text:
26.4.2014
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 125/17
 Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Indonezijos Respublikos
 PAGRINDŲ SUSITARIMAS
 dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo
 EUROPOS BENDRIJA,
 toliau – Bendrija, ir
 BELGIJOS KARALYSTĖ,
 BULGARIJOS RESPUBLIKA,
 ČEKIJOS RESPUBLIKA,
 DANIJOS KARALYSTĖ,
 VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
 ESTIJOS RESPUBLIKA,
 AIRIJA,
 GRAIKIJOS RESPUBLIKA,
 ISPANIJOS KARALYSTĖ,
 PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
 ITALIJOS RESPUBLIKA,
 KIPRO RESPUBLIKA,
 LATVIJOS RESPUBLIKA,
 LIETUVOS RESPUBLIKA,
 LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,
 VENGRIJOS RESPUBLIKA,
 MALTOS,
 NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,
 AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
 LENKIJOS RESPUBLIKA,
 PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,
 RUMUNIJA,
 SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
 SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,
 SUOMIJOS RESPUBLIKA,
 ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,
 JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ,
 Europos bendrijos steigimo sutarties ir Europos Sąjungos sutarties Susitariančiosios Šalys, toliau – valstybės narės,
 ir
 INDONEZIJOS RESPUBLIKOS VYRIAUSYBĖ,
 (toliau kartu – Šalys),
 ATSIŽVELGDAMOS į tradicinius Indonezijos Respublikos ir Bendrijos draugystės ryšius ir glaudžius istorinius, politinius bei ekonominius jas vienijančius santykius,
 KADANGI Šalys ypač daug dėmesio skiria savo tarpusavio santykių visapusiškam pobūdžiui,
 PATVIRTINDAMOS, kad Šalys įsipareigoja gerbti Jungtinių Tautų chartijoje įtvirtintus principus,
 PATVIRTINDAMOS Šalių įsipareigojimą gerbti, skatinti ir saugoti demokratinius principus ir pagrindines žmogaus teises, teisinę valstybę, taiką ir tarptautinį teisingumą, kaip nustatyta, inter alia, Jungtinių Tautų visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje, Romos statute ir kituose svarbiuose tarptautiniuose abiejų Šalių taikomuose žmogaus teisių dokumentuose,
 PATVIRTINDAMOS pagarbą Indonezijos Respublikos suverenumui, teritoriniam vientisumui ir nacionalinei vienybei,
 PATVIRTINDAMOS įsipareigojimą laikytis teisinės valstybės ir gero valdymo principų, taip pat norą skatinti ekonominę ir socialinę savo gyventojų pažangą, atsižvelgiant į tvaraus vystymosi principą bei aplinkos apsaugos reikalavimus,
 PATVIRTINDAMOS, kad asmenys, atsakingi už tarptautinei bendruomenei susirūpinimą keliančius sunkiausius nusikaltimus, neturi likti nenubausti, tie, kurie jais kaltinami, turėtų stoti prieš teismą, o pripažinus juos kaltais – jie turėtų būti tinkamai nubausti ir kad jų veiksmingas teisinis persekiojimas turi būti užtikrintas imantis priemonių nacionaliniu lygiu ir stiprinant pasaulinį bendradarbiavimą,
 IŠREIKŠDAMOS savo įsipareigojimą kovoti su visomis tarpvalstybinio organizuoto nusikalstamumo formomis ir terorizmu laikantis tarptautinės teisės, įskaitant žmogaus teisių apsaugos teisę, humanitarinius principus dėl migracijos ir pabėgėlių reikalų bei tarptautinės humanitarinės teisės ir pradėti veiksmingą tarptautinį bendradarbiavimą bei imtis priemonių nusikalstamumui šalinti,
 KADANGI Šalys pripažįsta, kad atitinkamų tarptautinių konvencijų ir kitų atitinkamų JTST rezoliucijų priėmimas, įskaitant JTST Rezoliuciją 1540, yra būtina prielaida visos tarptautinės bendruomenės įsipareigojimui kovoti su masinio naikinimo ginklų platinimu vykdyti,
 PRIPAŽINDAMOS būtinybę stiprinti nusiginklavimo procesą bei ginklų neplatinimo įsipareigojimus pagal tarptautinę teisę, inter alia, siekiant pašalinti masinio naikinimo ginklų keliamą pavojų,
 PRIPAŽINDAMOS 1980 m. kovo 7 d. Europos ekonominės bendrijos ir Indonezijos, Malaizijos, Filipinų, Singapūro bei Tailando (Pietryčių Azijos tautų asociacijos (ASEAN) narių) bendradarbiavimo susitarimo ir vėlesnių prisijungimo protokolų svarbą,
 PRIPAŽINDAMOS esamų Šalių santykių stiprinimo svarbą, siekdamos stiprinti bendradarbiavimą ir bendru noru įtvirtinti bei pagilinti jų santykius abi Šalis dominančiose srityse, taip pat padidinti jų įvairovę, laikantis lygybės, nediskriminacijos, natūralios gamtinės aplinkos saugojimo ir abipusės naudos principais,
 PATVIRTINDAMOS savo norą stiprinti Bendrijos ir Indonezijos Respublikos bendradarbiavimą, pagrįstą bendromis vertybėmis ir abipuse nauda, atsižvelgiant į vykdomą regioninę veiklą,
 PAGAL atitinkamus savo įstatymus ir kitus teisės aktus,
 SUSITARĖ:
 I ANTRAŠTINĖ DALIS
 POBŪDIS IR TAIKYMO SRITIS
 1 straipsnis
 Bendrieji principai
 1. Pagarba demokratijos principams ir pagrindinėms žmogaus teisėms, kaip nustatyta Visuotinėje žmogaus teisių deklaracijoje ir kituose tarptautiniuose žmogaus teisių dokumentuose, taikomuose abiems Šalims, kuriais grindžiama abiejų Šalių vidaus bei tarptautinė politika ir kuri yra esminė šio Susitarimo dalis.
 2. Šalys puoselėja Jungtinių Tautų chartijoje išdėstytas bendras vertybes.
 3. Šalys patvirtina įsipareigojimą skatinti tvarią plėtrą, bendradarbiauti sprendžiant klimato kaitos problemą bei prisidėti prie Tūkstantmečio plėtros tikslų siekimo.
 4. Šalys dar kartą patvirtina įsipareigojimą laikytis 2005 m. Paryžiaus deklaracijos dėl pagalbos veiksmingumo ir susitaria stiprinti bendradarbiavimą, siekdamos toliau tobulinti plėtros procesą.
 5. Šalys dar kartą patvirtina, kad jos laikosi gero valdymo, teisinės valstybės, įskaitant teisminės institucijos nepriklausomybę, ir kovos su korupcija principų.
 6. Šio partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimo įgyvendinimas grindžiamas lygybės ir abipusės naudos principais.
 2 straipsnis
 Bendradarbiavimo tikslai
 Siekdamos stiprinti dvišalę partnerystę, Šalys įsipareigoja plėtoti platų dialogą ir skatinti tolesnį bendradarbiavimą visuose bendro intereso sektoriuose. Jų pastangų tikslas visų pirma bus:
 a)
 pradėti abipusį bendradarbiavimą visuose atitinkamuose regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose bei organizacijose;
 b)
 siekiant abipusės naudos plėtoti prekybą ir investicijas tarp Šalių;
 c)
 pradėti bendradarbiauti visose abi Šalis dominančiose prekybos ir investicijų srityse, siekiant palengvinti prekybos ir investicijų srautus bei užkirsti kelią ir pašalinti kliūtis prekybai ir investicijoms, įskaitant esamas ir būsimas regionines EB – ASEAN iniciatyvas;
 d)
 pradėti bendradarbiauti kitose bendro intereso srityse, ypač turizmo, finansinių paslaugų; mokesčių ir muitų; makroekonominės politikos; pramonės politikos ir MVĮ; informacinės visuomenės; mokslo ir technologijų; energetikos; transporto ir transporto saugos; švietimo ir kultūros; žmogaus teisių; aplinkos ir gamtos išteklių, įskaitant jūrų aplinką; miškininkystės; žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse; bendradarbiauti jūrų ir žuvininkystės sektoriuose; sveikatos; maisto saugos; gyvūnų sveikatos; statistikos; asmens duomenų apsaugos srityse; bendradarbiauti valstybės ir viešojo administravimo modernizavimo srityje ir intelektinės nuosavybės teisių srityje;
 e)
 pradėti bendradarbiauti migracijos klausimais, įskaitant legalią ir nelegalią migraciją, nelegalų žmonių vežimą ir prekybą žmonėmis;
 f)
 pradėti bendradarbiauti žmogaus teisių ir teisės reikalų srityje;
 g)
 pradėti bendradarbiauti kovojant su masinio naikinimo ginklų platinimu;
 h)
 pradėti bendradarbiauti kovojant su terorizmu ir tarpvalstybiniais nusikaltimais, pvz., neteisėtų narkotikų ir jų prekursorių gamyba bei prekyba ir pinigų plovimu;
 i)
 stiprinti esamą ir skatinti galimą abiejų Šalių bendradarbiavimą atitinkamose subregioninėse ir regioninėse bendradarbiavimo programose;
 j)
 gerinti abiejų Šalių įvaizdį viena kitos regionuose;
 k)
 skatinti tiesioginį žmonių tarpusavio supratimą pasitelkiant įvairių nevyriausybinių subjektų, įskaitant specialistų grupes, akademinę bendruomenę, pilietinę visuomenę ir žiniasklaidą, organizuojant seminarus, konferencijas, pasitelkiant jaunimo organizacijų sąveiką ir vykdant kitą veiklą.
 3 straipsnis
 Kova su masinio naikinimo ginklų platinimu
 1. Šalys mano, kad masinio naikinimo ginklų bei jų pristatymo priemonių platinimas tiek valstybiniams, tiek nevalstybiniams dalyviams kelia vieną iš rimčiausių pavojų tarptautiniam stabilumui ir saugumui.
 2. Todėl Šalys susitaria bendradarbiauti ir prisidėti kovojant su masinio naikinimo ginklų ir jų pristatymo priemonių platinimu visapusiškai laikydamosi savo prisiimtų įsipareigojimų pagal daugiašales nusiginklavimo ir ginklų neplatinimo sutartis ir (arba) konvencijas bei kitus daugiašalius tarptautiniu lygiu priimtus susitarimus ir tarptautinius įsipareigojimus pagal Jungtinių Tautų chartiją ir įgyvendindamos juos nacionaliniu lygiu. Šalys susitaria, kad ši nuostata yra svarbiausias šio Susitarimo elementas.
 3. Šalys susitaria toliau bendradarbiauti ir imtis priemonių siekiant stiprinti tarptautinių nusiginklavimo ir kovos su masinio naikinimo ginklų platinimu priemonių, taikomų abiejose Šalyse, įgyvendinimą, be kitų priemonių, keičiantis informacija, žiniomis ir patirtimi.
 4. Šalys taip pat susitaria bendradarbiauti ir prisidėti kovojant su masinio naikinimo ginklų ir jų pristatymo priemonių platinimu siekdamos atitinkamai pasirašyti, ratifikuoti ar prisijungti, ir visapusiškai įgyvendinti visas kitas atitinkamas tarptautines priemones.
 5. Be to, Šalys susitaria bendradarbiauti siekiant įdiegti veiksmingą nacionalinio eksporto valdymą, padedantį užkirsti kelią masinio naikinimo ginklų platinimui, kontroliuoti su masinio naikinimo ginklais susijusių prekių eksportą ir tranzitą, įskaitant galutinės masinio naikinimo ginklų paskirties dvejopo panaudojimo technologijų kontrolę, ir užtikrinant veiksmingas sankcijas už eksporto kontrolės taisyklių pažeidimus.
 6. Šalys susitaria pradėti nuolatinį politinį dialogą, kuris papildys ir įtvirtins šias nuostatas. Toks dialogas gali vykti regioniniu lygiu.
 4 straipsnis
 Teisinis bendradarbiavimas
 1. Šalys bendradarbiaus klausimais, susijusiais su jų teisinių sistemų, įstatymų ir teisminių institucijų vystymu, įskaitant jų veiksmingumą, visų pirma keičiantis nuomonėmis ir žiniomis bei ugdant gebėjimus. Neviršydamos savo įgaliojimų ir kompetencijos, Šalys siekia plėtoti savitarpio teisinę pagalbą baudžiamosiose bylose ir ekstradiciją.
 2. Šalys dar kartą patvirtina, kad asmenys, atsakingi už visai tarptautinei bendruomenei susirūpinimą keliančius sunkiausius nusikaltimus, neturėtų likti nenubausti, o tie, kurie jais kaltinami, turėtų stoti prieš teismą ir įrodžius jų kaltę būti tinkamai nubausti.
 3. Šalys susitaria bendradarbiauti vykdant Prezidento dekretą dėl nacionalinio veiksmų plano žmogaus teisių srityje 2004 – 2009 m., įskaitant pasirengimą ratifikuoti ir įgyvendinti tarptautinius žmogaus teisių dokumentus, pvz., Konvenciją dėl genocido nusikaltimų prevencijos ir bausmių už juos ir Tarptautinio baudžiamojo teismo Romos statutą.
 4. Šalys susitaria, kad tarpusavio dialogas šiuo klausimu būtų naudingas.
 5 straipsnis
 Bendradarbiavimas kovos su terorizmu srityje
 1. Šalys, dar kartą patvirtindamos kovos su terorizmu svarbą ir laikydamosi taikytinų tarptautinių konvencijų, įskaitant žmogaus teisių dokumentus ir tarptautinę humanitarinę teisę, bei savo atitinkamų nacionalinių įstatymų ir teisės aktų bei atsižvelgdamos į 2006 m. rugsėjo 8 d. JTGA Rezoliucijoje Nr. 60/288 išdėstytą JT pasaulinės kovos su terorizmu strategiją ir 2003 m. sausio 28 d. Bendrąją ES-ASEAN deklaraciją dėl bendradarbiavimo kovojant su terorizmu, susitaria bendradarbiauti siekiant užkirsti kelią teroristiniams išpuoliams ir neleisti jų įgyvendinti.
 2. Remdamosi JT Saugumo Tarybos Rezoliucija 1373 ir kitomis atitinkamomis JT rezoliucijomis, tarptautinėmis konvencijomis ir dokumentais, taikomais abiems Šalims, Šalys bendradarbiauja kovoje su terorizmu, inter alia, šiais būdais:
 —
 pagal tarptautinę ir nacionalinę teisę keisdamosi informacija apie teroristų grupes ir jų paramos tinklus;
 —
 keisdamosi nuomonėmis apie kovos su terorizmu priemones ir metodus, įskaitant techninių sričių ir mokymo priemones, ir keisdamosi patirtimi terorizmo prevencijos srityje;
 —
 bendradarbiaudamos teisėsaugos srityje, stiprindamos teisinę sistemą ir spręsdamos problemas, susijusias su terorizmo plitimui palankiomis sąlygomis;
 —
 bendradarbiaudamos stiprinant sienų apsaugą bei valdymą, stiprindamos gebėjimų ugdymą, kuriant tinklus, mokymo metodus ir švietimo programas, rengdamos aukštų pareigūnų, akademikų, analitikų ir vietos specialistų apsilankymų mainus bei organizuodamos seminarus ir konferencijas.
 II ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS REGIONINĖSE IR TARPTAUTINĖSE ORGANIZACIJOSE
 6 straipsnis
 Šalys įsipareigoja keistis nuomonėmis ir bendradarbiauti regioniniuose ir tarptautiniuose forumuose bei organizacijose, pvz., Jungtinėse Tautose, ASEAN – ES dialoge, ASEAN regioniniame forume (ARF), Azijos ir Europos susitikime (ASEM), Jungtinių Tautų konferencijoje dėl prekybos ir vystymosi (UNCTAD) ir Pasaulio prekybos organizacijoje (PPO).
 III ANTRAŠTINĖ DALIS
 DVIŠALIS IR REGIONINIS BENDRADARBIAVIMAS
 7 straipsnis
 1. Vykstant dialogui ir bendradarbiavimui pagal šį Susitarimą, skirdamos deramą dėmesį dvišalio bendradarbiavimo klausimams, abi Šalys susitaria, kad vykdys atitinkamą veiklą dvišaliu ar regioniniu lygiu arba derindamos abiejų šių lygių veiklą. Pasirinkdamos tinkamą lygį, Šalys stengsis kiek įmanoma didinti poveikį visoms suinteresuotosioms šalims ir stiprinti jų dalyvavimą, kartu kuo geriausiai išnaudodamos turimus išteklius, atsižvelgdamos į politines ir institucines įgyvendinimo galimybes ir tam tikrais atvejais užtikrindamos nuoseklumą su kita veikla, kurioje dalyvauja Bendrija ir ASEAN partneriai.
 2. Bendrija ir Indonezija gali tam tikrais atvejais nuspręsti teikti finansinę paramą bendradarbiavimo veiklai srityse, kurioms taikomas Susitarimas, arba su juo susijusiose srityse, laikydamosi savo atitinkamų finansinių procedūrų ir atsižvelgdamos į išteklius. Šis bendradarbiavimas gali visų pirma apimti mokymo sistemų, praktinių pasitarimų ir seminarų organizavimą, ekspertų mainus, studijas ir kitą Šalių sutartą veiklą.
 IV ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS PREKYBOS IR INVESTICIJŲ KLAUSIMAIS
 8 straipsnis
 Bendrieji principai
 1. Šalys užmezga dialogą dvišalės ir daugiašalės prekybos ir su prekyba susijusiais klausimais, kad sustiprintų dvišalius prekybos santykius ir padėtų plėtoti daugiašalės prekybos sistemą.
 2. Šalys įsipareigoja kuo labiau skatinti tarpusavio prekybinių mainų plėtojimą ir įvairovę jų abipusei naudai. Jos įsipareigoja pagerinti patekimo į rinką sąlygas, šalindamos kliūtis prekybai, visų pirma laikinai panaikindamos netarifines kliūtis ir imdamosi priemonių skaidrumui didinti, atsižvelgdamos į šioje srityje tarptautinių organizacijų atliktą darbą.
 3. Pripažindamos, kad prekyba yra būtina vystymuisi ir kad, kaip rodo patirtis, prekybos preferencijų schemų pavidalu teikiama pagalba yra naudinga besivystančioms šalims, Šalys deda pastangas, kad sustiprintų savo konsultacijas dėl tokios pagalbos visiškai laikantis PPO teisės aktų.
 4. Šalys praneša viena kitai apie prekybos politikos ir su prekyba susijusios politikos, pavyzdžiui, žemės ūkio, maisto saugos, gyvūnų sveikatos, vartotojų politikos, pavojingų cheminių medžiagų ir atliekų tvarkymo politikos, raidą.
 5. Šalys skatina dialogą ir bendradarbiavimą siekiant plėtoti jų santykius prekybos ir investicijų srityse, įskaitant techninių pajėgumų stiprinimą, siekiant spręsti problemas 9 – 16 straipsniuose nurodytose srityse.
 9 straipsnis
 Sanitarijos ir fitosanitarijos klausimai
 Šalys keičiasi informacija, susijusia su teisės aktais, sertifikavimu ir kontrolės bei priežiūros procedūromis pagal PPO sutartį dėl sanitarinių ir fitosanitarinių priemonių (SPS), Tarptautinę augalų apsaugos konvenciją, vykdant Tarptautinio epizootijų biuro ir Maisto kodekso komisijos veiklą bei aptaria šią informaciją.
 10 straipsnis
 Techninės prekybos kliūtys
 Šalys skatina naudojimąsi tarptautiniais standartais ir bendradarbiauja bei keičiasi informacija apie standartus, atitikties vertinimo procedūras ir techninius reglamentus, ypač pagal PPO susitarimą dėl techninių prekybos kliūčių (TBT).
 11 straipsnis
 Intelektinės nuosavybės teisių apsauga
 Šalys bendradarbiauja tobulindamos ir stiprindamos intelektinės nuosavybės apsaugą ir naudojimąsi ja remdamosi geriausia patirtimi ir didindamos su tuo susijusių žinių sklaidą. Toks bendradarbiavimas gali apimti informacijos ir patirties mainus tokiais klausimais kaip, pavyzdžiui, intelektinės nuosavybės teisių praktika, skatinimas, sklaida, supaprastinimas, valdymas, derinimas, apsauga ir veiksmingas taikymas, tokių teisių pažeidimų prevencija, kova su klastojimu ir piratavimu.
 12 straipsnis
 Geresnių sąlygų prekybai sudarymas
 Šalys dalijasi patirtimi ir nagrinėja galimybes supaprastinti importo, eksporto ir kitas muitinės procedūras, padidinti prekybos reglamentavimo skaidrumą ir plėtoti muitinių bendradarbiavimą, įskaitant tarpusavio administracinės pagalbos mechanizmus, taip pat siekti suderinti nuomones ir bendrus veiksmus įgyvendinant tarptautines iniciatyvas. Ypatingą dėmesį Šalys skirs tarptautinės prekybos, įskaitant transporto paslaugas, saugumui didinti ir užtikrinti darnų požiūrį į geresnių sąlygų prekybai sudarymą ir kovą su sukčiavimu bei pažeidimais.
 13 straipsnis
 Bendradarbiavimas muitinės veiklos srityje
 Nedarydamos poveikio bendradarbiavimui kitais šiame Susitarime numatytais būdais, abi Šalys patvirtina, kad yra suinteresuotos apsvarstyti galimybę ateityje sudaryti protokolą dėl muitinių bendradarbiavimo, įskaitant tarpusavio pagalbą, laikantis šiame Susitarime nustatytos institucinės struktūros.
 14 straipsnis
 Investicijos
 Šalys skatina didesnius investicijų srautus plėtodamos tarpusavio investicijoms palankią ir stabilią aplinką remdamosi nuolatiniu dialogu, kuriuo siekiama padidinti supratimą ir bendradarbiavimą investicijų klausimais, nagrinėti administracinius mechanizmus, kuriais sudaromos palankesnės sąlygos investicijų srautams, ir skatinti stabilias, skaidrias, atviras ir nediskriminuojančias investicijų taisykles.
 15 straipsnis
 Konkurencijos politika
 Šalys skatina veiksmingą konkurencijos taisyklių įdiegimą ir taikymą bei informacijos sklaidą siekiant didesnio skaidrumo ir teisinio tikrumo įmonėms, veikiančioms viena kitos rinkose.
 16 straipsnis
 Paslaugos
 Šalys užmezga nuolatinį dialogą, kuriuo visų pirma būtų siekiama keistis informacija apie savo atitinkamus teisės aktus, skatinti patekimą į viena kitos rinkas, skatinti galimybę naudotis kapitalo ištekliais ir technologijomis, skatinti paslaugų teikimą tarp abiejų regionų ir trečiųjų šalių rinkose.
 V ANTRAŠTINĖ DALIS
 BENDRADARBIAVIMAS KITUOSE SEKTORIUOSE
 17 straipsnis
 Turizmas
 1. Remdamosi Pasaulio turizmo organizacijos Pasauliniu turizmo etikos kodeksu ir tvarumo principais, kurie yra vietinės programos „Darbotvarkė 21“ pagrindas, Šalys gali bendradarbiauti siekdamos gerinti keitimąsi informacija ir nustatyti geriausią praktiką, kad užtikrintų darnią ir tvarią turizmo plėtrą.
 2. Šalys gali plėtoti bendradarbiavimą siekdamos užtikrinti ir kuo geriau išnaudoti gamtinio ir kultūrinio paveldo potencialą, mažinti neigiamą turizmo poveikį ir didinti teigiamą turizmo verslo indėlį į tvarų vietos bendruomenės vystymąsi, inter alia, plėtodamos ekologinį turizmą, puoselėdamos vietos bendruomenių vientisumą bei interesus ir tobulindamos mokymą turizmo pramonėje.
 18 straipsnis
 Finansinės paslaugos
 Šalys susitaria, atsižvelgdamos į savo poreikius ir pagal atitinkamas programas bei teisės aktus, skatinti bendradarbiavimą finansinių paslaugų srityje.
 19 straipsnis
 Ekonominės politikos dialogas
 1. Šalys susitaria bendradarbiauti skatinant informacijos mainus ir dalinimąsi savo atitinkamų ekonominių tendencijų ir politikos patirtimi bei keitimąsi ekonominės politikos patirtimi, atsižvelgiant į regioninį ekonominį bendradarbiavimą ir integraciją.
 2. Šalys stengsis sustiprinti savo institucijų dialogą ekonominiais klausimais, kurie Šalių susitarimu gali apimti tokias sritis kaip pinigų politika, fiskalinė politika (įskaitant mokesčius), viešieji finansai, makroekonominis stabilizavimas ir užsienio skola.
 3. Šalys pripažįsta, kaip svarbu didinti skaidrumą ir tobulinti informacijos mainus, siekiant lengviau įgyvendinti mokesčių vengimo ar jų slėpimo prevencijos priemones laikantis atitinkamų teisinių sistemų. Jos susitaria gerinti bendradarbiavimą šioje srityje.
 20 straipsnis
 Pramonės politika ir MVĮ bendradarbiavimas
 1. Atsižvelgdamos į savo atitinkamą ekonominę politiką ir tikslus, Šalys susitaria skatinti su pramonės politika susijusį bendradarbiavimą visose tam tinkamose srityse siekiant gerinti mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) konkurencingumą, inter alia, šiais būdais:
 —
 keičiantis informacija ir patirtimi, kaip sukurti pagrindines sąlygas MVĮ gerinti savo konkurencingumą;
 —
 skatinant ūkio subjektų ryšius, bendras investicijas ir kuriant bendras įmones bei informacijos tinklus pirmiausia pasinaudojant galiojančiomis Bendrijos horizontaliomis programomis, skatinančiomis partnerių keitimąsi programine ir technine įranga;
 —
 palengvinant finansavimą ir patekimą į rinką, teikiant informaciją ir skatinant inovacijas, keičiantis gerąja finansavimo galimybių patirtimi, ypač mikroįmonių ir mažųjų įmonių atžvilgiu;
 —
 abipusiu susitarimu vykdant bendrus mokslinių tyrimų projektus pasirinktose pramonės srityse ir bendradarbiaujant abipusiu susitarimu standartų ir atitikties vertinimo procedūrų bei techninių reglamentų srityje.
 2. Šalys palengvins ir rems abiejų Šalių privačių sektorių nustatytus susijusius veiksmus.
 21 straipsnis
 Informacinė visuomenė
 Pripažindamos, kad informacijos ir ryšių technologijos yra pagrindinės modernaus gyvenimo sudedamosios dalys, gyvybiškai svarbios ekonominiam ir socialiniam vystymuisi, Šalys stengiasi bendradarbiauti, inter alia, šiais būdais:
 a)
 palengvindamos platų dialogą dėl įvairių informacinės visuomenės aspektų, visų pirma elektroninių ryšių politikos ir reglamentavimo, įskaitant visuotines paslaugas, licencijavimą ir bendrus leidimus, privatumo bei asmens duomenų apsaugą ir reguliavimo institucijos nepriklausomumą bei veiksmingumą;
 b)
 siekdamos Bendrijos, Indonezijos ir Pietryčių Azijos tinklų ir paslaugų sujungimo bei sąveikos;
 c)
 standartizuodamos ir platindamos naujas informacijos bei ryšių technologijas;
 d)
 skatindamos Bendrijos ir Indonezijos bendradarbiavimą vykdant mokslinius tyrimus informacinių ir ryšių technologijų srityje;
 e)
 vykdydamos jungtinius mokslinių tyrimų projektus informacinių ir ryšių technologijų (IRT) srityje;
 f)
 bendradarbiaudamos IRT srities saugumo klausimais ir (arba) aspektais.
 22 straipsnis
 Mokslas ir technologijos
 1. Šalys susitaria, atsižvelgdamos į atitinkamą savo politiką, bendradarbiauti abiem svarbiose mokslo ir technologijų srityse, pvz., energetikos, transporto, aplinkos, gamtinių išteklių ir sveikatos.
 2. Bendradarbiaujant siekiama:
 a)
 skatinti informacijos ir žinių mainus mokslo ir technologijų klausimais, ypač politikos krypčių ir programų įgyvendinimo srityje;
 b)
 skatinti pastovius Šalių mokslo bendruomenių, mokslinių tyrimų centrų, universitetų ir pramonės ryšius;
 c)
 skatinti mokymą žmogiškųjų išteklių srityje;
 d)
 skatinti kitas bendrai sutarto bendradarbiavimo formas.
 3. Bendradarbiavimas gali vykti pasitelkiant bendrus mokslinių tyrimų projektus ir mokslininkų mainus, susitikimus ir mokslininkų mokymą naudojantis tarptautinio judumo programomis, numatant didžiausią įmanomą mokslinių tyrimų rezultatų sklaidą.
 4. Šalys skatina atitinkamas aukštojo mokslo institucijas, mokslinių tyrimų centrus ir gamybinius sektorius, visų pirma MVĮ, dalyvauti plėtojant šį bendradarbiavimą.
 23 straipsnis
 Energetika
 Šalys siekia stiprinti bendradarbiavimą energetikos sektoriuje. Šiuo tikslu Šalys susitaria skatinti abipusiai naudingus ryšius, siekiant:
 a)
 įvairinti energijos tiekimą, siekiant didinti tiekimo saugumą, vystyti naujas ir atsinaujinančios energijos formas ir bendradarbiauti vykdant energetikos sektoriaus veiklą, apimančią visą veiklą nuo energijos gamybos iki pardavimo;
 b)
 siekti racionaliai naudoti energiją, prisidedant pasiūlos ir paklausos pusėms, ir stiprinti bendradarbiavimą kovojant su klimato kaita, įskaitant Kioto protokole numatytą švaraus vystymosi mechanizmą;
 c)
 skatinti technologijų, kuriomis siekiama tvarios energijos gamybos ir tvaraus energijos naudojimo, perdavimą;
 d)
 nagrinėti sąsajas tarp galimybės naudotis energija prieinama kaina ir tvarios plėtros.
 24 straipsnis
 Transportas
 1. Šalys siekia bendradarbiauti atitinkamose transporto politikos srityse, kad pagerintų prekių ir keleivių judėjimą, skatintų saugą, laivybos ir aviacijos saugą bei saugumą, žmogiškųjų išteklių plėtrą, aplinkos apsaugą ir padidintų savo transporto sistemų efektyvumą.
 2. Bendradarbiavimo formos gali apimti, inter alia,:
 a)
 keitimąsi informacija apie atitinkamą savo transporto politiką ir praktiką, ypač apie miesto transportą, kaimo, vidaus vandenų ir jūrų transportą, įskaitant daugiarūšio transporto tinklų sujungimą ir sąveiką, taip pat kelių, geležinkelių, uostų ir oro uostų valdymą;
 b)
 galimą naudojimąsi Europos visuotine palydovų navigacijos sistema (Galileo), ypatingą dėmesį teikiant abi puses dominantiems klausimams;
 c)
 dialogą transporto paslaugų srityje, siekiant toliau plėtoti dvišalius santykius tarp Šalių abi puses dominančiais klausimais; iš dalies pakeisti tam tikras esamų dvišalių Indonezijos ir atskirų valstybių narių oro susisiekimo paslaugų susitarimų dalis, kad jie būtų suderinti su atitinkamais Šalių įstatymais ir kitais teisės aktais, ir ištirti galimybes Šalims toliau plėtoti bendradarbiavimą oro transporto srityje;
 d)
 plėtoti jūrų transporto paslaugų srities dialogą, kuriuo būtų siekiama neriboti patekimo į tarptautinę jūrų rinką ir tarptautinę prekybą komerciniais pagrindais, neįvesti sąlygų dėl krovinių dalinimo, nustatyti nacionalinį režimą ir palankiausio režimo statusą laivams, kuriuos valdo kitos Šalies nacionaliniai subjektai ar bendrovės, ir spręsti transporto paslaugų „nuo durų iki durų“ teikimo klausimą;
 e)
 pagal atitinkamas tarptautines konvencijas laikytis saugumo, saugos ir taršos prevencijos standartų ir reglamentų, ypač susijusių su jūrų transportu ir aviacija.
 25 straipsnis
 Švietimas ir kultūra
 1. Siekdamos didinti tarpusavio supratimą ir geriau supažindinti su savo kultūromis, Šalys susitaria skatinti bendradarbiavimą švietimo ir kultūros srityje, tinkamai atsižvelgdamos į jų įvairovę.
 2. Šalys siekia imtis atitinkamų priemonių kultūriniams mainams skatinti ir vykdyti bendras iniciatyvas įvairiose kultūros srityse, įskaitant bendrą kultūros renginių organizavimą. Šiuo požiūriu Šalys taip pat susitaria toliau remti Azijos ir Europos fondo veiklą.
 3. Šalys susitaria konsultuotis ir bendradarbiauti atitinkamuose tarptautiniuose forumuose, pvz., UNESCO, ir keistis nuomonėmis apie kultūrų įvairovę, įskaitant pasiekimus, tokius kaip UNESCO konvencijos dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo ratifikavimą ir įgyvendinimą.
 4. Be to, Šalys skirs ypatingą dėmesį priemonėms, kuriomis siekiama, kad atitinkamos jų specializuotos agentūros užmegztų ryšius, ir kurios skirtos skatinti informacijos, leidinių, žinių, studentų, ekspertų ir techninių išteklių mainus, skatinti IRT naudojimą švietime, naudojantis Bendrijos programų Pietryčių Azijoje siūlomomis priemonėmis švietimo ir kultūros srityje bei abiejų Šalių šioje srityje įgyta patirtimi. Abi Šalys susitaria skatinti Erasmus Mundus programos įgyvendinimą.
 26 straipsnis
 Žmogaus teisės
 1. Šalys susitaria bendradarbiauti žmogaus teisių skatinimo ir apsaugos srityje.
 2. Toks bendradarbiavimas gali apimti, inter alia,:
 a)
 paramą Indonezijos nacionalinio veiksmų plano žmogaus teisių srityje įgyvendinimui;
 b)
 žmogaus teisių skatinimą ir švietimą žmogaus teisių klausimais;
 c)
 žmogaus teisių srityje veikiančių institucijų stiprinimą.
 3. Šalys susitaria, kad šiuo klausimu būtų naudingas jų tarpusavio dialogas.
 27 straipsnis
 Aplinka ir gamtiniai ištekliai
 1. Šalys susitaria, kad reikia tvariu būdu saugoti bei valdyti gamtinius išteklius ir biologinę įvairovę, kurie yra dabartinės ir būsimų kartų vystymosi pagrindas.
 2. Vykdydamos bet kokią veiklą pagal šį Susitarimą, Šalys atsižvelgia į Pasaulio aukščiausiojo lygio susitikimo dėl tvaraus vystymosi rezultatus ir į abiejų Šalių taikomų atitinkamų daugiašalių aplinkosaugos susitarimų įgyvendinimą.
 3. Šalys stengiasi tęsti bendradarbiavimą pagal regionines aplinkosaugos programas, pirmiausia:
 a)
 skatinti ekologinį sąmoningumą ir gerinti teisėsaugos gebėjimus;
 b)
 stiprinti gebėjimus klimato kaitos ir energijos veiksmingumo srityje, sutelkiant dėmesį į mokslinius tyrimus ir vystymąsi, klimato kaitos ir šiltnamio efekto stebėseną ir tyrimus, mažinti neigiamą poveikį ir rengti prisitaikymo programas;
 c)
 stiprinti gebėjimus siekiant dalyvauti sudarant ir įgyvendinant daugiašalius aplinkosaugos susitarimus, įskaitant susitarimus dėl biologinės įvairovės, biologinės saugos ir Nykstančių laukinės faunos ir floros rūšių tarptautinės prekybos konvenciją (CITES);
 d)
 skatinti aplinkai nekenksmingas technologijas, produktus ir paslaugas, įskaitant aplinkosaugos valdymo sistemų ir aplinkosauginio ženklinimo gebėjimų ugdymą;
 e)
 užkirsti kelią nelegaliam pavojingų cheminių medžiagų, pavojingų atliekų ir kitokių atliekų vežimui iš vienos valstybės į kitą;
 f)
 kontroliuoti pakrančių ir jūros aplinką, apsaugą, taršą ir degradaciją;
 g)
 užtikrinti vietos subjektų įtraukimą į aplinkos apsaugą ir tvarų vystymąsi;
 h)
 tvarkyti dirvožemį ir žemę;
 i)
 imtis priemonių kovoti su valstybių sienas peržengiančiu smogu.
 4. Šalys skatina viena kitos dalyvavimą šios srities savo programose jose numatytomis konkrečiomis sąlygomis.
 28 straipsnis
 Miškininkystė
 1. Šalys susitaria, kad siekiant dabartinės ir būsimų kartų gerovės reikia tvariu būdu saugoti bei valdyti miškų išteklius ir biologinę įvairovę.
 2. Šalys siekia toliau bendradarbiauti tobulinant miško ir žemės plotų gaisrų valdymą, kovoti su nelegalia medienos ruoša ir su ja susijusia prekyba, gerinti miškų valdymą ir skatinti tvarią miškotvarką.
 3. Šalys plėtoja bendradarbiavimo programas, be kita ko, susijusias su:
 a)
 bendradarbiavimu atitinkamuose tarptautiniuose, regioniniuose ir dvišaliuose forumuose, skirtuose skatinti teisinių priemonių, susijusių su nelegalia medienos ruoša ir su ja susijusia prekyba, kūrimą;
 b)
 gebėjimų ugdymu, moksliniais tyrimais ir plėtra;
 c)
 parama tvaraus miškų sektoriaus plėtrai;
 d)
 miškų sertifikavimo sistemos plėtojimu.
 29 straipsnis
 Žemės ūkio ir kaimo plėtra
 Šalys susitaria plėtoti bendradarbiavimą žemės ūkio ir kaimo plėtros srityse. Bendradarbiavimo sritys, kurias galima plėsti, yra šios:
 a)
 žemės ūkio politika ir bendra tarptautinė žemės ūkio padėtis;
 b)
 galimybės pašalinti prekybos žemės ūkio kultūromis, gyvuliais ir jų produktais kliūtis;
 c)
 plėtros kaimo vietovėse politika;
 d)
 žemės ūkio kultūroms ir gyvuliams skirtos kokybės strategijos ir saugomos geografinės nuorodos;
 e)
 rinkos plėtra ir tarptautinių prekybinių santykių skatinimas;
 f)
 tvaraus žemės ūkio plėtra.
 30 straipsnis
 Jūros aplinka ir žuvininkystė
 Šalys skatina dvišalį ir daugiašalį bendradarbiavimą jūrų aplinkos ir žuvininkystės srityje, pirmiausia skatindamos tvariai ir atsakingai plėtoti ir valdyti jūrų aplinką ir žuvininkystę. Toks bendradarbiavimas gali apimti:
 a)
 informacijos mainus;
 b)
 paramą tvariai ir atsakingai ilgalaikei jūrų aplinkos ir žuvininkystės politikai, įskaitant pakrančių ir jūros išteklių apsaugą ir valdymą;
 c)
 nelegalios, neatskaitingos ir nereglamentuojamos žvejybos prevencijos ir kovos su tokiais reiškiniais priemonių skatinimą; ir
 d)
 rinkos plėtrą bei gebėjimų ugdymą.
 31 straipsnis
 Sveikata
 1. Šalys susitaria bendradarbiauti bendro intereso sveikatos sektoriaus srityse, siekiant stiprinti veiklą mokslinių tyrimų, sveikatos priežiūros sistemos valdymo, mitybos, vaistų, profilaktinės medicinos, pagrindinių užkrečiamųjų ligų, pvz., paukščių gripo ir pandeminio gripo, ŽIV ir (arba) AIDS, SŪRS, ir neužkrečiamųjų ligų, pvz., vėžio ir širdies ligų, eismo įvykių traumų ir kitų pavojų sveikatai, įskaitant priklausomybę nuo narkotikų, srityse.
 2. Bendradarbiavimas vyksta visų pirma šiais būdais:
 a)
 keičiantis informacija ir patirtimi pirmiau minėtose srityse;
 b)
 rengiant programas, susijusias su epidemiologija, decentralizacija, sveikatos finansavimu, bendruomenės įgalinimu ir sveikatos paslaugų administravimu;
 c)
 ugdant gebėjimus per techninės pagalbos ir profesinio mokymo plėtros programas;
 d)
 rengiant sveikatos paslaugų gerinimo programas ir remiant susijusią veiklą, įskaitant, be kita ko, kūdikių bei motinų mirtingumo mažinimą.
 32 straipsnis
 Statistika
 Remdamosi Bendrijos ir ASEAN esamo bendradarbiavimo veikla statistikos srityje, Šalys susitaria skatinti statistikos metodų ir praktikos derinimą, įskaitant statistinių duomenų rinkimą ir sklaidą, kad abiems priimtinu pagrindu galėtų naudotis prekybos prekėmis ir paslaugomis, taip pat bet kurių kitų šiame Susitarime numatytų sričių, kurių duomenis įmanoma statistiškai apdoroti, pvz., rinkti, analizuoti ir skleisti, statistiniais duomenimis.
 33 straipsnis
 Asmens duomenų apsauga
 1. Šalys susitaria imtis veiksmų šioje srityje ir siekti bendro tikslo tobulinti asmens duomenų apsaugą, atsižvelgiant į geriausią tarptautinę praktiką, išdėstytą, pvz., Jungtinių Tautų kompiuterinių asmens duomenų bylų tvarkymo gairėse (1990 m. gruodžio 14 d. JT Generalinės Asamblėjos Rezoliucija 45/95).
 2. Bendradarbiavimas asmens duomenų apsaugos srityje, inter alia, gali apimti techninę pagalbą keičiantis informacija ir žiniomis, atsižvelgiant į Šalių įstatymus ir kitus teisės aktus.
 34 straipsnis
 Migracija
 1. Šalys dar kartą patvirtina, kaip svarbu vienyti jėgas siekiant valdyti migracijos srautus tarp jų teritorijų, ir siekdamos stiprinti bendradarbiavimą pradeda platų dialogą visais su migracija susijusiais klausimais, įskaitant nelegalią migraciją, nelegalų žmonių vežimą ir prekybą žmonėmis, ir asmenų, kuriems reikalinga tarptautinė apsauga, apsaugos klausimą. Migracijos klausimus reikia įtraukti į abiejų Šalių ekonominio ir socialinio vystymosi nacionalines strategijas. Abi Šalys susitaria spręsti migracijos klausimus laikydamosi humanitarinių principų.
 2. Šalių bendradarbiavimas turėtų būti pagrįstas specialių poreikių vertinimu, atliktu Šalims konsultuojantis tarpusavyje ir turėtų būti įgyvendinamas vadovaujantis atitinkamais galiojančiais Šalių teisės aktais. Bendradarbiaujant didžiausias dėmesys, inter alia, skiriamas:
 a)
 pagrindinėms migracijos priežastims;
 b)
 nacionalinių teisės aktų rengimui ir praktikos tobulinimui ir įgyvendinimui pagal abiejų Šalių taikomus atitinkamus tarptautinės teisės aktus, visų pirma siekiant užtikrinti negrąžinimo principo laikymąsi;
 c)
 abiems Šalims svarbiems vizų, kelionės dokumentų ir sienų kontrolės valdymo klausimams;
 d)
 taisyklėms dėl leidimo įvažiuoti į šalį, į šalį įleistų asmenų teisėms ir statusui, vienodam požiūriui į teisėtai šalyje gyvenančius asmenis, kurie nėra tos šalies piliečiai, jų integracijai, švietimui ir mokymui, taip pat priemonėms, skirtoms kovai su rasizmu ir ksenofobija;
 e)
 techninių ir žmogiškųjų gebėjimų ugdymui;
 f)
 veiksmingos prevencinės politikos kūrimui siekiant kovoti su nelegalia migracija, nelegaliu žmonių vežimu ir prekyba žmonėmis, įskaitant kovos su nelegalių žmonių vežėjų ir prekiautojų žmonėmis tinklais ir tokios prekybos aukų apsaugos būdus;
 g)
 neteisėtai šalyje gyvenančių asmenų grąžinimui žmoniškomis ir oriomis sąlygomis, įskaitant jų savanoriško grįžimo skatinimą, taip pat tokių asmenų readmisijai pagal 3 dalį.
 3. Siekdamos bendradarbiauti kovojant su nelegalia imigracija ir ją kontroliuoti bei nedarydamos poveikio poreikiui apsaugoti prekybos žmonėmis aukas, Šalys taip pat susitaria:
 a)
 savo šalyje nustatyti įtariamus nelegaliai gyvenančius kitos valstybės piliečius ir gavus prašymą nedelsiant ir be papildomų formalumų leisti sugrąžinti visus kitos valstybės narės ar Indonezijos teritorijoje neteisėtai esančius savo piliečius, iškart kai tik nustatoma jų pilietybė;
 b)
 tokiam tikslui suteikti sugrąžintiems savo piliečiams atitinkamus tapatybės dokumentus.
 4. Šalys susitaria bet kurios iš Šalių prašymu derėtis dėl susitarimo, reglamentuojančio konkrečius Šalių įsipareigojimus dėl readmisijos, įskaitant įsipareigojimą dėl savo valstybės piliečių ir kitų valstybių piliečių readmisijos, sudarymo. Šis Susitarimas būtų taikomas ir asmenims be pilietybės.
 35 straipsnis
 Kova su organizuotu nusikalstamumu ir korupcija
 Šalys susitaria bendradarbiauti ir prisidėti prie kovos su organizuotais, ekonominiais ir finansiniais nusikaltimais bei korupcija, nuosekliai laikydamosi esamų abipusių tarptautinių įsipareigojimų šioje srityje, įskaitant susijusius su veiksmingu bendradarbiavimu siekiant susigrąžinti iš korupcinės veiklos gautą turtą ar lėšas. Ši nuostata yra esminis šio Susitarimo elementas.
 36 straipsnis
 Bendradarbiavimas kovos su narkotikais srityje
 1. Savo atitinkamų teisės sistemų ribose Šalys bendradarbiauja, siekdamos užtikrinti visapusį ir suderintą požiūrį, pagrįstą veiksmingu kompetentingų institucijų, įskaitant sveikatos, švietimo ir teisėsaugos (įskaitant muitinės paslaugas), socialinio, teisingumo ir vidaus reikalų sektoriuose veikiančias institucijas, veiksmų koordinavimu, taip pat legalios rinkos reguliavimą, siekdamos kuo labiau sumažinti narkotikų pasiūlą, nelegalią prekybą bei paklausą, jų poveikį narkotikų vartotojams bei visuomenei ir užtikrinti veiksmingesnę neteisėto cheminių prekursorių naudojimo narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai prevenciją.
 2. Šalys susitaria dėl bendradarbiavimo priemonių šiems tikslams pasiekti. Veiksmai grindžiami bendrai priimtais principais, suderintais su atitinkamomis tarptautinėmis konvencijomis, politine deklaracija ir Specialiąja deklaracija dėl narkotikų paklausos mažinimo gairių, patvirtintų 1998 m. birželio mėn. Dvidešimtojoje Jungtinių Tautų Generalinės Asamblėjos specialiojoje sesijoje dėl narkotikų.
 3. Šalių bendradarbiavimas gali apimti keitimąsi nuomonėmis apie teisės aktų sistemas ir geriausia praktika, techninę ir administracinę pagalbą narkotikų prevencijos ir priklausomybės nuo narkotikų gydymo srityse, imantis įvairių priemonių, visų pirma mažinant su piktnaudžiavimu narkotikais susijusią žalą; informacijos ir stebėsenos centrų kūrimą; darbuotojų mokymą; mokslinius narkotikų tyrimus; teismų ir policijos bendradarbiavimą ir neteisėto cheminių prekursorių naudojimo narkotinių ir psichotropinių medžiagų gamybai prevenciją. Šalys gali susitarti dėl kitų sričių įtraukimo.
 4. Šalys gali bendradarbiauti, siekdamos plėtoti alternatyvias tvaraus vystymosi politikos kryptis, skirtas kuo labiau sumažinti neteisėtą narkotikų, ypač kanapių, auginimą.
 37 straipsnis
 Bendradarbiavimas kovos su pinigų plovimu srityje
 1. Šalys susitaria dėl poreikio dirbti ir bendradarbiauti siekiant užkirsti kelią naudoti jų finansų sistemas pinigams, gautiems iš visos nusikalstamos veiklos, pvz., iš nusikaltimų, susijusių su narkotikais ir korupcija, plauti.
 2. Abi Šalys susitaria bendradarbiauti teikiant techninę ir administracinę pagalbą, skirtą rengti taisykles bei jas įgyvendinti ir diegti veiksmingus kovos su pinigų plovimu ir terorizmo finansavimu, įskaitant iš nusikalstamos veiklos gauto turto ar lėšų susigrąžinimą, mechanizmus.
 3. Bendradarbiavimu siekiama sudaryti sąlygas keistis susijusia informacija vadovaujantis atitinkamais teisės aktais ir taikyti tinkamus kovos su pinigų plovimu bei terorizmo finansavimu reikalavimus, lygiaverčius Bendrijos ir šioje srityje veikiančių susijusių tarptautinių organizacijų, pvz., Finansinių veiksmų darbo grupės (FATF), taikomiems reikalavimams.
 38 straipsnis
 Pilietinė visuomenė
 1. Šalys pripažįsta, kad organizuota pilietinė visuomenė, visų pirma akademinė bendruomenė, vaidina svarbų vaidmenį ir gali prisidėti prie pagal šį Susitarimą vykdomo dialogo ir bendradarbiavimo proceso, ir susitaria skatinti veiksmingą dialogą su organizuota pilietine visuomene bei aktyvų jos dalyvavimą.
 2. Pagal kiekvienos Šalies demokratinius principus, įstatymus ir kitus teisės aktus organizuota pilietinė visuomenė gali:
 a)
 dalyvauti politikos formavimo procese nacionaliniu lygiu;
 b)
 būti informuojama apie konsultacijas dėl vystymosi ir bendradarbiavimo strategijų ir sektorinės politikos, ypač tose srityse, kurios yra svarbios pilietinei visuomenei, įskaitant visus vystymosi proceso etapus, ir dalyvauti tokiose konsultacijose;
 c)
 skaidriai valdyti visus jų veiklai skirtus finansinius išteklius;
 d)
 dalyvauti įgyvendinant bendradarbiavimo programas, įskaitant gebėjimų ugdymą piliečiams svarbiose srityse.
 39 straipsnis
 Bendradarbiavimas siekiant modernizuoti valstybės ir viešąjį administravimą
 Šalys, remdamosi konkrečių poreikių vertinimu, atliktu Šalims konsultuojantis, susitaria bendradarbiauti siekiant modernizuoti jų viešąjį administravimą, inter alia,:
 a)
 gerinti organizacinį veiksmingumą;
 b)
 didinti institucijų teikiamų paslaugų veiksmingumą;
 c)
 užtikrinti skaidrų viešųjų išteklių valdymą ir apskaitą;
 d)
 tobulinti teisinę ir institucinę sistemą;
 e)
 ugdyti politikos formavimo ir įgyvendinimo gebėjimus (viešųjų paslaugų teikimas, biudžeto formavimas ir vykdymas, antikorupcija);
 f)
 stiprinti teismų sistemas;
 g)
 tobulinti teisėsaugos mechanizmus ir įstaigas.
 40 straipsnis
 Bendradarbiavimo būdai
 1. Siekdamos įgyvendinti šiame Susitarime nustatytus bendradarbiavimo tikslus ir atsižvelgdamos į savo turimus išteklius ir teisės aktus, Šalys susitaria skirti atitinkamus išteklius, įskaitant finansinius.
 2. Šalys skatina Europos investicijų banką tęsti savo veiklą Indonezijoje laikantis savo procedūrų ir finansavimo kriterijų bei Indonezijos įstatymų ir kitų teisės aktų.
 VI ANTRAŠTINĖ DALIS
 INSTITUCINĖ STRUKTŪRA
 41 straipsnis
 Jungtinis komitetas
 1. Pagal šį Susitarimą Šalys susitaria įsteigti Jungtinį komitetą, sudarytą iš abiejų pusių aukščiausio lygio atstovų, kurio užduotys yra:
 a)
 užtikrinti tinkamą šio Susitarimo veikimą ir įgyvendinimą;
 b)
 nustatyti prioritetus remiantis šio Susitarimo tikslais;
 c)
 spręsti dėl šio Susitarimo taikymo ar aiškinimo kylančius nesutarimus;
 d)
 teikti rekomendacijas šį Susitarimą pasirašiusioms Šalims, skatinant siekti šio Susitarimo tikslų ir prireikus spręsti visus dėl šio Susitarimo taikymo ar aiškinimo kylančius ginčus.
 2. Jungtinio komiteto posėdžiai paprastai vyksta ne rečiau kaip kas dveji metai pakaitomis Indonezijoje ir Briuselyje abipusiu sutarimu nustatytą dieną. Šalių susitarimu taip pat gali būti šaukiami neeiliniai Jungtinio komiteto posėdžiai. Jungtiniam komitetui pakaitomis pirmininkauja kiekviena Šalis. Jungtinio komiteto posėdžių darbotvarkė nustatoma Šalių sutarimu.
 3. Jungtinis komitetas gali steigti specializuotas darbo grupes, kurios padėtų jam vykdyti jo užduotis. Kiekviename Jungtinio komiteto posėdyje šios darbo grupės pateikia jam išsamias savo veiklos ataskaitas.
 4. Šalys susitaria, kad Jungtinio komiteto užduotis taip pat yra užtikrinti tinkamą bet kokio Bendrijos ir Indonezijos sudaryto ar rengiamo sektorinio susitarimo ar protokolo taikymą.
 5. Šiam Susitarimui taikyti Jungtinis komitetas patvirtina savo darbo tvarkos taisykles.
 VII ANTRAŠTINĖ DALIS
 BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
 42 straipsnis
 Nuostatos dėl tolesnės raidos
 1. Siekdamos sustiprinti bendradarbiavimą Šalys abipusiu sutarimu gali iš dalies pakeisti, peržiūrėti ir išplėsti šį Susitarimą, įskaitant jo papildymą susitarimais ar protokolais dėl konkrečių sektorių ir veiklos.
 2. Įgyvendindama šį Susitarimą bet kuri Šalis gali teikti pasiūlymus dėl bendradarbiavimo srities išplėtimo, atsižvelgdama į šio Susitarimo taikymo metu įgytą patirtį.
 43 straipsnis
 Kiti susitarimai
 1. Nedarant poveikio atitinkamų Europos bendrijos steigimo sutarties nuostatų taikymui, nei šis Susitarimas, nei pagal jį vykdomi veiksmai neturi jokios įtakos Bendrijos valstybių narių įgaliojimams pradėti dvišalį bendradarbiavimą su Indonezija ar prireikus sudaryti su Indonezija naujus partnerystės ir bendradarbiavimo susitarimus.
 2. Šis Susitarimas neturi įtakos atitinkamų Šalių prisiimtų įsipareigojimų dėl trečiųjų šalių taikymui ar įgyvendinimui.
 44 straipsnis
 Ginčų sprendimo mechanizmas
 1. Kiekviena Šalis gali kreiptis į Jungtinį komitetą, kad šis išspręstų ginčą dėl šio Susitarimo taikymo ar aiškinimo.
 2. Jungtinis komitetas spręs ginčą pagal 41 straipsnio 1 dalies c ir d punktus.
 3. Jei kuri nors Šalis mano, kad kita Šalis nevykdo kurių nors šiuo Susitarimu numatytų savo įsipareigojimų, ji gali imtis atitinkamų veiksmų. Išskyrus ypatingos skubos atvejus, prieš imdamasi priemonių ji pateikia Jungtiniam komitetui visą atitinkamą informaciją, būtiną išsamiai padėties analizei, kad būtų rastas Šalims priimtinas sprendimas.
 4. Šalys susitaria, kad šio Susitarimo teisingo aiškinimo ir praktinio taikymo tikslu 3 dalyje nurodyti „ypatingos skubos atvejai“ reiškia vienos iš Šalių esminį Susitarimo pažeidimą. Esminis Susitarimo pažeidimas – tai:
 i)
 Susitarimo anuliavimas, nesankcionuotas bendrosiomis tarptautinės teisės normomis, arba
 ii)
 esminės Susitarimo dalies pažeidimas, kaip išdėstyta 1 straipsnio 1 dalyje, 3 straipsnio 2 dalyje ir 35 straipsnyje.
 5. Pasirenkant priemones pirmenybė turi būti teikiama toms, kurios mažiausiai trukdo šio Susitarimo veikimui. Apie šias priemones nedelsiant pranešama kitai Šaliai ir dėl jų konsultuojamasi Jungtiniame komitete, jei kita Šalis to prašo.
 45 straipsnis
 Sąlygų sudarymas
 Siekdamos palengvinti bendradarbiavimą pagal šį Susitarimą, abi Šalys susitaria sudaryti būtinas sąlygas bendradarbiavimo įgyvendinime dalyvaujantiems tinkamai įgaliotiems ekspertams ir pareigūnams, kad jie galėtų vykdyti savo funkcijas pagal atitinkamas abiejų Šalių vidaus taisykles ir teisės aktus.
 46 straipsnis
 Teritorinis taikymas
 Šis Susitarimas taikomas teritorijoje, kuriai taikoma Europos bendrijos steigimo sutartis toje Sutartyje nustatytomis sąlygomis ir Indonezijos teritorijoje.
 47 straipsnis
 Šalių sąvokos apibrėžtis
 Šiame Susitarime „Šalys“ – Bendrija ar jos valstybės narės arba Bendrija ir jos valstybės narės, laikantis atitinkamų jų įgaliojimų, ir Indonezijos Respublika.
 48 straipsnis
 Įsigaliojimas ir trukmė
 1. Šis Susitarimas įsigalioja pirmąją mėnesio dieną po tos datos, kai Šalys viena kitai praneša apie šiuo tikslu būtinų teisinių procedūrų užbaigimą.
 2. Šis Susitarimas galioja penkerius metus. Jis automatiškai pratęsiamas kitiems vienerių metų laikotarpiams, jei Šalys ne vėliau nei likus šešiems mėnesiams iki kito vienerių metų laikotarpio pabaigos viena kitai raštu nepraneša apie savo ketinimą nepratęsti šio Susitarimo.
 3. Šis Susitarimas iš dalies keičiamas Šalių susitarimu. Pakeitimai įsigalioja tik po to, kai Šalys viena kitai praneša, kad atlikti visi būtini formalumai.
 4. Viena iš Šalių gali nutraukti šį Susitarimą pateikdama rašytinį denonsavimo pranešimą kitai Šaliai. Nutraukimas įsigalioja praėjus šešiems mėnesiams po to, kai kita Šalis gauna pranešimą.
 49 straipsnis
 Pranešimas
 Pranešimas teikiamas, atitinkamai, Europos Sąjungos Tarybos Generaliniam sekretoriui ir Indonezijos Respublikos užsienio reikalų ministrui.
 50 straipsnis
 Autentiški tekstai
 Šis Susitarimas sudarytas anglų, bulgarų, čekų, danų, estų, graikų, ispanų, italų, latvių, lenkų, lietuvių, maltiečių, olandų, portugalų, prancūzų, rumunų, slovakų, slovėnų, suomių, švedų, vengrų, vokiečių ir indoneziečių kalbomis, visi tekstai yra autentiški.
 Съставено в два екземпляра в Джакарта на девети ноември две хиляди и девета година.
 Hecho por duplicado en Yakarta el dia nueve de noviembre del año dos mil nueve.
 V Jakartě dne devátého listopadu roku dva tisíce devět ve dvou vyhotoveních.
 Udfærdiget i Jakarta, den niende november totusinde og ni.
 Geschehen zu Jakarta am neunten November zweitausendneun in zwei Urschriften.
 Sõlmitud kahes eksemplaris üheksandal novembril kahe tuhande üheksandal aastal Jakartas.
 Υπεγράφη στη Τζακάρτα σε δύο αντίτυπα την ενάτη ημέρα του Νοεμβρίου του έτους δύο χιλιάδες εννέα.
 Done in duplicate at Jakarta on this ninth day of November in the year two thousand and nine.
 Fait en double exemplaire à Djakarta, le neuf novembre de l’année deux mille neuf.
 Fatto in duplice copia a Giacarta il nono giorno di novembre dell’anno duemilanove.
 Priimta dviem egzemplioriais Džakartoje, du tūkstančiai devintų metų lapkričio devintą dieną.
 Készült két eredeti példányban Jakartában, kétezerkilenc november kilencedikén.
 Magħmul f’żewġ oriġinali f’Ġakarta f’dan id-disa’ jum ta’ Novembru tas-sena elfejn u disgħa.
 Gedaan in tweevoud te Jakarta op negen november tweeduizend negen.
 Sporządzono w dwóch egzemplarzach w Dżakarcie dnia dziewiątego listopada roku dwa tysiące dziewiątego.
 Feito em dois exemplares, em Jacarta, aos nove dias do mês de Novembro do ano de dois mil e nove.
 Încheiat în două exemplare la Jakarta în data de astăzi, nouă noiembrie două mii nouă.
 V Jakarte deviateho novembra dvetisícdeväť v dvoch pôvodných vyhotoveniach.
 V Džakarti, dne devetega novembra leta dva tisoč devet, sestavljeno v dveh izvodih.
 Tehty kahtena kappaleena Jakartassa yhdeksäntenä päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattayhdeksän.
 Utfärdat i två exemplar i Jakarta den nionde november år tjugohundranio.
 Dibuat dalam rangkap ganda di Jakarta pada tanggal sembilan November tahun dua ribu sembilan.
 Pour le Royaume de Belgique
 Voor het Koninkrijk België
 Für das Königreich Belgien
 Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.
 Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.
 Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.
 За Релублика България
 Za Českou republiku
 På Kongeriget Danmarks vegne
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā
 Lietuvos Respublikos vardu
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 A Magyar Köztársaság részéről
 Gћal Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 Pentru România
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 За Европейската общност
 Por la Comunidad Europea
 Za Evropské společenství
 For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Euroopa Ühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Eiropas Kopienas vārdā
 Europos bendrijos vardu
 az Európai Közösség részéről
 Għall-Komunità Ewropea
 Voor de Europese Gemeenschap
 W imieniu Wspólnoty Europejskiej
 Pela Comunidade Europeia
 Pentru Comunitatea Europeană
 Za Európske spoločenstvo
 za Evropsko skupnost
 Euroopan yhteisön puolesta
 För Europeiska gemenskapen
 Untuk Pemerintah Republik Indonesia
 BAIGIAMASIS AKTAS
 EUROPOS BENDRIJOS, toliau – Bendrija,
 įgaliotieji atstovai
 bei
 BELGIJOS KARALYSTĖ,
 BULGARIJOS RESPUBLIKA,
 ČEKIJOS RESPUBLIKA,
 DANIJOS KARALYSTĖ,
 VOKIETIJOS FEDERACINĖ RESPUBLIKA,
 ESTIJOS RESPUBLIKA,
 AIRIJA,
 GRAIKIJOS RESPUBLIKA,
 ISPANIJOS KARALYSTĖ,
 PRANCŪZIJOS RESPUBLIKA,
 ITALIJOS RESPUBLIKA,
 KIPRO RESPUBLIKA,
 LATVIJOS RESPUBLIKA,
 LIETUVOS RESPUBLIKA,
 LIUKSEMBURGO DIDŽIOJI HERCOGYSTĖ,
 VENGRIJOS RESPUBLIKA,
 MALTOS,
 NYDERLANDŲ KARALYSTĖ,
 AUSTRIJOS RESPUBLIKA,
 LENKIJOS RESPUBLIKA,
 PORTUGALIJOS RESPUBLIKA,
 RUMUNIJA,
 SLOVĖNIJOS RESPUBLIKA,
 SLOVAKIJOS RESPUBLIKA,
 SUOMIJOS RESPUBLIKA,
 ŠVEDIJOS KARALYSTĖ,
 JUNGTINĖ DIDŽIOSIOS BRITANIJOS IR ŠIAURĖS AIRIJOS KARALYSTĖ,
 Europos bendrijos steigimo sutarties ir Europos Sąjungos sutarties Susitariančiosios Šalys, toliau – valstybės narės,
 ir
 INDONEZIJOS RESPUBLIKA,
 susitikusios Džakartoje 2009 m. lapkričio 9 d., kad pasirašytų Europos bendrijos bei jos valstybių narių ir Indonezijos Respublikos pagrindų susitarimą dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo, priėmė Pagrindų susitarimą dėl visapusės partnerystės ir bendradarbiavimo.
 Valstybių narių įgaliotieji atstovai ir Indonezijos Respublikos įgaliotasis atstovas atsižvelgia į šią vienašalę Europos bendrijos deklaraciją:
 „Susitarimo nuostatos, patenkančios į Europos bendrijos steigimo sutarties IV antraštinės dalies III dalies taikymo sritį, yra privalomos Jungtinei Karalystei ir Airijai, kaip atskiroms Susitariančioms Šalims, o ne kaip Europos bendrijos daliai, tol, kol Jungtinė Karalystė arba Airija (pagal aplinkybes) praneša Indonezijos Respublikai, kad Susitarimo nuostatos joms yra privalomos kaip Europos bendrijos daliai pagal Protokolą dėl Jungtinės Karalystės ir Airijos pozicijos, pridedamą prie Europos Sąjungos sutarties ir Europos bendrijos steigimo sutarties. Tas pats galioja ir Danijai pagal prie tų sutarčių pridedamą Protokolą dėl Danijos pozicijos.“


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 51995PC0647
 Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "Mot en hållbar utveckling"
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 140 , 11/05/1996 s. 0005
 Förslag till Europaparlamentets och rådets beslut om en översyn av Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "Mot en hållbar utveckling"(96/C 140/04) KOM(95) 647 slutlig - 96/0027(COD) (Framlagt av kommissionen den 29 februari 1996)EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 130 s. 3 första stycket i detta,med beaktande av kommissionens förslag,med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,i enlighet med det i artikel 189b i fördraget angivna förfarandet, ochmed beaktande av följande:Kommissionen antog den 18 mars 1992 Europeiska gemenskapens åtgärdsprogram för miljön och en hållbar utveckling kallat "Mot en hållbar utveckling" (nedan kallat "programmet").Europaparlamentet ställde sig genom sin resolution av den 17 november 1992 positivt till de riktlinjer som fastställs i programmet.Rådet och företrädare för medlemsstaternas regeringar godkände genom en resolution av den 1 februari 1993 (1) programmets allmänna inriktning och strategi.Ekonomiska och sociala kommittén godkände genom sitt yttrande av den 1 juli 1992 programmets principer och inriktning.I programmet föreskrivs att en översyn skall göras slutet av 1995, eftersom många av åtgärderna i programmet sträcker sig över en tidsperiod fram till år 2000.Sedan programmet antogs har det inträffat ett antal händelser som är av betydelse för en hållbar utveckling, särskilt antagandet av Agenda 21 som var ett resultat av FN:s konferens om miljö och en hållbar utveckling samt kommissionens antagande av vitboken om tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning.Europeiska unionens utvidgning med de tre nya medlemsstaterna Österrike, Finland och Sverige ställer unionen inför nya utmaningar på miljöområdet och har föranlett gemenskapen att se över vissa bestämmelser inom dess miljölagstiftning.Em omfattande samrådsförfarande har ägt rum i den översynsprocess som kommissionen genomfört för att skaffa information om vilka framsteg som gjorts hittills och vilka hinder som finns för programmets genomförande.Kommissionen presenterade i januari 1996 en lägesrapport om programmets genomförande.Europeiska miljöbyrån presenterade den 10 november 1995 en uppdaterad lägesrapport om miljön som bidrag till översynsprocessen.Det ursprungliga programmets allmänna strategi, mål och vägledande åtgärder gäller fortfarande, och programmet utgör en lämplig utgångspunkt för gemenskapens och medlemsstaternas genomförande av Agenda 21.Programmets grundläggande strategi är att till fullo integrera miljöpolitiken och övrig relevant politik genom att samhällets huvudaktörer aktivt samarbetar för att bredda och fördjupa de styrmedel som syftar till att förändra beteenden.Slutsatserna i lägesrapporten visar att framsteg har gjorts på ett antal områden men att det återstår en hel del att göra för att fortskrida mot en hållbar utveckling.Lägesrapporten definierar vilka åtgärder som måste få huvudprioritet för att se till att processen mot en hållbar utveckling drivs på ytterligare; gemenskapen bör inrikta sig på ett begränsat antal huvudprioriteringar och andra frågor för att främja programmets genomförande.Under processen för at fullfölja den inriktning som anges i programmet måste behovet av att integrera miljöhänsyn i all gemenskapspolitik och alla gemenskapsåtgärder definieras i mer operationella termer. Ett antal prioriteringar där åtgärder mest effektivt kan genomföras på gemenskapsnivå inom målsektorerna jordbruk, transport, energi, industri och turism har formulerats i detta syfte.Detta beslut påverkar inte den rättsliga grunden för de åtgärder som överensstämmer med beslutets målsättningar men som genomförs inom ramen för gemenskapens övriga politik.Att utveckla fler styrmedel har visat sig svårare än väntat. Utveckling och tillämpning av andra styrmedel som kompletterar lagstiftningen är nödvändig för att uppnå väsentliga förändringar mot en hållbar utveckling i aktuella trender och bruk. Detta förutsätter att de marknadsbaserade och de horisontella styrmedlen vidareutvecklas och att gemenskapens egna finansiella system utnyttjas bättre som medel för att främja en hållbar utveckling.Det är nödvändigt att säkerställa att miljöåtgärder genomförs och tillämpas på ett bättre sätt, vilket förutsätter åtgärder på alla nivåer i tillsynssystemet.Kommunikation, information, undervisning och utbildning är viktiga medel för att öka medvetenheten och för att främja förändringar av beteendet i alla delar av samhället.Gemenskapen har en viktig roll att spela i internationella sammanhang när det gäller åtgärder för miljön och en hållbar utveckling. Det är nödvändigt att möta internationella utmaningar, särskilt den eventuella anslutningen av de associerade länderna i Central- och Östeuropa samt det ökande samarbetet med Medelhavsländerna, att fortsätta den process som inleddes genom FN:konferens om miljö och utveckling och att fortsätta diskussionerna om handel och miljö.Det är nödvändigt med ytterligare ansträngningar för att förbättra grunden för miljöpolitiken i form av tillförlitliga och jämförbara fakta, statistik och indikatorer och metoder för bedömning av kostnader för och vinster från åtgärder eller avsaknaden av åtgärder.Det är nödvändigt att vidareutveckla olika tillvägångssätt för att främja en övergång till mer hållbara produktions- och konsumtionsmönster.Det är nödvändigt att främja att ny teknik och ny teknologi utnyttjas på bästa sätt.Det är nödvändigt att vidareutveckla begreppet delat ansvar, särskilt genom att förstärka dialogen och samarbetet med de aktörer som berörs av utarbetandet av gemenskapens politik och åtgärder.Gemenskapen har möjlighet att stödja mer sammanhängande och samordnade tillvägagångssätt för åtgärder på lokal och regional nivå på områden som är viktiga för att uppnå en hållbar utveckling, och att stimulera utbyte av information och erfarenheter. Detta är särskilt viktigt för territoriella tillvägagångssätt som rör stadsmiljö och kustområden, samt initiativ som rör naturskyddsområden.Gemenskapen kommer att vidareutveckla sin politik rörande de miljöfrågor som omfattas av programmet, och särskild vikt kommer att läggas vid ett antal frågor där åtgärder på gemenskapsnivå kommer att vara mest fördelaktiga.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1 Gemenskapen bekräftar sitt engagemang i inriktningen och strategin i programmet "Mot en hållbar utveckling", som antogs av kommissionen den 18 mars 1992, och som mottogs positivt genom parlamentets resolution av den 17 november 1992 och godkändes genom rådets resolution av den 1 februari 1993. Medlemsstaterna, företagen och medborgarna uppmuntras att ta sitt ansvar för att till fullo delta i det fortsatta genomförandet av programmet och för att försöka påskynda processen.För att påskynda processen och för att säkerställa att den inriktning som fastställs i programmet fullföljs mer effektivt skall gemenskapen själv inrikta sig på fem huvudprioriteringar och fem andra frågor som skall ge en extra skjuts åt programmets genomförande.Gemenskapen skall oberoende av dessa särskilda prioriteringar fullfölja alla andra åtgärder som inletts genom programmet.Detta beslut påverkar inte den rättsliga grunden för de åtgärder som överensstämmer med detta programs målsättningar men som genomförs inom ramen för gemenskapens övriga politik.DEL 1 HUVUDPRIORITERINGAR Artikel 2 Integration av miljöaspekter i övrig politikGemenskapen skall utveckla förbättrade tillvägagångssätt för att integrera miljöaspekter på övriga politiska områden, i syfte att underlätta processen i riktning mot en hållbar utveckling.När det gäller programmets målsektorer skall gemenskapen inrikta sig på följande prioriteringar där åtgärder kan genomföras mest effektivt på gemenskapsnivå:2.1. I fråga om jordbruk är prioriteringarna atta) vidareutveckla sambanden mellan styrmedel för jordbruksmarknaden och miljökraven i enlighet med reformprocessen inom den gemensamma jordbrukspolitiken, genom att förlita sig mindre på marknadsprisstöd och ersätta det med direkta stödåtgärder, vilka där så är lämpligt kan förknippas med miljöhänsyn, samt med bättre integrerad marknadspolitik, landsbygdsutveckling och miljöpolitik. Sådana åtgärder skall inbegripa övervaknings- och rapporteringsskyldigheter,b) sörja för att information regelbundet lämnas om vilken belastning och vilka effekter olika jordbruksmetoder har på miljön, som till exempel uppgifter om användningen av gödningsmedel och bekämpningsmedel, vattenförbrukning och vattenkvalitet samt markanvändning,c) främja extensiva produktionsmetoder, hållbara odlingsmetoder och biodynamisk odling i nära samarbete med de berörda aktörerna. Gemenskapen skall fortsätta att uppmuntra utvecklingen av lokala initiativ och sprida information om dessa,d) ytterligare utveckla en integrerad strategi för en hållbar användning av bekämpningsmedel, inbegripet mer detaljerade bestämmelser om distribution och försäljning av bekämpningsmedel och om begränsningar av användningen och ersättning av de farligaste bekämpningsmedlen,e) utveckla ett vittomspännande tillvägagångssätt för landsbygdens utveckling, inbegripet övervakning och samordning av olika berörda politiska styrmedel.Gemenskapen skall utveckla ett mer vittomspännande och strategiskt tillvägagångssätt för skogsvård mot en hållbar kretsloppsanpassad utveckling, i syfte att främja bättre samordning och sammanhållning av åtgärder och politik och för att möta utvecklingen internationellt.2.2. I fråga om transporter är prioriteringarna atta) lägga större vikt vid de faktorer som styr efterfrågan på transporter genom att- utveckla åtgärder för att i högre grad införliva de externa kostnaderna i transportpriserna som en nödvändig åtgärd för att kunna påverka användarnas val för att nå en rationellare nivå i efterfrågan på transporttjänster,- främja en bättre integrering av markanvändning och transportplanering samt främja åtgärder för att hantera efterfrågan, som t.ex. informationsteknologi,b) fortsätta ansträngningarna för att nå målet att minska obalansen mellan de olika transportsätten, särskilt genom att- utveckla och tillämpa ett antal kriterier och metoder för strategisk bedömning av miljöaspekterna i transportinfrastrukturplaner för transeuropeiska nätverk,- undersöka möjligheterna att använda gemenskapsfinansiering för att främja bättre balans mellan olika transportsätt,- utveckla en ram för att lösa miljöproblem orsakade av godstrafik med tunga fordon, inbegripet situationen i transitområden,- främja användandet av miljövänligare transportmetoder, exempelvis offentliga färdmedel,c) ytterligare skärpa bestämmelserna för utsläpp och buller från vägfordon och flygplan och för bränslekvalitet, utveckla åtgärder för att minska koldioxidutsläppen från bilar samt skärpa gemenskapsbestämmelserna för inspektion och underhåll av fordon,d) främja erfarenhetsutbyte mellan lokala myndigheter rörande hållbara transportinitiativ.2.3. I fråga om energi är prioriteringarna atta) stödja utvecklingen och användningen av energisnåla tekniker och metoder inbegripet förnyelsebara energikällor, genom finansieringsåtgärder och åtgärder för att medvetandegöra och informera, samt utveckla kriterier för urval av stödprogram i syfte att avhjälpa incitament som har skadliga effekter,b) uppmuntra genomförande av alla åtgärder för styrning av energiefterfrågan samt införlivande av externa kostnader och intäkter genom skatteincitament och genom att ge större tyngd åt andra medel än skatter, samt förbättrad samordning av initiativ för att medvetandegöra konsumenterna i gemenskapens energibesparingsprogram,c) kraftigare betona användningen av energieffektivitetsstandarder för apparater och skärpa dessa standarder inom ramen för vad som är tekniskt och ekonomiskt möjligt och sörja för märkning som visar hur energieffektiva apparaterna är,d) vidareutveckla gemenskapsramen för frivilliga avtal som överensstämmer med konkurrensreglerna.2.4. I fråga om industrin är prioriteringarna atta) aktivt stödja den pågående utvecklingen av miljöstyrningssystem inom industrisektorn, se över miljöstyrnings- och miljörevisionsordningen och utveckla program för att ytterligare främja miljömedvetenhet inom industrin, särskilt små och medelstora företag, liksom för att främja yrkesutbildning och tekniskt stöd,b) utveckla ett ramverk för en integrerad kretsloppsinriktad produktpolitik, som till exempel riktar in sig på vidareutveckling av kretsloppsanalyser och tar hänsyn till eventuella följder för den inre marknaden,c) förbättra lagstiftningen för en sammanhängande och allsidig kontroll av föroreningar från industrianläggningar, utveckla ett kompletterande ramverk för integrerad bekämpning av föroreningar med beaktande av mindre anläggningars särskilda problem och främja integrationen av externa kostnader,d) utveckla åtgärder för att förbättra industrins medvetenhet på miljöområdet, t.ex. hjälpmedel för bättre företagsinformation, bl.a. bästa tillgängliga teknologi, bättre spridning av renare teknologi och främjande av mest miljövänliga metoder,e) utveckla tillvägagångssätt för att främja upprättandet av företag i miljöbranschen,f) prioritera små och medelstora företags problem när det gäller tekniska och finansiella hinder för användning av teknik som är ren i förhållande till miljön.2.5. Beträffande turism är prioriteringarna atta) fastställa regelbunden rapportering av turismens belastning och påverkan på miljön, inbegripet frågor rörande hållbart utnyttjande av kustområden,b) stödja åtgärder för att väcka medvetande i syfte att främja miljövänlig användning av turistresurser, inbegripet transporter till och från turistorter,c) främja genomförande av nydanande god sed för hållbar utveckling inom turism.Artikel 3 Utveckling av fler styrmedelGemenskapen skall utveckla och använda en bredare blandning av styrmedel i syfte att uppnå verkliga förändringar av aktuella trender och bruk för en hållbar utveckling.3.1. I fråga om utvecklingen av effektiva marknadsbaserade styrmedel som ett medel för att genomföra politiken skall särskild hänsyn tas tilla) miljöavgifter,b) tillämpning av begreppet miljöansvar,c) frivilliga avtal som förhandlats fram på miljöområdet och som överensstämmer med konkurrensreglerna,d) uppmuntran till skattereformer som ett medel för att sykdda och förbättra miljön.3.2. I fråga om horisontella styrmedel är prioriteringarna atta) utveckla tillvägagångssätt för bedömning av planers och programs miljökonsekvenser och effekter samt främja utvecklingen av metoder, utbildningsmaterial och hjälpmedel för bedömning av projekt, planer och program,b) överväga en utvidgning av miljöstyrnings- och miljörevisionsordningen till andra verksamhetsområden än industrin,c) stärka betydelsen av standardisering, särskilt genom att miljöaspekter tas med vid utarbetandet av standarder för industrin,d) utveckla kriterier för att bedöma överensstämmelsen av nuvarande gemenskapspolitik och gemenskapsstyrmedel, däribland finansiering, med kraven på en hållbar utveckling,e) se över gemenskapsreglerna och förfarandena för offentlig upphandling i syfte att på ett bättre sätt införliva miljöhänsyn utan att rubba den rättvisa konkurrensen.3.3. Gemenskapen skall prioritera förbättringen av sina egna finansiella stödmekanismer som ett medel för att främja en hållbar utveckling. Gemenskapen skall när det gäller alla dess finansieringssystem, och särskilt struktur- och sammanhållningsfonderna, säkerställa att miljöhänsyn integreras på ett bättre sätt och att det sker en bättre utvärdering av systemens miljökonsekvenser så att kvaliteten på stödåtgärderna förbättras från miljösynpunkt och ekonomisk synpunkt.3.4. Gemenskapen skall fullfölja sin strävan efter att säkerställa att de möjligheter som ny teknik och teknologi erbjuder för en hållbar utveckling inom områden som jordbruk, livsmedelindustri, kemisk industri och läkemedelsindustri, miljörening och utveckling av nya material och energikällor utnyttjas till fullo.Artikel 4 Genomförande och tillämpning av lagstiftningGemenskapen skall öka ansträngningarna på alla nivåer för att säkerställa att miljölagstiftningen genomförs och tillämpas på ett mer effektivt sätt.Prioriteringarna är atta) förbättra det rättsliga ramverket för miljöpolitiken genom att anta mer sammanhängande och allsidiga tillvägagångssätt inom vissa sektorer genom att på lämpligt sätt förenkla lagstiftningsförfaranden och administrativa förfaranden och genom att ägna särskild uppmärksamhet åt antagna åtgärders verkställbarhet,b) stärka betydelsen hos och tillämpningen av de rapporteringskrav som förekrivs i gemenskapslagstiftningen,c) stärka samarabetet mellan de behöriga myndigheter som ansvarar för lagstiftningens genomförande och verkställighet,d) överväga möjligheten att förbättra tillträdet till rättssystemet för att göra det lättare fölr allmänheten att engagera sig i genomflörandet och tillämpningen av miljöpolitiken,e) överväga huruvida sanktioner kan införas för bristande efterlevnad i ny lagstiftning.Artikel 5 Ökat medvetandeGemenskapen betonar vikten av kommunikation, information, undervisning och utbildning som ett sätt att stimulera medvetenheten om frågor som rör en hållbar utveckling och för att främja av beteendeförändringar på alla samhällsområden. Gemenskapen skall öka sina ansträngningar för att göra medborgarna i gemenskapen mer medvetna och bättre informerade om frågor som rör en hållbar utveckling.Prioriteringarna är atta) göra information om miljösituationen tillgänglig och överväga hur information kan göras tillgänglig som genomförandet av gemenskapslagstiftning rörande miljön tillgänglig i syfte att öka allmänhetens medvetenhet,b) främja införlivandet av begreppet en hållbar utveckling i undervisnings- och utbildningsprogram inom gemenskapen,c) utveckla ett system för fortlöpande utvärdering och tillfredsställande spridning av resultaten från Life-projekten,d) främja miljövänlig hushållning för gemenskapens egna institutioner, att underlätta utbyte av bästa tillvägagångssätt och sprida information så brett som möjligt.Artikel 6 Internationellt samarbeteGemenskapen skall förstärka sin roll i internationellt arbete för miljön och en hållbar utveckling. Detta innebär i synnerhet att inriktningen på samarbete med länder i Central- och Östeuropa samt i Medelhavsområdet stärks och att gemenskapens roll ökar i fråga om de miljöfrågor som fastställts i Agenda 21, samt i fråga om bilateralt och multilateralt samarbete på områden som berör hållbar utveckling.6.1. För länderna i Central- och Östeuropa är prioriteringarna atta) även i fortsättningen utveckla en allsidig strategi rörande miljöfrågor inom ramen för en strategi för förberedande av de associerade länderna i Central- och Östeuropa för anslutning,b) fortsätta samarbetet med länderna i Central- och Östeuropa inom detta område, inom den ram som utgörs av Europaavtalen, vilket inbegriper fortsatt finansiellt samarbete, inklusive tekniskt stöd särskilt för ett närmande av miljölagstiftning och dess tillämpning och genomdrivande, investeringsstöd till miljöinfrastruktur samt samarbete för att främja de miljövänligaste metoderna,c) göra Life-programmet tillgängligt för de associerade länderna i Central- och Östeuropa.6.2. För Medelhavsländerna och Medelhavsområdet är prioriteringarna atta) i enlighet med den förklaring som utfärdades vid konferensen i Barcelona i november 1995 utveckla regionala förfaranden genom regelbunden dialog samt mer omfattande och förbättrat samarbete, särskilt i fråga om finansiellt och tekniskt stöd,b) fastställa ett åtgärdsprogram för Medelhavsområdet, utgående från de prioriteringar som gäller på kort och medellång sikt, och att tillhandahålla mekanismer för att övervaka dess genomförande.6.3. I fråga om internationella miljöfrågor är prioriteringarna atta) före FN:s generalförsamlings extra möte år 1997, förbereda ett meddelande om tillämpningen av Agenda 21 i all relevant gemenskapspolitik som en del av gemenskapens pågående arbete till stöd för FN:s kommission för en hållbar utveckling,b) genomföra en översyn av politiken för att integrera begreppet en hållbar utveckling i tillämpningen av Lomékonventionen och utvärdera gemenskapens utvecklingsstöd generellt för att säkerställa att systemen för miljöhänsyn följs,c) stödja internationellt arbete för att upprätta indikatorer för en hållbar utveckling och för att mäta biståndsutgifter som är inriktade mot miljöändamål,d) arbeta för att skärpa de bestämmelser som rör verkställighet och tvistlösning när internationella avtal skall revideras,e) fortsätta miljösamarbetet inom Östersjöområdet,f) stärka miljödelen i samarbetet med de nya oberoende staterna, särskilt med inriktning på kapacitetsutveckling och tekniskt stöd inom ramen för TACIS-programmet,g) stärka miljödelen i samarbetet med länderna i Asien och Latinamerika i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 443/92 (2) och med de allmänna målsättningar som gäller för samarbete mellan gemenskapen och berörda regioner.6.4. I fråga om handel och miljö är prioriteringarna atta) aktivt delta i internationella diskussioner som rör frågor om handel och miljö där gemenskapen skall främja en väl avvägd balans mellan miljö och handel, med betoning på integration av miljövillkor i det multilaterala handelssystemet,b) ge företräde åt multilaterala lösningar på problem inom handel och miljö, och samtidigt respektera handelsprinciper och främja öppenhet i fastställandet och genomförandet av miljöåtgärder, inbegripet nya styrmedel i miljöpolitiken.DEL 2 ÖVRIGA FRÅGOR SOM SÄRSKILT SKALL UPPMÄRKSAMMAS Artikel 7 Förbättring av grunden för miljöpolitikenGemenskapen skall säkerställa att dess miljöpolitik grundar sig på tillförlitliga och jämförbara fakta, statistik och indikatorer, på sund vetenskaplig information och på en bedömning av kostnader och vinster av åtgärder eller avsaknad av åtgärder.Särskild uppmärksamhet skall ges åt atta) fastställa och åtgärda bristerna i aktuella grundläggande statistiska uppgifter om miljön, utveckla integrationen av miljöaspekter i fakta och statistik på andra politiska områden och säkerställa att dessa fakta finns tillgängliga,b) främja utvecklingen av miljöindikatorer, indikatorer för resultat på alla viktiga politiska områden samt indikatorer för en hållbar utveckling som måttstock för att mäta fortskridandet mot en hållbar utveckling och för att möjliggöra fastställandet av mål och riktmärken för verksamheten,c) stärka sambandet mellan vetenskaplig forskning och utvecklingspolitik och miljöpolitik,d) vidareutveckla användningen av ekonomiska utvärderingsmetoder för miljön (kostnadseffektivitet, lönsamhetsanalys samt konsekvensbeskrivningar för företagen),e) upprätta satellitkonton till de nationella räkenskaperna som ett första steg mot en integration av miljöaspekter i de nationella räkenskapernas begrepp och förfaranden.Artikel 8 Hållbara produktions- och konsumtionsmönsterGemenskapen skall vidareutveckla styrmedel och åtgärder för att förbättra förnyelsen inom industrin för en hållbar utveckling och främja medvetenhet och förändringar av beteenden hos industrin och konsumenterna i syfte att gå vidare mot mer hållbara produktions- och konsumtionsmönster.Artikel 9 Delat ansvar och partnerskapGemenskapen skall uppmuntra praktiska sätt att förbättra gemensamma åtgärder och partnerskap för att säkerställa en hållbar utveckling. Den skall utveckla bättre sätt att föra en dialog och säkerställa att en lämplig sammansättning av aktörer är engagerade i utarbetandet och genomförandet av dess politik och åtgärder.Artikel 10 Främjande av lokala och regionala initiativGemenskapen skall uppmuntra till vidareutvecklad verksamhet på lokal och regional nivå i frågor som är betydelsefulla för att uppnå en hållbar utveckling, särskilt territoriella tillvägagångssätt, med inriktning på stadsmiljö, landsbygd, kustområden och öar, kulturminnesvård och naturskyddsområden. För det ändamålet skall särskild uppmärksamhet ägnas åt atta) ytterligare främja möjligheten till fysisk planering som ett instrument för att underlätta en hållbar utveckling, och att vidareutveckla initiativen Europa 2000+ och Europeiska utsikter för fysisk planering som grund för att skapa samförstånd bland de politiskt ansvariga när det gäller den sektoriella utvecklingspolitikens territoriella konsekvenser,b) utveckla ett allsidigt närmande till urbana frågor med särskild tonvikt på den hjälp som krävs för att stödja lokala myndigheters åtgärder för att genomföra programmet och Agenda 21 lokalt,c) utveckla ett demonstrationsprogram om integrerad förvaltning av kustområden i syfte att visa följderna av förbättrade informations- och samrådssystem för genomförandet av en hållbar utveckling, samt fastställa behovet av ytterligare åtgärder på gemenskapsnivå och andra nivåer,d) utveckla en strategi för att uppmuntra lokala utvecklings- och sysselsättningsinitiativ som bidrar till bevarandet av naturområden som är understödda av strukturfonderna.Artikel 11 MiljöfrågorGemenskapen skall vidareutveckla sin politik när det gäller de olika miljöfrågorna i programmet på grundval av höga krav på miljöskydd och skall särskilt lägga tonvikten på åtgärder som rör följande frågor som kan genomföras mest effektivt på gemenskapsnivå:11.1. I fråga om klimatförändringar och uttunning av ozonskiktet skall särskild uppmärksamhet ägnas åt atta) upprätta mål för minskning av utsläppen av koldioxid och andra växthusgaser till år 2005 och 2010, samt fastställa vilken politik och vilka åtgärder som är nödvändiga för att uppnå dessa mål,b) förstärka gemenskapens kontrollåtgärder rörande halogenklorfluorkarboner (HCFC) och metylbromid, samt klorfluorkarboner (CFC) och haloner, och främja forskning som syftar till att finna lämpliga alternativ till dessa ämnen.11.2. I fråga om försurning och luftkvalitet skall särskild uppmärksamhet ägnas åt atta) utveckla en strategi för att säkerställa att de kritiska belastningsgränserna för exponering av försurande föroreningar inte överskrids,b) fastställa eller ändra kvalitetsmålen för vissa föroreningar, och utveckla gemensamma förfaranden för att bedöma och kontrollera luftkvaliteten.11.3. I fråga om förvaltning av vattenresurser skall särskild uppmärksamhet ägnas åt att utveckla en allsidig strategi och fastställa ett integrerat tillvägagångssätt för planering och förvaltning av grundvatten- och ytvattenresurserna som betonar både de kvantitativa och de kvalitativa aspekterna och kan trygga en hållbar användning av Europas bihav.11.4. I fråga om avfallshantering skall gemenskapen uppdatera den nuvarande avfallsstrategin mot bakgrund av den utveckling som skett sedan 1989. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt atta) utveckla ett ramverk för inhämtning av jämförbara fakta,b) utveckla ett mer sammanhängande närmande till definitioner och principer när det gäller lagstiftning för avfallshantering, särskilt i syfte att säkerställa överensstämmelse mellan förteckningar över farligt avfall,c) utvärdera erfarenheterna från programmet om prioriterade avfallsflöden,d) stödja upprättandet av väl fungerande marknader för returprodukter, utgående från livscykelanalyser,e) utveckla principer för producentansvar som tar hänsyn till eventuella följder för den inre marknaden och principen för delat ansvar.11.5. I fråga om buller skall särskild uppmärksamhet ägnas åt att utveckla ett bullerbekämpningsprogram som skall omfatta en allmän bestämmelse om information till allmänheten, gemensamma bullerexponeringsindex, mål för ljudkvalitet och ljudemissioner från produkter.11.6. I fråga om naturskydd och biologisk mångfald skall gemenskapen, när den genomför sin övriga politik, säkerställa en fullständig integration av hänsyn till naturskydd och biologisk mångfald.11.7. I fråga om hantering av risker och olyckor skall särskild uppmärksamhet ägnas åt atta) se över befintlig lagstiftning för export och import av farliga kemikalier, särskilt när det gäller principen för förhandsmedgivande (prior informed consent),b) vidareutveckla åtgärder för bekämpningsmedel inom jordbruket och övriga bekämpningsmedel i syfte att säkerställa en hållbar användning av dessa,c) vidareutveckla strategier för att uppfylla Agenda 21 i fråga om ersättning eller avveckling av giftiga kemikalier,d) vidare översyn av den lagstiftning som berör nya teknologier.(1) EGT nr C 138, 17.5.1993, s. 1.(2) EGT nr L 52, 27.2.1992, s. 1.


type: caselaw

text:
 12.11.2005
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 281/4
 DOMSTOLENS DOM
 (femte avdelningen)
 den 8 september 2005
 i mål C-303/04 (begäran om förhandsavgörande från Tribunale di Voghera): Lidl Italia Srl mot Comune di Stradella (1)
 (Tekniska standarder och föreskrifter - Direktiv 98/34/EG - Begreppet teknisk föreskrift - Biologiskt icke nedbrytbara bomullspinnar)
 (2005/C 281/08)
 Rättegångsspråk: italienska
 I mål C-303/04, angående en begäran om förhandsavgörande enligt artikel 234 EG, som framställts av Tribunale di Voghera (Italien), genom beslut av den 1 juli 2004, som inkom till domstolen den 16 juli 2004, i målet Lidl Italia Srl mot Comune di Stradella, har domstolen (femte avdelningen) sammansatt av avdelningsordföranden R. Silva de Lapuerta samt domarna C. Gulmann (referent) och J. Klučka, generaladvokat: J. Kokott, justitiesekreterare: R. Grass, den 8 september 2005 avkunnat en dom i vilken domslutet har följande lydelse:
 1.
 Artikel 1.11 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/48/EG av den 20 juli 1998, skall tolkas på så sätt att en nationell bestämmelse, såsom artikel 19 i lag nr 93 av den 23 mars 2001, om miljön, utgör en teknisk föreskrift, eftersom den innehåller ett förbud mot saluföring av bomullspinnar som inte är tillverkade av biologiskt nedbrytbart material i enlighet med en nationell standard.
 2.
 Artikel 8.1 första stycket i direktiv 98/34, i dess lydelse enligt direktiv 98/48, skall tolkas på så sätt att en nationell bestämmelse som utgör en teknisk föreskrift, såsom artikel 19 i lag nr 93 av den 23 mars 2001, skall anmälas till Europeiska gemenskapernas kommission innan den antas.
 3.
 Artikel 8.1 första stycket i direktiv 98/34, i dess ändrade lydelse enligt direktiv 98/48, skall tolkas på så sätt att det ankommer på den nationella domstolen att underlåta att tillämpa en nationell bestämmelse som utgör en teknisk föreskrift, såsom artikel 19 i lag nr 93/2001 av den 23 mars 2001, när bestämmelsen inte anmälts till Europeiska gemenskapernas kommission innan den antogs.
 (1) EUT C 228, 11.9.2004.


text:
 25.9.2004
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 239/12
 SENTENCIA DEL TRIBUNAL DE PRIMERA INSTANCIA
 de 8 de julio de 2004
 en el asunto T-44/00: Mannesmannröhren-Werke AG contra Comisión de las Comunidades Europeas (1)
 (Competencia - Prácticas colusorias - Mercados de tubos de acero sin soldadura - Duración de la infracción - Multas)
 (2004/C 239/24)
 Lengua de procedimiento: alemán
 En el asunto T-44/00, Mannesmannröhren-Werke AG, con domicilio social en Mülheim an der Ruhr (Alemania), representada por el Sr. M. Klusmann, abogado, que designa domicilio en Luxemburgo, contra Comisión de las Comunidades Europeas (agentes: Sres. M. Erhart y A. Whelan, que designa domicilio en Luxemburgo), que tiene por objeto la anulación de la Decisión 2003/382/CE de la Comisión, de 8 de diciembre de 1999, relativa a un procedimiento de aplicación del artículo 81 CE (Asunto IV/E-1/35.860-B — Tubos de acero sin soldadura) (DO L 140, p. 1), o, con carácter subsidiario, la reducción del importe de la multa impuesta a la demandante, el Tribunal de Primera Instancia de las Comunidades Europeas (Sala Segunda), integrado por los Sres. N.J. Forwood, Presidente, J. Pirrung y A.W.H. Meij, Jueces; Secretario: Sr. J. Plingers, administrador, ha dictado el 8 de julio de 2004 una sentencia cuyo fallo es el siguiente:
 1)
 Anular el artículo 1, apartado 2, de la Decisión 2003/382/CE de la Comisión, de 8 de diciembre de 1999, relativa a un procedimiento de aplicación del artículo 81 CE (Asunto IV/E-1/35.860-B — Tubos de acero sin soldadura), en la medida en que establece que la infracción imputada en dicho artículo a la demandante comenzó antes del 1 de enero de 1991.
 2)
 Fijar en 12 600 000 euros el importe de la multa impuesta a la demandante por el artículo 4 de la Decisión 2003/382/CE.
 3)
 Desestimar el recurso en todo lo demás.
 4)
 La demandante y la Comisión cargarán con sus propias costas.
 (1) DO C 135 de 13.5.2000.


type: wikipedia

text:
Een huis-aan-huisblad is een gratis krant die veelal wekelijks huis-aan-huis verspreid wordt. In Nederland heeft vrijwel iedere plaats een van deze bladen die voorzien in de verspreiding van lokaal nieuws. Deze bladen hebben een gezamenlijke wekelijkse oplage van acht miljoen. In zijn verspreidingsgebied bereikt een huis-aan-huisblad ongeveer 80% van de inwoners.
 Huis-aan-huisbladen onderscheiden zich van de reguliere kranten, die door consumenten middels een abonnement betaald worden en daarom een hoger journalistiek informatiegehalte bieden. Naast huis-aan-huisbladen bestaan er ook advertentiebladen, eveneens gratis, die louter advertenties bevatten en ook huis-aan-huis worden bezorgd. Hun positie wordt echter meer en meer overgenomen door de huis-aan-huisbladen die, hetgeen onderzoek uitwijst, vanwege hun redactionele inhoud beter gelezen worden.
 Huis-aan-huisbladen behalen hun inkomen uit de advertorials- en advertentieverkoop, maar soms bestaat er ook een uitgebreidere betaalde editie. Kritiek op deze bladen richt zich dan ook vaak op de neiging de adverteerders ook redactioneel ter wille te zijn. De laatste jaren neemt deze neiging echter af en brengen steeds meer huis-aan-huisbladen op een onafhankelijke wijze nieuws, met name over de plaatselijke politiek. Dat verschilt echter per gemeente. En de laatste jaren overheerst in veel huis-aan-huisbladen toch weer het 'prettige nieuws', opdat de bladen een positieve en aangename uitstraling hebben (en voor bedrijven aantrekkelijk zijn om in te adverteren).
 Geschiedenis
 Na ca. 1995 kregen lokale en regionale dagbladen het moeilijker, sommige werden opgeheven of fuseerden, waardoor het belang van huis-aan-huisbladen toenam. Het nieuwsgehalte ervan was al sinds de jaren 1960 sterk gestegen.
 Tussen pakweg 2000 – 2020 gaat het minder goed met de huis-aan-huisbladen. Een huis-aan-huisblad als De Echo in Amsterdam had ooit een oplage van 700.000 exemplaren, maar moest in september 2019 de deuren sluiten. In 2022 blijkt dat ‘offline’ adverteren onder marketeers weer aan populariteit wint. Consumenten hebben het meeste vertrouwen in advertenties in (traditionele) gedrukte media. Ondanks dat er in de uitgeverijbranche duurzaam gewerkt wordt middels o.a. het FSC-keurmerk {of willen we hier een apart onderdeel van maken?!), willen sommige gemeenten de papierverkwisting tegengaan. O.a. Amsterdam, Rotterdam, Haarlem en Tilburg eisen dat burgers de nieuwe JA/JA-sticker op hun brievenbus plakken, waarmee wordt aangegeven dat zij werkelijk huis-aan-huisbladen wensen te ontvangen.
 Uitgeverijen van huis-aan-huisbladen spelen hierop in door hun nieuws naast de krant ook veelal digitaal aan te bieden.
 Redactionele inhoud
 Een huis-aan-huisblad brengt lokaal en eventueel regionaal nieuws. De lezers zijn vertegenwoordigd in de volgende groepen: 18% is 13-34 jaar, 51% is 35-64 jaar en 31% is 65+. Vaak bevat het blad een pagina met louter gemeentelijke berichten, zoals over bouw- en sloopvergunningen. Vrijwel altijd is er een overwegend journalistieke voorpagina en ligt de verhouding redactioneel - advertenties ongeveer op 1:2. Redactioneel bestaat een huis-aan-huisblad vaak uit:
 beperkte politieke berichten (meestal geen raadsverslagen), maar wel nieuws, agenda's en interviews
 cultuur (meestal geen recensies)
 sportverslagen op lokaal niveau
 ingezonden stukken
 politieberichten
 wonen
 autoberichten (meestal sterk gekoppeld aan advertenties)
 berichten over het plaatselijke openbaar vervoer (met name omleidingen en dergelijke)
 vakantieberichten
 vrouwenberichten, lifestyle
 columns
 kleine-advertentierubriek voor particulieren.
 Het uitbrengen van speciale nummers, vaak gekoppeld aan een braderie of ander lokaal feest waar de middenstand een grote rol in speelt, komt ook veel voor. Evenzo nieuws over het culturele aanbod van het komende seizoen.
 Vakbond
 De journalistieke vakbond NVJ heeft een sectie 'Lokale Media' die werd opgericht in 2000 en de journalisten van huis-aan-huisbladen en nieuwsbladen bundelt. Aanleiding voor het samenvoegen was het besef dat in beide secties vrijwel hetzelfde werk werd verricht en dat de samenhangende belangen van de leden van beide secties groot zijn. Voorlopig blijven er wel cao's voor de twee groepen bestaan.
 Advertenties
 Middels advertenties in huis-aan-huisbladen bereiken bedrijven heel lokaal de bevolking. Huis-aan-huisbladen zijn als medium zowel geschikt voor advertenties van de plaatselijke middenstand als voor landelijk opererende bedrijven, vanwege hun sterk lokale bereik en de beperkte advertentietarieven die erbij horen.
 Websites
 Vrijwel alle huis-aan-huisbladen hebben een website, vaak bestaand uit een pdf van hun gedrukte uitgave. Het belang van de website groeit sterk. Ook biedt een aantal uitgevers de lezers de mogelijkheid aan niet alleen reacties, maar ook eigen berichten te plaatsen. Dagblad De Telegraaf bijvoorbeeld heeft in 2011 het lokale platform Dichtbij gelanceerd. Dit platform is direct gekoppeld aan de huis-aan-huisbladen van Holland Combinatie. Dichtbij.nl brengt o.a. buurtnieuws, sport, cultuur, aanbiedingen van de lokale middenstand, informatie van het gemeentebestuur alsmede bijdragen van derden (lezers, clubs, middenstanders, organisaties, culturele instellingen enz.).
 Cijfers
 De Nederlandse Nieuwsblad Pers (NNP) is de belangenorganisatie van de huis-aan-huisbladen van 38 uitgevers in Nederland (2019). De totale oplage bedraagt wekelijks bijna 8 miljoen exemplaren (in 2010 nog 14 miljoen), in zo'n 400 titels. Er werken zo'n 4.000 mensen voor de bladen, plus 30.000 bezorgers. Volgens NIPO-onderzoek leest ongeveer 68% van de lezers het huis-aan-huisblad voor de helft of meer. Menig huishouden ontving in het verleden zelfs twee of drie huis-aan-huisbladen per week. Echter, dit aantal neemt af, mede door fusies en reorganisaties. De huis-aan-huisbladen bereiken wekelijks nog wel een oplage die een veelvoud is van de betaalde dagbladen.
 Vanwege hun afhankelijkheid van adverteerders zijn huis-aan-huisbladen genoodzaakt grote oplagen in stand te houden. Regelmatig komt hierop kritiek vanwege het grote gebruik van papier en dus van bomen.
 Uitgevers van huis-aan-huisbladen
 De grootste uitgevers op het gebied zijn anno 2022:
 Telstar Mediagroep
 BDU Uitgevers
 Rodi Media
 Overige uitgevers:
 A&C Media BV
 Actief Media
 APJ grafi-media (drukwerk/regionale uitgeverij)
 Banda Uitgeverij
 Boom regionale uitgevers
 Broekzitter, Drukkerij
 BrugMedia
 Buijze Pers
 Buono! Uitgeverij
 Claessens, Drukkerij
 Elgersma, Drukkerij
 Enter Media
 EXTRA
 Gilsing lokale media
 Groeiend Best
 't Groentje
 Groot Hellevoet Mediacentrum
 Talvi Mediacentrum
 Telstar Mediacentrum
 De Havenloods Mediacentrum
 DAS Mediacentrum
 Arena Mediacentrum
 Hoekstra Uitgeverij
 Holland Media Combinatie
 Idema Grafimedia
 Kontakt Mediapartners
 LMP
 Media Totaal Noord
 DeMooiRooiKrant Sint-Oedenrode NB
 NDC mediagroep
 Nederlandse Weekbladen Groep (NWG)
 Rond Haaksbergen
 Stedendriehoek, Uitgeverij
 Tekst & Uitleg
 Uitgeverij Em. de Jong
 De Trompetter
 Het Twentsche Land, Uitgeverij
 Uitkijkpost, Uitgeverij
 De Uitstraling, Uitgeverij
 Van de Wiel, Uitgeverij
 Van Helvoort Grafisch Bedrijf
 Vecht-, Amstel- en Rijnstreek
 Verhagen, Uitgeverij
 Vermeulen Steenbergen, uitgeverij Steenbergse Courant (sinds 1881)
 Vorsselmans, Uitgeverij & Drukkerij
 Weekbladcombinatie Gelderland Oost (WCGO)
 Weevers, Drukkerij
 West Media, Uitgeverij
 Wijchens Weekblad Wegwijs
 Een gezamenlijke site van de bladen publiceert een uitvoerige lijst met vrijwel alle titels.
 Krant
 Reclame


text:
 10.5.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 191/20
 Iarraidh ar réamhrialú ón Varhoven kasatsionen sad (an Bhulgáir), arna taisceadh an 8 Márta 2022 – Imeachtaí coiriúla i gcoinne EV
 (Cás C-174/22)
 (2022/C 191/30)
 Teanga an cháis: an Bhulgáiris
 An chúirt a rinne an tarchur
 Varhoven kasatsionen sad
 Páirtí sna príomhimeachtaí
 EV
 An cheist a tharchuirtear
 An gceadaítear le forálacha Rialachán (CE) Uimh. 273/2004 (1) ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 11 Feabhra 2004 lena bhforlíontar an fhoráil ghinearálta faoi Airteagal 354a den Nakazatelen kodeks (Cód Coiriúil na Bulgáire), i gcomhar le hAirteagal 3(4) den Zakon za kontrol varhu narkotichnite veshtestva i prekursorite (Dlí na Bulgáire maidir le substaintí támhshuanacha agus réamhtheachtaithe a rialú), gur féidir duine a chiontú as substaint faoi Chatagóir 3 d’Iarscríbhinn 1, eadhon, tolúéin i gcainníocht 2 lítear?
 (1) Rialachán (CE) Uimh. 273/2004 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhaire an 11 Feabhra 2004 maidir le réamhtheachtaithe drugaí (IO 2004 L 47, lch. 1).