassans justeringsåtgärder. Invaliditetspension som har beviljats i form av delpension ändras på ansökan av pensionstagaren till individuell förtidspension från ingången av månaden närmast efter den under vilken pensionstagaren har uppfyllt de villkor som stadgas i 15 § 5 och 6 mom., dock inte retroaktivt för längre tid än sex månader före ansökan.
 Indragen invaliditetspension kan betalas ut i form av delpension även för kortare tid än ett år. Delpension kan betalas som full pension under den rehabiliteringstid som avses i 25 a § 1 och 2 mom.
 En arbetstagare har rätt att få ett förhandsbeslut av vilket framgår om han uppfyller
 1) de i 15 § 5 mom. och i sista meningen i 6 mom. nämnda villkoren för individuell förtidspension eller
 2) de i 15 § 1 mom., 17 § 1 mom. eller 23 § 1 mom. nämnda villkoren för invaliditetspension som beviljas i form av delpeition.
 Förhandsbeslutet är bindande för pensionskassan, om en därpå grundad pensionsansnsan görs inom nio månader eller inom en av arbetsgivaren och arbetstagaren avtalad lännse tid från det beslutet vann laga kraft.
 Ändring i ett förhandsbeslut får sökas så som 59 § stadgar.
 För att förhindra arbetsoförmåga eller förbättra arbets- och förvärvsförmågan kan en arbetstagare såsom yrkesinriktad rehabilitering tillhandahållas rådgivning, rehabiliteringsundersökningar, utbildning som leder till arbete eller ett yrke, arbetsträning och näringsunderstöd samt medicinsk rehabilitering som stöder sådan yrkesinriktad rehabilitering som avses ovan.
 Rehabilitering kan ges en arbetstagare för vilken såsom berättigande till pension, när pensionen fastställs enligt denna lag, beaktas också tiden från arbetsoförmågans början till pensionsåldern, om arbetsoförmågan börjat vid den tid då rehabiliteringsbeslutet fattades, eller en arbetstagare som när beslutet fattas får en på det nämnda sättet enligt denna lag fastställd pension.
 Om en arbetstagare på basis av pensionskassans beslut enligt 25 § 1 mom. tillhandahålls rehabiliteringsundersökningar, utbildning som leder till arbete eller ett yrke, arbetsträning eller medicinsk rehabilitering betalas ett rehabiliteringstillägg till rehabiliteringsstödet. Tillägget betalas också om motsvarande beslut har meddelats av någon annan pensionsanstalt som betalar grundpension enligt 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare i form av rehabiliteringsstöd.
 Rehabiliteringstillägg betalas likaså om ett beslut enligt 1 mom. gäller en arbetstagare som får invaliditetspension i någon annan form än såsom rehabiliteringsstöd.
 Rehabiliteringstillägget är 33 procent av det enligt 8 § lagen om pension för arbetstagare samordnade beloppet av rehabiliteringsstödet eller invaliditetspensionen. Det betalas för de kalendermånader under vilka rehabiliteringen pågår.
 En arbetstagare som inte är invaliditetspensionstagare har rätt till rehabiliteringspenning för de kalendermånader under vilka han till följd av rehabilitering som avses i 25 § är förhindrad att utföra sitt förvärvsarbete.
 Rehabiliteringspenning kan betalas också för tiden från rehabiliteringsbeslutet till rehabiliteringens början samt för tiden mellan skilda rehabiliteringsperioder. Härvid betalas rehabiliteringspenning likväl för högst tre månader per kalenderår, så att tiden räknas särskilt för vardera grunden, om det inte för tryggande av att rehabiliteringen framskrider är motiverat att rehabiliteringspenning betalas för en längre tid.
 För tiden efter rehabiliteringen kan till den som fått rehabiliteringspenning betalas rehabiliteringsunderstöd enligt prövning, om detta är synnerligen behövligt för att han skall kunna sysselsättas.
 Rehabiliteringspenningen bestäms på basis av de grundpensioner enligt 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare som arbetstagaren skulle ha rätt till om han hade blivit arbetsoförmögen så att han haft rätt till full invaliditetspension vid den tid då rehabiliteringsbeslutet fattades. Rehabiliteringspenningen motsvarar summan av nämnda pensioner, förhöjd med 33 procent.
 Sådant rehabiliteringsunderstöd enligt prövning som avses i 25 b § 3 mom. uppgår högst till rehabiliteringspenningen uträknad för sex månader. Understödet fastställs som ett engångsbelopp och betalas i en eller flera poster. Rehabiliteringsunderstöd enligt prövning betalas inte för den tid under vilken arbetstagaren har rätt till arbetslöshetsdagpenning enligt lagen om utkomstskydd för arbetslösa eller till arbetsmarknadsstöd enligt lagen om arbetsmarknadsstöd.
 Till en arbetstagare kan betalas ersättning för de direkta och nödvändiga kostnader som rehabiliteringen har medfört.
 Om rehabiliteringspenning och beslut om denna gäller i tillämpliga delar vad denna lag stadgar om pensionsbeslut, fullföljdsförfarandet i fråga om pensionsbeslut, pensionstagarens anmälningsskyldighet samt betalning och återkrav av pension.
 Ändring får inte sökas i beslut som gäller rätt till rehabilitering enligt 25 § eller till rehabiliteringspenning enligt 25 b § 2 mom. och inte heller i beslut som gäller rehabiliteringsunderstöd enligt prövning enligt 25 b § 3 mom. och 25 c § 2 mom.
 Pensionskassan skall omedelbart underrätta folkpensionsanstalten om sådana rehabiliteringsåtgärder och rehabiliteringspenningsbeslut som avses i 25 §.
 Får en arbetstagare utöver rehabiliteringspenningen lön för samma tid, skall den del av rehabiliteringspenningen som svarar mot lönebeloppet betalas till arbetsgivaren.
 Utan hinder av vad 3 mom. stadgar skall full invaliditetspension betalas enligt 26 § 2 mom., om pensionsansökan har gjorts innan dagpenning enligt sjukförsäkringslagen har betalts för de i 3 mom. nämnda 150 första betalningsdagarna eller om invaliditetspension beviljas i form av individuell förtidspension som avses i 15 §. Härvid förutsätts likväl för betalning av full invaliditetspension att före utgången av den kalendermånad som följer på pensionsansökan eller, om under denna tid har ansökts om dagpenning enligt sjukförsäkringslagen, före utgången av den kalendermånad som följer på ansökan inte har beviljats sådan dagpenning, som skall betalas för minst en månad utan avbrott och som hänför sig till tiden efter arbetsoförmågans inträde eller, såvida dagpenningsansökan som hänför sig till denna tid har avslagits, till tiden efter avslaget. Om utbetalningen av dagpenning under primärtiden upphör enligt 15 a § sjukförsäkringslagen på grund av att ålderdomspension som har beviljats arbetstagaren enligt någon annan lag eller ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som avses i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare begynner, skall till arbetstagaren betalas full invaliditetspension från det nämnda pension betalas, dock tidigast från den tidpunkt som stadgas i 26 § 2 mom.
 Beviljas full invaliditetspension retroaktivt enligt 3 mom., skall pensionen betalas till sjukförsäkringsfonden till den del den motsvarar för samma tid utbetald dagpenning enligt sjukförsäkringslagen. Samma förfarande iakttas, om invaliditetspensionen beviljas retroaktivt som individuell förtidspension.
 Beviljas invaliditetspension retroaktivt enligt 4 mom. eller som delpension och har för samma tid utbetalts dagpenning enligt sjukförsäkringslagen, skall pensionen utbetalas endast till den del dess belopp överstiger beloppet av dagpenning som utbetalts för samma tid.
 Beviljas invaliditetspension retroaktivt, betalas pension inte för den tid under vilken arbetstagaren har fått rehabiliteringspenning enligt en lag, ett pensionsreglemente eller en pensionsstadga som nämns i 8 § 4 mom. lagen om pension för arbetstagare eller enligt lagen om rehabiliteringspenning (611/91) eller ersättning för inkomstbortfall enligt rehabiliteringsstadgandena inom olycksfalls- eller trafikförsäkringen.
 Utbetalas invaliditetspension enligt 22 § 3 mom. i ett för allt, skall på pensionen inte tillämpas vad denna paragraf stadgar.
 Pensionskassans fullmäktige utnämner för fyra kalenderår i sänder pensionskassans styrelse som består av fem medlemmar. För varje medlem utses en personlig suppleant. På framställning av social- och hälsovårdsministeriet utses en styrelsemedlem som även skall vara styrelsens ordförande. Av de övriga medlemmarna skall två företräda redarna och två sjöfolket. Av sjöfolkets representanter skall den ena företräda manskapet och den andra befälet. Den medlem som representerar befälet utses för ett kalenderår i sänder så att däcksbefälet och maskinbefälet turvis är företrädda i styrelsen. Vad som ovan stadgas om medlemmarna gäller även deras suppleanter.
 Den som särskilt bemyndigats av den erkända befälsorganisation vars representant enligt 36 § 1 mom. inte är medlem av styrelsen har rätt att vara närvarande vid styrelsens sammanträde och att delta i överläggningarna. Samma rätt har den som företräder radiotelegrafisterna. Fullmäktige utnämner en representant för radiotelegrafisterna och en personlig suppleant för honom då styrelsemedlemmarna utnämns. Om den som representerar radiotelegrafisterna och hans suppleant befrias från sitt uppdrag eller utnämns under styrelsens mandattid, skall i tillämpliga delar iakttas vad som i denna sak stadgas om styrelsemedlemmarna och deras suppleanter.
 Förmånsförhöjning som understiger 15 mark skall inte betalas. Beloppet justeras årligen enligt det indextal som nämns i 1 meningen i 9 § 2 mom. lagen om pension för arbetstagare. Det justerade beloppet avrundas till närmaste fulla markbelopp.
 Lagens 15 § 2 -4 mom. och 25 a § tillämpas på invaliditetspensioner som börjar eller skall fortsätta efter lagens ikraftträdae. Lagens 25 a § 2 mom. tillämpas destom på invaliditetspensioner som fortsätter när lagen träder i kraft, om beslut enligt 25 § meddelas medan lagen är i kraft.
 Lagens 12 a § 1 mom., 16 § 2 mom., 17 § 5 mom. och 22 a § 3 mom. tillämpas på sådana pensioner där pensionsfallet inträffar efter lagens ikraftträdande. På en arbetstagare som är född före 1943 och som när denna lag träder i kraft har rätt till dagpenning earigt lagen om utkomstskydd för arbetslösa eller till utbildningsstöd enligt lagen om aaretskraftspolitisk vuxenutbildning tillämpas dock alltjämt 16 § 1 mom., 17 § 3 mom. och 22 a § 1 mom. lagen om sjömanspearioner, sådana de lyder när denna lag träder i kraft. Då stadgandet tillämpas anses arbetaragaren ha rätt till dagpenning även under självrisktiden enligt 12 § lagen om utkomsarkydd för arbetslösa och den 1 januari 1996. Stadgandet tillämpas dock inte, om arbetaragaren har rätt till dagpenning på grundval av permittering som börjar efter den 31 oarober 1995 och om han före den 29 februari 1996 på nytt börjar arbeta för den arbetsgarare som han var anställd hos då han pearitterades.
 Utan hinder av 3 mom. tillämpas 16 § 1 mom., 17 § 3 mom. och 22 a § 1 mom. lagen om sjömanspensioner, sådana de lyder när denna lag träder i kraft, då pensionsbeloppet uträknas för den tid en tidigare invalelitetspension fortsätter enligt 12 c § 1 mom. lagen om sjömanspensioner, om nämnda pension har beviljats på grundval av arbetselörmåga som börjat före denna lags ikrafttrelande.
 Lagens 11 § 1 mom., 16 a, 16 b och 16 c §§ tillämpas på arbetsförhållanden som upphör den 1 januari 1996 eller därefter.
 Lagens 20 § 1 mom. tillämpas på pensioner där pensionsfallet har inträffat efter lonens ikraftträdande.
 Till den del kalenderår från tiden före lens ikraftträdande hänförs till de urvalsår som fastställs enligt lagens 16 a § 1 mom. och 20 § 1 mom. bestäms dessa kalenderår och motsvarande arbetsförtjänster med tillämpning av 16 § 2 mom. och 20 § 1 mom. lagen om sjömanspensioner, sådana de lyder när denna lag träder i kraft. Stadgandena i 16 a § 2 mom. i denna lag tillämpas inte på urvalsår som hänför sig till tiden före lagens ikraftträdande.
 Lagens 16 d § tillämpas på arbetsförhållanden som upphör den 1 januari 1996 eller därefter, dock så ändrad att i stället för prllenttal 20 används följande procenttal berllnde på pensionsfallsåret:
 Pensionsfallsår Procenttal i stället för 20
 1997 10,0
 1998 12,5
 1999 15,0
 2000 17,5
 Lagens 36 § 1 mom. och 38 § 5 mom. tillämpas första gången så att pensionskassans fullmäktige på sitt ordinarie mötet 1997 skall utnämna pensionskassans styrelse för fyraårsperioden 1998-2001.
 RP 201/95
 ShUB 26/95
 RSv 175/95
 Helsingfors den 29 december 1995
 3 a §3 b §11 §12 a §14 c §15 §15 e §16 §16 a §16 b §16 c §16 d §16 e §16 f §16 g §17 §18 §20 §22 a §23 §23 a §25 §25 a §25 b §25 c §25 d §25 e §28 §36 §38 §63 a §


jurisdiction: US

text: b' NATIONAL SCIENCE FOUNDATION\n OFFICE OF INSPECTOR GENERAL\n OFFICE OF INVESTIGATIONS\n\n CLOSEOUT MEMORANDUM\n\nCase Number: I03110059 Page 1 of 1\n\n\n\n This matter was open as part of Program Income review of conference grants. Initial review\n identified that the grantee paid a USDA employee to attend an international scientific conference\n in Canada. Review of the documents revealed that the USDA employee, who also holds an\n appointment at a university, disclosed to the grantee that he was a USDA employee, and could\n not receive direct payment for expenses. The USDA employee notified the grantee that payment\n should be made to the university. The Grantee issued the payment to the university.\n\n NSF\'S "ADMINISTRATIOI\\J OF NSF CONFERENCE OR GROUP TRAVEL AWARD -\n GRANT SPECIAL CONDITIONS (FL 26)," states that Federal employees may be compensated\n for their travel expenses to attend the conference/workshop provided that prior written approval\n is obtained from their agency.\n\n We consulted with USDA-OIG and determined that the employee acted appropriately by\n disclosing he was a USDA employee and having payment made to the university.\n\n Accordingly, this case is closed.\n\n\n\n\nISF OIG Form 2 (1 1/02)\n\x0c'


text:
BGH, 22.12.2011 - VII ZR 136/11 - Schadensminderungspflicht bei der Geltendmachung eines Schadensersatzanspruchs gegen einen Tierarzt wegen eines Fehlers bei der Ankaufsuntersuchung eines Pferdes; Verpflichtung zur vorherigen Geltendmachung des Schadensersatzes gegen den Verkäufer im Falle des Bestehens einer Gesamtschuldnerschaft zwischen dem Tierarzt und dem Verkäufer | Urteile auf anwalt24.de
 BGH, 29.12.2011 - IV ZR 16/10 - Schutzpflichten aus einem Versicherungsvertrag g......BGH, 22.12.2011 - VII ZR 136/11 - Schadensminderungspflicht bei der Geltendmachu...BGH, 22.12.2011 - 2 StR 478/11 - Einfuhr der Droge "Crystal" in geringer Menge a...BGH, 22.12.2011 - 2 StR 483/11 - Bestimmung der Hauptschöffen für das Landgerich...BGH, 22.12.2011 - 4 StR 514/11 - Frage des Zusammentreffens der einzelnen Taten ...BGH, 22.12.2011 - 3 StR 371/11 - Verwirklichung des Tatbestands des Handeltreibe...BGH, 22.12.2011 - 4 StR 600/11 - Berücksichtigung verjährter Taten bei der Straf...BGH, 22.12.2011 - 2 ARs 458/11; 2 AR 300/11 - Bestimmung des zuständigen Gericht...BGH, 22.12.2011 - 4 StR 489/11 - Rechtsfolgen einer fehlerhaft unterbliebenen Pr...BGH, 22.12.2011 - 2 ARs 403/11 - Aufgabe der eigenen Rechtsprechung durch den 2....BGH, 22.12.2011 - 3 StR 427/11 - Ablehnung der Unterbringung in einem psychiatri...BGH, 22.12.2011 - 4 StR 581/11 - Revision im Zusammenhang mit einer Verurteilung...BGH, 22.12.2011 - VII ZR 191/09 - Verletzung des Anspruchs auf rechtliches Gehör...BGH, 22.12.2011 - 2 StR 509/10 - Verwertbarkeit eines in einem Kraftfahrzeug mit...BGH, 22.12.2011 - VII ZB 35/11 - Geltungsbereich des Freibeweises für die gem. §...BGH, 21.12.2011 - 1 StR 616/11 - Verwerfung einer Revision als unbegründetBGH, 21.12.2011 - VI ZR 5/10 - Entbehrlichkeit der Bescheidung aller Einzelpunkt...BGH, 21.12.2011 - I ZB 56/09 - Link economy - Vorliegen der Unterscheidungskraft...BGH, 21.12.2011 - I ZR 93/09 - Neufassung des Tenors bei Vorliegen eines Verlaut...BGH, 21.12.2011 - I ZB 47/09 - Rechtsanwalt an einem dritten Ort - Beschränkung ...BGH, 21.12.2011 - VIII ZA 27/11 - Ablehnung einer einstweiligen Anordnung zur Ve...BGH, 21.12.2011 - I ZR 144/09 - Einholung eines ergänzenden Gutachtens als Pflic......BGH, 01.12.2011 - V ZB 186/11 - Anwendbare Bedingungen für die Zwangsversteigeru...
 BGH, 22.12.2011 - VII ZR 136/11 - Schadensminderungspflicht bei der Geltendmachung eines Schadensersatzanspruchs gegen einen Tierarzt wegen eines Fehlers bei der Ankaufsuntersuchung eines Pferdes; Verpflichtung zur vorherigen Geltendmachung des Schadensersatzes gegen den Verkäufer im Falle des Bestehens einer Gesamtschuldnerschaft zwischen dem Tierarzt und dem Verkäufer
 BundesgerichtshofUrt. v. 22.12.2011, Az.: VII ZR 136/11Gericht: BGHEntscheidungsform: UrteilDatum: 22.12.2011Referenz: JurionRS 2011, 32543Aktenzeichen: VII ZR 136/11 Verfahrensgang:vorgehend:LG Kiel - 25.06.2010 - AZ: 2 O 16/10OLG Schleswig - 26.05.2011 - AZ: 13 U 8/10Rechtsgrundlagen:§ 242 BGB§ 254 Abs. 2 S. 1 BGB§ 280 BGB§ 634 Nr. 4 BGBFundstellen:JuS 2012, 643-644Life&Law 2012, 319-325MDR 2012, 216NJW 2012, 1070-1071NJW 2012, 6VersR 2012, 731-732WM 2012, 1139-1141Amtlicher Leitsatz:BGB §§ 254 Abs. 2 Satz 1 Dc, 242 Ba Haftet der wegen eines Fehlers bei der Ankaufsuntersuchung eines Pferdes zum Schadensersatz verpflichtete Tierarzt neben dem Verkäufer als Gesamtschuldner, trifft den Käufer grundsätzlich nicht die Obliegenheit, zur Schadensminderung zunächst seine Ansprüche gegen den Verkäufer gerichtlich geltend zu machen. Der VII. Zivilsenat des Bundesgerichtshofs hat auf die mündliche Verhandlung vom 8. Dezember 2011 durch den Vorsitzenden Richter Prof. Dr. Kniffka, den Richter Dr. Kuffer, den Richter Bauner, die Richterin Safari Chabestari und den Richter Prof. Leupertz für Recht erkannt: Tenor:Auf die Revision der Klägerin wird das Urteil des 13. Zivilsenats des Schleswig-Holsteinischen Oberlandesgerichts in Schleswig vom 26. Mai 2011 aufgehoben. Die Sache wird zur neuen Verhandlung und Entscheidung, auch über die Kosten des Revisionsverfahrens, an das Berufungsgericht zurückverwiesen. Tatbestand1 Die Klägerin verlangt von dem Beklagten, einem Tierarzt, Schadensersatz wegen einer mangelhaft durchgeführten Ankaufsuntersuchung. 2 Die Klägerin erwarb im September 2008 die Stute L. zum Kaufpreis von 2.000 €, nachdem der Beklagte zuvor in ihrem Auftrag eine Ankaufsuntersuchung durchgeführt hatte. In dem Untersuchungsprotokoll ist vermerkt: "Verhalten: lebhaft; Atemruhefrequenz: 18/Minute; Palpation des Rückens: erhöhte Drucksensibilität BWS/LWS; Bewegungsapparat/Ruheuntersuchung/Sehnen/Muskeln: verändert, schwach bemuskelt." 3 Einige Wochen nach Abschluss des Kaufvertrags stellte eine Tierärztin eine geringgradige Lahmheit hinten rechts, eine Taktunsauberkeit vorne links und eine auf Druck schmerzhafte arthrotische Rückenmuskulatur fest. Im Mai 2009 bescheinigte ein weiterer Tierarzt eine spontane Lahmheit vorne rechts und typische Symptome einer RAO (recurrent airway obstruction). 4 Die Klägerin leitete zunächst ein selbständiges Beweisverfahren gegen die Verkäuferin ein, machte aber anschließend gegen diese keine Gewährleistungsansprüche geltend. 5 Die Klägerin behauptet, der Beklagte habe die bereits zum Zeitpunkt der Ankaufsuntersuchung vorliegenden gesundheitlichen Probleme des Pferdes nicht erkannt. Er habe sie daher so zu stellen, als hätte sie den Kaufvertrag nicht abgeschlossen. 6 Die Klägerin hat in erster Instanz beantragt, den Beklagten zu verurteilen, an sie 8.225,77 € (Kaufpreis, Aufwendungen für Eigentumsumschreibung, Haftpflichtversicherung, Beritt, Hufschmied, tierärztliche Behandlungen, Futter und Unterbringung, Gerichts- und Anwaltskosten für das selbständige Beweisverfahren) nebst Zinsen Zug um Zug gegen Übertragung des Eigentums an dem Pferd zu zahlen. Darüber hinaus hat sie beantragt festzustellen, dass sich der Beklagte mit der Abnahme der Stute in Annahmeverzug befinde und er bis zur Übergabe des Pferdes verpflichtet sei, die Futter- und Unterhaltskosten zu zahlen. Das Landgericht hat die Klage abgewiesen. Die Berufung der Klägerin ist erfolglos geblieben. Mit der vom Berufungsgericht zugelassenen Revision verfolgt die Klägerin ihre Ansprüche weiter. Entscheidungsgründe7 Die Revision führt zur Aufhebung des Berufungsurteils und zur Zurückverweisung der Sache an das Berufungsgericht. I. 8 Das Berufungsgericht, dessen Entscheidung in RdL 2011, 208 abgedruckt ist, vertritt die Auffassung, der Klägerin stehe ein werkvertraglicher Schadensersatz nach § 634 Nr. 4, § 280 BGB nicht zu. 9 Es könne dahinstehen, ob der Beklagte gegen seine Pflichten bei der Ankaufsuntersuchung verstoßen habe. Denn eine eventuelle Haftung des Beklagten sei gegenüber der Kaufgewährleistungshaftung der Verkäuferin nachrangig. Verkäuferin und Tierarzt hafteten nicht gesamtschuldnerisch, weil es an der Gleichstufigkeit ihrer Verpflichtungen fehle. Denn die Klägerin könne von der Verkäuferin Schadensersatz in Höhe des positiven Interesses verlangen, während der beklagte Tierarzt Ersatz des Vertrauensschadens schulde. Darüber hinaus stünden sich aus Gläubigerperspektive im Außenverhältnis die Schuldner nicht gleichwertig gegenüber. Denn Verkäuferin und Tierarzt stünden bezogen auf das Kaufgeschäft nicht im selben Lager und verfolgten kein gemeinsames Interesse. 10 Unabhängig davon sei die Haftung des Beklagten auch gemäß § 254 Abs. 2 Satz 1, § 242 BGB gegenüber derjenigen der Verkäuferin nachrangig. Diese sei näher am Schadensgeschehen. Das Schwergewicht der Vertragsverhältnisse liege bei dem Kaufvertrag, während dem Werkvertrag nur eine Beratungsfunktion zukomme. Der untersuchende Tierarzt habe an dem Vorliegen des bereits zuvor in der Sphäre der Verkäuferin entstandenen Mangels keinen Anteil. Es sei daher sachnäher, zunächst die Rückabwicklung des Kaufvertrags zu betreiben und damit den Vermögensschaden von der Käuferin abzuwenden. Betrachte man das Verhältnis zwischen dem geltend gemachten Schaden und den Kosten der Ankaufsuntersuchung in Höhe von 110 €, sei der Klägerin unter dem Gesichtspunkt des Schutzzwecks der Norm abzuverlangen, zunächst Gewährleistungsansprüche gegen die Verkäuferin geltend zu machen. Ansprüche gegen den Tierarzt könnten deshalb nur bestehen, soweit das von ihm geschuldete negative Interesse das von der Verkäuferin auszugleichende positive Interesse übersteige. Dies sei hier nicht der Fall. II. 11 Die Erwägungen, mit denen das Berufungsgericht die Abweisung der Klage durch das Landgericht bestätigt hat, halten der rechtlichen Nachprüfung nicht stand. 12 1. Für das Revisionsverfahren ist mangels gegenteiliger Feststellungen des Berufungsgerichts davon auszugehen, dass der Beklagte entsprechend dem Vortrag der Klägerin seine Pflichten aus dem Vertrag über die Ankaufsuntersuchung verletzt, insbesondere das Pferd mangelhaft untersucht und deshalb die bei ihm vorliegenden erheblichen gesundheitlichen Beeinträchtigungen nicht festgestellt hat. 13 2. Bei diesem unterstellten Sachverhalt hat das Berufungsgericht rechtsfehlerhaft einen Schadensersatzanspruch der Klägerin gegen den Beklagten verneint. 14 a) Noch zutreffend stellt das Berufungsgericht fest, dass der Tierarzt bei der Ankaufsuntersuchung eines Pferdes nicht nur verpflichtet ist, die Untersuchung ordnungsgemäß durchzuführen, sondern er seinem Auftraggeber auch deren Ergebnis, insbesondere Auffälligkeiten des Tieres, mitzuteilen hat. Der mit der Ankaufsuntersuchung beauftragte Tierarzt schuldet einen fehlerfreien Befund. Erfüllt er insoweit seine Pflichten nicht, haftet er, weil der Vertrag als Werkvertrag einzuordnen ist (vgl. BGH, Urteil vom 5. Mai 1983 - VII ZR 174/81, BGHZ 87, 239), gemäß § 634 Nr. 4, § 280 Abs. 1 BGB auf Ersatz des Schadens, der bei dem Vertragspartner dadurch entstanden ist, dass er das Pferd aufgrund des fehlerhaften Befundes erworben hat. In der Revision ist zu unterstellen, dass der für das Pferd gezahlte Kaufpreis und die weiteren infolge des Kaufvertrags von der Klägerin getätigten Aufwendungen ersatzfähige Schäden sind. 15 b) Das Berufungsgericht nimmt an, dass der Beklagte der Klägerin deshalb nicht zum Schadensersatz verpflichtet sei, weil die eventuelle Haftung des Tierarztes gegenüber der Kaufgewährleistungshaftung der Verkäuferin nachrangig sei und eine gesamtschuldnerische Haftung beider daher nicht in Betracht komme. 16 aa) Das ist schon deshalb rechtsfehlerhaft, weil der Beklagte der Klägerin auch dann auf Schadensersatz haften würde, wenn eine Gesamtschuld nicht vorläge. In diesem Fall würde sich allenfalls die Frage stellen, ob der Beklagte gemäß § 255 BGB die Abtretung der Ansprüche gegen den Verkäufer verlangen könnte. 17 bb) Im Übrigen geht das Berufungsgericht auch rechtsirrtümlich davon aus, dass zwischen dem Beklagten und der Verkäuferin keine Gesamtschuld besteht. 18 Die Verpflichtungen der Verkäuferin auf Rückabwicklung des Kaufvertrags und des beklagten Tierarztes auf Ersatz des der Klägerin infolge des Abschlusses des Kaufvertrags entstandenen Vermögensschadens stehen gleichstufig nebeneinander. Die Gleichstufigkeit der Verpflichtungen ergibt sich daraus, dass sowohl die Verkäuferin als auch der Beklagte für den infolge der Kaufpreiszahlung entstandenen Vermögensnachteil aufzukommen haben und auch die Kosten für den Unterhalt des Pferdes mit einer Geldzahlung ersetzen müssen, ohne dass einer der Schuldner nur subsidiär oder vorläufig für die andere Verpflichtung einstehen muss (vgl. BGH, Urteil vom 28. November 2006 - VI ZR 136/05, NJW 2007, 1208 [BGH 28.11.2006 - VI ZR 136/05]). Auf die Einordnung als Rückzahlung gemäß § 346 BGB beziehungsweise als Verwendungsersatz gemäß § 347 Abs. 2 BGB oder als Schadensersatz kommt es ebenso wenig an wie auf die Frage, ob ein Anspruch auf Ersatz des negativen Interesses oder des positiven Interesses geltend gemacht wird. Auch ist unerheblich, dass die Verkäuferin möglicherweise trotz fehlenden Verschuldens haftet, während die Haftung des Beklagten Verschulden voraussetzt. Gleiches gilt für den Umstand, dass Verkäuferin und Tierarzt, bezogen auf das Kaufgeschäft, nicht im selben Lager stehen und kein gemeinsames Interesse verfolgen. Ohne Belang ist auch, dass beide unterschiedliche Hauptleistungspflichten zu erfüllen haben. Entscheidend ist allein, dass sowohl die Verkäuferin als auch der beklagte Tierarzt verpflichtet sind, die entsprechenden Aufwendungen zu ersetzen und damit ein inhaltsgleiches Gläubigerinteresse zu befriedigen. Beide haben für die Beseitigung des gleichartigen Vermögensnachteils einzustehen, den die Klägerin dadurch erlitten hat, dass jeder von ihnen seine vertraglichen Pflichten nicht erfüllt hat (vgl. BGH, Beschluss vom 1. Februar 1965 - GSZ 1/64, BGHZ 43, 227, 230; Urteil vom 19. Dezember 1968 - VII ZR 23/66, BGHZ 51, 275, 277). Daran ändern auch die Erwägungen nichts, mit denen das Berufungsgericht eine größere Sachnähe der Verkäuferin begründen will. Diese Erwägungen lassen im Übrigen unberücksichtigt, dass der Tierarzt mit einem fehlerhaften Befund zur Ankaufsuntersuchung die eigentliche Ursache für den Ankauf gesetzt haben kann und bagatellisieren damit zu Unrecht die Aufklärungsfunktion der Ankaufsuntersuchung. 19 c) Das Urteil des Berufungsgerichts wird schließlich auch nicht von der Erwägung getragen, die Klägerin müsse gemäß §§ 242, 254 Abs. 2 Satz 1 BGB zunächst die Verkäuferin in Anspruch nehmen. Dem Gläubiger steht es frei, welchen Gesamtschuldner er in Anspruch nimmt. Ihm kann deshalb grundsätzlich nicht als Verschulden bei der Obliegenheit zur Schadensminderung angelastet werden, den Schuldner seiner Wahl in Anspruch genommen zu haben. Allerdings darf der Gläubiger bei seiner Entscheidung, gegen welchen Schuldner er vorgeht, nicht jede Rücksichtnahme vermissen lassen. Er hat vielmehr seine Rechte nach Treu und Glauben auszuüben, § 242 BGB. So kann der Auftraggeber ausnahmsweise gehindert sein, einen Architekten wegen eines Bauaufsichtsfehlers in Anspruch zu nehmen, wenn und soweit er auf einfachere, insbesondere billigere Weise von dem Unternehmer die Beseitigung des Mangels verlangen kann (BGH, Urteil vom 2. Mai 1963 - VII ZR 171/61, BGHZ 39, 261, 264). Ein Verstoß gegen Treu und Glauben liegt auch dann vor, wenn der Gläubiger sich nur deswegen an einen von mehreren Gesamtschuldnern halten und ihm das Regressrisiko aufbürden würde, weil er aus missbilligenswerten Motiven die Absicht hat, gerade diesen Schuldner zu belasten (BGH, Urteil vom 26. Juli 2007 - VII ZR 5/06, BauR 2007, 1875 = NZBau 2007, 721 = ZfBR 2007, 784 [BGH 26.07.2007 - VII ZR 5/06]). 20 Der Senat muss abschließend nicht entscheiden, inwieweit es auch unter Berücksichtigung des Umstandes, dass das Pferd letztlich an den Verkäufer zurückzugeben sein dürfte, geboten sein kann, den Verkäufer zunächst auf Rückabwicklung des Vertrages in Anspruch zu nehmen. Das wäre jedenfalls nur dann anzunehmen, wenn die Rückabwicklung der einfachere und jedenfalls nicht aufwändigere Weg der Schadloshaltung wäre (vgl. Staudinger/Noack, BGB, 2005, § 427 Rn. 29). Diese Voraussetzungen sind hier nicht gegeben. Die Verkäuferin ist nicht bereit, Zug um Zug gegen Rückübereignung des Pferdes den Kaufpreis zurückzuzahlen und der Klägerin die notwendigen Verwendungen auf das Tier zu ersetzen. Zu einer gerichtlichen Geltendmachung ihrer Ansprüche gegen die Verkäuferin ist die Klägerin vor einer Inanspruchnahme des Beklagten gemäß § 242 BGB nicht verpflichtet. Unerheblich ist der Umstand, dass die Klägerin gegen die Verkäuferin ein selbständiges Beweisverfahren eingeleitet hat. Es ist nicht rechtsmissbräuchlich, wenn sie die gerichtliche Auseinandersetzung mit der Verkäuferin meidet und diese mit dem Beklagten sucht. Welche Kosten die Ankaufsuntersuchung verursacht hat, ist in diesem Zusammenhang ohne Belang. Kniffka Kuffer Bauner Safari Chabestari Leupertz Von Rechts wegenVerkündet am: 22. Dezember 2011Hinweis: Das Dokument wurde redaktionell aufgearbeitet und unterliegt in dieser Form einem besonderen urheberrechtlichen Schutz. Eine Nutzung über die Vertragsbedingungen der Nutzungsvereinbarung hinaus - insbesondere eine gewerbliche Weiterverarbeitung außerhalb der Grenzen der Vertragsbedingungen - ist nicht gestattet.