jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0742
 Proposta de Regulamento do Conselho relativo à exportação de determinados produtos siderúrgicos CECA da Polónia para a Comunidade durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000 (prorrogação do sistema de duplo controlo) /* COM/99/0742 final - ACC 2000/0009 */
 Proposta de REGULAMENTO DO CONSELHO relativo à exportação de determinados produtos siderúrgicos CECA da Polónia para a Comunidade durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000 (prorrogação do sistema de duplo controlo)(apresentada pela Comissão)EXPOSIÇÃO DOS MOTIVOSO sistema de duplo controlo tem como objectivo aumentar a transparência e evitar eventuais desvios do comércio. Este sistema baseia-se na disposição do Acordo Europeu [1] entre a Comunidade Europeia e a Polónia que prevê que as Partes introduzam um procedimento administrativo destinado a facilitar a comunicação atempada de informações sobre a evolução dos fluxos comerciais. Através da Decisão no 2/99 [2] do Conselho de Associação, as Partes acordaram em 1999 em criar um sistema deste tipo para determinados produtos siderúrgicos CECA. O Regulamento (CE) n° 1093/99 [3] do Conselho criou a legislação de execução correspondente para a Comunidade.[1] JO L 348 de 31.12.1993, p.2.[2] JO L 133 de 28.5.1999, p. 44.[3] JO L 133 de 28.5.1999, p. 6.Na sua reunião de 28 de Setembro de 1998, o grupo de contacto decidiu recomendar ao Conselho de Associação que prorrogasse a vigência do sistema de duplo controlo durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000.Consequentemente, a proposta em anexo tem por objectivo prorrogar a vigência do Regulamento (CE) no 1093/99 do Conselho durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000.2000/0009 (ACC)Proposta deREGULAMENTO DO CONSELHOrelativo à exportação de determinados produtos siderúrgicos CECA da Polónia para a Comunidade durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000 (prorrogação do sistema de duplo controlo)O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia e, nomeadamente, o seu artigo 133o,Tendo em conta a proposta da Comissão,Considerando o seguiente:(1) O Acordo Europeu que cria uma associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a Polónia, por outro entrou em vigor em 1 de Fevereiro de 1994 [4];[4] JO L 348 de 31.12.1993, p.2.(2) Através da Decisão n° .../99 [5] do Conselho de Associação, as Partes decidiram prorrogar o sistema de duplo controlo criado pela Decisão n° 2/99 [6] do Conselho de Associação, durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000;[5] Ver página ...... do presente Jornal Oficial.[6] JO L 133 de 28.5.1999, p. 44.(3) Consequentemente, é necessário prorrogar a legislação de execução da Comunidade introduzida pelo Regulamento (CE) n° 1093/99 [7] do Conselho,[7] JO L 133 de 28.5.1999, p. 6.ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO :Artigo 1°O Regulamento (CE) n° 1093/99 do Conselho continuará a ser aplicável durante o período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000, em conformidade com o disposto na Decisão n° ..../99 do Conselho de Associação entre as Comunidades Europeias e os seus Estados-membros, por um lado, e a Polónia, por outro. No preâmbulo e nos nos 1 e 3 do artigo 1o do referido Regulamento, a referência ao «período compreendido entre 1 de Abril e 31 de Dezembro de 1999» é substituída pela referência ao «período compreendido entre 1 de Janeiro e 31 de Dezembro de 2000». Artigo 2°O presente regulamento entra em vigor no dia da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias.O presente regulamento é aplicável a partir de 1 de Janeiro de 2000.O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros.Feito em Bruxelas em Pelo Conselho O Presidente


type: other

text:
Revija Grafičar - Altona Test Suite 1.2
 Nahajate se: Domov Vzemi si Ostalo Altona Test Suite 1.2
 Uporaba seveda ni omejena samo z izhodnimi napravami. Namen Altona Test Suite je tudi preizkušanje skladnosti s standardi PDF/X-3 kakor tudi barvne preciznosti vseh programskih in strojnih komponent v delovnem procesu PDF. Vse potrebne datoteke so na CD-ROM-u, vključno z barvnimi tablicami in barvnimi profili ICC za standardizirane razmere tiskanja po standardu ISO 12647-2.
 Izvorne datoteke so dostopne na spletni strani www. eci.org v rubriki Projects/Altona Test Suite 1.2 (http://www.eci.org/doku.php?id=en:downloads). Različica je omejena, saj kot testna velja samo za sijajno in mat premazane papirje ISO, tip 1 in 2, z barvnim profilom ISOcoated.icc, torej tudi ne s posodobljenim profilom ISOcoated_ v2_eci.icc, ki ga je nasledil!
 Altona Test Suite 1.2 Online Version
 Altona Test Suite 1.2 Online Version se od popolnega paketa Altona Test Suite Application Kit ne razlikuje samo po obsegu digitalnih dokumentov in manjkajočih referenčnih odtisih, marveč tudi v veliko podrobnostih. Ker je zadeva brezplačna, uporabnika vseskozi napeljujejo k nabavi celotne različice Application Kit, posebej pa opozarjajo, da:
 ne zagotavljajo nikakršnih jamstev in ne prevzemajo nobene odgovornosti,
 mora pri uporabi slik ali preizkusnih form obvezno dodati besedilo " 2004 by European Color Initiative . www.eci.org [http:// www.eci.org]",
 razen v svoji organizaciji ne sme objaviti nobene izmed slik v nobeni elektronski obliki in na nobenem mediju (ftp, CDROM, DVD),
 ne sme nobene izmed slik poslati komu zunaj svoje organizacije s kakršnim koli elektronskim sistemom (e-pošta),
 ne sme odstranjevati logotipa ECI, European Color Initiative,
 ne sme zaračunati nobenega izdelka, publikacije ali storitve, ki vsebuje kakršne koli komponente Altona Test Suite,
 v vseh nasprotnih primerih potrebuje pisno privoljenje (licenco) ECI-ja.
 Na navedeni spletni strani imamo tako na voljo naslednje preizkusne sestavine iz originalnega paketa Altona Test Suite Application Kit:
 šest preizkusnih slik v barvnem prostoru RGB oziroma z barvnim profilom ECI-RGB.icc. To so črno-bela, nevtralna in po dve barvno enolični (enotni), ter barvno kontrastni podobi;
 preizkusno formo altona_visual_1v2a_x3.pdf, ki ob številnih sestavinah za vizualno oceno kakovosti vsebuje tudi vse navedene podobe, reproducirane z barvnim profilom ISOcoated.icc;
 preizkusno formo altona_ measure_1v1a.pdf z barvno tablico ECI 2002 za profiliranje ter merilnimi klini za vrednotenje tiskovne kakovosti (slika 5);
 preizkusno formo altona_ technical_1v2_x3.pdf za odkrivanje napak v dokumentih PDF/X-3;
 tehnično dokumentacijo v angleščini in/ali nemščini na 32 straneh, ki pa se nanaša samo na brezplačni paket Altona Test Suite 1.2 . Online Version. Izvirna dokumentacija iz leta 2004 obsega 132, z dodatkom iz leta 2005 pa še 53 strani.
 ELEMENTI ALTONA MEASURE
 Altona measure na sliki 5 je merilna forma za spektrofoto in denzitometrično preizkušanje ra zličnih analognih ali digitalnih tiskarskih sestavov, zato je zapisana v splošnem formatu PDF 1.3 in ni omejena z uporabo v eni sami tiskarski tehniki. Vsebuje 18 preizkusnih oziroma merilnih elementov:
 So merilni trakovi v procesnih barvah cmyk za nadzor horizontalnih profilov obarvanja v posameznih conah. Spomnimo se zahteve iz prejšnjega članka, ki pravi, da barvna razlika CIELAB, ki jo izmerimo med povprečjem devetih enakomerno razporejenih polj tega traku in katero koli meritvijo v digitalnem tisku, ne sme biti večja kot &DeltaE*ab < 2,0.
 So široki vertikalni trakovi procesnih barv cmyk, s katerimi vizualno nastavimo obarvanje, da ustreza normativnemu delu standarda ISO 12647. Seveda to ni mogoče brez standardnih vzorcev, ki pa jih ni mogoče "naložiti" z interneta, ampak morate kupiti Altona Test Application Kit; pa smo tam.
 So polja sekundarnih barv; zelene (C + Y), modre (C + M) in rdeče (M + Y). Namenjena so za vizualno in barvnometrično vrednotenje glede na barvne vrednosti v standardih serije ISO 12647. Spomnimo se, da barvno odstopanje procesnih barv CMYK-RGB ne sme biti večje kot &DeltaE*ab < 5,0, odstopanje njihove barvitosti pa ne večje kot &DeltaHab < 2,5.
 Je stopnjasti klin v primarnih barvah cmy, ki niso v sivem ravnovesju, marveč so tonske vrednosti na istih mestih v vseh treh izvlečkih enake. Zato se ne upodobi nevtralno siva barva, uporabljamo pa ga za vizualno primerjanje preizkusnega in proizvodnega tiska.
 So stopnjasti klini v posameznih procesnih barvah cmyk. Namenjeni so za vrednotenje in usklajevanje tiskarskih gradacij, ki morajo biti ne glede na analogno (CTF) ali digitalno (CTP) kopiranje tiskovnih form enake in skladne s standardi ISO 12647, v barvnem ravnovesju, torej. ĂŻÂżÂ ̋ tevilke na levi označujejo tonske vrednosti, definirane v dokumentu. Enoodstotni korak tonskih vrednosti v svetlem (A = 0.12 %) in temnem (A = 88.100 %) območju gradacije omogoča vrednotenje tonskega obsega in natančno nastavitev tonske reprodukcije, ki je tu še posebej kritična (rezanje in zapiranje tonskih vrednosti). Kot vemo, tiskarska gradacija v digitalnem tisku glede na izbrane razmere ne sme odstopati več kot pet odstotkov.
 Je barvna tablica ECI 2002 za pripravo barvnih profilov preizkusnih naprav in v nestandardnih razmerah tiskanja, denimo pri frekvenčnem rastriranju. Vsebuje vsa polja, ki jih predpisuje standard ISO 12642 (IT8.7/3). Dopustna odstopanja, ki veljajo pri vrednotenju te tablice, so navedena na strani 32 (drugi stolpec zgoraj) prejšnje številke Grafičarja.
 Je prazen prostor, ki so ga rezervirali za CMYK-medijski klin Ugra/Fogra. To je še eno razočaranje brezplačne ponudbe Altona Test Suite 1.2 . Online Version, kajti kupiti ga morate posebej. Predstavlja ga slika 1 v prejšnji številki, dopustne tolerance pa so navedene v točki 4.2.2 istega članka.
 ELEMENTI ALTONA VISUAL
 Kot pove ime, je ta forma namenjena predvsem za vizualno odkrivanje napak, ki nastajajo v tehnološkem procesu z dokumenti PDF/X-3. Vizualno ocenjujemo šest najpomembnejših dejavnikov: upodabljanje procesnih barv, dvotonov in posebnih barv, pokrivanje (overprinting) in prelivanje (smooth shades) procesnih barv ter ločljivost. S slikami lahko učinkovito ocenimo tudi vizualno kakovost in skladnost upodobitev, pri tem pa upoštevamo ubranost barv, upodabljanje barv, podrobnosti in ostrine ter sijaja in leska.
 Za vrednotenje "Procesnih barv" glej polja od 19 do 25 in polje 39.
 Za vrednotenje "Duotonov in posebnih barv" glej polja 26, 27.
 Polja 22, 24 in 34 do 38 so opisane z neodvisnimi izhodnimi barvnimi definicijami.
 Za vrednotenje "Pokrivanja" glej polja 27, 28.
 Za vrednotenje produkcije prelivov in PostScript 3 opisanih transparentnih objektov glej polja od 29 do 33.
 Za vrednotenje ločljivosti glej polja od 40 do 46.
 Elementi forme, ki so v opisu označeni z oznako [PDF/X-3], so namenjeni ne le za vrednotenje tiska, marveč tudi skladnosti delovnega procesa in RIP-a s standardom ISO 15930-3, ki ta format predpisuje. Če pri procesiranju in tisku preizkusne forme napak ne opazimo, so izpolnjene vse normativne reference in specifikacije standarda. To velja še zlasti za Adobovo specifikacijo PDF-ja in specifikacije barvnih profilov ICC.
 Elementi forme, ki so označeni samo z oznako [PRINT], so namenjeni zgolj vrednotenju vizualne kakovosti proizvodnih in preizkusnih odtisov/natisov. Vrednotimo zlasti ubranost barv, upodabljanje barv in tonov, upodabljanje podrobnosti in ostrine ter upodabljanje sijaja in leska.
 Preizkusna forma Altona Visual vsebuje skupno kar okrog 25 elementov:
 19 . zunanje polje [PRINT] oziroma ozadje tvorijo procesne barve v približnem sivem ravnovesju (C25 M19 Y19 K20), ki upodobijo bolj ali manj nevtralno sivo barvo; odstopanja svetlosti in barvitosti so pogojena z razmerami v procesu in tisku. Vrednotenje omogoča vizualna primerjava z ustreznim referenčnim odtisom, ki ga na spletni strani seveda ne boste našli. Nabaviti boste morali popoln paket Altona Test Suite Application Kit, kar pa trenutno ni smotrno, ker obvestila z Drupe 2008 napovedujejo posodobitev v prvi polovici leta 2008. Ne pozabite, da članek opisuje brezplačno verzijo 1.2 z interneta!
 20 . portret [PDF/X-3], [PRINT] je črno-bela večtonska slika (grayscale) z zveznim in sivim stopnjastim klinom. Vse tri prvine se tiskajo zgolj s črno barvo. Namenjene so za vrednotenje črne procesne barve, natančneje njene simulacije v preizkusnem digitalnem tisku. Da bi ponazorili odtenek črne barve v proizvodnem tisku, digitalni tiskalniki črnobele tiskovne elemente najpogosteje tvorijo iz vseh procesnih črnil/tonerjev, ki so na voljo. Tu pa se v različnih območjih tonskega obsega pojavi nekonsistenten barvni odtenek oziroma barvna neubranost. Nekateri RIP-i pa interpretirajo črnobele slike kot posebne barve, tako da jih tiskalnik natisne zgolj z lastnim črnim črnilom/tonerjem, ne da bi skušal simulirati sivo barvo proizvodnega tiska. Ta napaka je še posebno opazna pri simulaciji nepremazanih papirjev; navadno se pojavijo previsoki kontrasti in barvne proge v krogih iz 100-odstotnih procesnih barv (glej točko 28).
 21 . portet [PRINT] je barvna reprodukcija kožnih odtenkov. Barvni portreti sodijo med barvno enolične (enotne, monotone) slike, pri katerih se zelo hitro pokažejo tudi najbolj subtilna odstopanja. Ta motiv je torej zelo primeren za vrednotenje vizualne kakovosti preizkusnih natisov.
 22 . barvno nevtralna slika [PDF/X-3], [PRINT] je tista, ki jo je najteže upodobiti brez vidne barvne neubranosti oziroma prevladujočih barvnih odtenkov. Še hitreje kot barvni odtenki kože izkaže tudi najmanjša odstopanja v obarvanju ali povečanju rastrskih tonov. Kakovost reprodukcije na mejah tonskega obsega, tj. v najsvetlejših (high key) in najtemnejših območjih (low key), presojamo v beli preprogi in črnem pasu.
 23 . svetla (high key) slika pastelnih barv [PRINT] je občutljiva predvsem na slabo barvno ravnovesje, ko se rastrski toni v eni izmed procesnih barv deformirajo bolj kot v drugih. Presojamo tudi upodabljanje podrobnosti in ostrino najsvetlejših območij reprodukcije.
 24 . barvno kontrastna slika [PDF/X-3], [PRINT] ima nasičene barve, ki so na različna odstopanja najmanj občutljive, zato pa z njimi lahko vizualno presodimo, kako velik barvni obseg (prostor) kakšna tehnika še lahko reproducira. V preizkusnem digitalnem tisku mora biti načeloma večji kot v proizvodnem tisku, ki ga natis simulira.
 Za preizkušanje skladnosti s formatom PDF/X-3 je slika razdeljena v dve območji z različnima barvnima modeloma. V njeni sredini je namreč križno notranje polje RGB s pripetim barvnim profilom ECIRGB.ICC in percepcijskim upodobitvenim modelom. Zunanje polje tvorijo klasični, vnaprej pripravljeni barvni izvlečki CMYK. Če delovni proces in vse njegove komponente v celoti podpirajo PDF/X-3, se slika upodobi neoporečno, v nasprotnem pa se v sredini pojavi križ. Ta pomeni, da sistem ne podpira barvnih transformacij RGB v CMYK, ki jih definira standard. Dopustna je zgolj minimalna vidnost notranjega polja, ker je navadno posledica razl
 Kot slika 22 je tudi ta za preizkušanje skladnosti s formatom PDF/X-3 razdeljena v dve območji z različnima barvnima modeloma. Omeniti velja, da so vse slike CMYK na preizkusni formi Altona Visual pripravljene v Photoshopu z uporabo okna Convert to Profile, izvirnega profila ECI-RGB.icc in izhodnega profila dokumenta PDF (output intend profile) kot ciljnega barvnega prostora. Druge nastavitve so še barvni modul Adobe (ACE), percepcijski upodobitveni model (rendering intent perceptual), medtem ko sta bili nastavitvi Black Point Compensation in Dithering izključeni, ker sta lastni samo Adobovi programski opremi oziroma Photoshopu.
 25 . temna (low key) slika [PRINT] izkazuje pomen neoporečne tonske in barvne reprodukcije v najtemnejših območjih barvnega prostora. Poleg tega je znano, da se rjavi barvni odtenki zelo hitro odzivajo na odstopanja v obarvanju in barvnem ravnovesju (spremembe tiskarskih gradacij, raztros srednjih tonov . mid tone spread).
 26 . slika iz posebnih barv [PRINT] je namenjena za presojanje njihovega upodabljanja v štiribarvnem tisku. To je dvotonska slika, ki so jo pripravili v Photoshopu, tako da so izbrali oranžno posebno barvo (spot color Orange) in procesno črno K. Če proces pravilno podpira vse funkcionalnosti PDF/X-3, se upodobi rjavkasta slika s tablico prelivajočih se polj, od rjave do črne, kar primerjamo z referenčnim odtisom.
 Za upodabljanje na pisarniških tiskalnikih in monitorjih so posebne barve definirane s privzetimi barvnimi opisi (alternate colors), v barvnem modelu bodisi RGB bodisi CMYK. Glede na aplikacijo, s katero je dokument pripravljen, lahko eni posebni barvi pripadajo različni privzeti opisi. Profesionalni sistemi omogočajo, da se ti opisi poenotijo in optimira simulacija posebnih barv z vnašanjem ustreznih vrednosti CIELAB. Da bi preverili, kako učinkovito je to izvedeno, je v sliki ista oranžna barva definirana z dvema opisoma: oranžnim in modrim. Pri napačni interpretaciji se v zgornjem desnem kotu slike pojavi moder kvadrat, namesto tablice prelivajočih se polj pa nastane črno-bel stopnjasti klin.
 27 . pokrivanje barvnih izvlečkov [PDF/X-3], [PRINT] za posebne barve ocenjujemo z barvno tablico, ki jo tvorita dva sivinska barvna izvlečka (greyscale) s pripisano kodo za posebno oranžno barvo in črno procesno barvo. Črna je drugotiskana barva z definicijo pokrivanje (overprint). Če se na odtisu namesto dvobarvne tablice pojavi zgolj črno-bel stopnjasti klin, pomeni, da RIP te nastavitve ignorira.
 28 . pokrivanje barvnih izvlečkov [PDF/X-3], [PRINT] za procesne barve ocenjujemo z barvnimi krogi, ki ponazarjajo subtraktivno mešanje primarnih tiskarskih barv: rumena je na vrhu, v sredini je magenta, spodaj cian, vse pa so definirane za pokrivanje (overprint). To pomeni, da se morajo na odtisu v preseku krogov pojaviti sekundarne barve subtraktivnega mešanja, modra, zelena in rdeča, v sredini pa skoraj črna barva. Če se to ne zgodi, pomeni, da RIP napačno interpretira definicijo za pokrivanje, če pa se ob pravilnem videzu v primarnih krogih pojavijo navpični pravokotniki (v rumenem vodoraven), pa pomeni, da sistem procesne barve obravnava enako kot posebne.
 Simulacija pravilnega pokrivanja.
 Simulacija pomanjkljivega pokrivanja.
 Nepravilno pokrivanje procesnih barv - pravokotniki nakazujejo ustrezno pokrivanje.
 Od 29 do 33 . pet krožnih prelivov [PDF/X-3], [PRINT] je definiranih z enakimi rastrskimi toni v cian, magenta in rumenem barvnem izvlečku. Na krogu (29) so tiskani drug na drugega, na tistih od 30 do 33 pa vključno s črno barvo vsak posebej. Preliv v vsakem krogu je definiran z dvema kodama PostScript: na levi strani s klasično in na desni strani s kodo PostScript 3. S tem zlahka ugotovimo, kako ju specifičen sistem podpira.
 Od (34) do (38) so označena polja, s katerimi ocenjujemo, ali sistem pravilno procesira definirane upodobitvene modele (rendering intent RI) in izvirne oz. vhodne profile datoteke PDF/X-3. Vsak kvadrat tvorijo štiri trikotna polja; označena so z geometrijskimi liki: rombom, kvadratom, krogom in trikotnikom. Polja (36), (37) in (38) imajo v sivem zunanjem polju tudi svetlo sive črte, ki vodijo proti središču in označujejo, kje naj bi zaznali opazne razlike pri pravilnem barvnem upravljanju.
 Vloga posameznih polj je:
 34 . ECI-RGB in CMYK [PDF/X-3] je polje za nadzor nad transformacijo procesno neodvisnih barv RGB (device independent color) v definiran izhodni barvni prostor CMYK. Rezultati se primerjajo z enakim postopkom v Photoshopu, s katerim sta pripravljeni trikotni polji spodaj (oznaka krožec za pikslske elemente) in levo (oznaka trikotnik za vektorske elemente). Nikakor ne smemo opaziti jasne barvne razlike med pikslsko in vektorsko grafiko, sprejemljiva pa je komaj opazna barvna razlika med referenčnimi in transformiranimi trikotniki. Ta se vidi ob navidezni diagonali, ki poteka od zgornjega levega do spodnjega desnega oglišča. Opazne barvne razlike med vektroskimi in pikslskimi trikotniki v istem barvnem modelu pomenijo, da jih tehnološki proces obravnava različno.
 35 . različni procesno neodvisni barvni prostori [PDF/X-3], kot sta ECI-RGB na eni in CIELAB na drugi strani, se lahko pretvarjajo v izhodni barvni prostor različno. Zato so pikslski in vektorski elementi v trikotnikih definirani v teh dveh barvnih prostorih, upodobiti pa morajo barvnometrično skladne barve. Toliko bolj, ker je vsem pripisan relativno kolorimetrični upodobitveni model (relative colorimetric rendering intent RI).
 Če se v barvnem prostoru CMYK med trikotniki ECIRGB in CIELAB pojavi vidna razlika, označuje napako, ker se podatki v sistemu ne interpretirajo enotno. Tudi razlik med pikslskimi in vektorskimi elementi v kakšnem barvnem modelu ne sme biti.
 36 . upodobitveni modeli [PDF/X-3] pri transformaciji iz barvnega prostora CIELAB v CMYK izkažejo, če jih sistem pravilno interpretira. Vsi štirje trikotniki imajo enake barvne vrednosti CIELAB. Na pravilno upodobljenem odtisu oz. natisu imajo elementi z enakimi upodobitvenimi modeli enake barve, opazna pa mora biti razlika med elementi z različnimi. To pomeni, da je rob med eno in drugo polovico polja, ki poteka od zgornjega levega do spodnjega desnega oglišča, dobro opazen. S tem poljem nadziramo zgolj učinek upodobitvenih modelov in ne natančnost upodobljenih barv. Zato smemo pričakovati tudi razlike med pikslskimi in vektorskimi elementi znotraj istega barvnega prostora.
 37 . različni izvirni profili ICC in upodobitveni modeli [PDF/X-3] v tem polju izkažejo konsistenco barvnih transformacij v isti ciljni barvni prostor. Neodvisne barvne vrednosti elementov so kodirane z barvnimi profili ECI-RGB in Adobe Eide Gamut RGB (profil WideGamutRGB.icc dobimo obenem z Adobovo programsko opremo), tako da med njimi skoraj ni barvnometričnih razlik. Vsi štirje trikotniki v obeh barvnih prostorih so pikselski s po dvema različnima upodobitvenima modeloma v istem barvnem prostoru. Pravilen rezultat izkazuje opazno barvno razliko med elementi, ki imajo pri istem barvnem profilu pripisana različna upodobitvena modela, ter skoraj neopazno med elementi z različnimi barvnimi profili, a istim upodobitvenim modelom. To pomeni, da pri neoporečnem procesiranju nastane razločna barvna razlika po diagonali od levega spodnjega do desnega zgornjega oglišča. Če pa poteka ločnica po diagonali od zgornjega levega do spodnjega desnega oglišča, pomeni, da tehnološki proces nepravilno interpretira izvirne barvne profile ICC.
 38 . različni upodobitveni modeli [PDF/X-3] pri izvirnem profilu ECI-RGB v tem polju povedo, ali sistem barvno upravljanje piksleskih in vektroskih slik izvaja pravilno. Izvirni barvni prostor je ne neodvisen: ECIRGB namesto CIELAB. Na pravilno izvedenem odtisu/natisu imajo elementi z istimi upodobitvenimi modeli skoraj enake barve, med tistimi z različnimi pa različne. Opazna ločnica poteka po diagonali od zgornjega levega do spodnjega desnega oglišča; vidne barvne razlike med pikselskimi in vektroskimi elementi pa tudi tu pomenijo, da ene ali druge sistem procesira napačno.
 39 . tehnično črno barvo [PRINT] preizkušamo s poljem, ki ga tvori na eni strani barvni izvleček s samo 100 odstotki črne, na drugi pa je ta podložena še s 50 odstotki cian barve. Preizkusni sistem mora pravilno simulirati barvno razliko med obema poljema.
 Od 40 do 43 . štiri slike [PRINT], s katerimi vidimo kako preizkusni sistem upodablja skalirane in rotirane slike glede na referenčne odtise originalnega paketa Altona Test Suite Application Kit. Povdarek je na moareju, ki ga povzroča vzorec.
 Od 44 do 46 . tri slike [PRINT], s katerimi preizkušamo reprodukcijsko oziroma tiskovno ločljivost sistema. Za vrednotenje potrebujemo referenčne odtise iz zbirke Altona Test Suite Application Kit, s katerimi primerjamo svoje preizkusne oz. proizvodne natise/odtise. S primerjavo ugotovimo v koliko je denimo tiskalnik, sposoben neoporečno simulirati detajle, kot so serifi majhnih znakov. S sliko(44) ugotovimo, kako dobro je skladje natisnjenih barvnih izvlečkov, kajti linije tvorijo vse štiri procesne barve.
 47 . prazen prostor [PRINT] za medijski klin Ugra/Fogra, s katerim lahko meroslovno ugotovimo, ali je preizkusni natis skladen z mednarodnimi standardi. Obenem s klinom dobavijo namreč tudi referenčne barvne vrednosti glede na standardne razmere ofsetnega tiskanja, kot jih določa serija procesnih standardov ISO 12647. Na podlagi referenčnega odtisa je mogoče tudi vizualno vrednotenje, pri katerem se je smotrno osredotočiti na upodabljanje nevtralnih barv.
 ELEMENTI ALTONA TECHNICAL
 Tretji del Altona Test Suite je osredotočen na interpretacijo delovnih sistmov PDF/X datotek. Preverja se problematiko interpretacije tipografije(1) in objektov (2) v smislu pokrivanja oziroma izločevanja. Prav zato oba testna elementa vklučujeta večino nastavitvenih opcij objektov, ki jih nudi PDF 1.3, ki je osnovni format PDF dokumentov standarda PDF/x. Fonti, ki so uporabljeni, imajo najbolj pogosto uporabljene oblike oziroma stile, elementi pokrivanja, pa uporabljajo barvne opise, ki se po statistiki največkrat pojavijo v dokumentiv PDF.
 Testni kriteriji
 Za vrednotenje procesiranega rezultata skozi nek sistem je najbolj zanesljiv pristop primerjava s pripadajočim referenčnim odtisom. Nabaviti boste morali popoln paket Altona Test Suite Application Kit, kar pa trenutno ni smotrno, ker obvestila z Drupe 2008 napovedujejo posodobitev v prvi polovici leta 2008. Ne pozabite, da članek opisuje brezplačno verzijo 1.2 z interneta!
 1 - Kontrolna polja tipografskih znakov
 Fonti zgoraj desno so razdeljeni v dve skupini. V petih vrsticah se nahaja 5 najbolj pogostih tipografskih družin (vsi fonti so priloženi v PDF datoteko). Da je primerjava rezultatov vrednotenja interpretacije znakov zanelsjiva, so na levi strani slike želenih rezultatov, na desni strani pa dejanski fonti oziroma pripadajoči teksti.
 V primeru, ko se procesirani fonti ne ujemajo z referenčnimi slikami, sta za to lahko dva razloga. Prvi je, da sistem morda ni ustrezno nastavljen za obdelavo teh. Torej sistem ni popolnoma kompatibilen s standardom PDF 1.3 (ali s PostScript 3). Drugi je, da je pisava lahko v stran umeščena v obliki XObject - XObjekta (PDF koncept uvažanja je nekako podoben uvažanju dokumentov EPS), kar pa mnoge naprave in procesi ne razumejo ali napačno obravnavajo. V takem primeru si pomagamo tako, da dokumenta PDF ne procesiramo neposredno, marveč ga najprej konvertiramo v dokument PostScript 3, tega pa nato normalno procesiramo.
 2 - pokrivanje (overprinting)
 Preizkusna forma ima v 24 vrsticah po 36 ali skupno 864 posameznih nadzornih polj. Razdeljena so v tri glavne kolone, v katerih so polja v 12 stolpcih. V levi koloni s stolpci od 1 do 12 so polja, pri katerih je bilo vključeno pokrivanje (Illustrator overprinting mode enabled, OPM set to 1). Srednja kolona s stolpci od 13 do 24 ima polja za pokrivanje, vendar z izključenim Illustratorjevim pokrivanjem (OPM set to 0). V tretji koloni pa imajo polja v stolpcih od 25 do 36 vključeno izločanje ozadja izpod grafičnih elementov.
 Kaj je Illustrator OPM?
 V Illustratorju je kratica OPM za funkcijo overprint mode, s katero določamo, kako se procesirajo objekti v modelu Device-CMYK, ki so nad elementi iz procesnih barv. Funkcija ne učinkuje na slike ali prelive, zgolj na vektorske objekte, stavek in maske pa tudi ne na pokrivanje objektov v drugih barvnih modelih ali tistih, kjer je pokrivanje izključeno. Če je objektu DeviceCMYK določeno pokrivanje OPM = 1, se v objektu pod njim rastrski toni ne izničijo, marveč pri upodabljanju barvnih izvlečkov subtraktivno mešajo z zgornjimi. V nasprotnem primeru se v barvnih izvlečkih na tem mestu rastrsko upodobi samo zgornji grafični element.
 Denimo, da smo pravokotnik pobarvali s 50 odstotki cian in 100 odstotki rumene barve. Da bi dobili zeleno, je v barvnih izvlečkih za magento in črno rastrski ton 0 odstotkov. Na pravokotnik smo potem narisali krog, ki ga pokriva s kombinacijo DeviceCMYK = 0C, 50M, 100Y in 0K. Rezultat je odvisen od nastavljene funkcije Illustrator OPM. Če je nedefinirana ali izključena (OPM = 0), 0 odstotkov ciana v krogu na istem mestu izloči tudi 50 odstotkov ciana v pravokotniku pod njim. Tako 50 odstotkov magente in 100 rumene upodobi oranžen krog, ker tudi izloči rastrske tone, ki so bili v obeh barvnih izvlečkih na tem mestu že prej, v pravokotniku, torej. Rastrski toni v črnem izvlečku ne igrajo nobene vloge, ker jih ni niti v pravokotniku niti v krogu. Nasprotno se zgodi, če je funkcija vključena (OPM = 1). Nič odstotkov ciana v krogu se ignorira; že obstoječi rastrski ton na tem mestu izvlečka se ne izloči, medtem ko se vsi izvlečki, kjer na tem mestu rastrski toni niso nič, vedejo kot poprej. To pomeni, da se sedaj na mestu kroga avtotipijsko mešajo 50 odstotkov ciana in 100 odstotkov rumene v pravokotniku ter 50 odstotkov magente v krogu, kar da nekakšno temno rjavo barvo.
 V vsaki koloni vrstice sestojijo iz dveh površin. Na njihovi levi strani ozadje tvori zaporedje šestih pokončnih trakov s po 50 odstotki ciana, magente, rumene in črne, ki jih definira Device CMYK, na koncu pa je še 50 odstotkov črne, ki jo definira funkcija DeviceGrey; slika 11. Videz obeh črnih (sivih) trakov na koncu mora biti enak, da dobimo vtis, da je črni trak še enkrat širši od tistih v osnovnih barvah. Zaporedje procesnih barv se ponovi šestkrat, tako da je lahko v ospredju šest različnih pokrivajočih se elementov. Ozadje na desni strani vsake vrstice je iz zelo ozkih pokončnih trakov, v katerih se izmenjujeta posebni (spot) barvi po definiciji MyRed in MyBlue; slika 12. Tudi širina tega zaporedja je taka, da lahko v ospredje postavimo šest različnih elementov. Na levi strani vsake vrstice je torej poudarek na pokrivanju procesnih, na desni pa na pokrivanju posebnih barv.
 Ospredje vsake vrstice tvori dvakrat šest enakih elementov nad obema ozadjema; slika 13. Vsi so rahlo poševni in v štiriindvajsetih vrstah od A do X različno definirani v številnih barvah. Opis definicije je na levi strani vsake vrste. Prvi element je z definirano barvo zapolnjen pravokotnik, drugega tvori v isti barvi pet linij, tretji je kurzivna črka T, četrti vsebuje preliv v definirani barvi, peti črtež (bitmapo) v vseh barvnih izvlečkih, šesti pa je maska v definirani barvi. Maska je posebna oblika bitmape z vključenimi (ON) in izključenimi (OFF) piksli. Kjer so vključeni, se element upodobi v definirani barvi vrstice.
 Šest različnih elementov omogoča nadzor nad pokrivanjem oziroma prekrivanjem vseh različnih grafičnih objektov: pobarvanimi (fill), linijskimi (stroke), tipografskimi (text), večtonskimi (continuous tone), risanimi oz. črtnimi (bitmap) in maskami (mask).
 Analiza pokrivanja
 Da se izognemo nadzoru vsakega izmed 824 polj, analizo začnemo postopoma, in sicer:
 Najprej pregledamo, ali se v levi in srednji koloni v zvezi s pokrivanjem pojavljajo kakršni koli učinki. Če so vse tri kolone enake, naprava ali proces pokrivanja ni sposobna procesirati.
 V drugem koraku pregledamo desno kolono: v nobenem polju ne smemo zaznati nikakršnega učinka pokrivanja. Če se ti v nekaterih poljih vseeno pojavijo, so verjetno posledica "inteligentnih" mehanizmov, ki skušajo optimizirati upodobitve. Niti v primeru preizkusne forme Altona Technical niti v primeru korektnega procesiranja dokumentov PDF/X pa to ni niti potrebno niti zaželeno. Tipičen primer je pokrivanje s črno barvo, ki je na rastrskih računalnikih RIP navadno tako nastavljeno, da ta barvni izvleček vedno pokrije vse druge.
 Desne polovice vrstic v levi in srednji koloni s posebnimi barvami bi morale biti enake, ker je edina razlika med njimi vključena ali izključena funkcija Illustrator OPM, kar lahko učinkuje samo na objekte nad procesnimi barvami. Če se razlike pojavijo, pomeni, da naprava ali proces napačno interpretira pokrivanje objektov nad posebnimi (spot) barvami.
 Ta slika prikazuje upodobitev zgoraj ležečih elementov - uporabljena je le cian in rumena barva - tiskani preko ozadja iz procesnih barv. Dobro viden je učinek pokrivanja oziroma pokrivanja ni na mestih spodaj ležeče cian ali rumene, saj se isti barvni izvlečki med seboj izključujejo. Poudariti pa je potrebno problematični primer, kjer je črna v ozadju opisana v načinu DeviceCMYK ali DeviceGray in se ta v primeru pokrivanja ne vede tako, kot smo vajeni in bi pričakovali.
 Ta slika prikazuje upodobitev zgornjih elementov - uporabljena je le cian in rumena barva - tiskani preko ozadja iz procesnih barv, ki je okarakterizirano s funkcijo izločevanja - "knock out", kar izniči učinek pokrivanja. Tudi tu je vredno izvpostaviti en problematičen primer: Črna opisana v načinu DeviceCMYK in DeviceGray v ozadju skupaj z gornje ležečim elementom ni upodobljena barvno identično, pa čeprav bi morala biti.
 Ta slika prikazuje upodobitev zgornjih elementov - uporabljena je le cian in rumena barva - tiskani preko ozadja iz posebnih barv. Pokrivanje je opazno na vseh elementih.
 Ta slika prikazuje upodobitev zgornjih elementov - uporabljena je le cian in rumena barva - tiskani preko ozadja iz posebnih barv, ki je okarakterizirano s funkcijo izločevanja - "knock out".
 Če v prvi stopnji odkrijemo zadrege s pokrivanjem barvnih izvlečkov, se moramo poglobiti v rešitev težave. Dokumentacija, ki je dostopna na internetu, navaja, kakšen bi moral biti videz nadzornih polj v vsaki vrstici leve in srednje kolone, kje bi se morali ospredje in ozadje zlivati, kje bi se moralo ozadje izločiti in kje obstaja kombinacija obeh. Opisovanje teh kombinacij daleč presega namen tega prispevka, zato raje poglejmo, kaj so v zvezi z Altono Test Suite prikazali na Drupi 2008.
 ALTONA TEST SUITE 2009
 Tako brezplačna verzija Altona Test Suite 1.2 Online Version kot tudi celoten uporabniški paket Altona Test Suite Application Kit 2003/05 sta zastarela; najmanj zato, ker sta barvni profil ISOcoated.icc pred kratkim zamenjala dva nova standardna profila:
 ISOcoated_v2_eci.icc in
 ISOcoated_v2_300_eci.icc.
 Razen tega sta oba paketa primerna za preizkušanje delovnih procesov PDF/X-3, ne pa tudi PDF/X-4 po standardu ISO 15930-7:2008. Sodobnejša različica temelji na šestnajstih vsebinsko, barvno in oblikovno usklajenih referenčnih podobah za reprodukcijo, preizkusni in proizvodni tisk ter vizualno ocenjevanje Roman 16 bvdm Reference images. Dva DVD-ja z vrhunsko natisnjeno spremno dokumentacijo sta bila na Drupi 2008 že dobavljiva. Na njiju je vseh šestnajst referenčnih podob v različnih formatih in barvnih modelih:
 16-bitne slike v barvnih modelih RGB in eciRGB v2 pri ločljivosti 700 ppi,
 8-in 16-bitne slike v barvnem modelu CMYK za profil ISOcoated_v2_eci.icc pri ločljivosti 700 ppi.


type: caselaw

text:
 7.1.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 6/3
 2011 m. rugsėjo 21 d. Katinan Justin Koné pateiktas apeliacinis skundas dėl 2011 m. liepos 13 d. Bendrojo Teismo (penktoji kolegija) priimtos nutarties byloje T-349/11 Koné prieš Tarybą
 (Byla C-479/11 P)
 2012/C 6/04
 Proceso kalba: prancūzų
 Šalys
 Apeliantas: Katinan Justin Koné, atstovaujamas advokatų L. Bourthoumieux, J. Vergès, R. Dumas ir M. Ceccaldi
 Kita proceso šalis: Europos Sąjungos Taryba
 Apelianto reikalavimai
 —
 Pripažinti, kad Katinan Justin Koné ieškinys priimtinas.
 —
 Panaikinti 2011 m. liepos 13 d. Nutartį T-349/11, kurioje ieškinys pripažintas nepriimtinu.
 —
 Grąžinti bylą Bendrajam Teismui, kad apeliantas galėtų įgyvendinti savo teises.
 —
 Priteisti iš Europos Sąjungos Tarybos bylinėjimosi išlaidas pagal Teisingumo Teismo procedūros reglamento 69 ir 73 straipsnius.
 Apeliacinio skundo pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Grįsdamas savo apeliacinį skundą apeliantas nurodo šiuos pagrindus:
 —
 Force majeure dėl karo, nutraukiančio senaties terminą. Įvykiai, su kuriais susidūrė apeliantas nuo 2010 m. lapkričio mėnesio Dramblio Kaulo Krante, yra force majeure atvejis, kaip tai suprantama pagal Europos Sąjungos Teisingumo Teismo statuto 45 straipsnį, atsižvelgiant į karo padėtį, dėl kurios buvo nutraukti aktų, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, senaties terminai.
 —
 Dėl šio force majeure atvejo, kurį lėmė karas, apeliantui trukdoma laisvai naudotis teise pareikšti ieškinį dėl aktų, kurie akivaizdžiai pažeidžia jo pagrindines teises.
 —
 Pagrindinės teisės ir laisvės yra viršesnės už teisinio saugumo principą. Remdamasis teisinio saugumo principu, kad pripažintų apelianto ieškinį nepriimtinu, Bendrasis Teismas pažeidžia pagrindinę teisę kreiptis į teismą ir gynybos teises. Dėl to iš apelianto buvo atimta teisė būti išklausytam kompetentingo teismo.
 —
 Negalėjimas remtis terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu karo atveju. Terminu dėl nuotolių ir ieškinio pateikimo terminu negali būti remiamasi prieš asmenį, kuris gyvena valstybėje, kurioje vyksta atviras karas. Tokie terminai taikomi tik taikos metu ir Europos žemyne. Tačiau apeliantas yra kitame žemyne, todėl šioje byloje griežtai taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį neginčijamai pažeidžiama Europos žmogaus teisių ir pagrindinių laisvių apsaugos konvencijos 6 straipsnio 1 dalis ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnis.
 —
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio viršenybė. Taikant Bendrojo Teismo procedūros reglamento 102 straipsnį netektų prasmės pareiga pranešti, kaip numatyta Sutartyje dėl Europos Sąjungos veikimo, t. y. kad terminas, per kurį leidžiama pareikšti ieškinį, prasideda nuo pranešimo apie aktą arba akto paskelbimo dienos arba nuo tada, kai suinteresuotasis asmuo apie jį sužino. Iš tiesų Procedūros reglamento 102 straipsnyje neužsimenama apie pareigą pranešti ir neatsižvelgiama į dieną, kurią ieškovas iš tikrųjų sužinojo apie aktą, dėl to apribojamas SESV 263 straipsnio turinys ir esmė. Todėl taikant 102 straipsnį būtų paneigtos teisės, numatytos ir garantuojamos Sutartyje, kuri turi didesnę teisinę reikšmę ir kuri privaloma Europos Sąjungos institucijoms. Todėl kadangi apie skundžiamus aktus apeliantui nebuvo pranešta, pažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 263 straipsnio penktą pastraipą, ieškinio pateikimo terminas galėjo prasidėti tik tada, kai jis sužinojo apie jo atžvilgiu priimtus aktus.
 —
 Sunkus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimas. Atsižvelgiant į teisinio saugumo principą, kaip nurodyta Bendrojo Teismo, kiltų rimtų abejonių dėl viso teisinio saugumo, nes asmenims, kurie gyvena ne Europos Sąjungoje, bet šalyje, kurioje vyksta karas, būtų taikomos sankcijos, dėl kurių jie negalėtų veiksmingai pasinaudoti savo teise pareikšti ieškinį, nes apie sankciją nežinotų.
 —
 Alternatyviai, apeliantas prašo panaikinti aktus, kuriuos jo atžvilgiu priėmė Taryba, dėl sunkaus pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo. Kadangi skundžiamais aktais pažeidžiamos įvairiose tarptautinėse sutartyse garantuojamos pagrindinės laisvės, šiuos aktus turi panaikinti Teisingumo Teismas dėl to, kad jų neteisėtumas prieštarauja dabartinei Europos teisės sistemai ir dėl to, kad negalima remtis ieškinio pateikimo terminu dėl garantuojamų pagrindinių teisių ir laisvių pažeidimo sunkumo.


type: wikipedia

text:
Cholera je nebezpečné průjmové onemocnění, jehož původcem je gramnegativní bakterie Vibrio cholerae, nejčastěji kmeny Clasica I a El Tor. Podle nejčastějšího výskytu se nemoc také nazývá asijská cholera (cholera asiatica).
 Přenos choroby, prevence
 Nemoc se přenáší alimentární cestou, nejčastěji pitnou vodou znečištěnou fekáliemi (v níž je Vibrio cholerae schopno přežívat až tři týdny) nebo potravinami (dny až 6 týdnů, doba přežití roste s klesající teplotou). Účinnou prevenci představuje mytí rukou, převařování vody či její dezinfekce, dodržování základních hygienických pravidel při zacházení s potravinami. Další možností je očkování, to však není spolehlivé a účinkuje jen na půl roku. Zdrojem nákazy je nemocný člověk, popřípadě člověk-přenašeč.
 Průběh a příznaky choroby
 Když jsou pozřeny bakterie cholery, většina z nich nepřežije setkání s kyselým prostředím žaludku. Přeživší bakterie projdou až do tenkého střeva, zde se začnou množit a produkovat toxin zvaný choleratoxin. Ten působí na epitelové buňky Lieberkühnových krypt, které vylučují do průsvitu střeva Cl−. Chloridový aniont je doprovázen sodným kationtem. Choleratoxin v zasažených buňkách blokuje GTPasu Gs-proteinů, čímž permanentně aktivuje adenylátcyklázu. Podjednotka cholera toxinu aktivuje ADP ribosylační faktor, který podmiňuje aktivitu Gα podjednotky heterotrimerního G proteinu. Koncentrace cAMP se prudce zvýší. Kanály vylučující Cl− tedy zůstávají otevřené. Do průsvitu střeva jimi prochází ohromné množství chloridových aniontů doprovázených sodíkem a vodou. Ztráty vody mohou být až 26 litrů za den. Dochází také ke ztrátám HCO3− a K+.
 Inkubační doba je několik hodin až dní. Příznaky jsou (u těžké varianty choroby) křečovité bolesti břicha a vodnatý průjem, zvracení. V důsledku ztráty vody a iontů dojde ke snížení krevního objemu a acidóze, bez léčby může dojít až k úplnému vyčerpání draslíkových iontů, zhroucení homeostázy a ke smrti. Nemoc se prokazuje přítomností vibrií ve stolici, nebo krevními testy na přítomnost protilátek.
 Léčba a prognóza
 Léčba spočívá v nahrazování ztracené vody a minerálů (u lehčích případů dostatečným pitím - nejlepší je solnoglukózní roztok vyvinutý pro tento účel, u těžkých případů s velkými ztrátami tekutin je nutné intravenózní doplnění), u těžších případů se nasazují antibiotika. Plně rozvinutá neléčená cholera je smrtelná asi v 50 % případů. Ve vyspělých zemích při včasné diagnóze a dostupnosti lékařské péče umírá něco kolem 0,75 % pacientů. Úmrtnost při epidemiích v chudých zemích se v posledních 20 letech pohybuje mezi 3-15 %.
 Historie
 První prokazatelné epidemie cholery jsou známy z Indie (6. století př. n. l.).
 Choleru studoval od roku 1627 holandský lékař Jacob Bontius v Nizozemské východní Indii (kolonie zřízené nizozemskou Východoindickou společností na území dnešní Indonésie). V roce 1642 ji přesně popsal. V té době se věřilo, že se nemoc šíří špatným (nočním) vzduchem. Rozšířila se z Indie do Číny v roce 1669, což byla invaze západního světa do této do té doby uzavřené říše.
 V letech 1831–1832 proběhla v rakouských zemích včetně Vídně pandemie cholery a druhá vlna přišla po pár letech. Původ měla o 15 let dříve v Indii, do Rakouska se dostala přes Rusko. Z Rakouska se rozšířila do Velké Británie i Ameriky.
 Osobní lékař královny Viktorie John Snow si v Londýně průběhu epidemie roku 1854 díky podrobné analýze nákazy všiml, že v londýnské čtvrti Soho se soustředí kolem vodní pumpy na Broad Street. Ti, kteří pili vodu z jiného zdroje, neonemocněli. Snow nechal 8.9.1854 odstranit držadlo pumpy a žádné další případy onemocnění se již neobjevily. Tehdy ještě nebyly objeveny mikroorganismy a Snow přesto pomocí víry v kauzalitu a statistické analýze prokázal, že se nemoc šířila prostřednictvím kontaminované pitné vody.
 V roce 1854 izoloval bakterii Vibrio cholerae italský anatom Filippo Pacini, což bylo o 30 let dříve, než Robert Koch, který je často chybně považován za objevitele této bakterie.
 Pandemie cholery
 V historii se rozlišují tyto pandemie cholery:
 1816–1826: v Asii.
 1829–1851: v Evropě a severní Americe.
 1852–1860: Rusko.
 1863–1875: v Evropě.
 1881–1896: v Evropě.
 1899–1923: v Rusku a Osmanské říši.
 od 1961 (El Tor): mírná a převážně asymptomatická.
 od 1991 (O139 Bengal): spíše jen epidemie.
 od 2010: na Haiti.
 od 2015 v Iráku
 Reference
 Literatura
 S. Silbernagl et al.: Atlas fyziologie člověka. Grada Publishing, Praha 2004, 3. české vydání
 Související články
 Cholera drůbeže
 Externí odkazy
 Bakteriální onemocnění


text:
Αρχική ΧΡΗΣΙΜΑ Κοινωφελής εργασία 2019: Σήμερα 24 Απριλίου τα αποτελέσματα
 Κοινωφελής εργασία 2019: Σήμερα 24 Απριλίου ή το αργότερο αύριο 25 Απριλίου αναμένονται να δημοσιευτούν τα προσωρινά αποτελέσματα
 Σήμερα ή το αργότερο αύριο αναμένεται να ανακοινωθούν οι προσωρινοί πίνακες με επιτυχόντας.
 Στον Προσωρινό Πίνακα Κατάταξης Ανέργων αναγράφονται υποχρεωτικά ο αριθμός πρωτοκόλλου της ηλεκτρονικής αίτησης (Κωδικός Αριθμός ηλεκτρονικής αίτησης)
 η συνολική βαθμολογία των δυνητικά ωφελούμενων, οι μονάδες, που αντιστοιχούν σε καθένα από τα κριτήρια κατάταξης του, η σειρά κατάταξης με βάση τη συνολική
 βαθμολόγηση των κριτηρίων, η ειδικότητα κάθε υποψηφίου, οι δηλωθείσες προτιμήσεις, ο Επιβλέπων Φορέας για όσους επιλέγονται με βάση τη συνολική βαθμολογία και την αιτούμενη θέση.
 Σε περίπτωση ισοβαθμίας στη συνολική βαθμολογία, προηγείται ο άνεργος, που συγκεντρώνει τις περισσότερες μονάδες από το πρώτο κριτήριο κατάταξης και αν αυτές
 συμπίπτουν, από το δεύτερο κριτήριο και ούτω καθεξής, από τα επιμέρους κριτήρια Κατάταξης.
 Αν και πάλι δεν καταστεί δυνατός ο καθορισμός της σειράς κατάταξης βάσει όλων των ανωτέρω, προηγείται ο άνεργος με τον μικρότερο αύξοντα αριθμό ηλεκτρονικής αίτησης.
 ΟΑΕΔ Κοινωφελής εργασία 2019: Κριτήρια κατάταξης
 ΟΑΕΔ Κοινωφελής εργασία 2019: Αυξημένοι οι μισθοί
 ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ 2019 ΠΡΟΚΗΡΥΞΗ
 ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ ΤΕΛΕΥΤΑΙΑ ΝΕΑ
 ΟΑΕΔ ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ 2019 ΔΗΜΟΙ
 ΟΑΕΔ ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ 2019 ΕΙΔΙΚΟΤΗΤΕΣ
 ΟΑΕΔ ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ 2019 ΤΕΛΕΥΤΑΙΑ ΝΕΑ
 ΟΑΕΔ ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ ΑΙΤΗΣΗ
 ΟΑΕΔ ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑ ΠΡΟΣΩΡΙΝΑ ΑΠΟΤΕΛΕΣΜΑΤΑ
 ΟΑΕΔ ΚΟΙΝΩΦΕΛΗΣ ΕΡΓΑΣΙΑΣ 2019
 Προηγούμενο άρθροΡατσιστική διαταγή ΓΕΕΘΑ: Δίνει άδεια ΜΟΝΟ σε γυναίκες τη Μ. Πέμπτη
 Επόμενο άρθροΥΕΘΑ για Βόρεια Μακεδονία: Εκτοπίσαμε την Τουρκία από τα Σκόπια


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 31989R2300
 REGOLAMENTO (CEE) N. 2300/89 DELLA COMMISSIONE del 28 luglio 1989 che modifica il regolamento (CEE) n. 3152/85 recante modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1676/85 del Consiglio relativo al valore dell' unità di conto e ai tassi di conversione da applicare nel quadro della politica agricola comune -
 Gazzetta ufficiale n. L 220 del 29/07/1989 pag. 0008 - 0008
 *****REGOLAMENTO (CEE) N. 2300/89 DELLA COMMISSIONE del 28 luglio 1989 che modifica il regolamento (CEE) n. 3152/85 recante modalità di applicazione del regolamento (CEE) n. 1676/85 del Consiglio relativo al valore dell'unità di conto e ai tassi di conversione da applicare nel quadro della politica agricola comune LA COMMISSIONE DELLE COMUNITÀ EUROPEE, visto il trattato che istituisce la Comunità economica europea, visto il regolamento (CEE) n. 1676/85 del Consiglio, dell'11 giugno 1985, relativo al valore dell'unità di conto e ai tassi di conversione da applicare nel quadro della politica agricola comune (1), modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 1636/87 (2), in particolare l'articolo 12, considerando che l'articolo 3 del regolamento (CEE) n. 1676/85 ha determinato i tassi di cambio da applicare per la conversione in ecu degli importi relativi ai dati del mercato mondiale che sono espressi in moneta nazionale; considerando che per garantire di un'impostazione uniforme nella Comunità e per semplificare la gestione amministrativa è opportuno indicare che gli Stati membri utilizzano in linea di massima i tassi stabiliti per la fissazione o la modifica degli importi compensativi monetari al fine di convertire in ecu gli importi riferentisi ai dati del mercato mondiale espressi in moneta nazionale; che è opportuno introdurre questa disposizione nel regolamento (CEE) n. 3152/85 della Commissione (3), modificato da ultimo dal regolamento (CEE) n. 3890/88 (4); considerando che le misure previste dal presente regolamento sono conformi al parere dei comitati di gestione interessati, HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO: Articolo 1 Al regolamento (CEE) n. 3152/85 è aggiunto il seguente articolo 3 bis: « Articolo 3 bis Salve le misure adottate a norma dell'articolo 3, paragrafo 2 del regolamento (CEE) n. 1676/85, i tassi stabiliti per fissare, o se del caso, modificare gli importi compensativi monetari sono utilizzati per la conversione in ecu prevista nel paragrafo 1, lettera a), primo trattino di tale articolo. La Commissione pubblica tali tassi nella Gazzetta ufficiale delle Comunità europee, serie L. » Articolo 2 Il presente regolamento entra in vigore il 31 luglio 1989. Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri. Fatto a Bruxelles, il 28 luglio 1989. Per la Commissione Ray MAC SHARRY Membro della Commissione (1) GU n. L 164 del 24. 6. 1985, pag. 1. (2) GU n. L 153 del 13. 6. 1987, pag. 1. (3) GU n. L 310 del 21. 11. 1985, pag. 1. (4) GU n. L 346 del 15. 12. 1988, pag. 26.


text:
 22.11.2008
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 301/2
 Izvolitev predsednikov senatov treh sodnikov
 (2008/C 301/02)
 Sodniki Sodišča so na seji 23. septembra 2008 na podlagi člena 10(1), drugi pododstavek, Poslovnika izvolili M. Ilešiča, J.-C. Bonichota, A. Ó Caoimha in T. von Danwitza za predsednike petega, šestega, sedmega in osmega senata, ki odločajo v sestavi treh sodnikov, za eno leto od 7. oktobra 2008 do 6. oktobra 2009.


text:
Kisbári () Bári településrésze, egykor önálló község Szlovákiában, a Kassai kerület Tőketerebesi járásában.
 Fekvése
 Tőketerebestől 26 km-re, délre fekszik. Bári központjától keletre található.
 Története
 1416-ban már külön település, „Kysbary” néven. A 16. századtól gyakran változtak tulajdonosai. 1557-ben másfél porta után adózott. Az 1600-as években a Máriássy, Bárczay, Rákóczi, Bónis és Bári családok birtoka. Az 1700-as években a Veres, Nikházy, Horváth, majd a Kazinczy, Dessewffy és Vay családok a társbirtokosok. 1712-ben 2 lakott és 6 lakatlan háza volt. 1787-ben 17 házában 99 lakos élt.
 A 18. század végén Vályi András így ír róla: „Kis Bári. Magyar falu Zemplén Vármegyében, birtokosai több Uraságok, lakosai reformátusok, fekszik Borsi, és Tsernahó faluktól nem meszsze. Határja két nyomásbéli; ’s mindenféle gabonát terem, réttyei meglehetősek, legelője elég, ’s jó főzelékje dohánnya terem, malma a’ szomszédságban, piatzozása Újhelyben, második Osztálybéli.”
 A 19. században a Vay család a fő birtokosa. 1828-ban 34 háza és 281 lakosa volt, akik mezőgazdasággal, szőlőtermesztéssel foglalkoztak.
 Fényes Elek 1851-ben kiadott geográfiai szótárában így ír a faluról: „Kis-Bari, magyar falu, Zemplén vármegyében, Ujhelyhez keletre egy órányira: 20 kath., 183 ref., 19 zsidó lak. Ref. templom. Földje dombos és 127 holdra terjed. F. u. Kazinczy.”
 Borovszky Samu monográfiasorozatának Zemplén vármegyét tárgyaló része szerint: „Kisbári, Sátoraljaújhely közelében fekszik, 29 házzal s 150 ev. ref. vallású magyar lakossal. Postája, távírója és vasúti állomása Sátoraljaújhely. A Báry család fészke, és a XIV. században Egyházasbári néven is ismeretes volt. A hagyomány szerint IV. Béla ide is olasz szőlőmíveseket telepített. 1412-ben Lasztóczi Sebestyén, hét évvel később a Vitéz család, 1437-ben Hollóházi László, 1479-ben Kálnó György kapnak itt részeket. 1489-ben Buttkai Pétert iktatták egy kúriába. 1561-ben a Ráskay családot, ugyanakkor Kupinszky Klárát, 1471-ben Eödönffy Ferenczet és 1587-ben a Terebesi Szabó családot iktatják egyes részeibe. 1598-ban Korchma János, Baranyi Miklós, Báry Boldizsár, Bacskay Gáspár özvegye és Varsady Gáspár szerepelnek birtokosaikként, de részbirtokosai 1612-ben Máriássy Ferencz és Bárczay Anna is. 1658-ban Cserney Pált, egy évvel később Szalakóczi Horváth Mihályt és Báry Mihályt iktatják egyes részekbe s utóbbit egy kúriába is s ezeken kívül a Rákóczyaknak is van itt részük. 1662-ben Tolcsvai Bónis György, 1720-ban Veres András, 1774-ben Nikházy Julia és Horváth Ádám is földesurai, kiket azután a Kazinczy, Dessewffy s a Vay családok váltanak fel. Most gróf Vay Tihamérnak van itt nagyobb birtoka és kényelmes, régi úrilaka. A községbeli református templom árpádkori építmény, de az idők folyamán átalakították. Érdekes azonban portáléja, mely gótikus idomokat mutat. A templomban áll Báry Miklós és neje, Horváth Kata padja 1615-ből. Az 1663-iki pestis következtében az egész község kipusztult. A községhez tartozik a Betekints nevű korcsma.”
 1910-ben 151-en, túlnyomórészt magyarok lakták. 1920-ig Zemplén vármegye Sátoraljaújhelyi járásához tartozott. 1938 és 1945 között újra Magyarország része volt.
 Nevezetességei
 Református temploma a 13. században épült, a 15. században gótikus stílusban bővítették. A kutatások a templom északi oldalán 14. század végi sekrestye és osszárium alapjait tárták fel.
 Kastélya a 18. század második felében épült reneszánsz udvarházként. A 19. században klasszicista stílusban alakították át.
 Lásd még
 Bári
 Nagybári
 Külső hivatkozások
 Bári hivatalos oldala
 Kisbári Szlovákia térképén
 E-obce.sk
 Jegyzetek
 Kisbari
 Zemplén vármegye települései


text:
 16.12.2016
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 342/22
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/2262 AL COMISIEI
 din 15 decembrie 2016
 de modificare pentru a 257-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități asociate cu organizațiile ISIL (Da'esh) și Al-Qaida
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități asociate cu ISIL (Da'esh) și cu organizația Al-Qaida (1), în special articolul 7 alineatul (1) litera (a) și articolul 7a alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 conține lista persoanelor, grupurilor și entităților cărora li se aplică înghețarea fondurilor și a resurselor economice în temeiul regulamentului menționat anterior.
 (2)
 La 12 decembrie 2016, Comitetul pentru sancțiuni din cadrul Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite a hotărât să adauge o persoană fizică pe lista de persoane, grupuri și entități cărora ar trebui să li se aplice înghețarea fondurilor și a resurselor economice. Prin urmare, anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 ar trebui actualizată în consecință.
 (3)
 Pentru a se asigura eficacitatea măsurilor prevăzute în prezentul regulament, acesta ar trebui să intre în vigoare imediat,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 15 decembrie 2016.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Șeful interimar al Serviciului Instrumente de Politică Externă
 (1) JO L 139, 29.5.2002, p. 9.
 ANEXĂ
 În anexa I la Regulamentul (CE) nr. 881/2002 se adaugă următoarea mențiune la rubrica „Persoane fizice”:
 „Rustam Magomedovich Aselderov (ortografia originală: Рустам Магомедович Асельдеров) [alias (a) Abu Muhammad (ortografia originală: Абу Мухаммад), (b) Abu Muhammad Al-Kadari (ortografia originală: Абу Мухаммад Аль-Кадари), (c) Muhamadmuhtar (ortografia originală: Мухамадмухтар)]. Data nașterii: 9.3.1981. Locul nașterii: Satul Iki-Burul, districtul Iki-Burulskiy, Republica Kalmykia, Federația Rusă. Cetățenie: rusă. Nr. pașaportului: Pașaport rusesc cu numărul 8208 nr. 555627, emis de biroul Leninskiy, Direcția Serviciului Federal de Migrație al Federației Ruse pentru Republica Daghestan. Data desemnării, conform articolului 7d alineatul (2) litera (i): 12.12.2016.”


text:
19.6.2010
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 161/13
 Domstolens dom (Tredje Afdeling) af 29. april 2010 — Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG mod Hauptzollamt München (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Finanzgericht München — Tyskland)
 (Sag C-123/09) (1)
 (Den fælles toldtarif - toldpositioner - tarifering i den kombinerede nomenklatur af ridehandsker - pos. 3926 - pos. 6116)
 (2010/C 161/18)
 Processprog: tysk
 Den forelæggende ret
 Finanzgericht München
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Roeckl Sporthandschuhe GmbH & Co. KG
 Sagsøgt: Hauptzollamt München
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Finanzgericht München — fortolkning af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EFT L 256, s. 1), ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003 (EUT L 281, s. 1) — tekstilvare, der er opkradset på den ene side udelukkende med det formål at forbedre vedhæftningen af et plastlag — tarifering i underposition 3926 20 00 i den kombinerede nomenklatur
 Konklusion
 Den kombinerede nomenklatur, der fremgår af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif, som ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1789/2003 af 11. september 2003, skal fortolkes således, at ridehandsker som dem, der er genstand for hovedsagen, bestående af et tekstilstof, der er opkradset på den ene side, og overtrukket med et lag plast, hvor underlaget af tekstilstof på den ene side opkradses, hvorefter den opkradsede side overtrækkes fuldstændig med en skumbelægning af polyurethan, som har en væsentlig funktion for anvendelsen af handskerne som ridehandsker, skal tariferes i KN’s underposition 3926 20 00.
 (1) EUT C 129 af 6.6.2009.


text:
Fondsbestyrelsers forpligtelser ved uddeling til ligestillede formål - Højesteret afsiger principiel dom
 Den 30. april 2019 afsagde Højesteret dom i en ankesag mellem Civilstyrelsen og den ikke-erhvervsdrivende fond, Det Nissenske Familiefond. Spørgsmålet i sagen var, om fondslovens § 29 opstiller et krav om ligelig uddeling til flere uddelingsformål, når der i en fonds vedtægt ikke er fastsat en prioritering eller en fordelingsnøgle.
 Efter sin ordlyd pålægger fondslovens § 29 alene en fondsbestyrelse at anvende årets overskud til de formål, der er fastsat i fondens vedtægt. Fondslovens § 29 tager således ikke direkte stilling til spørgsmålet om, hvilke forpligtelser, der præcist påhviler en fondsbestyrelse ved ikke-ligelige uddeling til ikke prioriterede formål.
 Uanset dette traf Civilstyrelsen i 2015 afgørelse over Det Nissenske Familiefond om, at fondens to aktuelle uddelingsformål – udbetaling af årlige ydelser til efterkommere efter fondens stifter og støtte til almennyttige formål – skulle anses for indbyrdes ligestillede, og at der over tid skulle ske ligelig uddeling til de to formål. Civilstyrelsens afgørelse var i overensstemmelse med styrelsens mangeårige praksis på området.
 Det var derimod fondens opfattelse, at Civilstyrelsen ikke havde hjemmel i fondslovens § 29 til at kræve, at der over tid skulle ske ligelig uddeling til fondens to formål.
 Højesteret fandt, at der ikke er hjemmel i fondslovens § 29 til at pålægge en fond, hvis vedtægt ikke fastsætter en prioritering, over tid at foretage uddeling med lige store beløb til fondens forskellige formål.
 Højesteret udtalte generelt, at der ikke – medmindre vedtægten bestemmer andet – må ske en ensidig begunstigelse af et eller flere af en fonds formål frem for andre. Ifølge Højesteret ligger der heri, at der som udgangspunkt skal være en vis rimelig balance i uddelingerne til en ikke-erhvervsdrivende fonds forskellige uddelingsformål over en årrække.
 En fondsbestyrelse skal ifølge dommen således sagligt og loyalt tilgodese de formål, der er opregnet i vedtægten, og en eventuel uddeling af forskellige beløb til disse formål set over en årrække – uden at der er fastsat en prioritering eller en fordelingsnøgle i vedtægten – skal være rimelig og sagligt begrundet. Herved tilsidesætter Højesteret den mangeårige praksis fra Civilstyrelsen om ikke-erhvervsdrivende fondes pligt til at foretage ligelig uddeling til fondens formål.
 Konkret fandt Højesteret, at det ikke på baggrund af ordlyden i vedtægten i Det Nissenske Familiefond eller sammenhængen i de enkelte bestemmelser kunne udledes, at slægtsformålet var fortrinsberettiget frem for det almennyttige formål. Hertil bemærkede Højesteret, at det er et grundlæggende fondsretligt princip, at stifter uigenkaldeligt har udskilt fondens midler fra sin egen formue, hvorfor en stifters ønsker med fonden må komme til udtryk i forbindelse med affattelsen af vedtægten eller dokumenter, der knytter sig hertil. Ifølge Højesteret kunne det derimod ikke tillægges betydning, at den pågældende fonds uddelinger i alt væsentligt var gået til slægtsformålet i den periode, hvor fondsstifteren var formand for fondens bestyrelse.
 Højesteret annullerede på denne baggrund Civilstyrelsens afgørelse fra 2015 om, at der over tid skulle ske ligelig uddeling af Det Nissenske Familiefond til de to, efter Højesterets opfattelse, ligestillede formål.
 Det er dog vigtigt at bemærke, at afgørelsen angik en fond med to ligestillede, og ikke prioriterede formål. I tilfælde, hvor det klart fremgår af en vedtægt, hvordan uddelinger til en ikke-erhvervsdrivendes fonds forskellige formål bør prioriteres, skal fondsbestyrelsen (naturligvis) respektere dette.
 Erhvervsdrivende fondes forpligtelser ved uddeling til ligestillede formål
 Som også nævnt angik sagen en ikke-erhvervsdrivende fond, der er underlagt fondsloven. ikke-erhvervsdrivende fonde adskiller sig fra erhvervsdrivende fonde, der udøver erhvervsaktivitet, og som i stedet er underlagt lov om erhvervsdrivende fonde.
 Fælles for både erhvervsdrivende og ikke-erhvervsdrivende fonde er dog, at der ved begge typer fonde forstås juridiske personer, som besidder en formue, der er uigenkaldeligt udskilt fra stifterens formue, og som skal anvendes til varetagelse af et eller flere bestemte formål i vedtægten. Disse formål skal kunne efterleves i en længere årrække, hvor rådighedsbeføjelserne over fonden tilkommer en i forhold til stifter selvstændig ledelse, og hvor ingen fysisk eller juridisk person uden for fonden har ejendomsretten til fondens formue.
 Uanset, at Højesterets dom konkret angik en ikke-erhvervsdrivende fond, gør problemstillingen om uddeling til en fonds formål sig også gældende for erhvervsdrivende fonde.
 Ifølge lov om erhvervsdrivende fonde § 77 påhviler det fondsbestyrelsen i en erhvervsdrivende fond at foretage uddeling til de formål, der er fastsat i vedtægten. Bestemmelsen svarer således næsten ordret til formuleringen af fondslovens § 29, der efter sin ordlyd alene pålægger en fondsbestyrelse at anvende årets overskud til de formål, der er fastsat i en ikke-erhvervsdrivende fonds vedtægt.
 Af forarbejderne til lov om erhvervsdrivende fonde § 77 fremgår det således også, at hvis flere uddelingsformål fremgår af vedtægten, må der ikke over en årrække ske en ensidig begunstigelse af det ene formål frem for de øvrige. Denne formulering svarer ligeledes i vidt omfang til, hvad der fremgår af forarbejderne til fondslovens § 29.
 Det fremgår desuden specifikt af forarbejderne til lov om erhvervsdrivende fonde, at der skal være en vis rimelig balance i uddelingerne over en årrække, hvilket Højesterets også bemærker i den konkrete sag om fondslovens § 29.
 Det kan derfor ikke udelukkes, at Højesterets fortolkning også kan få betydning for fastlæggelsen af erhvervsdrivende fondes forpligtelser ved uddeling til ikke prioriterede formål i henhold til lov om erhvervsdrivende fonde § 77.
 Højesterets dom kan læses i sin helhed her.


text:
Rolf-Dieter Heuer (Boll, ) é um físico alemão.
 Vida
 Estudou física na Universidade de Estugarda e obteve o doutoramento (PhD) em 1977 na Universidade de Heidelberg com apresentação de: Neutral decay modes of the Ψ(3686).
 Os estudos de pós-doutoramente incluem a experiência JADE no acelerador PETRA em DESY. A partir de 1984 trabalhou na experiência OPAL do LEP, no CERN, onde veio a ser o seu porta-voz.
 A partir de 1998 foi professor de física na Universidade de Hamburgo e em 2004 foi nomeado Director da Investigação em Desy.
 O Concelho do CERN nomeou-o Director-Geral a partir de 1 de Janeiro de 2009 .
 "Professor Dr. Rolf-Dieter Heuer Appointed as New Research Director", DESY Press Release, Hamburg, 4 October 2004
 Físicos da Alemanha
 Física de partículas
 Professores da Universidade de Hamburgo
 Pessoas associadas à Organização Europeia para a Pesquisa Nuclear