type: wikipedia

text:
Frederik Götz (ur. 11 kwietnia 1988 w Erlangen, w Bawarii) – niemiecki aktor telewizyjny, filmowy i teatralny.
 Filmografia
 Seriale TV
 2012: To, co najważniejsze (Alles was zählt)
 2016: Frühling
 2016: Hundertmal Frühling
 2016: Inga Lindström: Powrót (Inga Lindström: Zurück ins Morgen) jako Viktor Isaakson
 2017: Miodowe panny (Honigfrauen) jako Luis
 2018: Rosamunde Pilcher jako Patrick Yale
 2018: Zdrajcy i inne niewiniątka (Chaos-Queens) jako Andi
 2018-2020: Tonio & Julia jako Guido Bender
 2018: Górski lekarz (Der Bergdoktor) jako Tom Ostermaier
 2020: SOKO Köln jako Luis Fandel
 2020: Nachtschwestern jako Fabian
 od 2020: Verbotene Liebe (Zakazana miłość) jako Alexander Verhoven
 Filmy fabularne
 2012: Bernd Alois Zimmermann - Die Soldaten (TV) jako pijany oficer / 18 żołnierz
 2016: Nirgendwo jako Fresi
 2019: Rate Your Date jako Derek
 2019: Sprawa Colliniego (Der Fall Collini) jako Tim
 Przypisy
 Bibliografia
 Ludzie urodzeni w Erlangen
 Niemieccy aktorzy filmowi
 Niemieccy aktorzy teatralni
 Niemieccy aktorzy telewizyjni
 Niemieccy producenci filmowi
 Niemieccy reżyserzy filmowi
 Niemieccy scenarzyści filmowi
 Urodzeni w 1988


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 18.6.2021
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 216/133
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2021/980
 zo 17. júna 2021,
 ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) 2019/661, pokiaľ ide o požiadavky na informácie na účely zápisu kvót na uvádzanie fluórovaných uhľovodíkov na trh do elektronického registra
 (Text s významom pre EHP)
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 517/2014 zo 16. apríla 2014 o fluórovaných skleníkových plynoch, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 842/2006 (1), a najmä na jeho článok 17 ods. 2,
 keďže:
 (1)
 Vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) 2019/661 (2) sa stanovujú požiadavky na podniky, ktoré sa musia povinne zaregistrovať do registra zriadeného v súlade s článkom 17 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 517/2014.
 (2)
 Podľa vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2019/661 musia podniky so sídlom v Únii poskytnúť Komisii v prípade potreby svoje číslo registrácie a identifikácie hospodárskych subjektov (EORI) na účely zápisu do registra. Podniky so sídlom mimo Únie, ktoré poverili jediného zástupcu v zmysle článku 16 ods. 5 nariadenia (EÚ) č. 517/2014, musia uvedené informácie poskytnúť len v súvislosti s ich jediným zástupcom. Jediný zástupca môže byť ako taký splnomocnený viac ako jedným podnikom so sídlom mimo Únie. Číslo EORI takéhoto jediného zástupcu nemusí preto nevyhnutne zodpovedať jednému podniku so sídlom mimo Únie.
 (3)
 V súlade s článkom 17 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 517/2014 je register na informačné účely dostupný príslušným vnútroštátnym orgánom vrátane colných orgánov.
 (4)
 Pri presadzovaní obmedzení a zákazov uvádzania na trh stanovených v nariadení (EÚ) č. 517/2014 musia mať colné orgány možnosť identifikovať podniky uvádzajúce fluórované uhľovodíky na trh v súlade s uvedeným nariadením prostredníctvom ich čísel EORI. Môžu sa tým takisto uľahčiť najmä kontroly, ktoré colné orgány vykonávajú s použitím digitálnych nástrojov. Identifikáciu dotknutého podniku možno dosiahnuť, pokiaľ je číslo EORI uvedeného podniku k dispozícii v registri. Preto je potrebné vyžadovať od podnikov so sídlom mimo Únie, ktoré splnomocnili jediného zástupcu, aby poskytli svoje vlastné číslo EORI. Požiadavka, aby tieto podniky poskytli číslo EORI svojho jediného zástupcu, by sa mala vypustiť, pretože je nadbytočná.
 (5)
 Vykonávacie nariadenie (EÚ) 2019/661 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (6)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 24 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 517/2014,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Článok 3 ods. 2 vykonávacieho nariadenia (EÚ) 2019/661 sa mení takto:
 1.
 písmeno b) sa nahrádza takto:
 „b)
 informácie uvedené v odseku 1 písm. d) a i), ale len v súvislosti s jediným zástupcom, a nie podnikom;“
 2.
 dopĺňa sa toto písmeno g):
 „g)
 v príslušných prípadoch číslo EORI podniku.“
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 17. júna 2021
 Za Komisiu
 predsedníčka
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) Ú. v. EÚ L 150, 20.5.2014, s. 195.
 (2) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2019/661 z 25. apríla 2019 o zabezpečení bezproblémového fungovania elektronického registra kvót na uvádzanie fluórovaných uhľovodíkov na trh (Ú. v. EÚ L 112, 26.4.2019, s. 11).


text:
 23.8.2012
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 227/1
 A BIZOTTSÁG 762/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2012. július 24.)
 az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába bejegyzett egyik elnevezés termékleírását érintő nem kisebb jelentőségű módosítás jóváhagyásáról [Langres (OEM)]
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az 510/2006/EK rendelet 9. cikke (1) bekezdésének első albekezdésével összhangban a Bizottság megvizsgálta Franciaország kérelmét, amely az 1107/96/EK bizottsági rendelet (2) alapján bejegyzett „Langres” elnevezéshez kapcsolódó termékleírás módosításának jóváhagyására irányul.
 (2)
 A szóban forgó módosítás az 510/2006/EK rendelet 9. cikke értelmében nem tekinthető kisebb jelentőségűnek, ezért a Bizottság az említett rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdése alapján a módosítás iránti kérelmet (3) közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában. A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért a módosítást jóvá kell hagyni,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezéshez kapcsolódó termékleírásnak az Európai Unió Hivatalos Lapjában közétett módosítása jóváhagyásra kerül.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2012. július 24-én.
 a Bizottság részéről, az elnök nevében,
 Dacian CIOLOȘ
 a Bizottság tagja
 (1) HL L 93., 2006.3.31., 12. o.
 (2) HL L 148., 1996.6.21., 1. o.
 (3) HL C 247., 2011.8.25., 11. o.
 MELLÉKLET
 A Szerződés I. mellékletében felsorolt, emberi fogyasztásra szánt mezőgazdasági termékek:
 1.3. osztály: Sajtok
 FRANCIAORSZÁG
 Langres (OEM)


type: other

text:
XGenomas.LT - 2008 07 24 - 08 08 Fanai arba Pamyro - Alajus (Tadžikija). Samarkandas, Buchara (Uzbekija)
 2008 07 24 - 08 08 Fanai arba Pamyro - Alajus (Tadžikija). Samarkandas, Buchara (Uzbekija)
 Trečiadienis, 12 gruodžio 2007
 Tadžikijos vizos anketa čia
 Uzbekijos vizos anketa čia
 Kelionė įvyko! Maloniai prašome susipažinti ir su jos ataskaita.
 Fanai 2008
 Norai ir tikslą! Galiu užtikrintai pasakyti, kad lengvų kalnų nėra. Jai turi tikslą kažką nuveikti ir užlipti, lengva nebūna. Tokie jau tie kalnai. Važiuojant kalnų link, vis gi reikia turėti tikslą. Kitas reikalas jai tik noras pakeisti aplinka ar pamatyti kitą regioną. Kas svarbiau, sunku į tai atsakyti. Bet jau namuose manau reikia suprasti pasirinktos kelionės prasmę ir tikslą.
 Fanai – tai Pamyro atšaka. Dar kitaip vadinama Pamyro – Alajumi. Kalnagūbris yra Tadžikijos teritorijoje. Pasižymi kalnai savo didžiule spalvų įvairove. Viršūnės virš penkių kilometrų susitelkusios viena arti kitos. Perėjos visos aukštos, dažnai siekiančios keturių kilometrų atžymą. Dar vienas išskirtinumas – nepaprasto grožio ežerai. Jie stebina savo vandens spalvomis, kurios dažnai keičiasi nuo saulės apšvietimo.
 Jau antri metai likimas numeta mane į šį regioną. Kartu su manim išsiruošė į šią kelionę dar aštuoni tautiečiai ir „Čeburaška“. Geriausia skrydį organizuotis iš Rygos į Taškentą. Tai pigiausias ir patogiausias būdas pakliūti į Vidurinę Aziją. Vietinio transporto organizaciją patikėjau „Vertikalio“ alplageriui. Transportas su kiekvienais metais brangsta ir ženkliai. Tiesa jokių problemų Uzbekijos teritorijoje transportą susirasti kelionės metu. Taip galima sumažinti kelionės išlaidas. Tuo galėjom įsitikinti kai mūsų sutartu laiku nepasitiko atskridus lėktuvui Taškente. Iš Taškento 400 km važiavom į Samarkandą. Važiuojant pakelėse verta stabtelėti ir nusipirkti arbūzų ir dynių. Vaisiai ir šiaip pigūs, bet pakelėje vaisiai beveik nieko nekainuoja. Daugiau panašu į paliktus arbatpinigius už paslaugą. Arbūzo kaina vienas doleris.
 Samarkandas. Apsistojome „Artuč“ alplageryje. Tai pigiausia nakvynė Samarkande. Po atviru dangum nakvynės kaina 3 eurai. Yra dušai, virtuvė. Kol administracija rūpinosi žygio maistu, kiti pajudėjo link miesto įžymybių. Pažiūrėti tikrai yra ką. Maisto užpirkimas standartiškai – Samarkando centriniame turguje. Nors taupant laiką pilnai galima apsipirkti šalia alplagerio esančioje parduotuvėje. Kuri yra vos išlindus į gatvę.
 Keista bet Samarkande vakare lijo. Tai retas atvejis. Kiek pakoregavo nakvynės vietą. Statyti palapines tingėjom, o nuoširdžios šnekos su „Artuč“ darbuotoja, mums leido apsistoti kambariuose. Ir svarbiausia nakvynės kaina nepakito.
 Ryte pajudėjom link Uzbekijos – Tadžikijos sienos( 40 km ). Deklaracijų pildymas. Reikia labai tiksliai nurodyti pinigų sumą. Keistoka, bet taip gali prarasti dalį pinigų, netiksliai nurodęs jų sumą. Išskyrus didelę eilę nieko ypatingo. Po mandagaus pasistovėjimo pradėjom šturmuoti ir tai padėjo. Tadžikijos pasienio postai ir muitinė gerokai skiriasi nuo Uzbekijos. Judėjimas leidžiamas tik pėsčiomis. Už sklandų pasienio kirtimą prašomas kyšis. Išprašė 40 dolerių už mūsų grupę. Taip mes ir Tadžikijoje. Transportas mus pasitiko. Tadžikijos teritorijoje geriau transportą iš anksto susirasti, nes tinkamo šiom kelionėm jo nėra daug.
 Vairuotojo pastebėjimu mes per vėlai kirtom pasienį. Kelionė gerokai pailgės dėl kelių, kurių niekas neremontavo po Sovietų žlugimo. Dabar jau nieko ir kiniečiai jau jį remontuoja. Tuo labai jaučiamas pasitenkinimas, kad kažkas pagaliau kažką daro. Ir ryšium su tuo kelias yra uždaromas viename ruože. Atidaromas tik vienai valandai dienos metu ir nakčiai. Atstumas kurį reikia įveikti 250 km., o važiavimo nuo ankstyvo ryto iki vėlaus vakaro.
 Alplageris „Vertikal“. Oras puikus. Nors prieš tai laikėsi blogi orai. Administracija ta pati, veikla vyksta. Atsiskaitome už transportą. Patariu sumokėjus paimti raštelį už sumokėtus pinigus. Kažkaip susidūriau su nesusipratimu už sumokėtus pinigus ir jų sumą. Jie nepasižymėjo, o aš sumokėjau ir apie tai nepagalvojau, kad gali kilti problemų. Ir Samarkande atgal važiuojant reikėjo aiškintis. Registraciją tvarko alplagerio darbuotojai ir pasus paliekam iki mūsų kelionės galo.
 Dviejų dienų žygis. Didžiąją dalį daiktų palikom alplagerio sandėlyje, pajudėjom su lengvom kuprinėm į radialinį žygį. Per Alaudin perėją ( 3730m. 1A ) traukėme link Kulikulon ežerų. Takas aiškus ir geras. Pakilimas prasideda nuo 2700 m. Pajudėjom 10.00, ant perėjos buvom 14.30. Nusileidimas daug greitesnis. Jai ne vienas šios dienos siurprizas ( plačiau bus aprašyta dienoraštyje). Stovykla įkurėme prie Bibi – Džanet ežero. Kitos dienos ryte dar pasivaikščiojome prie Kulikulono ežero ir šalia esačių kitų. Po to patraukėme atgal link Vertikalio. Kaip ir buvau numatęs Džonet perėję, bet po pokalbio su vietiniu supratau, kad neverta ten lysti. Tako nėra, vadinasi bus prastai. Fanų perėjos pasižymi dideliais nuobirynais (sipucha). Kažko techniško negausit, išskyrus velniškai daug vargo ir prakaito. Pasivaikščiojimams reikia rinktis perėjas su aiškiais takais. Tai perėjos 1A ir 1B kategorijos. Kur vaikšto asilas, ten ir turistam bus gerai. Dar apačioje būtina pasirūpinti vandeniu. Perėjos sausos, šaltiniu beveik nėra. Aiškiu taku pakilome į Laudan perėją (3630 m. 1A). Pajudėjom 11.30 , ant perėjos buvome 14.30. Nusileidimas ilgas, reikalaujantis įveikti dar vieną nereikšmingą perėją. Alplagerį pasiekėme 17.20.
 Po radialinio pasivaikščiojimo toliau mūsų tikslas – aštuonių dienų žygis. Tikslas - Čimtargos viršūnė. O norai priklausė nuo galimybių, užsispyrimo ir sveikatos. Labai buvo sunku įvertinti aklimatizacija. Man tikrai jos užteko, nes ką tik buvau grįžęs iš Alpių. Kaip kitiem? Tai klausimas. Bet pagal maisto naikinimo programą matėsi, kad viskas gerai.
 Dienos žygis link Mutnaje ežero (3430 m ). Kilimas užtrunka 4 – 5 valandas. Takas aiškus, pagrinde einantis nestaigiai statėjant takui, reikia įveikti tris statesnius pakilimus. Labai gražus slėnis. Matosi beveik visos penketukstantinės viršūnės. Stebina kalnų spalvų įvairovė. Mutnaje ežeras visai kitoks nei prieš tai matyti Fanų ežerai. Jis tikrai drumzlinas. Šlaitai ir kalnų prieigos suteikia savotišką ir nepakartojamą reginį. Kitų ežerų spalvos pakeri, o čia jau bendro vaizdo visuma. Tai tikrai viena gražiausių šio maršruto vietų. Nakvynei vietų pakankamai.
 Čimtrargos perėja (4500 m 1B ). Ilga ir varginanti. Jos nepatogumas tas, kad takas dingsta, tik paskutiniuose 200 metru pakilimo atsiranda. Pats lipimas per akmenų nuobiryną. Galima sutrumpinti maršrutą, pakilus pirmąjį statesnį pakilimą po dešinę matosi uolos. Ten vienintelis krentantis nuo uolų upelis. Juo galima pralipti. Techniniu požiūriu nesudėtinga. Taip galima sutrumpinti ėjimą gera valanda. Užlipus ant uolos – pasirinkimas maršruto improvizaciniu būdu. Kaip ir takas eina daugiau į dešinę. Bet patogesnis maršrutas daugiau į kairę – kaskadiniais uolų išsikišimais pereinančius į akmenų nuobirynus. Aukštis ir nestabilus pagrindas po kojomis labai išsekina. Dar iš ryto dvi mūsų bendražygės atsisakė tęsti pradėta maršrutą. Nerasdamos motyvacijos toliau vargti. Nepadėjo ir rimti argumentai ką galima veikti likusias 6 dienas. Taip mes likom septyniese. Nakvynei sustojome nepalipę iki perėjos. Pusantros valandos kilimo liko. Čia daug paruoštų stovyklaviečių. Aukštis ir nuovargis lėmė mano apsisprendimą nekilti iki perėjos viršaus.
 Ankstyvas rytas. Šios dienos tikslas – perlipti Čimtrgos perėja ir nusileisti iki Pravij Zindan upelio priešais Mirali perėjos pakilimą. Po nakvynės dar vienas mūsų bendražygių panoro leistis žemyn. Kaip ir supratęs, kad aukštis jam persunkus. Gal daugiau laiko reikia praleisti aklimatizuojantis. Aukščius keisti nestaigiai ir aukštėjimo – žemėjimo tvarka. Visi kiti jautėsi gal ir nepuikiai, bet judėti tikrai galėjo. Pakilom mes ant perėjos. Nusileidimas dar bjauresnis ir jai pamastai dar apie neišvengiamą pakilimą atgal darosi visai blogai. Slenkantis akmenų nuobirynas. Statai koją vieną, kitą ir jauti kaip važiuoji. Ir neišvengiamai leisdamas akmenis žemyn. Pradžioje yra takas, po to jis dingsta akmenų nuobiryne (jis ir negali išlikti ). Nuobirynas tesiasi kažkur 400 m. Po jo atsiranda takas. Taip ir iki stovyklos. Stovyklaviečių pakankamai. Vakare sprendžiau Mirali perėjos ir Čimtrargos viršūnės šturmo planą. Jau buvo aišku, kad dar vienas iš mūsų bendražygiu šturmui nepasiruošęs. Priežastis labai mažas ėjimo tempas. Užsispyrimo ir noro tęsti pradėta darbą jam galima buvo pavydėti. Bet Mirali perėja labai ilga ( peraukštėimas nuo nakvynės vietos iki perėjos 1400 m ) ir stati ( vidutinis statumas 30 – 40 laipsnių ). Nakvynei kylant link perėjos galimybių nėra. Tik ant perėjos arba nesėkmės atveju nusileidus nuo ledyno. Faktai lėmė mano sprendimą. Vienas atsisakė savo noru. Gal dėl kompanijos ar neradęs motyvacijos vargti.
 Keliamės penktą ryto ir septintą pajudam link perėjos Mirali (5000 m 2B ). Pusantros valandos nesudėtingo pakilimo iki ledyno pradžios. Ledyno pradžia pasitinka 45 laipsnių statumu. Pradžioje pasirinkta pakilimo vieta buvo neteisinga. Daug krentančių akmenų. Teko pasitraukti po vieno akmens kontakto su manimi. Pasitraukėm kairiau. Statumas tas pats, tik krentančių akmenų mažiau. Pakabinau pirmąją virvę pirmam pralipimui. Toliau šlaitas ne toks status. Ledas nėra kietas, katės gerai kimba su juo. Poilsiui ir kuprinės numetimui vietos reikia paieškoti. Tik nuėjusios lavinos kelias gelbėjo. Čia sniego gauburiai suteikdavo saugumo jausmą. Jau nuo pačio ledyno apačios matosi perėja. Kaip ir netoli atrodo. Bet kiek beėjome ji neartėjo. Žingsnių skaičiavimas ir nepadėjo. Perėja reikalaujanti susikaupimo ir ištvermės. Pirmieji pakilome 15.00, o paskutinis 16.30. Nakvynei vieta gera Mirali viršūnės papėdėje. Čia jau buvo įsikūrusi ukrainiečių grupė. Jie tą dieną šturmavo viršūnę. Stebėtinai ilgai užtruko, išėjo 5.00, o nuo viršūnės nusileido 17.00. Tai leido susimąstyti. Pagal mano planą mums reikėjo po rytdienos šturmo dar ir nusileisti nuo perėjos. Priežastis ilgo darbo – gilus sniegas, kurį reikėjo praminti. Tai mums suteikė vilties greitesniam darbui. Ačiū Ukrainai!
 Šturmo naktis. Atsikėlėme antrą nakties. Buitis vis gi ilga buvo. Link kalno pajudėjome ketvirtą. Užsidėjome kates, apraišus ir susirišome į ryšį. Pajudėjom trise. Dar vienas iš bendražygių išsisėmė po Miralį perėjos šturmo. Maršruto takas eina ilga Mirali perėjos briauna kol neprieini uolų. Pralipimas geriausias uoliniu kuluaru kuris randasi lendant į kairę nuo atėjimo. Pralipimas trečios kategorijos, didelių rūpesčių nesukeliantis. Lipau su simboline sauga, tarpinių taškų tiesiog nėra kur daryti. Visi akmenys juda, kur galėtum užmesti kilpą. Viršuje stacionarių taškų yra, padarytų iš kilpų. Vadovaujantis ataskaitomis dauguma grupių lipa kalno briauna. Bet kadangi daug sniego ir jau padarytas takas, mes pasirinkom tiesiausia varianta. Traversuojant kalno šlaitą. Esant tik ledui, turbūt pirmas variantas tinkamesnis. Staigesnis pakilimas ir mes beveik viršuje. Dar kelios viršūnėlės ir jau tikrai viskas. Čimtargos viršūnę ( 5487 m 2B ) pasiekėm 06.30. Nusileidimas tuo pačiu maršrutu. Ant perėjos buvome 08.30. Privalumas lipti naktį ir būti viršūnėje paryčiui didelis. Nėra sekinančios saulės. Kuri bent jau mane išsekino leidžiantis. Nusileidę dar sugriuvom rytinio pogulio. Leistis privalėjom, nes benzino primusam neturėjom, o apačioje neturėjo primuso, bet benzino turėjo. Žemyn pajudėjom 13.00. Nusileidome nuo ledyno 15.20. Pavojingiausias etapas pačioje pabaigoje ledyno. Pavojus tas pats – skraidantys akmenys. Jų gausa kartais nemaloniai nuteikia, kuo greičiau dingti iš tikrai nuostabaus savo vaizdais slėnio. Prie paliktos palapinės su dar dviem bendražygiais mes buvom 17.10.
 Grįžimas atgal! Pasitraukimas vėl per bjauriąją perėją - Čimtarga. Iš šios pusės akmenų nuobirynas dar bjauresnis. Buvo pamąstymu kilti ledynų, bet vėl nepaliaujamai krentantys akmenys sustabdė. Takas eina iki pat ledyno, po to improvizacinis būdas pakilti. Pasirinkta maršruto kriptis nėra svarbi. Tai du žingsniai pirmyn, vienas atgal. Pagrindas nestabilus, slenkantis. Po kaire yra uolų grandinė, bet iki jos reikia nueiti. Kažkurią dalį nuobiryno mes nukirtom, išlindę per uolas, padedant upeliui. Išlindom ant tako ir iki perėjos viršaus. Žvilgsniais palydėjom Energijos viršūnę ir laukiančius ryto, kad šturmuoti – Žygeivių grupę. Palinkėjom sėkmės ir žemyn iki Mutnaje ežero. Nusileidom 20.40.
 Paskutinė žygio diena. Čia jau pasipylė lietuvių grupės. Turiada! Iki Alaudino ežerų nusileidom per 2.5 valandos. Čia ir apsistojome. Beliko surinkti likusius bendražygius. Kurie pasitraukė žygio metu. Mes juos radom alplageryje. Prie Alaudino ežero yra dvi tadžikiškos čiaichanos. Jau antri metai plovą valgom arčiau ežero ir nusivilti neteko. Čia tikrai švariai pagamintas ir geras maistas. Kainos nėra didelės. Būtent plovą čia verta užsisakyti, galima pastudijuoti ir jo gaminimo procedūrą.
 Dvi dienos poilsio. Kaip ir susitaupė dienos. Minčių dar buvo kažkur užsiropšti, bet su norai buvo prasčiau. Kūnas reikalavo poilsio, tai ir nugalėjo.
 Iš kalnų pasitraukėm vakare. Transportas kaip ir numatyta laukė laiku. Nusimatė ilga ir varginanti naktis. Mašinos gedimų ir netrūko. Padangos klijavimas, stabdžių remontas. Vairuotojai gabumais pasižymi. Remontas tiesiog ant kelio. Viskas naktį, esant dideliam nuovargiui. Pasienį mes pasiekėm 05.30. Pasienis pradeda dirbti nuo 07.00. Vėl ta pati procedūra. Kuprinės ant pečių ir pėsčiomis po visą pasienio ruožą. Eilinis kyšio reikalavimas iš tadžikų muitininkų už sklandų praėjimą. Išsipirkau su 10 dolerių. Uzbekijos pusėje deklaracijų pildymas, patikrinimas ir mes Uzbekijos teritorijoje.
 Transportas vėlavo. Vėl grįžom į Artuč alplagerį. Visa diena po Samarkandą. Kitos dienos ankstyvą rytą išvažiavome į Bucharą. Miestas bent jau man daug įspūdingesnis už Samarkandą. Čia jaučiama viso seno miesto dvasia. Skirtingai nuo Samrkando, kur visi lankytini objektai išmėtyti po visą miestą. Dar pakeliui užsukome į taip vadinamą vietinių antrąją Meką. Ji atstatyta ne taip senai, bet įspūdis geras. Restauraciniai darbai atlikti pakankamai gerai. Krenta į akis, kad Uzbekijoje restauracija ir atstatymai senų pastatų vyksta labai sparčiai. Tuo galėjau įsitikinti Bucharoje. Nuo pernai pokyčių daug. Vakare pajudėjome atgal į Samarkandą. Susikrovę likusias kuprines pajudėjome į Taškentą.
 Rolandas Žygas ( Alaudin per.1A , Laudan per. 1A, Čimtargos per. 1B, Mirali per. 2B, Čimtargos virš. 2B, Čimtargos per. 1B );
 Marina Kutyriova ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A, Čimtargos per. 1B, Mirali per. 2B, Čimtargos virš. 2B, Čimtargos per. 1B );
 Vytautas Purlys ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A, Čimtargos per. 1B, Mirali per. 2B, Čimtargos virš. 2B, Čimtargos per. 1B );
 Tatjana Marčenko ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A, Čimtargos per. 1B, Mirali per. 2B, Čimtargos per. 1B );
 Egidijus Kundelis ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A, Čimtargos per. 1B du kartus );
 Vladas Kovarskas ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A, Čimtargos per. 1B du kartus );
 Laura Vaišvilaitė ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A )
 Vytautas Kastanauskas ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A );
 Rūta Kastanauskienė ( Alaudin per. 1A, Laudan per. 1A ).
 Norintys išsamesnės informacijos gali susipažinti su 2007 metų kelionės dienoraščiu, bei keliomis kitomis žygių Fanų kalnuose ataskaitomis.
 http://www.xgenomas.dublin.lt/index.php?option=com_content&task=view&id=92&Itemid=27
 http://www.xgenomas.dublin.lt/index.php?option=com_content&task=view&id=58&Itemid=27
 http://www.xgenomas.dublin.lt/index.php?option=com_content&task=view&id=154&Itemid=27
 Fanai 2008 dienoraštis.
 Liepos 25 diena.
 Tai va sėdim mes su Rolandu dviese alplageryje „Artuč“ ir laukiame kol grįš mūsų keliauninkai. Au kur jūs? 21.00 – nieko. Ką tik stipriai palijo ir pasidarė vėsu. Šeimininkė mūsų pagailėjo ir leido pernakvoti kambariuose ( matyt prastai atrodom su Rolu ). Na kur gi tie mūsų draugai? Norisi miego. Devintą valanda jau tamsu, + šlapia.
 Dabar nuo pradžios. Atvažiavom į Samarkandą per pietūs. Pakeliui prisipirkom melionų ir arbūzų. Skonis pasakiškas – kaina juokinga. Skanu!!! Baisu daug prisivalgyti. Vdrug mano organizmas nuo tokios šviežienos labai nustebs ir padarys man staigmeną.
 Alplageryje išsiskiriame: Aš su Rolu ir vairuotoju nuvarėm į turgų, o kiti kultūrintis ( iki šiol nėra ). Turgus nuostabus – tokių vaisių ir daržovių savo gyvenime nemačiau. Kvapai varo nuo kojų. Jeigu nekreipti dėmesio į antisanitarines sąlygas ( čia aš kaip mikrobiologas mąstau ) – viskas labai OK. Dėl kainų psichologija paprasta: atrodai kaip užsienietis – daugink iš fig znajet kiek kartų. Tai va, dieną praleidome turguje. Po to nuėjome apžiūrėti miestą. Labai savotiškas. „Vostok dėlo tonkoje“ Mano įspūdis – įvairių amžių ir santvarkų košė. Gyvent čia nenoriu, bet susipažinti labai įdomu. Pavalgėm nelabai skaniai, bet labai sočiai ir grįžom namo. Dabar sėdžiu ant kažkieno kuprės ir laukiu.
 Rolas jau nuėjo prigult ir matyt jau pučia.
 Liepos 26 diena.
 Rytas. Staigiai, staigiai iš užimtų apartamentų. Sutartis brangiau už brangų miegą. Buvom įleisti į kambarius su sąlyga, kad išsinešdinsim kol nepasirodys alplagerio valdžia. Miegojom už tris, o ne už 15 eurų.
 Laukiam transporto. Jis atvažiavo laiku. Bet sutartas laikas buvo per vėlus kaip paaiškėjo vėliau. Laukė eilės muitinėje ir kelio darbai, kuris dienos metu būna uždarytas ir tik valandai atidaromas. Viskas gerai, bet ne laiku.
 Privažiuojam prie pasienio tarp Uzbekijos ir Tadžikijos. Eilė, kuri savotiškai juda į priekį. Be naglumo čia tikrai sunku prasiveržti Tadžikijos pusėn. Muitininkai kyšio nereikalauja, tik daug popierizmo. Sunkiausia stumdytis su vietine publika. Kuri kaip giminių ratas, kuri vieni kitus pažysta, vieni kitiems eilę užėmę. Tik užblokavę visą praėjimą savo kūnais ir kuprinėmis pasiekėm kažkokio judėjimo į priekį. Įveikėm šią kliūtį.
 Štai mes ir Tadžikijos pusėje. Tvarka ir vaizdinis reiškinys čia kitoks. Viskas paprasčiau, bet ir pasieniečius mes labiau dominam. Pasų surikimas – tvarka jau žinoma, tik neaišku kokio dydžio kyšis ( kitaip dar vadinama padėkos išraiška ) šiais metais. Kviečiamas vadas į budelę. Viršininkas aiškina subtilybes jų darbo, norint greitai ir be jokių problemų praeiti šį postą – turim susimokėti. Klausimas kiek. Vyksta žmonių paskaičiavimas, kad padalinus ant visų ne tokia didelė suma atrodytu. Ištaisius sudėtingą veido išraišką ir pritaikius nuolaidą, kad grupėje yra jaunų merginų jis ištaria 70 baksų sumą. Vyksta derybos. Prieinam abiem tinkamos sumos – 40 baksų. Suvokiu, kad galima buvo ir nieko nemokėti, tik neaišku koks maksimalus laikas prasėdėti ant kelio šalia viršininko būdelės. Kuprinės ant pečių ir judam link žadėto transporto.
 Mašinų parkas nuo pernai nepasikeitęs – tas pats Sovietinis palikimas, tik vairuotojas kitas. Išdėstė savo pasipiktinimą, kad mes labai vėlyvi ir teks laukti kol kinai baigs dienos darbus ir atidarys remontuojamą kelia. Būsim vėlai vakare.
 Kelias vietomis nieko, bet aplamai prastas. Vietiniai džiaugiasi, kad pagaliau kinai jį remontuoja. Nuo Sovietų žlugimo jo niekas neremontuoja. O tai pagrindinis kelias jungiantis Uzbekiją su Tadžikijos sostine. Po pilietinio karo šios šalys nedraugauja ir kelias neturi didelės prasmės. Afganų karo laikais tai buvo pagrindinis kelias tiekiantis ginklus ir humanitarinę pagalbą iš Sovietų. Griuvo, griuvo, kol kinai mainais į naudingas iškasenas nepradėjo jo remontuoti. Ne kažin kiek jį per metus suremontavo, skaičiuojant kilometrais. Bet darbai vyksta.
 Praėjo didelės liūtys. Vietomis kelias išplautas. Prieš kelias dienas jis buvo sunkiai pravažiuojamas. Mums kaip ir sekasi, vis gi judam. Porą kartų buvom sustoję pavalgyti. Maistas nėra brangus ir man Vidurinės Azijos virtuvės maistas skanus. Pakelėje maisto užeigų pakankamai.
 Pagaliau nusukam nuo pagrindinio kelio ir kylam į kalnus. Atstumas iki „Vertikal“ nėra didelis, bet kelias ypatingas. Jungiam abu mašinos varomuosius tiltus ir puškuojam aukštyn. Temsta. Čia kaimai atitrūkę nuo išorinio pasaulio, pilni autentikos. Tai prisiminimai iš pernai, dabar viso to mes nematom, tik jaučiam kelio ypatumus. Pavyksta užmigti ir staiga vietoje - „Vertikal“.
 Stovykla pilna žmonių, įsikuriam ir mes.
 Puikus, saulėtas rytas ir mes „Vertikal“ alplageryje. Nieko naujo, pastatai tie patys, administracija ta pati ( kaip ir pernai ).
 Susikraunam daiktus, susimokam už suteiktas paslaugas ir pajudam į mūsų šios dienos maršrutą. Didžiąją daiktų dalį paliekame sandelyje ( už tai mokėti papildomai nereikia ) ir pajudam į dviejų dienų maršrutą. Per Aludino perėją 3730 m. 1A link Kulikulono ežerų. Pajudėjom 10 val. Tempą laikėm nedidelį, į perėją užlipom 14.30 val.. Pūtė šaltas vėjas, sėdėti nesinorėjo ir patraukėm link Diušach ežerų.
 Tempas ne vienodas! Gavosi dvi grupės. Judėjom vieni kitų matomumo ribose. Nusileidimas kaip ir aiškus, takas. Į pabaiga takų atsiranda vis daugiau. Čia intensyviai ganomi gyvuliai. Sunku atskirti tikrąjį taką, bet kryptis aiški. Mano vedama grupelė išėjo link numatytos nakvynės. Mūsų žvilgsnis buvo nukreiptas į viršų, stebėjome antrą grupę iš keturių žmonių.Ilgokai jų nesimatė. O kai ji pasirodė, mano dideliai nuostabai – jie buvo ant nuobiryno šlaito ir visai ne ant tako. Kaip po to paaiškėjo žvilgsniai jų buvo nukreipti visai ne į tą slėnį, kur bandė mus įžvelgti. Stebėjom juos, Laurą be perstojo mojavo lietuvišką trispalvę. Labai jau tautiškai atrodėm. Bet viskas buvo veltui. Buvom pamanę, kad jie mus pastebėjo. Tautiškumas ir trispalvė nepadėjo.
 Palikom jau beveik įkurtą stovyklavietę su padaryta vakariene. Nusprendžiau pažiūrėti kur jie užstrigo. Užbėgęs ant uolos nuo kurios matėsi Bibi – Džanet ežeras ir mano dideliai nuostabai atsiskyrę bendražygiai judėjo tolyn. Sustoti ir apmastyti padėties jie nesiruošė. Supratau, kad reikia vytis. Subėgiojau savos kuprinės, likusiem pasakiau pakuotis daiktus, imti išvirtą košę ir trauktis link ežero Bibi – Džanet. Išbėgau vytis dezertyrų.
 Pradėjau vytis. Blogiausia buvo tai, kad jie nemanė sustoti. Nežinodami kur eiti, vis vien judėjo. Pribėgęs prie čeichanos ir paklausęs vietinio, supratau, kad jie juda link Kulikulono ežero. Maratonas tesėsi toliau.
 Pasivijau prie Kulikulono ežero prieigų. Vidui jaučiausi kaltas, kad paleidau. Bet iš kitos pusės buvo pikta, kad jie judėjo ir nesustojo. Supratau ką tokiais atvejais paprastai galvojama apie vadovą. Pas juos pyktis dėl padėties turėjo būti didesnis. Bent jau nuovargis pas juos veide atrodė nežmoniškas. Be didesnių diskusijų atsitraukėm nuo Kulikulono ežero link jau iš naujo numatytos stovyklos. Vakaras ramus, gvildenti susidariusią padėti nebandėm, prie didelio nuovargio ir ant karštųjų didelės naudos neduoda. Kaip ir nieko neįvyko. Tik nuovargis duoda savo.
 Patarimas. Nuklydus nuo tako, geriau grįžti į taką. Judėjimas taku daug patogesnis ir greitesnis. Supratus, kad atsiplėšėt nuo pagrindinės grupės – sustokit aiškiai matomoje aikštelėje, kuri iš tolo gerai matoma ir niekur nejudėkit. Taip daug paprasčiau surasti pasiklydusius.
 Liepos 28 diena.
 Giedras dangus. Tik buvo sunku sulaukti saulės spindulių, kurie sušildytu sušalusį kūną.
 Šios dienos pradžia prasidėjo nuo Kulikulono slėnio. Pasivaikščiojom be kuprinių. Daiktus palikome čeichanoje, ten dar kartą pavalgėme pusryčius. Vaizdingos vietos, akį stebino ežerų gausa. Slėnis apaugęs medžiais, kažkuo primena musiškas tujas. Tik jų kamieno storis ir šakų gausa kitokia. Pasimaudėm, vanduo šaltas, bet paplaukioti visai įmanoma.
 Link perėjos Laudan 3630 1A pajudėjom 11.30. Takas aiškus ir geras. Be statesnių pakilimų. Ant perėjos užsiropštėm 14.30. Pusvalandį pietavome. Nuo perėjos gerai matosi visas Kulikulono slėnis. Tikrai gražu.
 Nuo perėjos aiškus takas. Jis šiek tiek traversuoja į pietryčius. Dar kartą tenka užlipti į bevardę perėją. Taip taku žemyn ir mes „Vertikal“ stovykloje. Pirmieji nusileido 17.20. Nieko nepametėm ir niekas nepasiklydo.
 Dviejų dienų aklimatizacinis išėjimas baigėsi, skaitysime, kad prie aukščio pripratome.
 Liepos 29 diena.
 Alplageris „Vertikal“. Rytas saulėtas. Tikslas nueiti iki Mutnaje ežero 3430 m.
 Stovyklą palikome 09.00. Takas aiškus, kuprinės pasunkėjo, išėjome 8 dienų žygiui. Apie ateities tikslus nerašysiu, nenoriu apsišaukti. Tik mintyse noriu išauti kontrolinį šūvį.
 Prie Alaudino ežerų išsimaudėme. Sutikom Žygeivių klubo grupę, vadovaujama Irmanto. Dažnokai mes juos sutinkam, kelias kaip ir ne vienas, bet pinasi. Pradedam atsibosti J.
 Toliau aiškiu taku link numatyto tikslo. Pakilimas nėra status, viena vieta kažkiek varginanti. Vaizdai nuovargį atperka. Maršrutas sausas. Paskutinė vieta kur galima nenuklydus nuo tako užsipilti vandens – Pjala ežerėlis. Jis tikrai panašus į puoduko dydžio ežerėlį tokių kalnų apsuptyje. Po to tikrai iki Mutnaje ežero vandens nėra. Einant šiuo taku matosi keturi penki tūkstantukai. Gerai matosi Mirali ir Čimtargos viršūnė ir jas jungianti perėja Mirali. Kalnų spalvų įvairovė stulbinanti. Ją aprašyti nemoku ir nenoriu.
 Mutnaje ežerą pasiekėm 14.50. Po ilgokai užtrukusių pietų pajudėjom link upelio kuris išteka iš Čimtargos ledyno. Čia ant akmenų nuobiryno yra išvalytų aikštelių palapinėms. Mes čia ir apsistojome nakvynei.
 Laura bandė mus pagąsdinti, maniau, kad apalpo. O ji pusiausviros neišlaikė kildama į statų upelio šlaitą. Kuprinė kalta, atgal nutempė. Susižalojimų išvengėm ir tvarka.
 Soti vakarienė. Vieta ta pati kaip ir pernai, žirnių košė kaip ir pernai, laikas panašus, tik metai kiti ir kompanija kita. Tatjanos gimtadienis. Kaip ir viskas.
 Liepos 30 diena.
 Vakarykštės diskusijos tikslo nepasiekė. Buvau labai nustebintas kai dvi bendražygės nutarė leistis žemyn. Tokios eigos net nenujaučiau. Iš vakaro dar buvo pavykę įkalbėti nekvailioti ir tęsti pradėtą žygį. Mano motyvacija viena – nebus kas veikti likusias 6 dienas. Jų motyvacija, kad per sunku ir nenoras toliau vargti. Kalnų lengvų nėra. Tai vargas, kurį atperka tik pasiektas tikslas ir pamatyti vaizdai. Rytinės diskusijos panašios, tik kuprinė slegia pečius, duodanti suprasti, kad lengva tikrai nebus. Ir tai akivaizdu. Vytauto paaiškinimas susiklosčiusių aplinkybių buvo aiškus daugiau nei aiškus. Teko merginas paleisti ir tęsti pradėtą žygį jau septyniese.
 Pajudėjom 08.30. Išsiskyrimo nesklandumų suderinimas, nereikalingų daiktų atsikratymas, maisto pasidalijimas ( kuris tokiais atvejais sudėtingas ) ir judam toliau. Ledynas lyginant su pernai metais labai aptirpęs. Šimtai metrų balto sniego nebeliko, matosi tik juodas ledas po nuobirynu ir nuosėdomis. Graudus vaizdas. Kalnai darosi sunkesni, kas bandė lipti per nuobiryną tikrai supras. O tirpstant ledui pabirusių akmenų atsiranda vis daugiau. Pirmas pakilimas, išeinam ant tirpstančio nestataus ledyno. Paėjus 500 m. galima nukirsti nemažą dalį pakilimo į perėją Čimtarga. Po dešinę matosi upelis, jis pirmas ryškus upelis pakilus ant ledyno. Ten yra nesudėtingas uolinis maršrutas, iš principo upelio vaga. Juo užlipus išeinama tiesiai į pagrindinį perėjos maršrutą. Toliau seka nuobodus maršrutas per akmenų nuobiryną. Atsekti taką sunku. Jis kaip ir prasideda ir baigiasi. Lipom improvizuodami, ieškodami lengvesnių kelių. Lipu jau kelintą kartą, bet pasakyti teisingiausia kelią sunku. Akmenys iš po kojų slysta, judėti sunku, dar ir kuprinė slegia, na ir oro trūksta – aukštis veikia.
 Labai nevienodai kilome. Vieni greičiau, kiti lėčiau. Kvaila perėja. Jai nuovargis nelabai veikia, tai vaizdai tikrai gražūs. Paprastai juos stebi tik nusimetęs kuprinę ir tai ne iškart. Tik po gero atodūsio. Apetitas dingo. Bandėm pietauti. Išskyrus studentą Vytautą nelabai kas galėjo pasigirti apetitu. Iki perėjos nedatraukėme. Mano paskaičiavimais pusantros valandos liko iki perėjos.Bet čia prasideda išvalytos nuo akmenų stovyklavietės. Vandens yra, mes ir stojame.
 Aukštis 4300m. Judam kaip sulėtintam kine. Aukštis veikia visus. Tikėtina, kad nusileidus nuo perėjos bus geriau. Aklimatizacija tęsiasi pas visus. Reikia atlaikyti.
 Vakaras gražus. Studentas ir toliau miega lauke.
 Liepos 31 diena.
 Su orais nieko naujo. Saulėta diena nusimato.
 Vytautas mus palieka. Aukščio poveikis jam nepakeliamas. Taip mes likom šešiese.
 Išeinam anksti. Diena turėtu būti lengvesnė, likęs pakilimas taku ir laukia nusileidimas. Žinau, kad tako iš anos pusės nėra, jis pastoviai užberiamas naujais atriedančiais akmenimis. Bet nusileidimas yra nusileidimas, gąsdina tik neišvengiamas grįžimas atgal tuo pačiu kelių. Bet čia ateities planai, o dabar ateitis. Yra geras posakis. Kokia praeitis, tokia ir ateitis. Norint pakeisti ateitį, reikia pakeisti praeitį. Tiekto, einam toliau.
 Pakylam ant perėjos Čimtarga 4500 m 1B. Gražu, oras geras. Po naktinio poilsio šį etapą įveikėm nesunkiai. Nutariu palikti vieną virvę ant perėjos. Tikėtina, kad vienos pakaks. Paslepiu ją po akmenimis toliau nuo tako. Tai bandom lengvinti savo kuprines.
 Iš pradžiu einam taku. Po kažkurio laiko jį atsekti darosi vis sunkiau, galiausiai jis dingsta pabirusių akmenų krūvoje. Leidžiamės tiesiausiu keliu, akmenys iš po kojų slysta, slystam ir mes kartu su jais. Apima ne jaukumas. Savotiškas saugumo jausmas palieka. Bandom manevruoti. Nelabai kas padeda. Pavienis akmuo pralėkę pro šalį. Vytautas užsideda šalmą. Teisingas žingsnis. Egidijus bando išeiti iš maršruto traversuodamas uolų grandinę. Viskas gerai, kol per tolį nenuėjo. Bandom susišaukti, paaiškinti, kad per tolį nuėjo. Atstumas savo duoda. Sunkiai girdisi. Vis gi pavyksta nurodyti nusileidimo vietą. Jo nusileidimo nuostoliai – suplyšo kelnės. Bet pats sveikas. Galu gale priėjome taką. Baigėsi „sipucha“ – atsirado ir takas. Judam link Upelio Pravij Zindan. Nuo ten prasideda kilimas į perėją Mirali.
 Vis gi užtrukome ilgokai. Tempas grupės nevienodas. Daug praleidom laiko laukdami vieni kitų. Apsistojome prie upelio, išvalytų aikštelių palapinėms pakankamai.
 Sprendimų vakaras. Apklausiu kas pasiryžęs šturmuoti Miralį perėją. Vladas atsisako, visi kiti pasiryžę eiti toliau.Žinau vieną, jai eis kartu Ėgis, mes būsim priversti grįžti atgal nepasiekę tikslo. Jo tempas labai lėtas. O pakilimas iki perėjos ilgas ir tarpinių stovyklų nėra. Palikti vieno aš negaliu, nes nusileidimas sudėtingas. Primų sprendimą jo neimti į tolimesnį kopimą. Vienas kitą gerai supratom, prie to ir pasilikom. Vladas ir Ėgis lieka, o mes keturiese einam toliau. Patariau likusiem nesėdėti ir prasivaikščioti iki Allo ežerų. Iš čia nėra toli. Blogiausia, kad mes turėjom pasilikę tik vieną primusą. Kitas liko su likusią ankščiau kompaniją. Taip Ėgis ir Vladas liko be karšto maisto. Mes turėjom jį pasiimti, nes kitu atveju būtume likę be vandens. Ten tik sniegą tirpdant galima jo gauti.
 Sugulėm anksti. Reikalas pailsėti. Kopimas nusimato ilgas.
 Rugpjūčio 1 diena.
 Keliamės penktą ryto. Pusryčiai ir traukiam į maršrutą. Išeinam 07.00. Vladas su Ėgiu lieka. Išsiskiriam dviem dienom.
 Kylame šalia upelio Pravij Zindan. Takas nėra labai ryškus, kartais pasitaiko turai, bet kryptis labai aiški. Slėnis siauras, po kairę po truputi ryškėję išskirtinio grožio uolų grandinė. Šlykštaus akmenų nuobiryno nėra, kartai atskirose vietose jo pasitaiko, bet neilgam. Pusantros valandos nesunkaus ėjimo ir mes stovim prie ledyno.
 Ledynas nėra sudėtingas, plyšių nesimato. Didžiausias pavojus krentantys akmenys. Pradžioje noras buvo kilti dešiniąją, kaip ir ne tokia stati pasirodė. Bet pajutus pastovią akmenų ataką, supratau, kad tai velniškai nesaugu. Geriau supratau gavęs vieną akmenį paragauti. Gerai, kad neskausmingai. Pasitraukėm į kairįjį ledyno šoną. Ledyno kampas 45 – 55 laipsniai. Katės kabinasi gerai. Užlipęs pakabinau vieną virvę – pareikalavus bendražygiams. Jų noras buvo ir toliau kabinti virves. Mano manymu tai reikalo daryti didelio nebuvo. Toliau judėjom be virvių. Ledyno šlaito kampas beveik pastoviai vienodas – apie 50 laipsniu kampą išlaiko. Kuprines saugiai numesdavome pailsėti tik lavinų suneštame sniege. Tikk ten jausdavomės saugiai ir leisdavome kojom pailsėti. Kaip ir plokštuma po kojomis atsirado.
 Ilgas pakilimas, sekinantis jėgas. Lyg ir matosi perėjos viršus. Bandai skaičiuoti metrus. O jų kaip šimtas tai šimtas. Kaip ir viskas šalia ir žmones jau gerai įžiūrim. Paskubėti neišeina, o gal ir neverta skubinti įvykių. Tikrai buvo užknisę tie paskutiniai šimtas metrų kelis kartus.
 Vis gi užsiropštėm ant Mirali perėjos 5000 m 2B. Pirmieji ją pasiekė 15.00, paskutinis 16.40. Atsisėdom, bandom akimis rasti patogią vietą palapinei, Viskas kas geriausia užimta ukrainiečių. Tiesa sakant gera stovyklavietė tik viena ir yra – po Mirali kalno šlaitu. Ukrainiečiai mums atėjus leidosi nuo viršūnės. Išsekę veidai, pilni įspūdžių. Jų pasakojimai šiek tiek gąsdino, ne kiek dėl maršruto, bet praleisto šturmui laiko. Išėjo į viršūnę anksti ryte, o leidžiasi mūsų akivaizdoje. Tai tikrai ne įtikėtinai ilgai. Priežastis – gilus sniegas. Mus tikina, kad mums bus lengviau ir iš anksto galim dėkoti jiems už atliktą valymo darbą. Mes tai padarėm, tikrai gero žodžio negaila. Kad tik padėtu. Iš nuimto raštelio jie buvo pirmieji šiais metais ant Čimtargos viršūnės.
 Pasistatėm mes palapinę ant perėjos viršaus, šiek tiek įkišę tarp uolų.Vieta nėra labai jau gera, bet vėjas nejuntamas, vakaras gražus. Bus gerai, ne labai bus kada miegot – naktį keltis. Miegojom keturiese. Tikrai ankštoka. Ką darysi – tautą išbarsčiau, o apgyvendinti juos reikėjo. Dabar turim, ką turim.
 Čimtarga
 Žadintuvas praskambėjo 02.10. Vadinamas rytas puikus, nors pagal valandas naktis. Vėjo jokio. Nors debesys pradėjo traukti kalnus. Mūsų tikslas šiandien netik užlipti į viršūnę, bet ir nusileisti nuo Mirali perėjos.
 Tirpdom sniegą, ruošiam vandenį. Buitis ilga ir kiek tu nesistengtumei. Šturmui pakilome 04.00. Išėjome trise. Tatjana atsisakė. Ją išsekino vakarykštis perėjos šturmas.
 Nesunkiai pakilome sniegine ketera iki uolinio pralipimo. Užtrukome ne pilną valandą. Uolinės dalies pralipimas nesudėtingas. Priėjus prie uolos pasukome į kairę, kur radome uolinį kuluarą. Kabinom turėklą. Pralipau pirmas be jokių tarpinių taškų. Jų nelabai kur yra paprastai padaryti, prie viso to dar visi akmenys juda. Nesijaučiau nesaugiai, tai temdamas virvę ir iki viršaus nušutinau. Ten įrengiau stotį. Šį etapą įveikėm nesunkiai.
 Po to seka ištisinis snieginis maršrutas. Pradžioje jis nėra status. Palaipsniu jis statėja. Pralipus stačiausią atkarpą išeinama ant viršūnės plokštumos. Kur laviruoji viršūnėlių labirinte ieškodamas tikrosios ir aukščiausios. Pasivaikščiojimas linksmas. Mus vedė ukrainiečių pėdos link tikslo.
 Viršūnę pasiekėme 06.30. Va dabar tikrai jau rytas. Pusvalandį pasidžiaugėm sėkme. Ir žemyn. Nusileidimas tuo pačiu išmintu taku. Jau vargino saulė. Jautėmės kaip katile. Tai tikrai atima daug jėgų. Geriau kai šalta. Palapinę pasiekėm 08.30. Kaip ir visai greitai suvaikščiojome.
 Rytinis pogulis. Pailsėt noras buvo didelis suvokiant, kad dar nuo perėjos žemyn. Leistis turėjom bet kokiu atveju. Benzinas baigėsi, o tai reiškė, kad vandens neturėsim. Ir maisto neturėjom. O apačioj maisto yra, bet pas likusius primuso nėra. Ukrainiečiai ir paliko perėją, paprašėm, kad perduotu mūsiškiam apie mūsų planus.
 Nusileidimą pradėjom 11.15. Žemyn ledynu. Sudėtingiau buvo prieš pabaiga. Saulė įšildė ledyną, vėl be perstojo skraidžiojo akmenys. Nepavojingiausia buvo stačiausioje ledyno dalyje. Bet ir nusileidus noras dingti iš šios dalies kuo greičiau. Dabar jau akmenų pavojus jautėsi ir išėjus ant nuobiryno. Baisiai atrodė matytas vaizdelis kai šalia Tatjanos praskriejo kumščio dydžio akmuo. Susipakavom kates ir kuo greičiau į saugų slėnį.
 Pajutau nuovargį. Paskutiniai metrai buvo sunkūs. Nežinau kodėl bet leidžiantis pradeda pykinti. Kylant su šia sveikatos problema nesusiduriu. Priėjom paliktą stovyklą. Mūsų jau laukė Ėgis ir Vladas. Jie buvo vakar nuėję iki Allo ežerų. Mūsų sėkmę sužinojo iš žygeivių, kuriem pasakė ukrainiečiai.
 Dienos pabaiga. Rytoj atgal jau žinomais keliais. Reiks vėl iš naujo įveikti Čimtargos perėją.
 Rugpjūčio 3 diena
 Orai ir toliau mus lepina. Saulėtas rytas.
 Kylame, dedamės ant savęs kuprines ir traukiame išmintais takais. Taku iki linksmosios dalies – „sipuchos“. Čia takas kaip ir pasibaigė. Strateguojam. Minčių buvo kilti ledynu, kuris dar neištirpęs po dešine. Ledynas nėra status, su kačių pagalba jis įveikiamas nesunkiai. Bet pašvietus saulei jis tapo pavojingas. Vėl tie patys skrajojantys akmenys. Sprendimas kilti akmenų nuobirynu. Nepasakosiu ką tai reiškia,bjaurumėlis tikras. Pasikankinus kažkurią dalį nutarėm trauktis link uolų grandinės, kuri eina kairiąją slėnio dalimi. Gal ir nieko gero, bet slystantys iš po kojų akmenys vilčių daug nepaliko. Pakilimą pasirinkom upelio vaga. Ėjimas ne iš geriausių, šokinėjimas nuo didelio akmens ant kito. Bet bent jau iš po kojų niekas neslenka. Jaučiama atspara.
 Kildami išsibarstėm. Kryptis kaip ir aiški. Pastoviai į viršų. Perėja matosi gerai. Ir nežinau kaip tai atsitiko – Ėgis vėl atsirado ant nuobiryno. Laukimo momentas. Mes jau ant perėjos, o Ėgio vis dar nėra. Sėdim pusvalandį, jo vis nėra. Nerimo akimirka. Bandau susirėkauti su Tatjana. Jai dar kilimas nesibaigė ir pagal viską ji turėtu matyti padėtį ant uolų. Nesušnekam. Kažkas ne taip. Ten tirai buvo judančių akmenų, kurių dydis kartais stebino. Sėdėti daugiau negalėjau, nutariau leistis. Leidžiantis sutikau Tatjana, ji paaiškinti nelabai galėjo kur dingo Ėgis. Išlipau ant uolų. Upelio vaga, mūsų kilimo takas prasižiūri gerai, bet jo nesimato. Ir labai buvau nustebęs pamatęs mūsų bendražygį ant „sipuchos“. Jo vargas buvo akivaizdus. Nesupratęs kaip mes nuėjom – patraukė jis ant nuobiryno. Bent jau tvarka.
 Susirinkom ant perėjos. Žygeiviai vėl mūsų kelyje. Pas juos planas rytoj šturmuoti Energijos viršūnę. Pasiūlymas ir mums. Minčių dar turėjau, bet nuovargis savo padarė. Norėjosi jau žolės ir ežerų pakrantės. Civilizacijos dvelksmas jau čia pat. Mes žemyn, o jus aukštyn. Susitarę ir palinkėję vieni kitiem sėkmės pajudėjom žemyn, link Mutnaje ežero.
 Susirinkom žaisliukus, paliktą zabroskėje virve ir žemyn. Iki sutemos planavom pasiekti ežerą. Nusileidimas ne kilimas. Kažkaip pavyko ilgiau aptikti taką. Bet jis vis vien dingo iš po kojų. Nusileidimas improvizaciniu būdu. Sunkiai, bet mes pasiekėm ežero prieigas. Apsistojome smėlėtoje aikštelėje. Tai suteikė kažkiek jaukumo.
 Gera diena. Kojos jau neklausė. Mintys sukosi tik apie miegą.
 Laikas rinkti chebrą.
 Nieko nestebinantis saulėtas rytas. Na su orais Fanuose tikrai galim pasveikinti. Kaip ir sunku patikėti, kad jie gali būti kitokie. Nors sutikti mūsų ukrainiečiai dalijosi įspūdžiais apie nepasisekusi orą pirmoje žygio dalyje. Jie buvo ilgiau dviem savaitėm nei mes. Kaip ir išeina reikia žinoti kada važiuoti. Nors tai viskas dievų valioje.
 Šios dienos nusileidimas neilgas. Maksimum trys valandos kelio. Besileisdami sutinkam pirmąją lietuvių grupę vadovaujama Andrėjaus. Jai nepastebėtume Žygeivių grupės, kurios keliai pastoviai kertasi su manosios. Prasideda lietuviškos triados laikas. Kurią organizuoja Algimantas Juciavičius. Kiek žinau turėtu būti apie 200 keliautojų iš Lietuvos. Masiškumas sveikintinas ir pagarba Juciavičiui už jo triūsą.
 Takas tikrai žinomas ir aiškus, visi judam savo tempu ir turėtume susitikti prie Alaudino ežerų, kur ir ieškosime dar trijų mūsų bendražygių. Besileidžiant sutikom Arvydo grupę. Kuri jau buvo be jo, jį patį į ligoninę išvežė. Diagnozė nežinoma, kaip ir apsinuodijimas ar dar kažkas. Bet buvo rimta ir jis išvažiavo į ligoninę. Na ką tauta traukia aukštyn, nors ir be vado, o mes žemyn, nors ir ne visoje krūvoje. Tikiuosi, kad mūsiškiam neprailgo buvimas stovykloje ir jie tikrai rado ką veikti.
 Priėjom mes iki Alaudino ežero. Mūsų draugų nesimato, įkuriam stovykla. Vieta nuošali, tikrai ramiau nei Vertikalyje. Atostogos tęsiasi. Maudynių metas. Kūnas išsilgo vandens vonių ir švaros. Apie kvapus ir jų bendrą pojūtį nerašysiu. Kas keliauja žino, o kas ne – kai keliaus sužinos. Vanduo pakenčiamas, maudytis pilnai įmanoma. Bet su saiku.
 Arbūzas. Tai pirmas noras nusileidus iš kalnų. Jį mes gavom be problemų.
 Užsukau į čeichaną, kurią prieš metus buvom užgulę. Čia puikiai gamina plovą. Savininkas mokytojas, kuris vasara užsiima šiuo verslu. Kiek žinau čia ir maistas švariausias, galima pažiūrėti kaip jis gaminamas, taip ir pasimokyti galima. Nes plovo gaminimas nėra paprastas procesas, jai nori, kad nesigautu ryžių košė. Tiesa plovą mes buvom užsisakę prieš išeidami į kalnus. Pasitikslinau, viskas –žinoma ir bus šį vakarą. Šeimininkas išėjo produktų į kaimą, bet gaminti plovo žadėjo sugrįžti. Tad belieka leistis iki alplagerio ir galutinai surinkti savus.
 Nusileidom mes iki stovyklos, sutikom savus. Nežinau, bet man pasirodė sutiktų draugų veiduose nuovargis nuo netyrėjimo kas veikti. Bet sprendimas jų buvo toks. Kiek supratau iš pasakojimų nerado jie labai užsiėmimo. Na ką varysim sutartu laiku valgyti plovo. Kaip ir pabaigtuvės kalnų žygio. Rytoj paskutinė diena ir vėl į civilizaciją. Nežinau ar noriu to, bet programa įvykdyta, kelionės tikslas pasiektas, tad gal ir laikas pasikultūrinti.
 Plovas nieko nenuvylė. Tikrai gerai gaminą šį patiekalą. Tai kaip ir košė, bet tiktai ne ji. Spirituoto vyno šiais metais pasirinkimas prastas. Prisiminimai iš pernai traukė vėl jo paragauti.
 Rūkas. Pagaliau kažkas naujo. Ypač gražu buvo ankstyvą rytą. Savotiškas apšvietimas, šešėlių nebuvimas davė vėl ištraukti fotiką ir fotografuoti jau daug kartų matytus vaizdus. Kažkas neįprasto.
 Rytas. Kaip ir suvokiu, kad jau pailsėjau. Ilgiau būti čia nieko neveikiant būtu nuobodu. Kad jau niekur nelipsim, tai tikrai su ramia sąžine galima trauktis iš čia. Oras geras, nors ir kalnai matomi per rūką. Užsiėmimus galvojam kiekvienas sau. Vytautas sumanė dar užsikabaroti į nekategorinę perėją. Visi kiti mažiau, daugiau apisiribojo pasivaikščiojimu po ežerų labirintą. Išvykimas pas mus numatytas vakare.
 Nusileido Žygeivių grupė. Sėkmė juos lydėjo kopiant į Energijos viršūnę. Sveikinimai. Jų dar žygis nesibaigė. Na ką sėkmės jiems.
 Išvykom iš alplagerio ankščiau nei numatėm. Transportas atvežė grupę ir buvo laisvas. Laukti numatyto laiko nebuvo prasmės. Nesusipratimas prieš išvykstant su administracija. Nežinau kodėl, bet atsirado neaiškumas dėl sumokėtų pinigų už paslaugas. Išvados ateitį imti bet kokį raštelį už sumokėtus pinigus. Neturint įrodymų tai sunkoka išspręsti. Vis gi atsisveikinome ir patikėjom žodžiu.
 Išvažiavom temstant. Nepatogumas vienas – sunku užmigti. Jai tai pavyksta – sėkmė. O kelias ilgas. Tikslas pasiekti pasienį. Visa naktis prieš akis. Geriau, kad jos sumerktos būtu.
 Vairavimo mokykla čia tirai gera. Gedimai tvarkomi čia pat, jai ne – tai pakels bet ką, kad tik padėtu sutvarkyti. Važiuojant atgal gedimus tvarkėm du kart. Pirmasis – padangos klijavimas. Jokių problemų. Tuk, tuk į duris ir padangos klijavimo darbai atliekami. Stovinėjimas aišku trikdė mūsų sunkų miegą, bet bent jau judėjom į priekį. Antrasis gedimas kiek pavojingesnis ir sunkesnis – stabdžių pagrindinis cilindras atsisakė. Mašina liko be stabdžių. Jį pats vairuotojas sutvarkė. Išrinko, surinko ir mes vėl pajudėjom. Ir dar prie viso to vairuotojas beveik nemiegojęs. Atvežė grupę, po to mus pasikrovė ir vėl išmovė. Pavydėtina sveikata.
 Pasienį mes pasiekėm jau švintant. Naujos dienos pradžia. Pasienis tiesa nedirba. Du mūsų Vytautai griūva miegot.
 Dar ne viskas, bus daugiau
 1. 2007-12-17 18:28
 jau isivaizduoju sauleje ridinejamus arbuzus..
 2. 2007-12-27 19:23
 O kur registruotis? Ar vaziuoti gali ir visai nepasiruose zmones? Ta prasme nemokantys kopti ir pan..ar reikes treniruotis? Atsiprasau, jei klausiu apie tai, kas jau cia kazkur yra parasyta...dar paieskosiu infos.
 3. 2007-12-27 21:18
 to say_cheese: na siulyciau kontaktuoti su vadu. a jis pas mumi yra rolandas. rasyk jam ( This email address is being protected from spam bots, you need Javascript enabled to view it ) arba skambink (+370 620 10085).
 4. 2007-12-27 21:26
 Aciu, rasysiu.
 5. 2008-01-09 22:11
 ar yra kokiu amziaus apribojimu, pvz.: ar trilikametis vaikinukas galetu vykti i tokia kelione?
 6. 2008-01-10 07:16
 hmmm... nu geras klausimas, aisku reikia tada visu tevu sutikimu rastiskai... o dar trylikametis trylikameciui nelygus... kreipkis i vada rolanda, jis pas mus atsakingas - jis tau viska ir isaiskins ;] (kontaktai zr. auksciau)
 7. 2008-01-10 20:52
 tiesa sakant nezinau! vaikas vaikai nelygus. cia kelione nera visiskai pasivaikciojimas po kalnus. tai kategorinis zygis. jis gali buti ir trecios kategorijos. priklausomai nuo grupes susiformavimo. bijau, kad be sesiolikos metu ne labai patems kruvi. nors alimatizaciniu poziuriu vaikai geriau pernesa auksti.
 8. 2008-01-11 08:45
 Nerekemenduociau i toki zygi imti vaikus, viena is pagrindiniu priezasciu, kad vaiku judejimo rezimas skiriasi nuo suaugusiu, jie greiciau pavargsta, bet greiciau atsistatio jegas. Daznai stojant ilsetis suauigusieji greiciau pavargsta. Todel ir organizuojami zygiai vaikams atskirai.
 9. 2008-01-18 11:01
 Kas nestu svori (papildoma) dar uz trylikameti? Jei tokiu savanoriu "serpu" grupeje bus, tai tarkim...Neprisimenu keliones, kurioje truktu svorio.Turi buti organizuojama atskira kelione zmonems su tokio amziaus vaikais.Jie zinos kam turi buti pasiruose.
 10. 2008-01-21 17:47
 Įdomu.. Lėktuvo bilietas turbūt į kainą nėra įskaičiuotas?
 11. 2008-02-11 14:45
 Smagu!! Varyciau, bet isvarau i Kaukaza su Jucevicium...
 12. 2008-02-19 09:24
 Zmones negalvokit, neabejokit, varykit. Esu buvus Pamiro Alajaus kalnuose. Ispudziai neapsakomi. Aisku sunkoka, bet verta, tiesiog reika paciam viska pamatyt ir pajust ta nepakartojama romantika...
 13. 2008-02-19 09:28
 Pilnai sutinku su Linu, vaikams netgi paaugliams tai pernelyg sunku.
 14. 2008-03-02 10:35
 Visi issibegiojom kas kur. Susirenkam kovo 25 diena. Yra rezervuota 10 biletu. Kaina 1205 lt. Balandi reiks priimti sprendima.
 15. 2008-04-03 17:39
 Ar gali keliauti ir vyresni zmones apie 50metu. Ar dar yra vietu?
 http://fanai 2008
 16. 2008-04-04 07:44
 Tiesa sakant si kelione nera is lengvuju. Tai daugiau del aukscio. O del viresniu zmoniu galiu pasakyti tik tiek, kad jie patys turi jausti savo fizine forma. Jai ji gera, tai kodel gi ne. Aisku tai visiem budinga, bet jaunas organizmas yra jaunas. o aplamai reikia gero noro ka nors pamatyti ir visada viskas buna gerai.
 17. 2008-04-04 16:15
 aciu,o ar vietu dar yra
 18. 2008-04-05 08:09
 taip, yra. parashikit asmeniskai This email address is being protected from spam bots, you need Javascript enabled to view it
 19. 2008-07-27 19:55
 2008-07-26 Judam link kalnu. Dangus gasdina, bet mes nebijom. Rytoj i kalnus.
 20. 2008-08-05 20:21
 2008-08-05 SMS nuo Rolo.Kalnais pasisotinom. Cimtarga paeme Marina, Rolas, Vytautas P. Tatjana Mirali pereja. Vaziojam i Samarkanda.
 21. 2008-08-06 13:10
 Chebrite, nesuprantu, kur reakcija? Taigi Manka su Rolu Cimtarga paeme!!!
 22. 2008-08-06 14:14
 tylim nes pavydim...
 23. 2008-08-06 16:22
 jeee super!!!! pagaliau rolas tai padare...o manka ash net neabejojau respectas...
 24. 2008-08-06 16:24
 gal kas girdet daugiau apie Arvydo gruper??? kas ten per visu sirgimai???? kazkaip hm....
 25. 2008-08-07 12:14
 Super naujienos, sveikinimai!
 Reikia tiketis ir bus ir daugiau sulipusiu i Cimtarga is kitu grupiu
 26. 2008-08-25 13:38
 I Cimtarga uzlipo daug keliautoju, nera ji ypac sudetinga... o va Energijos virsune nelengvai pasidave... mums sikart nepavyko, bet pavyks kitakart. Visiems keliautojams - linkejimai
 27. 2008-08-25 13:41
 Mirali pereja - visai kas kita. Kas i ja kabarojasi - respektas. Mes sutikome Maskvos univero keliautojus, tai jie nusileidinejo is Mirali. Va ten tai yra ka veikti. Berods 2b ar 3a.
 28. 2008-08-25 13:50
 Cimtargos virsune
 29. 2009-08-22 23:19
 keletas foto is musu keliones
 http://www.flickr.com/photos/ramunasphoto/sets/72157620388125651/show/
 Atnaujinta ( Sekmadienis, 30 sausio 2011 )


text:
Antigua ja Barbuda on saareriik Põhja-Ameerika ja Lõuna-Ameerika mandrite vahel Väikestes Antillide saarestikus.
 Riik kuulub Briti Rahvaste Ühendusse.
 Nimi
 Riigi nimi "Antigua ja Barbuda" tuletub hispaania keelest ja koosneb kahest osast, mis osutuvad riigi kahele suurimale saarele. Sõna "antiguo" tähendab antiikset ja selle pani suurimale saarele nimeks Christoph Kolumbus Sevilla katedraalis asuva neitsi Maarja (Santa Maria la Antigua) ikooni järgi. Sõna "barbuda" ('habetunud') iseloomustas kas vanu viigipuid või habetunud kohalikke elanikke.
 Asend
 Antigua ja Barbuda asub Väikestes Antillides Tuulealuste ja Tuulepealsete saarte piiril. Riigist lõunasse jääb Prantsusmaale kuuluv Guadeloupe (alasid eraldab Guadeloupe'i väin), edelasse jääb Suurbritanniale kuuluv Montserrat, läände jääb Saint Kitts ja Nevis ning loodesse Prantsusmaale kuuluv Saint-Barthelemy. Riigist idas on Atlandi ookean ja läänes Kariibi meri.
 Riigi rannajoone kogupikkus on 153 kilomeetrit. Maismaa pikimad vahemaad asuvad Antigua saarel, kust põhjast lõunasse on 22,4 kilomeetrit ja idast läände 14,4 kilomeetrit.
 Loodus
 Riik koosneb kahest suuremast asustatud saarest (Antigua lõuna pool ja Barbuda põhja pool) ning hulgast väikestest asustamata saartest, millest Redonda asub suhteliselt eraldi, Antiguast 40 kilomeetrit lääneedelas, märksa lähemal Nevisele ja Montserratile, mille vahel ta asub. Riigi suurim saar on Antigua, pindalaga 280 km2. Barbuda pindala on 161 km2 ja Redonda saarel 1,3 km2. Riigi saared on vulkaanilise tekkega.
 Riigi kõrgeim tipp on Antigua edelaosas asuv 402 meetri kõrgune Mount Obama, mis 4. augustil 2009 nimetati USA presidendi Barack Obama järgi ümber. Teised Antillides asuvad riigid on valdavalt kõrgema mäetipuga.
 Riigi rannajoon on mitmekesine. Barbuda rannikul leidub korallriffe.
 Mets hõlmab 22,3% riigi pindalast. Riigi looduses leidub 1158 liiki kõrgemaid taimi.
 Riigis leidub 3 liiki kahepaikseid: Eleutherodactylus johnstonei, Eleutherodactylus martinicensis ja aaga (Rhinella marina).
 Riigis leidub 21 liiki roomajaid, kellest 10 liiki on endeemsed.
 Riigis on registreeritud 185 linnuliiki, neist endeemne on barbuda säälik (Setophaga subita).
 Imetajaid leidub looduses 8 liiki.
 Riigis valitseb troopiline kliima. Vihmaperiood kestab septembrist novembrini. Aastane sademetehulk küündib 990 mm. Riigi ööpäevane keskmine temperatuur on +27 °C. Saari tabavad keskmiselt korra aastas orkaanid. Kuna riigis puuduvad mageveekogud ja allikaid on vähe, ähvardavad saari sageli põuad.
 Riigikord
 Antigua ja Barbuda riigikord on parlamentaarne demokraatia. Riigipea on Suurbritannia kuningas Charles III, kes määrab ametisse kindralkuberneri. Valitsust juhib peaminister.
 Seadusandlik võim kuulub 2-kojalisele parlamendile. Senati 17 liiget määrab ametisse kindralkuberner. Esindajatekoja 17 liiget saavad ametisse valimiste järel 5 aastaks. Viimased valimised peeti 21. märtsil 2018, mille tulemusena sai Antigua ja Barbuda Tööpartei Esindajatekojas 15 kohta, Ühendatud Progressiivne Partei 1 ja Barbuda Rahvapartei samuti 1 koha.
 Praegune põhiseadus jõustus 31. oktoobril 1981. Riigi kõrgeim kohtuorgan on Ida-Kariibi ülemkohus.
 Haldusjaotus
 Antigua ja Barbuda jagunevad valdadeks (parish) ja sõltkondadeks (dependency). Sõltkonnad on Barbuda ja Redonda saar. Riigi pealinn on Saint John's.
 Antigua saar jaguneb kuueks vallaks:
 Rahvastik
 Antigual ja Barbudal elas 2006. aasta seisuga 72 000 inimest. Rahvastiku keskmine tihedus oli 184 in/km2. Enamik rahvastikust on Aafrika päritoluga.
 2011. aasta rahvaloenduse andmetel elas riigis 85 567 elanikku, kellest 40 986 olid mehed ja 44 581 naised. 68,5% rahvastikust oli sündinud Antigual ja Barbudal, 30,2% mujal. Seejuures 3710 elanikku oli pärit Guyanast ja 3333 elanikku Jamaicalt. 8,7% rahvastikust oli omandanud kõrghariduse.
 2011. aasta rahvaloenduse andmetel oli 17,6% rahvastikust anglikaanid, 12,4% adventistid ja 12,2% nelipühilased.
 Riigikaitse
 Riigi kaitsevõime tagavad Antigua ja Barbuda Kuninglikud Kaitsejõud. Riigis puudub ajateenistuskohustus. Kaitsejõudude tegevteenistuses on 170 isikut, lisaks on 75 isikut reservis.
 Kaitsejõudude koosseisus on 1. Antigua ja Barbuda rügement, toetuspataljon, rannavalve ja kadetikorpus.
 Antigua ja Barbuda sõdurid osalesid 1983 USA invasioonis Grenadale, 1990 Trinidadi ja Tobago riigipöördekatse järgses poliitilise olukorra taastamises ja 1995 Haitil.
 Majandus
 Antigua ja Barbuda tähtsaim majandusharu on tänapäeval turism, mis hõlmab 60% riigi sisemajanduse kogutoodangust. Varem sõltus Antigua majandus suhkruroo kasvatusest. Barbuda elanikud tegelesid kalapüügiga. Riigi majandust tabas tõsiselt 2008 Suur majandussurutis. Teised olulised majandusharud on ehitussektor ja kergetööstus.
 Taristu
 Riigi teede kogupikkus on 1170 kilomeetrit, millest kattega teid on 386 kilomeetrit. Riigis kehtib vasakpoolne liiklus. Riigis on 3 lennuvälja. Peamine sadam on Saint John's.
 Ajalugu
 Antigua asustati ürgajal küttidest ja korilastest indiaani hõimu sibonite poolt. Radiosüsinikumeetodil on kindlaks tehtud, et saarte asustamine toimus umbes 3100 aastat eKr.
 Nendele järgnesid aravakkide hulka kuuluvad saladoidid, kes alustasid rännet põhja poole tänapäeva Venezuelast, Orinoco alamjooksult. Nad hõivasid Antillid kuni Puerto Riconi 4. ja 5. sajandil eKr tõid saladoidid saarele põllumajanduse. Nad kasvatasid maisi, maguskartulit, tšillipipart, guajaave, tubakat, puuvilla ja kuulsaid antigua musti ananasse.
 Enamik aravakkidest lahkus Antigualt 1100. aasta paiku. Saare hõivanud kariibid ehitasid paremaid laevu ja neil olid paremad relvad. See võimaldas neil vallutada enamiku Kariibi mere saarte aravaki kogukondadest. Mõned aravakid võeti orjaks, aga kariibid harrastasid ka inimsöömist.
 Antiguat kutsusid aravakid Wa'ladli. Tänapäeval nimetavad kohalikud saart Wadadli. Kariibide keeles oli saare nimi arvatavasti Wa'omoni.
 Kolumbus jõudis Antigua saarele 1493, mille ta nimetas Sevilla katedraalis asuva ikooni järgi Santa Maria la Antiguaks. Hispaanlased ei koloniseerinud saart, sest seal polnud palju joogivett, küll aga sõjakaid kariibe.
 Euroopast ja Aafrikast toodud haigused, alatoitlus ja orjus tapsid lõpuks peaaegu kõik Kariibi saarte pärismaalased. Arvatavasti suri neid kõige rohkem rõugetesse. Osa ajaloolasi usub, et suurt osa mängis orjuse põhjustatud stress. Teised usuvad, et väljasuremist soodustas tärkliserikas ja valguvaene dieet, sest indiaanlased olid harjunud rikastama oma toidulauda valgurikaste mereandidega, aga pärast orjastamist nad enam mereande ei saanud.
 Inglismaa asustas Antigua 1632 ja Barbuda 1684. Saartele asutati suhkrurooistandused, mis põhinesid orjatööjõul. 1666 vallutas saared Prantsusmaa, kuid pidi samal aastal sealt lahkuma. Orjus keelustati Antigual ja Barbudal 1834.
 1. novembril 1981 sai Antigua ja Barbuda iseseisvaks Rahvaste Ühenduse koosseisus. Riigipeaks jäi endiselt Elizabeth II. Riigi esimene peaminister oli Antigua Tööpartei liider Vere Bird, kes oli seda ametikohta (mitme nimetuse all ja pausiga 1971–1976) täitnud juba aastast 1960. Bird lahkus sellelt kohalt 83-aastasena 1994, ja pärast seda oli kuni 2004. aastani peaminister tema poeg Lester Bird. Ühendatud Progressiivne Partei võitis 2004 ja 2009 parlamendivalimistel. Antigua Tööpartei saavutas Esindajatekojas enamuse 2014. aasta parlamendivalimistel.
 Esimene kindralkuberner oli kuni 1993. aastani Wilfred Jacobs, teine kindralkuberner kuni 2007. aastani James Carlisle ja kolmas kuni 2014. aastani Louise Lake-Tack. Praegu on kindralkuberner Rodney Williams.
 Eesti suhted Antigua ja Barbudaga
 Eesti sõlmis Antigua ja Barbudaga diplomaatilised suhted 4. juunil 1993.
 Eesti jalgpallikoondis pidas 22. novembril 2016 sõprusmängu Antigua ja Barbuda jalgpallikoondisega.
 Haridus
 Antigua ja Barbudas kehtib 5–16-aastaste koolikohustus. Põhikool kestab 7 aastat, keskkooli madalam aste 3 ja kõrgem aste 2 aastat.
 Riigis võimaldavad kõrgharidust omandada 1982 asutatud Antigua Terviseteaduste Ülikool ja 1972 loodud Antigua Riiklik Kolledž.
 Kultuur
 Antigua ja Barbuda kultuur on kujunenud valdavalt lääneaafrika ja briti kultuuri mõjul. Riigi populaarsemad muusikastiilid on kalüpso ja soca.
 Riigi suurim raamatukogu on Antigua avalik raamatukogu. 1747 valminud koloniaalaja kohtumajas asub riigi rahvusmuuseum.
 Riigi elanike populaarsemad spordialad on kriket ja jalgpall. Antigua ja Barbuda jalgpallikoondis kohtus 2016 Eesti jalgpallikoondisega. Riigi suuremad staadionid on 12 000 pealtvaatajat mahutav Antigua Recreation Ground ja 10 000 pealtvaatajat mahutav Sir Vivian Richardsi staadion.
 Antigua ja Barbuda sportlased võistlesid esmakordselt 1976. aasta suveolümpiamängudel Montréalis. Riigi sportlased pole olümpiamängudelt medaleid võitnud.
 Vaata ka
 Antigua ja Barbuda kindralkuberneride loend
 UNESCO maailmapärand Antiguas ja Barbudas
 Viited
 Riigid
 Ameerika maad
 Rahvaste Ühenduse maad


text:
 21.4.2015
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 102/37
 A BIZOTTSÁG (EU) 2015/618 VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
 (2015. április 20.)
 az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról
 AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
 tekintettel a mezőgazdasági termékpiacok közös szervezésének létrehozásáról, és a 922/72/EGK, a 234/79/EK, az 1037/2001/EK és az 1234/2007/EK tanácsi rendelet hatályon kívül helyezéséről szóló, 2013. december 17-i 1308/2013/EU európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1),
 tekintettel az 1234/2007/EK tanácsi rendeletnek a gyümölcs- és zöldség-, valamint a feldolgozottgyümölcs- és feldolgozottzöldség-ágazatra alkalmazandó részletes szabályainak a megállapításáról szóló, 2011. június 7-i 543/2011/EU bizottsági végrehajtási rendeletre (2) és különösen annak 136. cikke (1) bekezdésére,
 mivel:
 (1)
 Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 543/2011/EU végrehajtási rendelet a XVI. mellékletének A. részében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket.
 (2)
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikke (1) bekezdése alapján a behozatali átalányérték számítására munkanaponként, változó napi adatok figyelembevételével kerül sor. Ezért helyénvaló előírni, hogy e rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lépjen hatályba,
 ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
 1. cikk
 Az 543/2011/EU végrehajtási rendelet 136. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.
 2. cikk
 Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetésének napján lép hatályba.
 Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
 Kelt Brüsszelben, 2015. április 20-án.
 a Bizottság részéről,
 az elnök nevében,
 Jerzy PLEWA
 mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató
 (1) HL L 347., 2013.12.20., 671. o.
 (2) HL L 157., 2011.6.15., 1. o.
 MELLÉKLET
 Az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek
 (EUR/100 kg)
 KN-kód
 Országkód (1)
 Behozatali átalányérték
 0702 00 00
 MA
 93,9
 SN
 185,4
 TN
 464,3
 TR
 120,5
 ZZ
 216,0
 0707 00 05
 AL
 92,7
 MA
 176,1
 TR
 134,7
 ZZ
 134,5
 0709 93 10
 MA
 95,3
 TR
 145,6
 ZZ
 120,5
 0805 10 20
 EG
 47,6
 IL
 73,1
 MA
 50,1
 TN
 55,5
 TR
 70,3
 ZZ
 59,3
 0805 50 10
 MA
 57,3
 ZZ
 57,3
 0808 10 80
 AR
 188,7
 BR
 101,1
 CL
 111,8
 CN
 107,2
 MK
 30,8
 NZ
 133,2
 US
 247,4
 ZA
 264,2
 ZZ
 148,1
 0808 30 90
 AR
 102,0
 CL
 134,4
 CN
 116,0
 ZA
 116,0
 ZZ
 117,1
 (1) Az országoknak a Közösség harmadik országokkal folytatott külkereskedelmére vonatkozó statisztikáról szóló 471/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletnek az országok és területek nómenklatúrájának frissítése tekintetében történő végrehajtásáról szóló, 2012. november 27-i 1106/2012/EU bizottsági rendeletben (HL L 328., 2012.11.28., 7. o.) meghatározott nómenklatúrája szerint. A „ZZ” jelentése „egyéb származás”.


text:
1850-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1850 ja päättyi 31. joulukuuta 1859. Vuosikymmen oli 1800-luvun kuudes vuosikymmen.
 Tapahtui vuosikymmenen aikana
 1850–1864 – Taiping-kapina Kiinassa
 1851 – Johann Franz Encke loi ensimmäistä kertaa numeroinnin Astraean jälkeen löydetyille asteroideille, mikä lopulta johti niiden sekä aikaisemmin löydettyjen Ceresin, Pallasin, Junon ja Vestan planeetan aseman menetykseen.
 1852 keksittiin öljyn tislaus ja öljytuotteiden valmistaminen alkoi maaöljystä.
 1856–1860 – toinen oopiumisota Kiinassa
 1853–1856 – Krimin sota
 1859 – öljyntuotanto alkoi Pennsylvaniassa Yhdysvalloissa.
 Henkilöitä
 Valtionpäämiehiä
 Padshah Bahadur Šah II (Suurmogulien valtakunta)
 Keisari Kōmei (Japani)
 Keisari Frans Joosef I (Itävalta-Unkari)
 Keisari Napoleon III (Ranskan toinen keisarikunta)
 Kuningas Fredrik Vilhelm IV (Preussi)
 Paavi Pius IX
 Kuningatar Maria II (Portugali)
 Kuningas Pietari V (Portugali)
 Keisari, Suomen suuriruhtinas Nikolai I (Venäjä)
 Keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri II (Venäjä)
 Kuningatar Isabella II (Espanja)
 Kuningatar Victoria, (Yhdistynyt kuningaskunta)
 Pääministeri John Russell (Yhdistynyt kuningaskunta)
 Pääministeri George Hamilton-Gordon (Yhdistynyt kuningaskunta)
 Pääministeri Henry John Temple (Yhdistynyt kuningaskunta)
 Presidentti Millard Fillmore (Yhdysvallat)
 Presidentti Franklin Pierce (Yhdysvallat)
 Presidentti James Buchanan (Yhdysvallat)
 Šaahi Nasser-al-Din Qajar (Persia)
 Muita
 John Brown, yhdysvaltalainen abolitionisti
 Isambard Kingdom Brunel, brittiläinen teollisuusmies
 Stephen Foster, yhdysvaltalainen sanoittaja
 Herman Melville, yhdysvaltalainen kirjailija
 John Arthur Roebuck, brittiläinen poliitikko
 Henry David Thoreau, yhdysvaltalainen kirjailija
 Aiheesta muualla
 Agricola: Suomen historian kronologia: 1850-luku
 When did the asteroids become minor planets?


text:
21. storočie je storočie, ktoré trvá od roku 2001 a bude trvať do roku 2100.
 2. tisícročie | 3. tisícročie | 4. tisícročie
 19. storočie | 20. storočie | 21. storočie | 22. storočie | 23. storočie | 24. storočie
 0. roky | 10. roky | 20. roky | 30. roky | 40. roky
 50. roky | 60. roky | 70. roky | 80. roky | 90. roky


type: contracts

text:
 21.10.2010
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 277/52
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 95/2010
 vom 2. Juli 2010
 zur Änderung von Anhang XXII (Gesellschaftsrecht) des EWR-Abkommens
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Anhang XXII des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 56/2010 vom 30. April 2010 (1) geändert.
 (2)
 Die Verordnung (EU) Nr. 1293/2009 der Kommission vom 23. Dezember 2009 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1126/2008 zur Übernahme bestimmter internationaler Rechnungslegungsstandards gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1606/2002 des Europäischen Parlaments und des Rates im Hinblick auf International Accounting Standard (IAS) 32 (2) ist in das Abkommen aufzunehmen —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 In Anhang XXII des Abkommens wird unter Nummer 10ba (Verordnung (EG) Nr. 1126/2008 der Kommission) folgender Gedankenstrich angefügt:
 „—
 32009 R 1293: Verordnung (EU) Nr. 1293/2009 der Kommission vom 23. Dezember 2009 (ABl. L 347 vom 24.12.2009, S. 23)“.
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnung (EU) Nr. 1293/2009 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 3. Juli 2010 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen (3).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 2. Juli 2010.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Vorsitzende
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) ABl. L 181 vom 15.7.2010, S. 24.
 (2) ABl. L 347 vom 24.12.2009, S. 23.
 (3) Das Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde mitgeteilt.


type: caselaw

text:
 13.4.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 118/40
 Rikors ippreżentat fit-12 ta’ Frar 2015 – Tronios Group International vs UASI – British Sky Broadcasting Group (SkyTec)
 (Kawża T-77/15)
 (2015/C 118/51)
 Lingwa tar-rikors: l-Olandiż
 Partijiet
 Rikorrent: Tronios Group International BV (Breda, il-Pajjiżi l-Baxxi) (rappreżentanti: R. van Leeuwen u H. Klingenberg, avukati)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni) (UASI)
 Parti oħra quddiem il-Bord tal-Appell: British Sky Broadcasting Group plc (Isleworth, ir-Renju Unit)
 Informazzjoni dwar il-proċedimenti quddiem l-UASI
 Proprjetarju tat-trade mark ikkontestata: Tronios Group International BV
 Trade mark ikkontestata: Trade mark Komunitarja verbali “SkyTec”
 Proċedimenti quddiem l-UASI: Proċedimenti ta’ invalidità
 Deċiżjoni kkontestata: Deċiżjoni tar-Raba’ Bord tal-Appell tal-UASI tat-28 ta’ Novembru 2014 fil-Każ R 1681/2013-4
 Talbiet
 —
 tannulla d-deċiżjoni kkontestata u tiċħad it-talba ta’ invalidità ta’ British Sky Broadcasting Group;
 —
 tikkundanna lill-British Sky Boradcasting Group għall-ispejjeż ta’ dawn il-proċeduri u għall-ispejjeż tal-proċedimenti preċedenti quddiem l-UASI.
 Motiv(i) invokat(i)
 —
 Ksur tal-Artikolu 54(2) tar-Regolament Nru 207/2009;
 —
 Ksur tal-Artikolu 8(1)(b) tar-Regolament Nru 207/2009.