type: wikipedia

text:
Earl Temple of Stowe, in the County of Buckingham, ist ein erblicher britischer Adelstitel in der Peerage of the United Kingdom.
 Verleihung und besondere Erbregelung
 Er wurde am 4. Februar 1822 für Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, 2. Marquess of Buckingham geschaffen, der zugleich zum Marquess of Chandos und Duke of Buckingham and Chandos erhoben wurde.
 Die Namensgebung des Earldoms leitet sich von Stowe House in Buckinghamshire ab, dem damaligen Familiensitz der Dukes of Buckingham and Chandos.
 Die Vererbbarkeit der Titel war durch einen besonderen Zusatz (Special Remainder) in der Verleihungsurkunde (Letters Patent) besonders geregelt. Während die Titel des Marquess und des Dukes nur an direkte legitime männliche Nachfahren von Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville vererbbar waren, konnte der Titel des Earl Temple of Stowe in Ermangelung eigener männlicher Nachfahren an die männlichen Nachfahren seiner verstorbenen Urgroßmutter Hester Grenville, 1. Countess Temple vererbt werden, sowie nach dem Aussterben dieser Linie an seine Enkelin Lady Anna Eliza Grenville, Tochter seines Sohnes Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, und ihre männlichen Nachkommen. Nach dem Aussterben dieser Linie war wiederum ein Vererben an damals noch ungeborene jüngere Schwestern von Lady Anna Eliza Grenville und deren männliche Nachkommen möglich, wobei sie jedoch schließlich keine weiteren Schwester hatte.
 Weitere Geschichte des Titels
 Der Titel des Earls blieb bis zum Tod des Enkels des 1. Duke, Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, 3. Duke of Buckingham and Chandos, ein nachgeordneter Titel des Dukes. Als dieser am 26. März 1889 starb, erloschen der Titel des Duke of Buckingham and Chandos sowie die nachgeordneten Titel, Marquess of Buckingham, Marquess of Chandos, Earl Nugent und Earl Temple. Seine nachgeordneten Titel Viscount Cobham und Lord Kinloss fielen an andere Verwandte. Den Titel Earl Temple of Stowe erbte entsprechend dem besonderen Zusatz sein Neffe William Temple-Gore-Langton als 4. Earl. Dieser war der älteste Sohn der oben genannten Lady Anna Eliza Grenville und deren Ehemannes William Gore-Langton.
 Der 4. Earl Temple of Stowe war zuvor unter seinem Geburtsnamen William Stephen Gore-Langton für die Conservative Party Mitglied des House of Commons, in dem er den Wahlkreis Mid Somerset vertrat. Durch eine Königliche Genehmigung (Royal Licence) nahm er 1892 zusätzlich den Familiennamen Temple an. Er wurde durch seinen ältesten Sohn als 5. Earl beerbt. Nachdem dieser kinderlos verstorben war, erbte sein Neffe den Titel als 6. Earl. Dieser war der älteste Sohn von Hauptmann Chandos Graham Temple-Gore-Langton, dem zweitältesten Sohn des 4. Earls Temple of Gore. Da der 6. Earl nur zwei Töchter hatte, fiel der Titel bei seinem Tod 1966 an seinen jüngeren Bruder als 7. Earl. Dieser war jedoch als reisender Kaufmann in Australien tätig und nutzte den Titel nicht. Zudem war er nicht verheiratet, so dass der Titel an seinen Cousin als 8. Earl fiel. Dieser war ein Sohn von Evelyn Arthur Grenville Temple-Gore-Langton, dem dritten und jüngsten Sohn des 4. Earl Temple of Stowe. Nach dem Tod des 8. Earl Temple of Stowe erbte dessen Sohn James Grenville Temple-Gore-Langton den Titel des 9. Earl Temple of Stowe. Dieser ist zugleich erbberechtigt auf den Titel des Lord Kinloss, der zurzeit von Teresa Freeman-Grenville, 13. Lady Kinloss getragen wird.
 Da der Earl Temple of Stowe keinen nachgeordneten Titel führt, verwendet der älteste Sohn des jeweiligen Earls als dessen Titelerbe (Heir apparent) den erfundenen Höflichkeitstitel Lord Langton.
 Liste der Earls Temple of Stowe (1822)
 Richard Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, 1. Duke of Buckingham and Chandos, 1. Earl Temple of Stowe (1776–1839)
 Richard Plantagenet Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, 2. Duke of Buckingham and Chandos, 2. Earl Temple of Stowe (1797–1861)
 Richard Plantagenet Campbell Temple-Nugent-Brydges-Chandos-Grenville, 3. Duke of Buckingham and Chandos, 3. Earl Temple of Stowe (1823–1889)
 William Stephen Temple-Gore-Langton, 4. Earl Temple of Stowe (1847–1902)
 Algernon William Stephen Temple-Gore-Langton, 5. Earl Temple of Stowe (1871–1940)
 Chandos Temple-Gore-Langton, 6. Earl Temple of Stowe (1909–1966)
 Ronald Stephen Brydges Temple-Gore-Langton, 7. Earl Temple of Stowe (1910–1988)
 Walter Grenville Algernon Temple-Gore-Langton, 8. Earl Temple of Stowe (1924–2013)
 James Grenville Temple-Gore-Langton, 9. Earl Temple of Stowe (* 1955)
 Mutmaßlicher Titelerbe (Heir Presumptive) ist der Bruder des aktuellen Titelinhabers, Hon. Robert Chandos Grenville Temple-Gore-Langton (* 1957).
 Siehe auch
 Earl Temple (Peerage of Great Britain, 1749)
 Baron Temple (Peerage of Ireland, 1723)
 Einzelnachweise
 Weblinks
 Temple of Stowe, Earl (UK, 1822) bei Cracroft’s Peerage
 Peerage: Temple of Stowe bei Leigh Rayment’s Peerage
 Temple of Stowe
 Erstverleihung 1822


text:
The Very Best of Talk Talk è una raccolta dei Talk Talk pubblicata dalla Parlophone nel 1997.
 Tracce
 It's My Life - 3:54
 Talk Talk (Single Version) - 2:58
 Today (Single Version) - 3:13
 Dum Dum Girl - 3:40
 Have You Heard The News? - 5:04
 Such A Shame (Original Version) - 4:26
 For What It's Worth - 5:17
 Life's What You Make It - 4:28
 Eden (Edit) - 4:20
 April 5th - 5:50
 Living In Another World (Single Version) - 4:15
 I Believe In You (Single Version) - 3:44
 Give It Up (Single Version) - 5:12
 John Cope - 4:43
 Wealth - 6:35
 Time It's Time - 8:09


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
29.10.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 319/7
 Domstolens dom (Første Afdeling) af 15. september 2011 — Williams m.fl. mod British Airways plc (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Supreme Court of the United Kingdom — Det Forenede Kongerige)
 (Sag C-155/10) (1)
 (Arbejdsvilkår - direktiv 2003/88/EF - tilrettelæggelse af arbejdstiden - ret til årlig ferie - piloter ansat ved luftfartsselskaber)
 2011/C 319/11
 Processprog: engelsk
 Den forelæggende ret
 Supreme Court of the United Kingdom
 Parter i hovedsagen
 Sagsøgere: Williams m.fl.
 Sagsøgt: British Airways plc
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Supreme Court of The United Kingdom — fortolkning af artikel 7 i Rådets direktiv 93/104/EF af 23. november 1993 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EFT L 307, s. 18) og af artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden (EUT L 299, s. 9) — rækkevidden af forpligtelser pålagt ved direktiver med hensyn til arten eller niveauet af de betalinger, der skal foretages for perioder med årlig betalt ferie — medlemsstaternes mulighed for at fastsætte regler herom — årlig betalt ferie for piloter
 Konklusion
 Artikel 7 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/88/EF af 4. november 2003 om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden og § 3 i aftalen, der er bilagt Rådets direktiv 2000/79/EF af 27. november 2000 om iværksættelse af den europæiske aftale om tilrettelæggelse af arbejdstiden for mobile arbejdstagere i civil luftfart, som er indgået af Sammenslutningen af Europæiske Luftfartsselskaber (AEA), European Transport Workers’ Federation (ETF), European Cockpit Association (ECA), Den Europæiske Organisation for Regionale Luftfartsselskaber (ERA) og Den Internationale Charterflysammenslutning (IACA), skal fortolkes således, at en pilot, som er ansat ved et luftfartsselskab, har ret til under sin årlige ferie at bevare ikke alene sin grundløn, men også dels alle de dele, som er forbundet med udførelsen af de opgaver, som påhviler ham ifølge hans arbejdskontrakt, og som kompenseres med en godtgørelse, der indgår i beregningen af den samlede løn, dels alle de dele, som vedrører hans personlige og erhvervsmæssige stilling som pilot ved et luftfartsselskab.
 Det påhviler den nationale ret at bedømme, hvorvidt de forskellige dele af denne arbejdstagers samlede løn opfylder disse kriterier.
 (1) EUT C 161 af 19.6.2010.


text:
Alabastrs ir smalkgraudains minerāla — ģipša paveids. Senos laikos terminu "alabastrs" attiecināja arī uz cita minerāla — kalcīta smalgraudainu paveidu.
 Kalcīta alabastrs ir cietāks par ģipša alabastru, tas reaģē ar sālsskābi.
 Kalcīta alabastrs
 Sākotnēji terminu "alabastrs" attiecināja tikai uz cēlas krāsas smalkgraudainu kalcīta paveidu. Šādu kalcīta alabastru ieguva Ēģiptē, Alabastronā, no kurienes arī cēlies šī materiāla nosaukums. Nereti gan uzskata, ka tieši Alabastrona ieguvusi savu nosaukumu no šī materiāla un vārda "alabastrs" cilme meklējama arābu valodā. No alabastra izgatavoja ļoti pieprasītas mazas parfīma pudelītes un vāzes ziedēm. Taču no alabastra izgatavoja arī lielākus priekšmetus. No viena alabastra gabala izgatavots puscaurspīdīgs sarkofāgs apskatāms Soāna muzejā Londonā — tas atrasts faraona Seti I kapenēs pie Tēbām.
 Plānās kārtās griezts kalcīta alabastrs ir pietiekami caurspīdīgs, lai to izmantotu kā logu stiklu. Šādu pielietojumu tas guvis viduslaiku baznīcās, jo īpaši Itālijā, taču tas izmantots arī mūsdienu arhitektūrā, piemēram 2002. gadā uzceltajā Mūsu Eņģeļu dievmātes baznīcā Losandželosā.
 Kalcīta alabastru iegūst Ēģiptē — pie Suecas un Asjūtas. Daudzi seni alabastra karjeri atrodas pie Tellelamarnas. Alžīrā alabastru ieguva Orānas provincē. Meksikā netālu no Pueblas Lapedrarā atrod skaistu iezaļganu kalcīta alabastru. Kalcīta alabastru iegūst arī ASV — Arizonā, Jūtā, Kalifornijā, Kolorādo, Virdžīnijā.
 Ģipša alabastrs
 Mūsdienās termins "alabastrs" apzīmē smalkgraudainu, cēlas krāsas ģipsi. Arī šo materiālu izmantoja jau senatnē, piemēram, Sīrijā 4 g.t. pmē., Mezopotāmijā
 3 g.t. pmē.
 Ģipša alabastru atrod arī Anglijā, kur tas izmantots jau 15. gadsimtā altāru un svētbilžu izgatavošanā. Nozīmīgas alabastra atradnes atrodas Itālijā, Toskānā, kur to nereti iegūst pazemē izvietotās raktuvēs (Volterras rajons). Visizmalcinātākais alabastrs tiek atrasts Kastelinā (Castellina) un tas jau viduslaikos tika sūtīts izcilākajiem Florences meistariem skulptūru izgatavošanai.
 Mūsdienās alabastru joprojām izmanto greznu baznīcas piederumu izgatavošanā, kā arī namu kāpņu telpu noformēšanā — kāpņu margu un dažādu rotājumu izgatavošanai. Alabastrs ir mīksts un no tā viegli izgatavot krāšņus rotājumus. Tai pat laikā tas šķīst ūdenī un to nevar izmantot rotājumiem, kas paredzēti ārtelpām.
 Lai samazinātu alabastra caurspīdīgumu un tādējādi to padarītu līdzīgu marmoram, no alabastra izgatavotus izstrādājumus iemērc ūdenī un ļoti uzmanīgi karsē līdz temperatūrai, kas tuvu vārīšanās punktam. Ja šī procedūra netiek veikta pietiekami uzmanīgi, izstrādājums kļūst līdzīgs krītam. Veiksmīgi karsēti paraugi ir nedaudz cietāki par ģipsi un atgādina marmoru, tos dēvē par marmo di Castellina.
 Alabastru var arī iekrāsot, to karsējot pigmentētā šķīdumā. Šādā veidā var veiksmīgi izgatavot koraļļa atdarinājumus.
 Melnais alabastrs
 Trīs vietās pasaulē atrod arī melnas krāsas ģipša alabastru:
 ASV, Oklahomas štatā — Alabastra alās
 Itālijā
 Ķīnā
 Minerālu paveidi


text:
 12.11.2005
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 281/26
 Žaloba podaná 24. augusta 2005 – Coffe Store/ÚHVT
 (Vec T-323/05)
 (2005/C 281/49)
 Jazyk žaloby: nemčina
 Účastníci konania
 Žalobca: Coffe Store (Mannheim, Nemecko) (v zastúpení: M. Buddeberg, Rechtsanwalt)
 Žalovaný: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory)
 Návrhy žalobcu
 —
 zrušiť rozhodnutie druhého odvolacieho senátu ÚHVT č. R 855/2004-2 z 15. júna 2005,
 —
 zapísať ochrannú známku Spoločenstva 3 346 228 THE COFFEE STORE,
 —
 zaviazať žalovaného na náhradu trov konania.
 Žalobné dôvody a hlavné tvrdenia
 Prihlasovaná ochranná známka: Slovná ochranná známka „THE COFFEE STORE“ pre tovary a služby tried 30, 32, 41 a 43
 Rozhodnutie prieskumového pracovníka: Zamietnutie prihlášky pre tovary a služby tried 30, 32 a 43.
 Rozhodnutie odvolacieho senátu: Zamietnutie odvolania.
 Dôvody žaloby: Prihlasovaná ochranná známka nemôže byť považovaná za označenie s výlučným popisným charakterom v zmysle článku 7 ods. 1 písm. c) nariadenia Rady (ES) č. 40/94. Navyše prihlasovaná ochranná známka nie je bez rozlišovacej spôsobilosti v zmysle článku 7 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94.


text:
Amerikas Savienoto Valstu Kongress () ir ASV Federālās valdības likumdevējvara — divpalātu parlaments, kas sastāv no Senāta (augšpalāta) un Pārstāvju palātas (apakšpalāta).
 Pārstāvju palātai ir 435 locekļi, katru no šiem locekļiem ievēlē uz diviem gadiem no sava apgabala, tādējādi viens kongresmenis pārstāv vidēji vēlētāju; pārstāvju skaits starp štatiem sadalās atbilstoši katra štata iedzīvotāju skaitam. Turklāt Kolumbijas apgabalam, Guamai, Amerikāņu Samoa un ASV Virdžīnām Pārstāvju palātā ir savi delegāti bez balss tiesībām, kurus ievēlē uz diviem gadiem, bet Puertoriko deleģē uz četriem gadiem ievēlētu komisāru. Izņemot to, ka šiem delegātiem nav tiesību balsot Pārstāvju palātas sēdē, delegātiem ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā citiem Pārstāvju palātas locekļiem. Savukārt Senātā ir 100 locekļi — katram štatam ir divi senatori. Senatoru pilnvaru termiņš ir seši gadi, taču šie termiņi ir sadalīti tā, ka reizi divos gados ievēlē vienu trešdaļu Senāta locekļu.
 Saskaņā ar ASV Konstitūciju likumus pieņem abas palātas, bet katrai no tām ir arī tādas tiesības kādu nav otrai palātai. Piemēram, dažiem prezidenta lēmumiem ir nepieciešama Senāta piekrišana, bet ar finansēm saistīti likumprojekti jāizstrādā Pārstāvju palātai, tāpat tikai Pārstāvju palātai ir tiesības uzsākt impīčmentu, bet Senātam — izlemt, vai atbrīvot no amata amatpersonu, pret kuru uzsākts impīčments.
 Kongresa sēdes notiek ASV Kapitolijā Vašingtonā. Ar vārdu "Kongress" apzīmē arī Pārstāvju palātas locekļu termiņu: viens Kongress tiek sasaukts uz diviem gadiem jeb divām sesijām. Pašreizējais Kongress, kas darbu uzsāka 2021. gada 3. janvārī, ir 117. Kongress.
 Ārējās saites
 ASV politika
 Parlamenti


type: legislation

text:
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 31.5.2016
 COM(2016) 351 final
 2016/0162(NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i de relevanta kommittéerna inom Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa vad gäller de föreslagna ändringarna av Uneceföreskrifterna nr 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 och 134, de förslag till ändringar av de globala tekniska föreskrifterna nr 15 och 16, de fyra förslagen till nya Uneceföreskrifter om bromsassistanssystem, elektronisk stabilitetskontroll, system för övervakning av däcktryck och montering av däck, förslaget till nya globala tekniska föreskrifter om mätförfarandet för utsläpp från två- och trehjuliga motorfordon samt förslaget till en ny särskild resolution nr 2 (S.R.2) för att förbättra genomförandet av 1998 års globala överenskommelse
 MOTIVERING
 1.BAKGRUND TILL FÖRSLAGET
 •Motiv och syfte med förslaget
 På det internationella planet tar Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (Unece) fram harmoniserade krav i syfte att avlägsna tekniska hinder för handeln med motorfordon mellan parterna i 1958 års reviderade överenskommelse och för att se till att fordonen håller fullgod säkerhet och miljövänlighet.
 I enlighet med rådets beslut 97/836/EG av den 27 november 1997 anslöt sig unionen till Uneces överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (nedan kallad 1958 års reviderade överenskommelse) och i enlighet med rådets beslut 2000/125/EG av den 31 januari 2000 om att godkänna överenskommelsen om fastställande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon (nedan kallad parallellöverenskommelsen) anslöt sig unionen till parallellöverenskommelsen.
 Mötena i världsforumet för harmonisering av föreskrifter om fordon (nedan kallat WP29) hålls tre gånger om året: i mars, juni och november. Vid varje möte antas nya Uneceföreskrifter och ändringar av gällande Uneceföreskrifter eller Uneces globala tekniska föreskrifter för att anpassa dem till den tekniska utvecklingen. Före varje möte i WP29 antas ändringarna av en av de sex arbetsgrupper som är verksamma inom WP29.
 Därefter hålls den slutliga omröstningen i ett WP29-möte om antagande av ändringar, supplement och rättelser, förutsatt att beslutsförhet uppnåtts och att det finns en kvalificerad majoritet bland parterna. EU är part i två överenskommelser (1958 och 1998 års överenskommelser) inom WP29. Ett rådsbeslut, ett så kallat megabeslut, som innehåller en förteckning över föreskrifter, ändringar, supplement och rättelser, utarbetas varje gång och gör det möjligt för kommissionen att rösta på unionens vägnar vid varje WP29-möte.
 I det här rådsbeslutet fastställs vilken ståndpunkt unionen ska inta rörande de föreskrifter, ändringar, supplement och rättelser som läggs fram för omröstning vid det WP29-möte som kommer att hållas den 20–24 juni 2016.
 •Förenlighet med befintliga bestämmelser inom området
 Förslaget kompletterar och är helt i linje med EU:s inremarknadspolitik när det gäller fordonsindustrin.
 WP29-systemet stärker internationell harmonisering av fordonsnormer. Överenskommelsen från 1958 har stor betydelse för detta mål, eftersom EU-tillverkarna kan följa en gemensam uppsättning föreskrifter för typgodkännande och veta att den produkt som godkänns av parterna överensstämmer med deras nationella lagstiftning. Systemet har gjort det möjligt att låta förordning (EG) nr 661/2009 om allmän säkerhet hos motorfordon upphäva mer än 50 EU-direktiv och ersätta dem med föreskrifter framtagna inom ramen för 1958 års överenskommelse.
 På liknande sätt har direktiv 2007/46/EG ersatt medlemsstaternas godkännandesystem med ett godkännandeförfarande på unionsnivå, och upprättat en harmoniserad ram med administrativa bestämmelser och allmänna tekniska krav för alla nya fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter. Genom det direktivet inordnades Uneceföreskrifterna i systemet för EU-typgodkännande för fordon, antingen som krav för typgodkännande eller som alternativ till unionslagstiftningen. Sedan direktiv 2007/46/EG antogs har Uneceföreskrifter i allt större utsträckning inordnats i unionslagstiftning vid EU-typgodkännande av fordon.
 •Förenlighet med unionens politik inom andra områden
 WP29-systemet är kopplat till EU:s politik för konkurrenskraft, och detta initiativ inverkar positivt på den. Förslaget är vidare förenligt med unionens transport- och energipolitik som beaktas vederbörligen under arbetet med att utarbeta och anta föreskrifter enligt 1958 års överenskommelse.
 2.RÄTTSLIG GRUND, SUBSIDIARITETSPRINCIPEN OCH PROPORTIONALITETSPRINCIPEN
 •Rättslig grund
 Förslagets rättsliga grund är artikel 114 jämförd med artikel 218.9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 •Subsidiaritetsprincipen
 Det är endast unionen som kan rösta till förmån för sådana internationella instrument som förslag till Uneceföreskrifter, ändringar av Uneceföreskrifter och utkast till globala tekniska föreskrifter och sedan inordna dem i unionens system för typgodkännande av motorfordon. Detta förhindrar en uppsplittring av den inre marknaden och garanterar ett likvärdigt hälso- och säkerhetsskydd i hela unionen. Det medför också stordriftsfördelar genom att produkter kan tillverkas för hela unionsmarknaden och till och med världsmarknaden, i stället för att anpassas för att få ett nationellt typgodkännande i varje enskild medlemsstat.
 Förslaget är därför förenligt med subsidiaritetsprincipen.
 •Proportionalitetsprincipen
 Detta rådsbeslut bemyndigar kommissionen att rösta på unionens vägnar och är det lämpliga instrumentet i enlighet med artikel 5.1 i rådets beslut 97/836/EG för att fastställa en enhetlig EU-ståndpunkt i Unece vid omröstningen om de arbetsdokument som tagits upp på dagordningen till WP29-mötet. Förslaget är därför förenligt med proportionalitetsprincipen, eftersom det inte går utöver vad som krävs för att nå målet att säkerställa att den inre marknaden fungerar, samtidigt som en hög skyddsnivå för allmän säkerhet upprätthålls.
 •Val av instrument
 Rådsbeslut krävs enligt artikel 218.9 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt i syfte att fastställa de ståndpunkter som ska intas på unionens vägnar i ett organ som inrättats genom ett internationellt avtal.
 3.RESULTAT AV EFTERHANDSUTVÄRDERINGAR, SAMRÅD MED BERÖRDA PARTER OCH KONSEKVENSBEDÖMNINGAR
 •Efterhandsutvärderingar/kontroller av ändamålsenligheten med befintlig lagstiftning
 Ej tillämpligt.
 •Samråd med berörda parter
 Ej tillämpligt.
 •Insamling och användning av sakkunnigutlåtanden
 Extern sakkunskap är inte relevant för förslaget. Det har dock granskats av tekniska kommittén för motorfordon.
 •Konsekvensbedömning
 Förslaget kan inte bli föremål för någon konsekvensbedömning, eftersom det inte är lagstiftning, och eftersom inget annat politiskt alternativ finns eller är möjligt.
 •Lagstiftningens ändamålsenlighet och förenkling
 Med hänsyn till administrativ börda har initiativet inga återverkningar, eftersom ändringsförslagen i bilagan till megabeslutet inte medför någon ny rapportering eller några andra administrativa skyldigheter för företagen, inklusive de små och medelstora. Tvärtom eftersträvas en minskning av den administrativa bördan, eftersom tillämpningen av internationellt harmoniserade krav tillåter tillverkarna att visa på typgodkännande av system och komponenter inte bara i EU utan också på exportmarknader i de länder utanför EU som är parter i 1958 års överenskommelse.
 Förslaget har en mycket positiv inverkan på EU:s konkurrenskraft och internationell handel. Att EU:s handelspartner godkänner internationellt harmoniserade föreskrifter för fordon betraktas som det bästa sättet att undanröja icke-tariffära handelshinder och öppna för eller öka de europeiska fordonstillverkarnas närvaro på marknaden.
 •Grundläggande rättigheter
 Förslaget har inga konsekvenser för skyddet av de grundläggande rättigheterna.
 4.BUDGETKONSEKVENSER
 Initiativet har inga budgetkonsekvenser.
 5.ÖVRIGA INSLAG
 •Genomförandeplaner samt åtgärder för övervakning, utvärdering och rapportering
 Ej tillämpligt.
 •Förklarande dokument (för direktiv)
 Ej tillämpligt
 •Ingående redogörelse för de specifika bestämmelserna i förslaget
 I förslaget fastställs unionens ståndpunkt vid omröstning om
 ändringarna av Uneceföreskrifterna nr 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 och 134,
 förslagen till ändringar av Uneces globala tekniska föreskrifter nr 15 och 16.
 fyra förslag till nya Uneceföreskrifter om bromsassistanssystem, elektronisk stabilitetskontroll, system för övervakning av däcktryck respektive montering av däck,
 ett förslag till nya globala tekniska föreskrifter om mätförfarandet för två- och trehjuliga motorfordon vad gäller utsläpp av vevhusgaser och utsläpp genom avdunstning, och
 ett förslag till en ny särskild resolution nr 2 (S.R.2) om bättre genomförande av 1998 års globala överenskommelse.
 2016/0162 (NLE)
 Förslag till
 RÅDETS BESLUT
 om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i de relevanta kommittéerna inom Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa vad gäller de föreslagna ändringarna av Uneceföreskrifterna nr 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 och 134, de förslag till ändringar av de globala tekniska föreskrifterna nr 15 och 16, de fyra förslagen till nya Uneceföreskrifter om bromsassistanssystem, elektronisk stabilitetskontroll, system för övervakning av däcktryck och montering av däck, förslaget till nya globala tekniska föreskrifter om mätförfarandet för utsläpp från två- och trehjuliga motorfordon samt förslaget till en ny särskild resolution nr 2 (S.R.2) för att förbättra genomförandet av 1998 års globala överenskommelse
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
 med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114 jämförd med artikel 218.9,
 med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
 av följande skäl:
 (1)I enlighet med rådets beslut 97/836/EG
 1
 anslöt sig unionen till Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas (Unece) överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (nedan kallad 1958 års reviderade överenskommelse).
 (2)I enlighet med rådets beslut 2000/125/EG
 2
 anslöt sig unionen till överenskommelsen om fastställande av globala tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon (nedan kallad parallellöverenskommelsen).
 (3)Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG
 3
 har ersatt medlemsstaternas godkännandesystem med ett godkännandeförfarande på unionsnivå, och upprättat en harmoniserad ram med administrativa bestämmelser och allmänna tekniska krav för alla nya fordon, system, komponenter och separata tekniska enheter. Genom det direktivet inordnades Uneceföreskrifterna i systemet för EU-typgodkännande för fordon, antingen som krav för typgodkännande eller som alternativ till unionslagstiftningen. Sedan direktiv 2007/46/EG antogs har Uneceföreskrifter i allt större utsträckning inordnats i unionslagstiftning vid EU-typgodkännande av fordon.
 (4)Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts och den tekniska utvecklingen behöver krav som rör vissa delar eller egenskaper som omfattas av Uneceföreskrifterna nr 9, 11, 13, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 och 134 samt Uneces globala tekniska föreskrifter nr 15 och 16 anpassas.
 (5)För att fastställa enhetliga bestämmelser för typgodkännande av bromsassistanssystem, elektronisk stabilitetskontroll, system för övervakning av däcktryck och montering av däck bör fyra nya Uneceföreskrifter antas.
 (6)För att fastställa globala tekniska föreskrifter om mätförfarandet för två- och trehjuliga motorfordon vad gäller vissa typer av utsläpp bör nya globala tekniska föreskrifter antas.
 (7)För att förbättra genomförandet av 1998 års globala överenskommelse bör en ny särskild resolution nr 2 (S.R.2) antas.
 (8)Det är därför nödvändigt att fastställa den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i den administrativa kommittén för 1958 års reviderade överenskommelse och i den verkställande kommittén för parallellöverenskommelsen vad gäller antagandet av dessa Unece-akter.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Den ståndpunkt som ska intas på unionens vägnar i den administrativa kommittén för 1958 års reviderade överenskommelse och i den verkställande kommittén för parallellöverenskommelsen under perioden 20–24 juni 2016 ska vara att rösta för de förslag som förtecknas i bilagan till detta beslut.
 Artikel 2
 Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.
 Utfärdat i Bryssel den
 På rådets vägnar
 Ordförande
 (1)
 Rådets beslut 97/836/EG av den 27 november 1997 om Europeiska gemenskapens anslutning av Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europas överenskommelse om antagande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon samt om villkoren för ömsesidigt erkännande av typgodkännande utfärdade på grundval av dessa föreskrifter (”Reviderad överenskommelse av år 1958”) (EGT L 346, 17.12.1997, s. 78).
 (2)
 Rådets beslut 2000/125/EG av den 31 januari 2000 om att godkänna överenskommelsen om fastställande av enhetliga tekniska föreskrifter för hjulförsedda fordon och för utrustning och delar som kan monteras eller användas på hjulförsett fordon (parallellöverenskommelsen) (EGT L 35, 10.2.2000, s. 12).
 (3)
 Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (ramdirektiv) (EUT L 263, 9.10.2007, s. 1).
 ---documentbreak---
 EUROPEISKA KOMMISSIONEN
 Bryssel den 31.5.2016
 COM(2016) 351 final
 BILAGA
 till
 förslaget till rådets beslut
 om fastställande av den ståndpunkt som ska intas på Europeiska unionens vägnar i de relevanta kommittéerna inom Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa vad gäller de föreslagna ändringarna av Uneceföreskrifterna nr 9, 11, 13, 13-H, 14, 16, 30, 41, 44, 49, 54, 55, 60, 64, 75, 78, 79, 83, 90, 106, 113, 115, 117, 129 och 134, de förslag till ändringar av de globala tekniska föreskrifterna nr 15 och 16, de fyra förslagen till nya Uneceföreskrifter om bromsassistanssystem, elektronisk stabilitetskontroll, system för övervakning av däcktryck och montering av däck, förslaget till nya globala tekniska föreskrifter om mätförfarandet för utsläpp från två- och trehjuliga motorfordon samt förslaget till en ny särskild resolution nr 2 (S.R.2) för att förbättra genomförandet av 1998 års globala överenskommelse
 BILAGA
 Punkt på dagordningen
 Hänvisning
 Förslag till supplement 2 till ändringsserie 07 till Uneceföreskrifter nr 9 (ljud från trehjuliga fordon)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/45
 Förslag till supplement 4 till ändringsserie 03 till Uneceföreskrifter nr 11 (dörrlås och gångjärn)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/33
 Förslag till supplement 1 till ändringsserie 04 till Uneceföreskrifter nr 11 (dörrlås och gångjärn)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/34
 Förslag till supplement 14 till ändringsserie 11 till Uneceföreskrifter nr 13 (bromsar på tunga fordon)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/49
 Förslag till ändringsserie 01 till Uneceföreskrifter nr 13-H (bromsar i fordon av kategorierna M1 och N1)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/50
 Förslag till supplement 7 till ändringsserie 07 till Uneceföreskrifter nr 14 (säkerhetsbälten, Isofix- och i-Sizeförankring)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/35
 Förslag till supplement 7 till ändringsserie 06 till Uneceföreskrifter nr 16 (säkerhetsbälten, Isofix- och i-Sizeförankring)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/36
 Förslag till supplement 18 till ändringsserie 02 till Uneceföreskrifter nr 30 (däck för personbilar och deras släp)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/51
 Förslag till supplement 5 till ändringsserie 04 till Uneceföreskrifter nr 41 (ljud från motorcyklar)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/46
 Förslag till supplement 11 till ändringsserie 04 till Uneceföreskrifter nr 44 (fasthållningsanordningar för barn)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/37
 Förslag till supplement 8 till ändringsserie 05 till Uneceföreskrifter nr 49 (utsläpp från motorer med kompressions- och gnisttändning, LPG och CNG)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/40
 Förslag till supplement 4 till ändringsserie 06 till Uneceföreskrifter nr 49 (utsläpp från motorer med kompressions- och gnisttändning, LPG och CNG)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/41
 Förslag till supplement 21 till ändringsserie 01 till Uneceföreskrifter nr 54 (däck för nyttofordon och deras släpfordon)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/52
 Förslag till supplement 6 till ändringsserie 01 till Uneceföreskrifter nr 55 (mekaniska kopplingar)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/53
 Förslag till supplement 5 till Uneceföreskrifter nr 60 (förarmanövrerade kontroller på mopeder och motorcyklar)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/27
 Förslag till ny ändringsserie 03 till Uneceföreskrifter nr 64 (reservdäck, säkerhetsdäck, säkerhetsdäcksystem och system för övervakning av däcktryck)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/54
 Förslag till supplement 16 till Uneceföreskrifter nr 75 (däck för fordon i kategori L)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/55
 Förslag till supplement 3 till ändringsserie 03 till Uneceföreskrifter nr 78 (bromsar för fordon i kategori L)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/56
 och WP.29-169-03
 Förslag till supplement 5 till ändringsserie 01 till Uneceföreskrifter nr 79 (styrutrustning)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/57
 Förslag till supplement 7 till ändringsserie 06 till Uneceföreskrifter nr 83 (utsläpp från fordon av kategorierna M1 och N1)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/42
 Förslag till supplement 3 till ändringsserie 07 till Uneceföreskrifter nr 83 (utsläpp från fordon av kategorierna M1 och N1)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/43
 Förslag till supplement 3 till ändringsserie 02 till Uneceföreskrifter nr 90 (ersättningsbromsbelägg)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/58
 Förslag till supplement 14 till Uneceföreskrifter nr 106 (däck för jordbruksfordon)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/59
 Förslag till supplement 6 till ändringsserie 01 till Uneceföreskrifter nr 113 (strålkastare som avger ett symmetriskt halvljus)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/74
 Förslag till supplement 7 till den ursprungliga versionen av Uneceföreskrifter nr 115 (eftermonterade LPG- och CNG-system)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/44
 Förslag till supplement 9 till ändringsserie 02 till Uneceföreskrifter nr 117 (däck, rullmotstånd, däckljud och väggrepp på vått underlag)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/60
 Förslag till ändringsserie 01 till Uneceföreskrifter nr 129 (fasthållningsanordningar för barn)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/38
 Förslag till supplement 2 till supplement 2 till Uneceföreskrifter nr 134 (vätgas- och bränslecellfordon)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/39
 Förslag till nya Uneceföreskrifter om bromsassistanssystem
 ECE/TRANS/WP.29/2016/61
 Förslag till nya Uneceföreskrifter om elektronisk stabilitetskontroll
 ECE/TRANS/WP.29/2016/62
 Förslag till nya Uneceföreskrifter om system för övervakning av däcktryck
 ECE/TRANS/WP.29/2016/63
 Förslag till nya Uneceföreskrifter om montering av däck
 ECE/TRANS/WP.29/2016/64
 Förslag till ändring 1 av de enhetliga globala föreskrifterna nr 15 (det globalt harmoniserade provningsförfarandet för lätta fordon (WLTP))
 ECE/TRANS/WP.29/2016/68
 Förslag till ändring 1 av de globala tekniska föreskrifterna nr 16 (däck)
 ECE/TRANS/WP.29/2016/70
 Förslag till en ny särskild resolution nr 2 (S.R.2) om bättre genomförande av 1998 års globala överenskommelse.
 ECE/TRANS/WP.29/2016/65
 Förslag till globala tekniska föreskrifter om mätförfarandet för två- och trehjuliga motorfordon med förbränningsmotor vad gäller utsläpp av vevhusgaser och utsläpp genom avdunstning
 ECE/TRANS/WP.29/2016/66


text:
Janez Kavar, slovenski častnik, obrambni, vojaški, letalski in pomorski ataše, * 23. junij 1950, Ljubljana.
 Brigadir Kavar je načelnik Poveljstva za doktrino, razvoj, izobraževanje in usposabljanje.
 Je veteran vojne za Slovenijo, gorski reševalec, publicist; pobudnik za postavitev spomenika vsem padlim in umrlim vojakom v slovenskih gorah (v Bohinjski Beli); od 2016 častni član Zveze vojaških gornikov Slovenije; učitelj smučanja
 Vojaška kariera
 načelnik Poveljstva za doktrino, razvoj, izobraževanje in usposabljanje (2003 - )
 obrambni, vojaški, letalski in pomorski ataše (ZDA, Kanada, Argentina; 1999 - 2003)
 povišan v brigadirja (21. december 1998)
 načelnik oddelka G-7, GŠSV (? - 1999)
 povišan v podpolkovnika (18. junij 1993)
 Odlikovanja
 srebrna medalja generala Maistra z meči
 Zunanje povezave
 Uradna stran načelnika PDRIU
 Glej tudi
 Seznam brigadirjev Slovenske vojske
 Seznam slovenskih obrambnih, vojaških, letalskih in pomorskih atašejev
 Rojeni leta 1950
 Živeči ljudje
 Slovenski častniki
 Častniki Slovenske vojske
 Nosilci medalje generala Maistra
 Slovenski letalski atašeji
 Slovenski obrambni atašeji
 Slovenski pomorski atašeji
 Slovenski vojaški atašeji
 Pribočniki predsednika Republike Slovenije
 Častniki Teritorialne obrambe Republike Slovenije


text:
Milards Filmors (, ; dzimis , miris ) bija Amerikas Savienoto Valstu trīspadsmitais prezidents, pēdējais Vigu partijas ASV prezidents. Prezidenta amatā bija no , kad nomira iepriekšējais prezidents Zekerijs Teilors, līdz . Pirms tam bija ASV viceprezidents. Milarda Filmora prezidentūras laikā ar jaunu sparu uzbangoja strīdi par verdzības atcelšanu, tāpēc ASV dienvidu štatos pacēlās jautājums par atdalīšanos no pārējiem štatiem. Milards Filmors parakstīja 1850. gada kompromisu, kas uz kādu laiku radīja pamieru cīņā pret verdzību.
 Biogrāfija
 Milards Filmors ir dzimis Ņujorkas štata pilsētiņā Samerhilā zemnieku Natenjela Filmora un Fēbes Milardas ģimenē. Viņa vecāki bija ļoti nabadzīgi. 15 gadu vecumā Milards Filmors, tēva mudināts, apguva šuvēja amatu, lai ģimene gūtu papildu ienākumus. Šāds amats viņam negāja pie sirds, divus gadus vēlāk tēvs Milardu Filmoru iekārtoja jaunā darbā, dzirnavās, Ņūhopas pilsētiņu, turpat Ņujorkas štatā. Tiecoties pilnveidoties un izglītoties, Milards Filmors izmantoja iespēju regulāri apmeklēt vietējo bibliotēku un izlasīt ikvienu grāmatu, kuru varēja iegūt. 1819. gadā, dīkstāves rezultātā, iestājās Ņuhopas akadēmijā, kur iepazinās ar savu vēlāko sievu Ebigeilu Pauersu.
 1849. gadā, kad par jauno ASV prezidentu kļuva Zekerijs Teilors, Milards Filmors kļuva par ASV viceprezidentu. Gadu vēlāk, 1850. gada 9. jūlijā, Zekerijs Teilors nomira un Milards Filmors kās viceprezidents kļuva par jauno ASV prezidentu. Milarda Filmora prezidentūras laikā ar jaunu sparu uzbangoja strīdi par verdzības atcelšanu, tāpēc ASV dienvidu štatos pacēlās jautājums par atdalīšanos no pārējiem štatiem. Milards Filmors parakstīja 1850. gada kompromisu, kas uz kādu laiku radīja pamieru cīņā pret verdzību. Milarda Filmora prezidentūras laikā, , Kalifornija kļuva par vienu no Amerikas Savienoto Valstu štatiem.
 Filmors 1852. gada prezidenta vēlēšanās netika izvirzīts kā kandidāts, jo Vigu partijas pārstāvji bija neapmierināti, ka Filmors parakstīja 1850. gada kompromisu. Filmors startēja 1856. gada prezidenta vēlēšanās, pārstāvot partiju Know Nothing, bet tajās ieņēma trešo vietu.
 Milards Filmors nomira Bufalo, 74 gadu vecumā.
 Atsauces
 Ārējās saites
 1800. gadā dzimušie
 1874. gadā mirušie
 Amerikas Savienoto Valstu prezidenti
 ASV viceprezidenti
 ASV juristi


text:
 5.5.2014
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 135/49
 Beroep ingesteld op 10 februari 2014 — Export Development Bank of Iran/Raad
 (Zaak T-89/14)
 2014/C 135/63
 Procestaal: Frans
 Partijen
 Verzoekende partij: Export Development Bank of Iran (Teheran, Iran) (vertegenwoordiger: J.-M. Thouvenin, advocaat)
 Verwerende partij: Raad van de Europese Unie
 Conclusies
 —
 uitvoeringsverordening (EU) nr. 1154/2013 van de Raad van 15 november 2013 nietig verklaren, voor zover zij verzoekster betreft;
 —
 besluit 2013/661/GBVB van de Raad van 15 november 2013 nietig verklaren, voor zover het verzoekster betreft;
 —
 verklaren dat verordening (EU) nr. 267/2012 van de Raad van 23 maart 2012 niet op haar van toepassing is;
 —
 verklaren dat besluit 2010/413/GBVB niet op haar van toepassing is;
 —
 subsidiair, de uitvoeringsverordening en het besluit, waarvan sprake in de eerste twee streepjes van de onderhavige vorderingen, nietig verklaren met ingang van 20 januari 2014;
 —
 de Raad verwijzen in de kosten.
 Middelen en voornaamste argumenten
 Ter ondersteuning van haar beroep voert verzoekster negen middelen aan, waarvan er acht in wezen overeenkomen met die welke zijn aangevoerd in zaak T-65/14, Bank Refah Kargaran/Raad.
 Daarnaast voert verzoekster een middel aan dat is ontleend aan schending van het gelijkheidsbeginsel en het discriminatieverbod.


text:
Tainara, bürgerlich Tainara de Souza da Silva (* 21. April 1999 in Brasília), ist eine brasilianische Fußballspielerin.
 Karriere
 Vereine
 Tainara kam in der Spielzeit 2017 für den EC Vitória in der Série A1, der höchsten Spielklasse im brasilianischen Frauenfußball, zum Einsatz. Mit dem letzten Platz in der Gruppe B der der Finalrunde vorangegangenen Qualifikationsrunde und dem 16. Platz im Gesamtklassement, stieg sie mit ihrer Mannschaft in die Série A2 ab. Dort belegte sie in der Gruppe B der Qualifikationsrunde den zweiten Platz, der zur Teilnahme an der Finalrunde berechtigte. Das in Hin- und Rückspiel am 8. und 12. Juli ausgetragene Finale, das ihre Mannschaft mit dem Sieg über den SC Internacional im Halbfinale erreichte, wurde nach dem unentschiedenen Hin- und Rückspiel gegen den Minas Brasília TC erst im Elfmeterschießen mit 3:4 verloren. Mit dem zweiten Platz im Gesamtklassement kehrte sie mit ihrem Verein in die Série A1 zurück, der die Qualifikationsrunde als Neunter beendete, wie auch das Gesamtklassement.
 In der Spielzeit 2020 war sie dann für den Ligakonkurrenten FC Santos aktiv, mit dem sie als Zweiter der Qualifikationsrunde im Halbfinale der Finalrunde am AE Kindermann scheiterte. In der Folgesaison für den Ligakonkurrenten Palmeiras São Paulo spielend, schloss ihre Mannschaft die Qualifikationsrunde als Zweitplatzierter ab und gelangte in der Finalrunde über das Viertel- und Halbfinale ins Finale. Sowohl das am 12. September 2021 ausgetragene Hinspiel, als auch das am 26. September ausgetragene Rückspiel gegen Corinthians São Paulo wurden mit 0:1 und 1:3 verloren.
 Danach führte ihr sportlicher Weg nach Europa; sie kam in der Rückrunde der Saison 2021/22 für den französischen Erstligisten Girondins Bordeaux in zehn Punktspielen zum Einsatz. Sie debütierte mit dem vorgezogenen 13. Spieltag am 22. Januar 2022 beim 3:1-Sieg im Heimspiel gegen Stade Reims.
 Zur Saison 2022/23 wurde sie vom FC Bayern München verpflichtet, bei dem sie einen bis zum 30. Juni 2025 datierten Vertrag unterzeichnete. Sie debütierte in der Bundesliga am 16. September 2022 (1. Spieltag) beim torlosen Remis im Auswärtsspiel gegen Eintracht Frankfurt; ihr erstes Bundesligator erzielte sie am 16. Oktober 2022 (4. Spieltag) beim 4:0-Sieg im Heimspiel gegen den 1. FC Köln mit dem Treffer zum 3:0 in der 68. Minute.
 Nationalmannschaft
 Tainara kam bei der vom 5. bis 24. August 2018 in Frankreich ausgetragenen U20-Weltmeisterschaft in allen drei Spielen der Gruppe B für ihre Mannschaft zum Einsatz, musste jedoch mit ihr als Gruppenletzter das Turnier vorzeitig beenden. Für die A-Nationalmannschaft bestritt sie in den Jahren 2021 und 2022 jeweils vier Länderspiele. Sie debütierte am 18. Februar 2021 in Orlando beim 4:1-Sieg im Testspiel gegen die Nationalmannschaft Argentiniens.
 Erfolge
 Nationalmannschaft
 Copa América -Sieger 2022
 Vier-Nationen-Turnier: 2021
 Vitória
 Finalist Zweitligameisterschaft 2018
 Santos
 Staatsmeisterschaft von São Paulo: 2020
 Palmeiras
 Staatsmeisterschaft von São Paulo: 2021
 Finalist Brasilianische Meisterschaft 2021
 Weblinks
 Einzelnachweise
 Fußballnationalspieler (Brasilien)
 Fußballspieler (EC Vitória)
 Fußballspieler (FC Santos)
 Fußballspieler (Palmeiras São Paulo)
 Fußballspieler (Girondins Bordeaux)
 Fußballspieler (FC Bayern München)
 Brasilianer
 Geboren 1999
 Frau
 Wikipedia:Bilderwunsch an bestimmtem Ort


text:
 7.12.2015
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 406/26
 Euroopa Komisjoni 28. septembril 2015 esitatud apellatsioonkaebus Üldkohtu (kuues koda) 15. juuli 2015. aasta otsuse peale liidetud kohtuasjades T-389/10 ja T-419/10
 (Kohtuasi C-522/15 P)
 (2015/C 406/26)
 Kohtumenetluse keel: itaalia
 Pooled
 Apellant: Euroopa Komisjon (esindajad: P. Rossi ja V. Bottka)
 Teised menetlusosalised: Siderurgica Latina Martin SpA (SLM), Ori Martin SA
 Apellandi nõuded
 Komisjon palub Euroopa Kohtul:
 (i)
 tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, milles vähendatakse SLM-ile määratud trahvi põhisummat, kuna väidetavalt ei võetud vaidlusaluses otsuses arvesse seda, et rikkumise ühe osa suhtes ei osalenud SLM Club Italia välisosas;
 (ii)
 tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, milles vähendatakse SLM-ile määratud trahvi põhisumma 1,956 miljoni euroni, tühistades SLM-ile solidaarselt Ori Martiniga määratud trahvi;
 (iii)
 teostada oma täielikku pädevust, arvutada määratav trahv ümber vastavalt komisjoni nõudele;
 (iv)
 mõista kohtukulud välja hagejatelt esimeses astmes.
 Väited ja peamised argumendid
 (i)
 Üldkohus moonutas fakte tuvastades vääralt, et SLM-ile vaidlusaluse otsusega määratud trahvi põhisumma peab olema 19,8 miljonit eurot 15,965 miljoni euro asemel, nagu see oli määratud teises parandusotsuses, millest 14 miljoni euro tasumise eest vastutas ta solidaarselt Ori Martiniga.
 (ii)
 Üldkohus rikkus õigusnormi trahvi maksmise solidaarvastutuse alaste normide kohaldamisel ja 10 % piirmäära arvutamisel sellega, et ta määras SLM-i poolt tasumisele kuuluvaks trahvi lõppsummaks 1,956 miljonit eurot, mis jääb alla õigusnormides ette nähtud piirmäära 10 % SLM-i kogukäibest asjakohasel aastal, millele viidatakse määruse (EÜ) nr 1/2003 (1) artikli 23 lõikes 2. Käesolevas asjas oleks kohtuotsuses tulnud tuvastada, et SLM ei olnud kohustatud mitte ainult tasuma summa 1,956 miljonit eurot isiklikult, vaid et ta oli kohustatud tasuma lisaks ka 13,3 miljonit eurot solidaarselt Ori Martiniga. Piirmäärad oleks tulnud nimelt välja arvutada eraldi, SLM-i puhul isiklikult rikkumise selle aja suhtes, mil Ori Martin teda ei kontrollinud (piirmäär seoses SLM-i ülemaailmse kogukäibega) ja SLM-ile solidaarselt Ori Martiniga rikkumise selle aja suhtes, mil emaettevõtja seda tütarettevõtjat kontrollis (piirmäär seoses Ori Martini ülemaailmse käibega, mida käesolevas asjas ei saavutatud).
 (1) Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003, asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EÜT 2003, L 1, lk 1, ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).