text:
 11/Sv. 103
 HR
 Službeni list Europske unije
 83
 22000A0411(02)
 L 089/15
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 UGOVOR O IZVEDBAMA I FONOGRAMIMA SVJETSKE ORGANIZACIJE ZA INTELEKTUALNO VLASNIŠTVO
 Ženeva (1996.)
 Sadržaj
 Preambula
 POGLAVLJE I.
 OPCE ODREDBE
 Clanak 1.
 Odnos prema drugim konvencijama
 Clanak 2.
 Definicije
 Clanak 3.
 Ovlaštenici na zaštitu prema ovom ugovoru
 Clanak 4.
 Nacionalni tretman
 POGLAVLJE II.
 PRAVA UMJETNIKA IZVOÐACA
 Clanak 5.
 Moralna prava umjetnika izvoðaca
 Clanak 6.
 Imovinska prava umjetnika izvoðaca na njihovim nefiksiranim izvedbama
 Clanak 7.
 Pravo umnožavanja
 Clanak 8.
 Pravo stavljanja u promet
 Clanak 9.
 Pravo iznajmljivanja
 Clanak 10.
 Pravo stavljanja na raspolaganje fiksiranih izvedbi
 POGLAVLJE III.
 PRAVA PROIZVOÐACA FONOGRAMA
 Clanak 11.
 Pravo umnožavanja
 Clanak 12.
 Pravo stavljanja u promet
 Clanak 13.
 Pravo iznajmljivanja
 Clanak 14.
 Pravo stavljanja na raspolaganje fonograma
 POGLAVLJE IV.
 ZAJEDNICKE ODREDBE
 Clanak 15.
 Pravo na naknadu za emitiranje i priopcavanje javnosti
 Clanak 16.
 Ogranicenja i izuzeci
 Clanak 17.
 Rok zaštite
 Clanak 18.
 Obveze u pogledu tehnickih mjera
 Clanak 19.
 Obveze u pogledu informacija o upravljanju pravima
 Clanak 20.
 Formalnosti
 Clanak 21.
 Rezerve
 Clanak 22.
 Vremenska primjena
 Clanak 23.
 Odredbe o ostvarivanju prava
 POGLAVLJE V.
 UPRAVNE I ZAVRŠNE KLAUZULE
 Clanak 24.
 Skupština
 Clanak 25.
 Meðunarodni ured
 Clanak 26.
 Sposobnost postati strankom ugovora
 Clanak 27.
 Prava i obveze iz ovog ugovora
 Clanak 28.
 Potpisivanje ugovora
 Clanak 29.
 Stupanje na snagu ugovora
 Clanak 30.
 Datum postajanja strankom ugovora
 Clanak 31.
 Otkazivanje ugovora
 Clanak 32.
 Jezici ugovora
 Clanak 33.
 Depozitar
 PREAMBULA
 UGOVORNE STRANKE,
 ŽELEĆI razviti i održati zaštitu prava umjetnika izvođača i proizvođača fonograma na što je moguće djelotvorniji i ujednačeniji način,
 PRIZNAVAJUĆI potrebu uvođenja novih međunarodnih pravila kako bi se dala odgovarajuća rješenja na pitanja koja proizlaze iz gospodarskih društvenih, kulturnih i tehnoloških razvitaka,
 PRIZNAVAJUĆI veliki utjecaj razvitka i međusobnog zbližavanja informacijskih i komunikacijskih tehnologija na proizvodnju i uporabu izvedbi i fonograma,
 PRIZNAVAJUĆI potrebu održavanja ravnoteže između prava umjetnika izvođača i proizvođača fonograma i šireg javnog interesa, posebice obrazovanja, istraživanja i pristupa informacijama,
 SPORAZUMJELE SU SE KAKO SLIJEDI:
 POGLAVLJE I.
 OPĆE ODREDBE
 Članak 1.
 Odnos prema drugim konvencijama
 1. Ništa u ovom Ugovoru ne ukida postojeće obveze što ih ugovorne stranke imaju jedna prema drugoj prema Međunarodnoj konvenciji o zaštiti umjetnika izvođača, proizvođača fonograma i oganizacija za radiodifuziju, sastavljenoj u Rimu, 26. listopada 1961. godine (u daljnjem tekstu „Rimska konvencija”).
 2. Zaštita priznata ovim Ugovorom ostavlja netaknutom, i ni na koji način ne utječe na zaštitu autorskog prava na književnim i umjetničkim djelima. Prema tome, nijedna se odredba ovog Ugovora ne može tumačiti tako da šteti takvoj zaštiti.
 3. Ovaj Ugovor ni na koji način nije vezan s bilo kojim drugim ugovorom, niti šteti bilo kojim pravima ili obvezama koje proizlaze iz bilo kojeg drugog ugovora.
 Članak 2.
 Definicije
 Za potrebe ovog Ugovora:
 a)
 „umjetnici izvođači” jesu glumci, pjevači, glazbenici, plesači, i druge osobe koje glume, pjevaju, recitiraju, deklamiraju, pokretima izvode, interpretiraju, ili na drugi način izvode književna ili umjetnička djela ili izražaje folklora,
 b)
 „fonogram” znači fiksiranje zvukova izvedbe ili drugih zvukova, ili predstavljanja zvukova, osim u obliku fiksiranja zvukova sadržanih u kinematografskim ili drugim audiovizualnim djelima,
 c)
 „fiksiranje” znači ugrađivanje zvukova, ili njihovog predstavljanja na podlogu, s koje se mogu slušati, umnožavati ili priopćavati putem nekog uređaja,
 d)
 „proizvođač fonograma” znači osobu, ili pravnu osobu, koja poduzima inicijativu i koja je odgovorna za prvo fiksiranje zvukova izvedbe ili drugih zvukova, ili predstavljanja zvukova,
 e)
 „izdavanje” fiksirane izvedbe ili fonograma znači ponudu javnosti primjeraka fiksirane izvedbe ili fonograma, uz dopuštenje nositelja prava, i pod pretpostavkom da su ti primjerci ponuđeni javnosti u razumnoj količini,
 f)
 „emitiranje” znači prijenos bez žica namijenjen javnom primanju zvukova, ili slika i zvukova, ili njihova predstavljanja; takav prijenos putem satelita također je „emitiranje”; prijenos kodiranog signala je „emitiranje” ako je javnost opskrbljena sredstvima za dekodiranje od strane organizacije za radiodifuziju ili uz njezino dopuštenje;
 g)
 „priopćavanje javnosti” izvedbe ili fonograma znači prijenos javnosti putem bilo kojeg medija, osim putem emitiranja, zvukova izvedbe ili zvukova ili predstavljanja zvukova fiksiranih na fonogramu. Za potrebe članka 15., „priopćavanje javnosti” obuhvaća učiniti zvukove ili predstavljanje zvukova fiksiranih na fonogramu slušno pristupačnim javnosti.
 Članak 3.
 Ovlaštenici na zaštitu prema ovom ugovoru
 1. Ugovorne stranke priznaju zaštitu predviđenu ovim Ugovorom umjetnicima izvođačima i proizvođačima fonograma koji su državljani drugih ugovornih stranaka.
 2. Državljanima drugih ugovornih stranaka smatraju se umjetnici izvođači ili proizvođači fonograma koji ispunjavaju kriterije za pravo na zaštitu predviđenu Rimskom konvencijom, kad bi sve ugovorne stranke ovog Ugovora, bile ugovornice te Konvencije. U pogledu tih kriterija za pravo na zaštitu ugovorne će stranke primjenjivati relevantne definicije iz članka 2. ovog Ugovora.
 3. Svaka ugovorna stranka koja se služi mogućnostima predviđenim člankom 5. stavkom 3. Rimske konvencije ili, za potrebe članka 5. iste Konvencije njezinim člankom 17., to će izjaviti, kao što se predviđa u tim odredbama, glasvnom direktoru Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo (WIPO).
 Članak 4.
 Nacionalni tretman
 1. Svaka ugovorna stranka priznaje državljanima drugih ugovornih stranaka, kako je definirano u članku 3., stavku 2., isti tretman koji priznaje svojim državljanima u pogledu isključivih prava posebno zajamčenih ovim Ugovorom, i u pogledu prava na pravičnu naknadu predviđenu u članku 15. ovog Ugovora.
 2. Obveza predviđena u stavku 1. ne primjenjuje se u mjeri u kojoj se druga ugovorna stranka služi rezervama dopuštenim člankom 15., stavkom 3. ovog Ugovora.
 POGLAVLJE II.
 PRAVA UMJETNIKA IZVOĐAČA
 Članak 5.
 Moralna prava umjetnika izvođača
 1. Neovisno o imovinskim pravima umjetnika izvođača, čak i nakon prijenosa tih prava, umjetnik izvođač ima, u pogledu svojih zvučnih izvedbi uživo ili izvedbi fiksiranih na fonograme, pravo zahtijevati da bude označen kao izvođač svojih izvedbi, osim ako je izostavljanje diktirano načinom uporabe te izvedbe, i protiviti se bilo kakvom iskrivljavanju, sakaćenju ili drugim promjenama njegovih izvedbi koje bi štetile njegovu ugledu.
 2. Prava priznata umjetniku izvođaču u skladu sa stavkom 1., održat će se nakon njegove smrti najmanje do isteka imovinskih prava, a moći će ih izvršavati osobe ili ustanove ovlaštene zakonodavstvom ugovorne stranke u kojoj se zaštita zahtijeva. Međutim, ugovorne stranke čije zakonodavstvo u vrijeme ratifikacije ili pristupa ovom Ugovoru, ne predviđa, nakon smrti umjetnika izvođača, zaštitu svih prava iz prethodnog stavka, mogu predvidjeti da se neka od tih prava prestanu održavati nakon njegove smrti.
 3. Sredstva za očuvanje prava priznatih ovim člankom određuju se prema zakonodavstvu ugovorne stranke u kojoj se zaštita zahtijeva.
 Članak 6.
 Imovinska prava umjetnika izvođača na njihovim nefiksiranim izvedbama
 Umjetnici izvođači uživaju, u pogledu njihovih izvedbi, isključivo pravo davanja dopuštenja za:
 i)
 emitiranje i priopćavanje javnosti njihovih nefiksiranih izvedbi, osim ako je izvedba već emitirana, i
 ii)
 fiksiranje njihovih nefiksiranih izvedbi.
 Članak 7.
 Pravo umnožavanja
 Umjetnici izvođači uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za neposredno ili posredno umnožavanje njihovih izvedbi fiksiranih na fonogramima, na bilo koji način ili u bilo kojem obliku.
 Članak 8.
 Pravo stavljanja u promet
 1. Umjetnici izvođači uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za stavljanje na raspolaganje javnosti izvornika i primjeraka njihovih izvedbi fiksiranih na fonogramima putem prodaje ili drugim prijenosom vlasništva.
 2. Ništa u ovom Ugovoru ne utječe na slobodu ugovornih stranaka da odrede uvjete, ako ih ima, pod kojima se iscrpljuje pravo iz stavka 1., nakon prve prodaje ili drugog prijenosa vlasništva izvornika ili primjerka fiksirane izvedbe uz dopuštenje izvođača.
 Članak 9.
 Pravo iznajmljivanja
 1. Umjetnici izvođači uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za komercijalno iznajmljivanje javnosti izvornika i primjeraka njihovih izvedbi fiksiranih na fonograme, kako je to određeno nacionalnim pravom ugovornih stranaka, čak i nakon što su stavljeni u promet od strane umjetnika izvođača, ili uz njihovo dopuštenje.
 2. Bez obzira na odredbe iz stavka 1., ugovorna stranka koja je na dan 15. travnja 1994. godine imala i još uvijek ima na snazi sustav pravične naknade umjetnicima izvođačima za iznajmljivanje primjeraka njihovih izvedbi fiksiranih na fonograme, može održati taj sustav pod pretpostavkom da komercijalno iznajmljivanje fonograma osjetno ne šteti isključivom pravu umjetnika izvođača na umnožavanje.
 Članak 10.
 Pravo stavljanja na raspolaganje fiksiranih izvedbi
 Umjetnici izvođači uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za stavljanje na raspolaganje javnosti njihovih izvedbi fiksiranih na fonograme, putem žica ili bez žica, na način da im svatko može pristupiti s mjesta i u vrijeme koje pojedinačno odabere.
 POGLAVLJE III.
 PRAVA PROIZVOĐAČA FONOGRAMA
 Članak 11.
 Pravo umnožavanja
 Proizvođači fonograma uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za neposredno ili posredno umnožavanje njihovih fonograma, na bilo koji način i u bilo kojem obliku.
 Članak 12.
 Pravo stavljanja u promet
 1. Proizvođači fonograma uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za stavljanje na raspolaganje javnosti izvornika i primjeraka njihovih fonograma prodajom ili drugim prijenosom vlasništva.
 2. Ništa u ovom Ugovoru ne utječe na slobodu ugovornih stranaka da odrede uvjete, ako ih ima, pod kojima se iscrpljuje pravo iz stavka 1. nakon prve prodaje ili drugog prijenosa vlasništva izvornika ili primjerka fonograma uz dopuštenje proizvođača fonograma.
 Članak 13.
 Pravo iznajmljivanja
 1. Proizvođači fonograma uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za komercijalno iznajmljivanje javnosti izvornika i primjeraka njihovih fonograma čak i nakon što su stavljeni u promet od strane proizvođača fonograma ili uz njihovo dopuštenje.
 2. Bez obzira na odredbe iz stavka 1., ugovorna stranka koja je na dan 15. travnja 1994. godine imala i još uvijek ima na snazi sustav pravične naknade proizvođačima fonograma za iznajmljivanje primjeraka njihovih fonograma, može održati taj sustav pod pretpostavkom da komercijalno izajmljivanje fonograma osjetno ne šteti isključivom pravu proizvođača fonograma na umnožavanje.
 Članak 14.
 Pravo stavljanja na raspolaganje fonograma
 Proizvođači fonograma uživaju isključivo pravo davanja dopuštenja za stavljanje na raspolaganje javnosti njihovih fonograma, putem žica ili bez žica, na način da im svatko može pristupiti s mjesta i u vrijeme koje pojedinačno odabere.
 POGLAVLJE IV.
 ZAJEDNIČKE ODREDBE
 Članak 15.
 Pravo na naknadu za emitiranje i priopćavanje javnosti
 1. Umjetnici izvođači i proizvođači fonograma uživaju pravo na jedinstvenu pravičnu naknadu za neposrednu ili posrednu uporabu fonograma izdanih u komercijalne svrhe za emitiranje ili za bilo koje priopćavanje javnosti.
 2. Ugovorne stranke mogu svojim nacionalnim zakonodavstvom odrediti da jedinstvenu pravičnu naknadu mogu od korisnika zahtijevati umjetnik izvođač ili proizvođač fonograma ili oba. Ugovorne stranke mogu odrediti nacionalnim zakonodavstvom, kad nedostaje sporazum između umjetnika izvođača i proizvođača fonograma, uvjete prema kojima će umjetnici izvođači i proizvođači fonograma dijeliti jedinstvenu pravičnu naknadu.
 3. Svaka ugovorna stranka može, u notifikaciji koja se polaže kod glavnog direktora WIPO-a, izjaviti da će odredbe iz stavka 1. primjenjivati samo u pogledu određenih uporaba, ili da će njihovu primjenu ograničiti na neki drugi način, ili da uopće neće primjenjivati te odredbe.
 4. Za potrebe ovog članka, smatra se da su fonogrami koji su stavljeni na raspolaganje javnosti putem žica ili bez žica na način da im svatko može pristupiti s mjesta i u vrijeme koje pojedinačno odabere, izdani u komercijalne svrhe.
 Članak 16.
 Ograničenja i izuzeci
 1. Ugovorne stranke mogu, u svojem nacionalnom zakonodavstvu, predvidjeti iste vrste ograničenja ili izuzetaka u pogledu zaštite umjetnika izvođača i proizvođača fonograma koje su predviđene, u njihovom nacionalnom zakonodavstvu, u svezi sa zaštitom autorskog prava na književnim i umjetničkim djelima.
 2. Ugovorne stranke će svesti bilo kakva ograničenja ili izuzetke od prava predviđenih ovim Ugovorom na određene posebne slučajeve koji nisu u suprotnosti s redovitim iskorištavanjem izvedbe ili fonograma i neopravdano na štete legitimnim interesima umjetnika izvođača ili proizvođača fonograma.
 Članak 17.
 Rok zaštite
 1. Zaštita koja se prema ovom Ugovoru priznaje umjetnicima izvođačima trajat će, najmanje do kraja razdoblja od 50 godina računajući od kraja godine u kojoj je izvedba fiksirana na fonogram.
 2. Zaštita koja se prema ovom Ugovoru priznaje proizvođačima fonograma trajat će, najmanje, do kraja razdoblja od 50 godina računajući od kraja godine u kojoj je fonogram izdan ili, nije li tako izdan u roku 50 godina od fiksiranja fonograma, 50 godina od kraja godine u kojoj je obavljeno fiksiranje.
 Članak 18.
 Obveze u pogledu tehničkih mjera
 Ugovorne će stranke predvidjeti odgovarajuću pravnu zaštitu i djelotvorna pravna sredstva protiv osujećenja djelotvornih tehnoloških mjera što ih umjetnici izvođači ili proizvođači fonograma rabe u svezi s izvršavanjem njihovih prava prema ovom Ugovoru, a koje ograničavaju djelovanja u pogledu njihovih izvedbi ili fonograma, za koja umjetnici izvođači ili proizvođači fonograma nisu dali dopuštenje ili koja nisu dopuštena zakonom.
 Članak 19.
 Obveze u pogledu informacija o upravljanju pravima
 1. Ugovorne će stranke predvidjeti odgovarajuća i djelotvorna pravna sredstva protiv svake osobe koja svjesno izvodi bilo koju od sljedećih radnji znajući, ili bi u smislu građanskopravnih pravila imala osnova znati da će to uzrokovati, omogućiti, olakšati ili sakriti povredu bilo kojeg od prava obuhvaćenih ovim Ugovorom:
 i)
 uklanjanje ili preinačavanje bez dopuštenja elektroničke informacije o upravljanju pravima;
 ii)
 stavljanje u promet, uvoz radi stavljanja u promet, emitiranje ili priopćavanje javnosti ili stavljanje na raspolaganje javnosti bez dopuštenja, izvedbi primjeraka fiksiranih izvedbi ili fonograma znajući da su elektroničke informacije o upravljanju pravima uklonjene ili preinačene bez dopuštenja.
 2. U smislu ovoga članka, „informacije o upravljanju pravima” znače informaciju koja identificira umjetnika izvođača, izvođačevu izvedbu, proizvođača fonograma, fonogram, nositelja bilo kojeg prava na izvedbu ili fonogram, ili informaciju o rokovima i uvjetima za uporabu izvedbe ili fonograma, te bilo koje brojeve ili kodove koji predstavljaju takvu informaciju, kada se bilo koja od tih informacija prilaže uz primjerak fiksirane izvedbe ili fonograma, ili se pojavljuje u svezi sa priopćavanjem javnosti ili stavljanjem na raspolaganje javnosti fiksirane izvedbe ili fonograma.
 Članak 20.
 Formalnosti
 Uživanje i izvršavanje prava predviđenih ovim Ugovorom ne podliježe nikakvoj formalnosti.
 Članak 21.
 Rezerve
 Osim prema odredbama iz članka 15., stavka 3., nikakve rezerve na ovaj Ugovor nisu dopuštene.
 Članak 22.
 Vremenska primjena
 1. Ugovorne stranke će primjenjivati odredbe iz članka 18. Bernske konvencije, mutatis mutandis, na prava umjetnika izvođača i proizvođača fonograma predviđena ovim Ugovorom.
 2. Bez obzira na stavak 1., ugovorna stranka može ograničiti primjenu članka 5. ovog Ugovora na izvedbe koje su nastale nakon stupanja na snagu ovog Ugovora za tu ugovornu stranku.
 Članak 23.
 Odredbe o ostvarivanju prava
 1. Ugovorne se stranke obvezuju da će usvojiti, u skladu sa svojim pravnim sustavima, mjere koje su potrebne za osiguranje primjene ovog Ugovora.
 2. Ugovorne će stranke osigurati da su postupci za prisilno ostvarivanje prava dostupni prema njihovu pravu takvi da omogućuju učinkovito djelovanje protiv bilo kojeg čina povrede prava obuhvaćenih ovim Ugovorom, uključujući brza pravna sredstva za sprečavanje povrede prava i mjere za odvraćanje od daljnje povrede prava.
 POGLAVLJE V.
 UPRAVNE I ZAVRŠNE KLAUZULE
 Članak 24.
 Skupština
 1.
 a)
 Ugovorne stranke imaju Skupštinu.
 b)
 Svaku ugovornu stranku zastupa jedan izaslanik kojemu mogu pomagati zamjenici, savjetnici i stručnjaci.
 c)
 Troškove svakog izaslanstva snosi ugovorna stranka koja je imenovala izaslanstvo. Skupština može zatražiti od WIPO-a da odobri financijsku pomoć, radi olakšanja sudjelovanja izaslanstvima ugovornih stranaka koje se smatraju zemljama u razvoju u skladu s utvrđenom praksom Opće skupštine Ujedinjenih naroda, ili izaslanstvima zemalja koje prelaze na tržišno gospodarstvo.
 2.
 a)
 Skupština se bavi pitanjima u svezi s održanjem i razvojem ovog Ugovora te primjenom i provedbom ovog Ugovora.
 b)
 Skupština obavlja funkciju koja joj je namijenjena prema članku 26., stavku 2. glede dopuštenja da određene međuvladine organizacije postanu strankama ovog Ugovora.
 c)
 Skupština odlučuje o sazivanju svake diplomatske konferencije o reviziji ovog Ugovora i daje potrebne upute glavnom direktoru WIPO-a za pripremu takve diplomatske konferencije.
 3.
 a)
 Svaka ugovorna stranka koja je država ima jedan glas i glasuje samo u svoje ime.
 b)
 Svaka ugovorna stranka koja je međuvladina organizacija može sudjelovati u glasovanju, umjesto svojih država članica, s brojem glasova koji je jednak broju njezinih država članica koje su stranke ovog Ugovora. Nijedna takva međuvladina organizacija neće sudjelovati u glasovanju ako bilo koja od njezinih država članica izvrši svoje pravo na glasovanje i obrnuto.
 4. Skupština se sastaje na redovnim sjednicama jednom u dvije godine na poziv glavnog direktora WIPO-a.
 5. Skupština donosi svoj poslovnik, koji uključuje sazivanje izvanrednih sjednica, pravila o kvorumu i, nije li drukčije određeno ovim Ugovorom, potrebnu većinu glasova za različite vrste odluka.
 Članak 25.
 Međunarodni ured
 Međunarodni ured WIPO-a obavlja upravne poslove vezane uz ovaj Ugovor.
 Članak 26.
 Sposobnost postati strankom ugovora
 1. Svaka država članica WIPO-a može postati strankom ovog Ugovora.
 2. Skupština može svojom odlukom dopustiti svakoj međuvladinoj organizaciji da postane strankom ovog ugovora koja izjavi da je nadležna i koja ima svoje zakonodavstvo o predmetu ovog Ugovora koje obvezuju sve njezine države članice te je propisno ovlaštena, prema svojim unutarnjim pravilima, postati strankom ovog Ugovora.
 3. Europska zajednica, davanjem izjave navedene u prethodnom stavku na Diplomatskoj konferenciji koja je usvojila ovaj Ugovor, može postati strankom ovog Ugovora.
 Članak 27.
 Prava i obveze iz ovog ugovora
 Ako se to ne protivi bilo kojoj posebnoj odredbi iz ovog Ugovora, svaka ugovorna stranka uživa sva prava i preuzima sve obveze iz ovog Ugovora.
 Članak 28.
 Potpisivanje ugovora
 Ovaj je Ugovor otvoren za potpisivanje do 31. prosinca 1997. godine svim državama članicama WIPO-a i Europskoj zajednici.
 Članak 29.
 Stupanje na snagu ugovora
 Ovaj će Ugovor stupiti na snagu istekom tri mjeseca nakon što 30 država položi isprave o rafitifikaciji ili pristupu kod glavnog direktora WIPO-a.
 Članak 30.
 Datum postajanja strankom ugovora
 Ovaj Ugovor obvezuje
 i)
 30 država navedenih u članku 29., od datuma stupanja na snagu ovog Ugovora;
 ii)
 sve druge države, nakon isteka tri mjeseca od datuma kada je ta država položila svoju ispravu kod glavnog direktora WIPO-a,
 iii)
 Europsku zajednicu, nakon isteka tri mjeseca od polaganja njene isprave o ratifikaciji ili pristupu, ako se takva isprava položi nakon stupanja na snagu ovog Ugovora prema članku 29., ili nakon isteka tri mjeseca od stupanja na snagu ovog Ugovora, ako se takva isprava položi prije stupanja na snagu ovog Ugovora,
 iv)
 svaku drugu međuvladinu organizaciju kojoj je dopušteno postati strankom ovog Ugovora, nakon isteka tri mjeseca od polaganja njezine isprave o pristupu.
 Članak 31.
 Otkazivanje ugovora
 Ovaj Ugovor može otkazati svaka ugovorna stranka putem notifikacije upućene glavnom direktoru WIPO-a. Svaki će otkaz imati učinak nakon isteka godine dana od datuma na koji je glavni direktor WIPO-a primio tu notifikaciju.
 Članak 32.
 Jezici ugovora
 1. Ovaj je Ugovor potpisan u jednom izvorniku na engleskom, arapskom, kineskom, francuskom, ruskom i španjolskom jeziku, s tim da su verzije na svim ovim jezicima jednako vjerodostojne.
 2. Službeni tekst na bilo kojem jeziku osim onih navedenih u stavku 1. utvrđuje glavni direktor WIPO-a na zahtjev zainteresirane stranke, nakon savjetovanja sa svim zainteresiranim strankama. Za potrebe ovog stavka, „zainteresirana stranka” znači svaku državu članicu WIPO-a čiji je službeni jezik, ili čiji je jedan od službenih jezika u pitanju, i Europsku zajednicu, te svaku drugu međuvladinu organizaciju koja može postati strankom ovog Ugovora, ako je jedan od njezinih službenih jezika u pitanju.
 Članak 33.
 Depozitar
 Glavni direktor WIPO-a depozitar je ovog Ugovora.
 Sporazumne izjave
 Vezano uz članak 1. stavak 2.
 Podrazumijeva se da članak 1. stavak 2. razjašnjava odnos između prava na fonograme prema ovom Ugovoru i autorskog prava na djelima utjelovljenima u fonogramima. U slučajevima kada je potrebno ovlaštenje od autora djela utjelovljenog u fonogramu i izvođača ili proizvođača koji ima prava na fonogram, potreba za ovlaštenjem autora ne prestaje postojati jer se također zahtjeva ovlaštenje izvođača ili stvaratelja i obrnuto.
 Nadalje se podrazumijeva da ništa u članku 1. stavku 2. ne sprječava ugovornu stranu da izvođaču ili proizvođaču fonograma osigura isključiva prava osim ona za koja se zahtijeva da su osigurana prema ovom ugovoru.
 Vezano uz članak 2. točku (b)
 Podrazumijeva se da definicija fonograma dana u članku 2. točki (b) ne navodi na mišljenje da se na prava na fonogram na bilo koji način može utjecati prilikom njihovog utjelovljivanja u kinematografsko ili drugo audiovizualno djelo.
 Vezano uz članak 2. točku (e) i članke 8., 9., 12. i 13.
 Prema njihovoj uporabi u ovim člancima, izrazi „preslike” i „izvornik i preslike”, koji podliježu pravu na distribuciju i pravu na najam sukladno navedenim člancima, odnose se isključivo na fiksirane preslike koje se može pustiti u opticaj kao dodirljive predmete.
 Vezano uz članak 3. stavak 2.
 Za primjenu članka 3. stavka 2. podrazumijeva se da fiksacija označava finalizaciju glavne vrpce („bande-mère”).
 Vezano uz članak 3.
 Podrazumijeva se da će upućivanje u člancima 5. točki (a) i 16. točki (a) Rimske konvencije na „državljanina druge ugovorne strane”, kad se primijeni na ovaj Ugovor, značiti, s obzirom na međuvladinu organizaciju koja je ugovorna strana ovog Ugovora, državljanina jedne od država koja je članica organizacije.
 Vezano uz članke 7., 11. i 16.
 Pravo umnožavanja, kako je određeno u člancima 7. i 11., i iznimke koje se dozvoljavaju člankom16., u potpunosti se primjenjuju na digitalni okoliš, osobito na uporabu izvedbi i fonograma u digitalnom obliku. Podrazumijeva se da pohranjivanje zaštićene izvedbe ili fonograma u digitalnom obliku na elektronički medij predstavlja umnožavanje u okviru značenja ovih članaka.
 Vezano uz članak 15.
 Podrazumijeva se da članak 15. ne predstavlja potpunu odluku o razini prava na prenošenje i priopćavanje javnosti koju bi trebali koristiti izvođači i proizvođači fonograma u digitalno doba. Delegacije nisu uspjele postići suglasje s obzirom na različite prijedloge vezane uz aspekte isključivosti koji se trebaju osigurati u određenim okolnostima ili vezane uz prava koja se trebaju osigurati bez mogućnosti rezervacija, stoga su ostavili to pitanje da se o njemu odluči nekom budućom odlukom.
 Vezano uz članak 15.
 Podrazumijeva se da članak 15. ne sprječava dodjelu prava predviđenih ovim člankom izvođačima folklora i proizvođačima fonograma sa snimkama folklora ako ti fonogrami nisu objavljeni za komercijalni dobitak.
 Vezano uz članak 16.
 Sporazumna izjava vezana uz članak 10. o ograničenjima i iznimkama WIPO Sporazuma o autorskom pravu primjenjuje se mutatis mutandis i na članak 16. (o ograničenjima i iznimkama) WIPO Ugovora o izvođačima i fonogramima.
 Vezano uz članak 19.
 Sporazumna izjava vezana uz članak 12. (o obvezama vezanim uz informacije o upravljanju pravima) WIPO Ugovora o autorskom pravu primjenjuje se mutatis mutandis i na članak 19. (o obvezama vezanim uz informacije o upravljanju pravima) WIPO Ugovora o izvedbama i fonogramima.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 25.8.2014
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 282/13
 Wyrok Trybunału (piąta izba) z dnia 12 czerwca 2014 r. (wniosek o wydanie orzeczenia w trybie prejudycjalnym złożony przez Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litwa) – Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba przeciwko Władimirowi Pieftiewowi, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
 (Sprawa C-314/13) (1)
 ((Odesłanie prejudycjalne - Wspólna polityka zagraniczna i bezpieczeństwa - Środki ograniczające podjęte wobec Białorusi - Zamrożenie funduszy i zasobów gospodarczych - Odstępstwa - Wypłata honorariów związanych z usługami prawnymi - Uprawnienia dyskrecjonalne właściwego organu krajowego - Prawo do skutecznej ochrony sądowej - Znaczenie bezprawnego pochodzenia funduszy - Brak))
 2014/C 282/18
 Język postępowania: litewski
 Sąd odsyłający
 Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas
 Strony w postępowaniu głównym
 Strony skarżące: Užsienio reikalų ministerija, Finansinių nusikaltimų tyrimo tarnyba
 Strony przeciwne: Władimir Pieftiew, BelTechExport ZAO, Sport-pari ZAO, BT Telecommunications PUE
 Sentencja
 1)
 Artykuł 3 ust. 1 lit. b) rozporządzenia Rady (WE) nr 765/2006 z dnia 18 maja 2006 r. dotyczącego środków ograniczających wobec Białorusi, zmienionego rozporządzeniem wykonawczym Rady (UE) nr 84/2011 z dnia 31 stycznia 2011 r. i rozporządzeniem Rady (UE) nr 588/2011 z dnia 20 czerwca 2011 r., należy interpretować w ten sposób, że gdy właściwy organ krajowy orzeka w sprawie wniosku o przyznanie odstępstwa złożonego zgodnie z tym przepisem w celu wniesienia skargi zmierzającej do zakwestionowania zgodności z prawem środków ograniczających nałożonych przez Unię Europejską, organowi temu nie przysługują nieograniczone uprawnienia dyskrecjonalne, lecz jest zobowiązany wykonywać swe kompetencje z poszanowaniem praw przewidzianych w art. 47 akapit drugi zdanie drugie Karty praw podstawowych Unii Europejskiej oraz uwzględniając fakt, że reprezentacja przez adwokata lub radcę prawnego jest niezbędna do wniesienia tej skargi do Sądu Unii Europejskiej.
 Właściwy organ krajowy jest uprawniony do zbadania, czy fundusze objęte wnioskiem o uwolnienie są przeznaczone wyłącznie na pokrycie uzasadnionych kosztów honorariów oraz na zwrot wydatków poniesionych w związku ze świadczeniem usług prawnych. Może on także ustalić warunki, jakie uzna za stosowne, aby w szczególności zagwarantować, że nie zostanie zniweczony cel ogłoszonej sankcji i że przyznane odstępstwo nie zostanie nadużyte.
 2)
 Artykuł 3 ust. 1 lit. b) rozporządzenia nr 765/2006, zmienionego rozporządzeniem wykonawczym nr 84/2011 i rozporządzeniem nr 588/2011, należy interpretować w ten sposób, że w sytuacji takiej jak ta w postępowaniu głównym, w której zamrożenie funduszy i zasobów ekonomicznych zostaje dokonane na podstawie tego rozporządzenia, odstępstwo od zamrożenia funduszy i zasobów ekonomicznych do celów dokonania zapłaty za usługi prawne należy oceniać zgodnie z tym przepisem, nieodnoszącym się w żaden sposób do pochodzenia funduszy i ich ewentualnego pozyskania w sposób niezgodny z prawem.
 (1) Dz.U. C 233 z 10.8.2013.


type: contracts

text:
 Avviż Legali Importanti
 |
 21994D1229(03)
 Official Journal L 339 , 29/12/1994 P. 0085 - 0085
 Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEENru 26/94tat-2 ta' Diċembru 1994li temenda l-Anness X (Servizzi awdjoviżivi) għall-Ftehim taż-ŻEEIL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif aġġustat bil-Protokoll li Jaġġusta l-Ftehim għaż-Żona Ekonomika Ewropea, minn hawn iżjed 'il quddiem issir referenza għalih bħala l-Ftehim, u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,Billi r-Risoluzzjoni tal-Kunsill 94/C 181/02 tas-27 ta' Ġunju 1994 dwar qafas għal politika tal-Komunità dwar ix-xandir vidjo diġitali [1] għandha tiġi inkorporata fil-Ftehim,IDDEĊIEDA DAN LI ĠEJ:Artikolu 1Dan li ġej għandu jiġi miżjud fl-Anness X għall-Ftehim wara l-punt 1 (Direttiva tal-Kunsill 89/552/KEE):"ATTI LI L-PARTIJIET KONTRAENTI GĦANDHOM JIEĦDU NOTA TAGĦHOMIl-Partijiet Kontraenti jieħdu nota tal-kontenut ta' l-atti li ġejjin:2. 394 Y 0702(02): Billi r-Risoluzzjoni tal-Kunsill 94/K 181/02 tas-27 ta' Ġunju 1994 dwar qafas għal politika tal-Komunità dwar ix-xandir video diġitali (ĠU C 181, tat-2.7.1994, p. 3).".Artikolu 2It-testi tar-Risoluzzjoni tal-Kunsill 94/K 181/02 fil-lingwa Finlandiża, Islandiża, Norveġiża u Svediża, li huma annessi għall-verżjonijiet tal-lingwi rispettivi ta' din id-Deċiżjoni huma awtentiċi.Artikolu 3Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ nhar l-1 ta' Frar 1995, sakemm ikunu ġew magħmula n-notifiki kollha taħt l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE.Artikolu 4Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE ta', u fis-Suppliment taż-ŻEE għall-Ġurnal Uffiċjali tal-Komunitajiet Ewropej.Magħmula fi Brussel, fit-2 ta' Diċembru 1994.Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEEIl-PresidentH. Hafstein[1] ĠU C 181, tat-2.7.1994, p. 3.--------------------------------------------------


type: wikipedia

text:
SNCF Réseau es el administrador de infraestructuras ferroviarias de Francia.
 Se creó en 1997 como Réseau Ferré de France (RFF, Red Ferroviaria Francesa en francés), responsable del mantenimiento, el desarrollo, la coherencia y la valorización de la infraestructura ferroviaria francesa, heredando toda la infraestructura de la Sociedad Nacional de Ferrocarriles Franceses, pero, debido a las directivas europeas que obligan a que las grandes empresas ferroviarias nacionales gestionen de forma independiente la infraestructura y la operación de los trenes que circulan por ella, el 1 de enero de 2015, RFF se convirtió en SNCF Réseau para administrar las infraestructuras, mientras que la operativa rodante se traspasó a SNCF Mobilités, ambas empresas bajo el control de SNCF.
 Referencias
 Enlaces externos
 Web oficial
 Administradores de infraestructuras ferroviarias
 SNCF


text:
 7.11.2009
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 267/45
 Az Elsőfokú Bíróság (nyolcadik tanács) T-16/08. sz., Perfetti Van Melle SpA kontra Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Cloetta Fazer AB ügyben 2009. július 1-jén hozott ítélete ellen a Perfetti Van Melle SpA. által 2009. szeptember 2-án benyújtott fellebbezés
 (C-353/09. P. sz. ügy)
 2009/C 267/78
 Az eljárás nyelve: angol
 Felek
 Fellebbező: Perfetti Van Melle SpA (képviselők: P. Perani és P. Pozzi avvocati)
 A többi fél az eljárásban: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM), Cloetta Fazer AB
 A fellebbező kérelmei
 —
 A Bíróság alapokmánya 61. cikkének és eljárási szabályzata 113. cikkének megfelelően adjon helyt a fellebbezésnek, és ennek megfelelően teljes egészében helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság T-16/08. sz. ügyben hozott ítéletét;
 —
 amennyiben a jogvita állása megengedi, hozzon jogerős ítéletet, amelyben hatályon kívül helyezi az OHIM törlési osztályának a 941 C 973065. sz. törlési kérelmet elbíráló 2005. november 24-i határozatát, és az alpereseket kötelezi az Elsőfokú Bíróság és a Bíróság előtti eljárás, valamint az OHIM előtti törlési eljárás költségeinek viselésére.
 Jogalapok és fontosabb érvek
 1. Jogalapok
 A jelen fellebbezéssel a Perfetti Van Melle SpA az Elsőfokú Bíróság T-16/08. sz. ügyben 2009. július 1-jén hozott és 2009. július 2-án kézbesített ítéletét támadja meg.
 A fellebbező fellebbezését arra alapítja, hogy tévesen értelmezték és alkalmazták a közösségi védjegyről szóló, 1993. december 20-i 40/94/EK módosított tanácsi rendelet (1) 8. cikke (1) bekezdésének a rendelet 53. cikke (1) bekezdésének a) pontjával összefüggésben értelmezett b) pontját.
 1.1. Első kifogás: A fellebbező azt kifogásolja, hogy az Elsőfokú Bíróság a szóban forgó védjegyeket nem az „átfogó értékelés” és az „összbenyomás” kritériumai alapján vizsgálta.
 Szilárd alapelv mondja ki, hogy az érintett védjegyek vizuális, hangzásbeli vagy fogalmi összehasonlítása tekintetében az összetéveszthetőség átfogó mérlegelésénél a védjegyek által keltett együttes benyomást kell alapul venni, különösen a megkülönböztető és domináns jegyeik figyelembe vételével. A fellebbező azt állítja, hogy az Elsőfokú Bíróság nem adott érvényt az idézett alapelvnek, és többek között összetéveszthetőséget állapított meg, kizárólag arra alapítva értékelését, hogy mindkét védjegyben szerepel a „CENTER” elem.
 A megtámadott ítélet nem vizsgálta a védjegyeket „átfogóan értékeléssel” és az általuk keltett „összbenyomás” alapján. A megtámadott ítélet ehelyett analitikus megközelítést használt, és a „CENTER” védjegyet és az érintett védjegy első szóelemét, a „CENTER”-t vizsgálta, nem tulajdonított azonban jelentőséget a második szóelemnek, a „SHOCK”-nak. Igaz, hogy a megtámadott ítélet megemlítette az átfogó értékelés és az összbenyomás kritériumát, de az is igaz, hogy nem elég megemlíteni és megismételni valamely, az ítélkezési gyakorlatban kialakult kritériumot: a megfelelő eljárás érdekében követni és az esetre megfelelően alkalmazni is kell azt. A megtámadott ítéletben ez nem történt meg. A megtámadott ítélet csupán azt állapítja meg, hogy a két összehasonlított védjegy hasonló, mivel közös bennük a „CENTER” szóelem, azt azonban nem tisztázta, hogy a „SHOCK” szóelem miért nem elegendő az összetéveszthetőség kizárásához.
 A fenti okokból a fellebbező azt is előadja, hogy a megtámadott ítéletben elferdítették a tényeket és megsértették az indokolási kötelezettséget.
 1.2. Második kifogás: A fellebbező azt kifogásolja, hogy a megtámadott ítéletben az Elsőfokú Bíróság nem vett figyelembe néhány rendkívül fontos és releváns tényezőt
 A megtámadott ítélet a 8. cikk (1) bekezdésének b) pontját is sérti, mert nem értékelt bizonyos, a védjegyek összetéveszthetőségének megítélése szempontjából rendkívül releváns tényezőket. Az Elsőfokú Bíróság különösen nem vette figyelembe azt, hogy — amit azt az Elsőfokú Bírósághoz benyújtott kereset részletesen kifejtett — az összehasonlított védjegyek hosszú ideig egymás mellett léteztek, és nem adódott tényleges összetévesztés.
 Ezenfelül az Elsőfokú Bíróság egy másik fontos körülményt sem értékelt megfelelően, méghozzá a releváns vásárlóközönség figyelmének mértékét. Nem logikus ugyanis, hogy az Elsőfokú Bíróság szerint egy szokásosan tájékozott, ésszerűen figyelmes és körültekintő fogyasztó nem veszi észre a „SHOCK” szó jelenlétét, és nem ismeri fel, hogy a vizsgált védjegyek nemcsak vizuálisan és hangzásukban, de jelentésükben is eltérnek egymástól, mivel a „CENTER” védjegy „valaminek a középpontját” jelölő szó, a „CENTER SHOCK” védjegy pedig a legjobban megkülönböztető „SHOCK” résznek köszönhetően olyan kifejezés, amely egy olyan erőteljes érzés (sokk) gondolatát idézi fel, amelyet a fogyasztó akkor tapasztal, amikor a rágógumi belsejét rágja.
 2. A fellebbező kérelmei
 —
 A Bíróság alapokmánya 61. cikkének és eljárási szabályzata 113. cikkének megfelelően adjon helyt a fellebbezésnek, és ennek megfelelően teljes egészében helyezze hatályon kívül az Elsőfokú Bíróság ítéletét;
 —
 amennyiben a jogvita állása megengedi, hozzon jogerős ítéletet, amelyben hatályon kívül helyezi az OHIM törlési osztályának a 941 C 973065. sz. törlési kérelmet elbíráló 2005. november 24-i határozatát, és az alpereseket az eljárási szabályzat 122. cikkének megfelelően kötelezi az Elsőfokú Bíróság és a Bíróság előtti eljárás, valamint az OHIM előtti törlési eljárás költségeinek viselésére;
 —
 másodlagosan, amennyiben a jogvita állása nem engedi meg, utalja vissza az ügyet az Elsőfokú Bíróság elé a Bíróság által megállapított kötelező kritériumok alapján történő ítélethozatalra.
 (1) HL 1994., L 11., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 17. fejezet, 1. kötet, 146. o.