text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52007PC0227(01)
 Pasiūlymas Tarybos reglamentas iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą /* KOM/2007/0227 galutinis - CNS 2007/0085 */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 7.5.2007COM(2007)227 galutinis2007/0085(CNS)2007/0086(CNS)KOMISIJOS KOMUNIKATASdėl pasiūlymų iš dalies keisti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą – I dalis –PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemąPasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo – II dalis –(p ateiktas Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. PASIūLYMO APLINKYBBėSCukraus sektoriaus reforma, dėl kurios buvo susitarta 2005 m. lapkričio mėn. ir kuriai skirtas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 318/2006, siekiama sukurti tvarią ES cukraus sektoriaus ateitį. Atsižvelgiant į ateityje stiprėsiančią konkurenciją, būtina palaipsniui mažinti vidaus kainas ir gamybą ES.Skatinant savanorišką gamybos ES mažinimą buvo patvirtinta schema, pagal kurią cukraus gamybos įmonėms siūloma finansinė pagalba restruktūrizavimui. Jeigu taikytina, pasibaigus restruktūrizavimo laikotarpiui 2010 metais, paskutinį kartą ES gamyba galės būti koreguojama atliekant Komisijos nustatytą kvotų linijinį sumažinimą.Naujoji cukraus sektoriaus tvarka taip pat įtvirtina atšaukimo tvarką. Ši valdymo priemonė yra skirta kiekvienais metais tikslinti gamybos lygį siekiant užtikrinti rinkos kainų lygį, artimą referencinei kainai. Naujoji tvarka taikoma pagal kvotas pagamintam cukrui ir grindžiamos atšaukiamo cukraus procentiniu dydžiu einamiesiems prekybos metams.2. NAUJOJO CUKRAUS BRO VEIKIMAS2006 – 2007, pirmaisiais reformuoto cukraus BRO (bendro rinkos organizavimo) įgyvendinimo metais, restruktūrizavimo pagalba buvo suteikta atsisakytoms 1,5 mln. tonų cukraus kvotoms. Šis sumažinimas buvo iš dalies kompensuotas paskyrus 1 mln. tonų kvotas cukrui ir izogliukozei, kaip numatyta pagal reformos nuostatas.Kadangi nuo reformos pradžios eksportas apribojamas iki 1,374 mln. tonų per metus (vietoje vidutiniškai 4,6 mln. tonų per ankstesnius prekybos metus), buvo laukiama rinkos pusiausvyros sutrikimo 2006 m. pradžioje. Taikydama specialias priemones, skirtas palengvinti perėjimą nuo senojo prie naujojo BRO, 2006 m. kovo mėn. Komisija nusprendė patvirtinti vienkartinį prevencinį atšaukimą 2006–2007 m. prakybos metais,- Nustačiusi ribą, apskaičiuojamą pagal paskirtajai kvotai taikomą koeficientą, pagal kurią įmonėms buvo leista apriboti pagal kvotą leidžiamą gamybą pagal ribą nustatytame lygmenyje,- Nustačiusi atskirą ribą kiekvienai valstybei narei, atsižvelgdama tiek į valstybių narių atsaką į restruktūrizavimo programas, tiek į buvusias „A“ ir „B“ kvotas.Pritaikius šią priemonę buvo iš dalies sumažinta cukraus prekyba, o dalis cukraus buvo perkelta arba skirta pramoninėms reikmėms (1,1 mln. tonų). 2006 m. spalio mėn. pagal naujausias prognozes rinka tapo daugiau ar mažiau subalansuota, todėl buvo nuspręsta, kad daugiau cukraus atšaukti nereikia.2007 – 2008 prekybos metams, antriesiems reformuoto cukraus BRO įgyvendinimo metams vykdant restruktūrizavimo programas, buvo nuspręsta atšaukti 0,7 mln. tonų cukraus kvotų, daug mažiau, nei planuojamos 5 mln. tonų.Todėl 2007 m. pradžioje sudaryta 2007-2008 m. prekybos metų pusiausvyros prognozė parodė 4 mln. tonų cukraus perteklių. Remdamasi jai suteiktais „specialiais įgaliojimais ypatingiems atvejams“ 2007 m. kovo mėn. Komisija nusprendė atšaukti 2 mln. tonų cukraus atitinkančias cukraus kvotas. Nukrypstant nuo Reglamento (EB) Nr. 318/2006 pagal šią specialią priemonę buvo:- priimtas sprendimas iki runkelių sodinimo, todėl buvo įmanoma sumažinti runkelių ir cukraus gamybą;- suteikta galimybė gamybos apimtis sumažinusias įmones atleisti nuo įpareigojimo sandėliuoti 13,5 % jų pagal kvotą pagaminto cukraus kiekio;- riba diferencijuota pagal atskiras valstybes nares atsižvelgus į jose vykdomą restruktūrizavimo procesą.3. KLAUSIMAIAtšaukimasPagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 19 straipsnį spalio mėn. Komisija nustato rinkos pusiausvyrą atitinkantį atšaukiamą procentinį dydį. Kiekviena įmonė savo sąskaita sandėliuoja cukraus kiekį, atitinkantį jos produkcijai pagal kvotą taikomą nurodytą procentinį dydį. Toks atšauktas cukraus kiekis laikomas kitų prekybos metų produkcijos dalimi.19 straipsnis būtų tinkamas tik nedideliu mastu tikslinant pagal kvotą gaminamo cukraus kiekius, atsižvelgus į tik nereikšmingais laikomą ES rinkos pusiausvyros sutrikimą. Tikslinant tokius kiekius sprendimas, priimamas spalio mėnesį, kiekvienų prekybos metų pradžioje atsižvelgus į tikslius gamybos duomenis, yra veiksminga priemonė ir privalomas perteklinio kiekio sandėliavimas netampa sunkia finansine našta gamintojams.Tačiau dėl vangiai įgyvendinamų restruktūrizavimo programų žymius rinkos pusiausvyros sutrikimus galima numatyti dar gerokai iki prekybos metų pradžios – jau pasibaigus paraiškų pagalbai iš restruktūrizavimo fondo teikimo terminui. Esant šioms aplinkybėms ir taikant esamą atšaukimo tvarką visi bendram pagal kvotą numatytam cukraus kiekiui pagaminti reikalingi cukriniai runkeliai turi būti pasėti, numatant, kad bus pagaminti pertekliniai cukraus kiekiai, kurie vėliau turės bus atšaukti iš rinkos ir gamintojų sandėliuojami savo sąskaita.Restruktūrizavimo schemaKol kas perdirbėjų kainos sumažėjo labai nedaug, jų dar nepajuto ir augintojai (kurie gauna išmokas už auginamus runkelius labai pavėluotai ir dalimis pagal tarpšakinius susitarimus). Todėl gamintojai, ypač cukrinių runkelių augintojai, kol kas dar nepajuto cukraus rinkos kainų pokyčių.Valstybės narės galimybės per pirmuosius du restruktūrizavimo laikotarpio metus sumažinti perdirbėjams skirtas kvotas iki 25 % ir jas perskirstyti kitiems cukraus gamintojams[1] jų veiklos neskatino. Tokia galimybe faktiškai dar nebuvo pasinaudota, tačiau, kaip teigiama, tokių ketinimų būta.Perdirbėjai yra labai neapsaugoti, kadangi valstybė narė ūkininkams gali skirti ir didesnę nei 10 ( minimalaus dydžio pagalbą; todėl jie turi sudarinėti restruktūrizavimo planus tiksliai nežinodami, kokia suma jie galės pasinaudoti.4. KONSULTACIJų SU SUINTERESUOTOMIS šALIMIS REZULTATAICukraus sektoriaus rinkų suinteresuotųjų šalių pasitarimas buvo surengtas 2007 m. vasario 12 d. cukraus konsultacinėje grupėje, į kurią dalyviai buvo pakviesti pareikšti savo nuomones, kaip galima būtų veiksmingiau panaudoti restruktūrizavimo fondą. ECGK (Europos cukraus gamintojų konfederacija) (toliau – CEFS) pateikė savo oficialų pasiūlymą. Savo nuomonę pareiškė ir TECRAF (Tarptautinė Europos cukrinių runkelių augintojų federacija) (toliau – CIBE).Keli įvairaus lygio susitikimai įvyko vasario ir kovo mėnesiais. Oficialios pozicijos taip pat buvo atsiųstos paštu.Susitikimų sąrašasCEFS:2007 m. kovo 13 d. su tarnybomis2007 m. kovo 28 d. su tarnybomis, kartu su CIBECIBE:2007 m. kovo 14 d. su tarnybomis,kovo 20 d. su Komisijos nariu2007 m. kovo 28 d. su tarnybomis, kartu su CEFSEKGA (Europos krakmolo gamintojų asociacija) (toliau – AAF) – Europos krakmolo gamintojai:2007 m. vasario 28 d. su tarnybomisOficialios pozicijos gautos paštu2007 m. kovo 20 d. AAF raštas5. SIūLOMOS PRIEMONėSAtšaukimas19 straipsnis turėtų būti pakeistas nustatant ribų sistemą – atsisakant sistemos, pagal kurią mažinamas faktiškai pagal kvotą pagaminamo cukraus kiekis.Be to, pereinamuoju laikotarpiu iki 2009–2010 prekybos metų:- turi būti numatyta galimybė pirmą sprendimą priimti iki sėjos pradžios patikslinant jį papildomu spalio mėn. nustatytu atšaukiamu kiekiu pagal naujausius duomenis;- restruktūrizavimo programose dalyvavusiose valstybėse narėse nustatomos ribos turėtų būti tikslinamos proporcingai atšauktam cukraus kiekiui ir atsižvelgiant į jų pastangas vykdyti restruktūrizavimo schemą;- dėl atšaukiamų kiekių neturėtų sumažėti tradicinis tiekimo poreikis, kurį sudaro visas nuolatinių rafinavimo įmonių pirmenybės teise ir lengvatinėmis sąlygomis gaunamas kiekis.Restruktūrizavimo schema- augintojams ir rangovams skiriamos pagalbos procentinis dydis turėtų būti nustatytas 10 ( su galimybe padidinti pagalbos dydį augintojams;- turi būti numatyta galimybė pagerinti sąlygas atgaline data, kad nuobaudos nebūtų taikomos augintojams ir įmonėms, kurios dalyvavo 2006–2007 m. ir 2007–2008 m.;- augintojams turėtų būti suteikta galimybė pareikšti iniciatyvą tam tikru mastu atšaukti kvotą, kad nebūtų sukelta grėsmė atitinkamų fabrikų išlikimui;- jeigu 2008–2009 m. įmonė atsisakys bet kokios kvotos dalies, už 2007-2008 m. jai nebus išmokama atsisakytos kvotos dalies dydį atitinkanti restruktūrizavimo pagalbos dalis;- jeigu bus galima patikimai nustatyti, kad Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemos kiekybiniai tikslai bus beveik pasiekti 2008–2009 m., Komisija gali pratęsti paraiškų teikimo terminą.Be to, jeigu kvotos bus privalomai mažinamos 2010 m., kiekvienoje valstybėje narėje kvota turi būti mažinama atsižvelgus į nacionalinių kvotų sumažinimą įgyvendinant restruktūrizavimo programą.Apibūdinti pakeitimai yra susiję su Reglamento (EB) Nr. 318/2006 nuostatomis dėl kvotų atsisakymo ir galutinio kvotų sumažinimo ir Reglamento (EB) Nr. 320/2006 nuostatomis dėl restruktūrizavimo schemos.6. POVEIKISPritaikant atšaukiamus kiekius bus sušvelnintos restruktūrizavimo proceso atsilikimo pasekmės. Finansinio poveikio jis neturės.Restruktūrizavimo schema pritaikoma siekiant įgyvendinti tikslą 2008–2009 m. ir 2009–2010 m. atšaukti papildomai kvotų už 3,8 mln. tonų.Papildomos restruktūrizavimo pagalbos išmokos gali būti finansuojamos iš restruktūrizavimo fondo, kuris ir toliau veikia pagal finansavimo principą.KOMISIJOS KOMUNIKATASdėl pasiūlymų iš dalies keisti Tarybos reglamentą (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemąKomisija 2007 m. gegužės 7 d. Tarybai pateikė pasiūlymą dėl Reglamento, iš dalies keičiančio 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą, [2] ir pasiūlymą dėl Reglamento, iš dalies keičiančio 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo[3].Pirmojo pasiūlymo tikslas – padidinti dalyvavimo restruktūrizavimo schemoje patrauklumą. Tuo tikslu jame siūloma nustatyti, kad augintojams ir įrangos tiekimo rangovams būtų mokama fiksuoto procentinio dydžio – 10 proc. parama restruktūrizavimui, taip panaikinant abejones, kurias kelia galimybė, kad valstybė narė gali nuspręsti nustatyti didesnę pagalbą. Augintojams vietoj to būtų mokamos papildomos išmokos.Taip pat siūloma nuo 2008–2009 prekybos metų augintojams suteikti galimybę pradėti restruktūrizavimą, pateikus tiesiogines paraiškas dėl pagalbos restruktūrizavimui, jeigu jie atsisako teikti tiekimo paslaugas įmonei, su kuria praėjusiais prekybos metais buvo sudarę tiekimo sutartį. Todėl valstybė narė turėtų atitinkamai sumažinti tai įmonei skirtą kvotą. Tačiau pagal siūlomą priemonę įmonei skirtą kvotą būtų galima sumažinti ne daugiau kaip 10 proc., o valstybė narė turėtų priimti augintojų paraiškas pateikimo eilės tvarka.Reglamento (EB) Nr. 320/2006 pakeitimai turėtų būti pradėti taikyti nuo 2008–2009 prekybos metų. Atsižvelgiant į tai, kad paraiškos dėl pagalbos restruktūrizavimui gali būti teikiamos iki 2008 m. sausio 31 d., cukraus įmonėms ir augintojams rekomenduojama atidžiai išanalizuoti savo konkurencinę padėtį vidutinio laikotarpio ir ilgalaikėje perspektyvoje ir laiku parengti galutines paraiškas dėl pagalbos restruktūrizavimui.Antrasis pasiūlymas teikiamas dėl Reglamento (EB) Nr. 318/2006 nuostatų, reglamentuojančių atšaukimą, dalinio pakeitimo. Siūloma į Tarybos reglamentą įtraukti Komisijos reglamente (EB) Nr. 290/2007 nustatytus kriterijus, kurie būtų taikomi galimam atšaukimui 2007 m. rudenį. Taip pat siūloma panaikinti nuostatą, pagal kurią atšaukimo atveju sumažinamas įprastas rafinavimo įmonių tiekimo poreikis. Šis pakeitimas būtų taikomas nuo 2007–2008 prekybos metų.2007/0085(CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemąEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[4],kadangi:(1) Tarybos reglamentas (EB) Nr. 320/2006[5] buvo priimtas siekiant leisti mažiausiai konkurencingiems cukraus gamintojams atsisakyti savo gamybos kvotų. Tačiau kvotų atsisakymas pagal tą reglamentą nepasiekė to lygio, kokio buvo iš pradžių tikimasi.(2) Pagal 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo[6] 10 straipsnio 2 dalį, nacionalinės ir regioninės kvotos turi būti tolygiai mažinamos iki vėliausiai 2010 m. vasario mėn., siekiant išvengti rinkos pusiausvyros sutrikimo nuo 2010–2011 prekybos metų, atsižvelgiant į restruktūrizavimo schemos įgyvendinimo rezultatus. Toks tolygus mažinimas gali sudaryti kliūčių labiausiai konkurencingoms įmonėms ir susilpninti visą pramonę. Mano, kad siekiant to išvengti būtina pagerinti restruktūrizavimo schemos veikimą, kad pagal tą schemą galima būtų atšaukti daugiau kvotų.(3) Pasirodo, cukraus gamybos įmonės labai nenoriai teikė paraiškas restruktūrizavimo pagalbai gauti, kadangi nežinojo tiksliai, kokią restruktūrizavimo pagalbos sumą jos gaus, kadangi valstybės narės gali nuspręsti padidinti mažiausią procentinę pagalbos dalį rezervuojamą cukrinių runkelių, cukranendrių ir cikorijų augintojams bei įrangą tiekiantiems rangovams pagal Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 straipsnio 6 dalį. Norint pašalinti tokį netikrumą, turi būti nustatyta, kad augintojams ir įrangą tiekiantiems rangovams rezervuojama suma sudaro 10 % cukraus gamybos įmonėms skiriamos pagalbos, o atitinkamiems augintojams turėtų būti išmokėtos papildomos išmokos už 2008–2009 prekybos metus.(4) Siekiant nesudaryti kliūčių įmonėms ir augintojams, kurie dalyvavo restruktūrizavimo schemoje 2006–2007 ir 2007–2008 prekybos metais, jiems turėtų būti atgaline data išmokėtas skirtumas tarp tais prekybos metais išmokėto pagalbos dydžio ir pagalbos, kuri būtų buvusi jiems išmokėta už 2008–2009 prekybos metus.(5) Jeigu Komisija turės patikimus įrodymus, kad restruktūrizavimo fondo tikslai, t.y. atšaukti 3,8 mln. tonų kvotų, bus beveik pasiektas 2008–2009 prekybos metais, Komisijai turėtų būti suteikta galimybė pratęsti paraiškų teikimo terminą, kad būtų pagreitintas restruktūrizavimo procesas.(6) Manoma, kad restruktūrizavimo schema duotų geresnius rezultatus, jeigu augintojai galėtų savo iniciatyva atsisakyti cukrinių runkelių ar cukranendrių, skirtų perdirbti į kvotinį cukrų, gamybos. Tuo tikslu augintojams 2008–2009 prekybos metais turėtų būti sudaryta galimybė tiesiogiai kreiptis dėl pagalbos, numatytos Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 straipsnio 6 dalyje, jeigu tik jie nustoja tiekti cukrinius runkelius ar cukranendres įmonėms, kurioms jie buvo įsipareigoję pagal tiekimo sutarties praėjusiais prekybos metais. Tokiu būdu valstybės narės tokioms cukraus gamybos įmonėms sumažinti cukraus kvotas.(7) Siekiant neleisti, kad dėl augintojų teikiamų paraiškų pagalbai neiškiltų grėsmės cukraus gamybos įmonių ekonominiam gyvybingumui, kvota turėtų būti mažinama ne daugiau nei 10 % nuo kiekvienai įmonei skirtos kvotos, ir atitikti procentinę kvotos dalį, kurią valstybė narė gali perskirstyti kiekvienais prekybos metais pagal Reglamento (EB) Nr. 318/2006 11 straipsnio 1 dalį.(8) Kai cukraus gamybos įmonės kvota yra sumažinama dėl augintojų teikiamų paraiškų, tokiai įmonei turėtų būti skiriama restruktūrizavimo pagalba, kaip nurodyta Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 straipsnio 1 dalies c punkte. Todėl skiriamos pagalbos dydžiai turi atitikti to reglamento 3 straipsnio 5 dalies c punkte nurodytus dydžius. Tačiau tokios pagalbos sumos turėtų būti koreguojamos mažėjimo tvarka jeigu įmonė nesiima priemonių su kvotinės gamybos sumažinimu susijusių darbuotojų naudai.(9) Cukraus gamybos įmonė, kuriai daro įtaką augintojų teikiamos paraiškos dėl pagalbos turėtų iki sausio 31 d. prieš prekybos metus išlaikyti teisę teikti paraišką restruktūrizavimo pagalbai gauti, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 ir 4 straipsniuose, jeigu tik jų atsisakyta kvota būtų bent jau tokio lygio, kokiu kvotos sumažėtų dėl augintojų teikiamų paraiškų. Tokiu atveju cukraus gamybos įmonių paraiška turėtų pakeisti augintojų paraiškas.(10) Manoma, kad siekiant sukurti papildomas paskatas dalyvauti restruktūrizavimo schemoje reikėtų numatyti išimtį daliai laikinos restruktūrizavimo pagalbos sumos, mokamos pagal Reglamento (EB) Nr. 320/2006 11 straipsnį 2007–2008 prekybos metais toms įmonėms, kurių 2008–2009 metams atšaukta kvotos procentinė dalis yra bent jau lygi tokiai įmonei atšaukto procentinio kiekio 2007–2008 metais. Suma, kuriai taikoma išimtis turi būti proporcinga atšaukiamam procentiniam dydžiui.(11) Todėl Reglamentą (EB) Nr. 320/2006 reikėtų atitinamai iš dalies pakeisti.(12) Šiame reglamente reikėtų atsižvelgti į tai, kad pagal restruktūrizavimo schemą visa inulino gamybos kvota buvo atšaukta jau 2006–2007 prekybos metais. Todėl daugiau nei šių produktų, nei žaliavos, iš kurios šie produktai pagaminti, tai yra cikorijos, minėti nebereikia,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 320/2006 iš dalies keičiamas taip:1) 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) 6 dalyje pirmoji ir antroji pastraipos pakeičiamos tokia pastraipa:„5 dalyje nustatytos atitinkamos restruktūrizavimo pagalbos bent 10 % dydžio suma skiriama:a) cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams, patiekusiems šiuos produktus per laikotarpį, einantį prieš 2 dalyje nurodytus prekybos metus, cukraus gamybai pagal atitinkamas kvotas, kurių buvo atsisakyta;b) įrangą tiekiantiems rangovams, kurie yra fiziniai asmenys ar įmonės, dirbusios su žemės ūkio paskirties įranga a punkte nurodytu laikotarpiu tame punkte nurodytiems augintojams dėl tame punkte nurodytų produktų.Pasikonsultavusios su suinteresuotomis šalimis valstybės narės nustato pirmojoje pastraipoje nurodytą laikotarpį“.b) pridedamos šios dalys:„7. 2008–2009 prekybos metais 6 dalies a punkte nurodytiems augintojams bus išmokėta papildoma 237,5 eurų išmoka už atsisakytos kvotos toną.8. Ši dalis taikomaa) įmonėms, atsisakiusioms kvotų pagal restruktūrizavimo schemą 2006–2007 arba 2007–2008 metais, irb) su a punkte minimu kvotos atšaukimu susijusiems augintojams ir įrangą tiekiantiems rangovams.Jeigu pagalbos suma, 2006–2007 ir 2007–2008 prekybos metais išmokėta pagal 1–6 dalis prieš šią esančioje pastraipoje nurodytiems asmenims būtų mažesnė, nei pagalba, kurią jie būtų gavę pagal 2008–2009 prekybos metais taikomas sąlygas, skirtumas jiems bus išmokėtas atgaline data.Jeigu pagalbos suma, 2006–2007 ir 2007–2008 prekybos metais 7 dalyje nurodytiems augintojams būtų mažesnė, nei pagalba, kurią jie būtų gavę pagal 2008–2009 prekybos metais taikomas sąlygas, skirtumas jiems bus išmokėtas atgaline data.“2) 4 straipsnio 1 dalis papildoma tokia pastraipa:„Komisija gali pratęsti pirmoje pastraipoje minimą paraiškų teikimo dėl 2008–2009 prekybos metų terminą iki 20 darbo dienų, jeigu iki 2007 m. gruodžio 31 d. atsiras patikimi požymiai, kad tikslas atšaukti 3,8 mln. tonų kvotų pagal laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą bus beveik pasiektas 2008–2009 prekybos metais. Komisija praneša apie tokį termino pratęsimą paskelbusi pranešimą Europos Sąjungos oficialiojo leidinio C serijoje iki 2008 m. sausio 1 d.“3) Įterpiamas toks 4a straipsnis:„4a straipsnis Augintojų paraiškos restruktūrizavimo pagalbai1. 2008–2009 prekybos metais visi į kvotinį cukrų perdirbti skirtų cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojai gali pateikti atitinkamai valstybei narei tiesiogiai paraiškas pagalbai pagal 3 straipsnio 6 dalį kartu pateikdami įsipareigojimą nutraukti kvotų runkelių ar cukranendrių tiekimą įmonei, su kuria jie praėjusiais prekybos metais buvo sudarę tiekimo sutartis.2. 1 dalyje minimos paraiškos teikiamos iki 2007 m. lapkričio 30 d. Paraiškas galima pradėti teikti nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos.3. Atitinkama valstybė narė sudaro pirmoje dalyje minimų paraiškų sąrašą chronologine tvarka pagal jų pateikimo eilę ir perduoda šį sąrašą atitinkamiems pareiškėjams ir įmonėms per 10 darbo dienų nuo 2 dalyje nurodyto paraiškų teikimo termino pabaigos.4. Remdamosi 3 dalyje nurodyta eilės tvarka valstybės narės priima augintojų paraiškas dėl pagalbos, atitinkančios iki 10 % kiekvienai įmonei skirtos kvotos dydžio ir proporcingai sumažina atitinkamai įmonei skirtą kvotą pagal Reglamento (EB) Nr. 318/2006 11 straipsnio 4 dalį.Pasiekus 10 % ribą, atitinkama valstybė narė visiškai ar iš dalies atmeta likusias paraiškas.Atitinkamos įmonės sudaro ir įgyvendinam šio reglamento 4 straipsnio 3 dalies f punkte minimą socialinį planą.5. Valstybėms narėms priėmus paraiškas pagal 4 dalį, restruktūrizavimo pagalbą sudaro:a) augintojams –10 % atitinkamo 3 straipsnio 5 dalies c punkte nustatyto pagalbos dydžio, ir 2008–2009 prakybos metais išmokant 3 straipsnio 7 dalyje minimą papildomą išmoką;b) įmonėms – atitinkamo 3 straipsnio 5 dalies c punkte nustatyto pagalbos dydžio pagalba, sumažinta 10 (, arba 60 % jeigu atitinkama įmonė nesilaiko šio straipsnio 4 dalies antrojoje pastraipoje nurodyto reikalavimo.6. 1–5 dalys netaikomos tais atvejais, kai įmonė pateikia paraišką pagal 4 straipsnį kurią ji atšaukia kvotą, atitinkančią bent jau kvotą, kuri būtų buvusi sumažinta dėl valstybių narių priimtų augintojų paraiškų pagalbai“.4) 5 straipsnio 1 dalis papildoma šia pastraipa:„Jeigu Komisija pratęsia 4 straipsnio 1 dalyje nurodyta terminą kaip nurodyta to straipsnio trečioje pastraipoje, pirmoje pastraipoje minimas terminas automatiškai pratęsiamas tokiam pačiam laikotarpiui.“5) 11 straipsnis papildomas tokia dalimi:„6. 2008–2009 prekybos metais įmonėms, kurios buvo pateikusios paraiškas dėl atšaukiamos procentinės dalies 2007 m. kovo 16 d. nustatytos pagal Reglamento (EB) Nr. 290/2007* 1 straipsnio 1 dalį arba 1 straipsnio 2 dalį, ir atšaukia procentinę savo kvotų dalį, nebus išmokama dalis laikinosios restruktūrizavimo pagalbos sumos 2007–2008 prekybos metais.Tais atvejais, kai laikomasi pirmojoje pastraipoje nurodytų sąlygų, laikinos restruktūrizavimo pagalbos sumažinimas apskaičiuojamas padauginus tokią sumą iš atšaukiamos procentinės dalies pagal Reglamento (EB) Nr. 290/2007 1 straipsnio 1 dalį arba 1 straipsnio 2 dalies c punktą.* OJ L 78, 2007 3 17, p. 20. “2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkas2007/0086(CNS)PasiūlymasTARYBOS REGLAMENTASiš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimoEUROPOS SĄJUNGOS TARYBA ,atsižvelgdama į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 37 straipsnį,atsižvelgdama į Komisijos pasiūlymą,atsižvelgdama į Europos Parlamento nuomonę[7],kadangi:(1) Pagal Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006[8] 10 straipsnio 2 dalį iki 2010 m. vasario pabaigos Komisija privalo priimti sprendimą dėl tolygaus nacionalinių ir regioninių kvotų sumažinimo siekdama pakoreguoti tokias kvotas iki tvaraus lygmens pasibaigus galioti 2006 m. vasario 20 d. Tarybos reglamentu (EB) Nr. 320/2006, nustatančiu laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą ir iš dalies keičiančiu Reglamentą (EB) Nr. 1290/2005 dėl bendrosios žemės ūkio politikos finansavimo[9] nustatytai restruktūrizavimo schemai. Siekiant skatinti aktyviau dalyvauti minėtoje schemoje, manoma, kad būtų tikslinga sumažinti Reglamento (EB) Nr. 318/2006 10 straipsnio 2 dalyje nurodytą procentinį dydį, atsižvelgus į bendrą atitinkamoje valstybėje narėje pagal restruktūrizavimo schemą atšauktos kvotos dydį, o taip pat sudaryti galimybes valstybėms narėms keisti šį procentinį dydį pagal kiekvienos atskiros įmonės pastangas įgyvendinti restruktūrizavimo schemą .(2) Reglamento (EB) Nr. 320/2006 4 a straipsnyje numatoma galimybė kvotinei gamybai skirtų cukrinių runkelių ir cukranendrių augintojams teikti tiesiogines paraiškas restruktūrizavimo pagalbai gauti, jeigu jos nutrauks cukraus tiekimą įmonėms, su kuriomis jos buvo sudariusios teikimo sutartis praėjusiais prekybos metais. Priėmusios tokias paraiškas valstybės narės privalo sumažinti atitinkamos įmonės kvotą iki 10 %, nurodytų Reglamento (EB) Nr. 318/2006 11 straipsnio 1 dalyje. Atsižvelgiant į šias aplinkybes būtina tą straipsnį iš dalies pakeisti, kad galima būtų nustatyti galutinį įmonėms skirtų kvotų sumažinimą.(3) Reglamento (EB) Nr. 318/2006 19 straipsnis numato galimybę atšaukti cukrų iš rinkos siekiant išsaugoti struktūrinę rinkos pusiausvyrą išlaikant referencinei kainai artimą kainos lygį. Šiuo metu ši priemonė grindžiama procentiniu dydžiu, bendru visoms valstybėms narėms ir taikomu visai kvotinei gamybai. Naujausia patirtis šioje srityje parodė, kad toks tolygus mažinimas gali duoti priešingus rezultatus, kadangi gamintojai yra skatinami gaminti daugiau, nei būtina pagal sudarytas sutartis, kaip apsisaugojimo priemone nuo galimo priverstinio atšaukto kiekio sandėliavimo. Todėl manoma, kad yra tikslinga priimti atšaukimo priemonę, tolygų procentinį dydį pakeitus riba, kuri bus nustatoma taikant kiekvienai įmonei suteiktos kvotos koeficientą, kurį viršijantis produkcijos kiekis turėtų būti atšauktas. Tokiu būdu įmonės turėtų išvengti atšaukimo pasekmių tikslindamos savo gamybos apimtis taip, kad jos neviršytų nustatytos ribos.(4) Valstybės narės privalo priimti sprendimus dėl restruktūrizavimo pagalbos skyrimo pagal Reglamentą (EB) Nr. 320/2006 iki 2008 ir 2009 m. vasario pabaigos, kaip numato šio reglamento 5 straipsnis. Valstybėms narėms priėmus sprendimus bus galima sudaryti realistiškas prognozes dėl rinkos pusiausvyros kitais prekybos metais. Atsižvelgiant į šias aplinkybes manoma, kad atšaukimo tikslų bus galima geriau pasiekti, jeigu atšaukimo koeficientas 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metams galėtų būti laikinai ir kaip prevencinė priemonė nustatytas iki prieš tai einančių metų kovo vidurio, kadangi tai leistų cukrinių runkelių augintojams patikslinti savo sėją pagal prognozuojamą balansą.(5) Siekiant atsižvelgti į naujausius rinkos duomenis apie prekybą, turėtų būti numatyta, kad priteikus laikinai ir kaip prevencinę priemonę kovo mėnesį nustatytą koeficientą galima būtų sumažinti atitinkamiems prekybos metams.(6) Būtina apriboti Reglamento (EB) Nr. 318/2006 6 straipsnio 5 dalyje nustatytų įpareigojimų taikymo sritį, kad cukraus gamybos įmonės neturėtų mokėti minimalios kainos už visą jų kvotą atitinkančius cukrinių runkelių kiekius, įskaitant nustatytą ribą viršijančius pagamintus kiekius.(7) Reglamento (EB) Nr. 318/2006 19 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad atšauktas kiekis, kuris nėra parduodamas kaip pramoninis cukrus ar izogliukozė, turi būti laikomas pirmuoju kiekiu, pagamintu pagal kvotą kitais prekybos metais. Ši taisyklė gali reikšti, kad įmonės, pageidaujančios dalyvauti restruktūrizavimo programoje 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metais, negalės pasinaudoti visais tos schemos privalumais. Todėl manoma, kad siekiant išvengti kliūčių cukraus sektoriaus restruktūrizavimui, būtina numatyti išimtį dėl atšaukimo 2007–2008 prekybos metais arba dėl galimo atšaukimo 2008–2009 prekybos metais toms įmonėms, kurios atitinkamo atšaukimo prekybos metais sėkmingai kreipėsi dėl restruktūrizavimo pagalbos pagal Reglamentą (EB) Nr. 320/2006, ir kurios dėl to rengiasi atšaukti visą savo kvotą kitais prekybos metais.(8) Siekiant skatinti aktyviau dalyvauti restruktūrizavimo schemoje, manoma, kad yra tikslinga numatyti galimybę padidinti koeficientą pagal bendrą valstybėje narėje atšauktą kvotų kiekį įgyvendinant restruktūrizavimo schemą, valstybei narei jį tikslinant pagal kiekvienos atskiros įmonės pastangas įgyvendinant restruktūrizavimą.(9) Importo licencijos tam tikromis lengvatinėmis sąlygomis turi būti išduodamos tik nuolatinėms rafinavimo įmonėms pagal tradicinius tiekimo poreikius, nurodytus Reglamento (EB) Nr. 318/2006 29 straipsnyje. Ši išimtinė teisė neturėtų būti sumažinama dėl taikomos atšaukimo sąlygos, atsižvelgiant į tai, kad rafinavimo įmonės neturi tokių pat galimybių kaip cukraus gamintojai pritaikyti savo gamybą pagal nustatytas atšaukimo ribas.(10) 2007 m. kovo 16 d. Reglamento (EB) Nr. 290/2007, nustatančio Reglamento (EB) Nr. 318/2006[10] 19 straipsnyje nustatytą procentinį dydį 2007–2008 prekybos metams, 1 straipsnio 1 dalyje tiems prekybos metams nustatyta 13,5 % dydžio atšaukiama dalis. Minėto reglamento 1 straipsnio 2 dalyje numatyta nukrypti leidžianti nuostata dėl taikomos atšaukiamo procentinio dydžio ribos, tuo būdu apribojant atšaukimo reikalavimus įmonėms, negaminančioms perteklinės produkcijos. Be to, atšaukiama procentinė dalis sumažinama valstybėse narėse, kurios dėjo dideles pastangas, įgyvendindamos restruktūrizavimo schemas. Siekiant išvengti painiavos dėl šiuo reglamentu pakeistos atšaukimo priemonės taikymo, reikėtų nurodyti, kad 2007–2008 prekybos metais Reglamento (EB) Nr. 290/2007 1 straipsnio 1 dalyje nurodytas procentinis dydis turėt būti konvertuojamas į atitinkamą koeficientą.(11) Reglamento (EB) Nr. 318/2006 6 straipsnyje nustatytos tarpšakiniams susitarimams taikomos taisyklės. Pagal to straipsnio 6 dalį , tarpšakiniuose prekybos susitarimuose gali būti nukrypstama nuo kai kurių šių taisyklių. Turėtų būti numatyta galimybė leisti įmonėms, kurios nėra pasirašiusios sutarčių prieš sėją dėl kiekio, lygaus jiems joms skirtai cukraus kvotai netaikyti įpareigojimo mokėti minimalią kainą už cukrinius runkelius, kuriuos jos numato perdirbti į cukrų, kaip buvo iki Reglamento (EB) Nr. 318/2006 taikymo.(12) Reglamento (EB) Nr. 318/2006 10 straipsnio 1 dalyje numatyta galimybė kasmet tikslinti to reglamento III priede nustatytas nacionalines ir regionines kvotas, taikant įvairias priemones, dėl kurių atskiroms įmonėms paskirtos kvotos yra padidinamos arba sumažinamos. Reglamento (EB) Nr. 318/2006 10 straipsnio 1 dalyje daroma nuoroda į to reglamento 14 ir 19 straipsnius, kurie yra susiję su, atitinkamai, cukraus perkėlimu į ir cukraus atšaukimu iš rinkos. Tačiau taikant tuos straipsnius cukraus kvota nėra nei padidinama, nei sumažinama. Todėl ši nuoroda turėtų būti ištrinta.(13) Todėl Reglamentą (EB) Nr. 318/2006 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.(14) Šiame reglamente turėtų būti atsižvelgta į tai, kad visa inulino sirupo gamybos kvota 2006–2007 prekybos metams buvo atšaukta pagal Reglamentu (EB) Nr. 320/2006 nustatytą restruktūrizavimo schemą,PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:1 straipsnisReglamentas (EB) Nr. 318/2006 yra iš dalies keičiamas taip:1) 6 straipsnyje 6 dalis pakeičiama tokia dalimi:„6. Atitinkamai valstybei narei pritarus tarpšakiniuose susitarimuose gali būti nukrypstama nuo 3, 4 ir 5 dalių nuostatų“.2) 10 straipsnis pakeičiamas tokiu straipsniu:„10 straipsnis Kvotų valdymas1. 39 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka III priede nustatytos 2008–2009, 2009–2010 ir 2010–2011 prekybos metams patikslinamos ne vėliau, kaip iki ankstesnių prekybos metų vasario pabaigos. Atliekant patikslinimus atsižvelgiama į šio reglamento 8 ir 9 straipsnio, šio straipsnio 2 dalies, ir Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 straipsnio ir 4a straipsnio 4 dalies taikymo rezultatus.2. Atsižvelgdama į Reglamente (EB) Nr. 320/2006 numatytos restruktūrizavimo schemos rezultatus, Komisija ne vėliau kaip iki 2010 m. vasario pabaigos 39 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka nusprendžia, kokiu procentiniu dydžiu kiekvienai valstybei narei ar regionui reikia sumažinti esamas cukraus ir izogliukozės kvotas, siekiant išvengti rinkos pusiausvyros sutrikimo nuo 2010–2011 prekybos metų. Valstybės narės atitinkamai patikslina kiekvienos įmonės kvotą.Nukrypstant nuo pirmosios pastraipos valstybėms narėms, kurių nacionalinės kvotos buvo sumažintos jas atšaukus pagal Reglamento (EC) Nr. 320/2006 3 straipsnį ir 4a straipsnio 4 dalį, taikoma procentinė dalis nustatoma pagal šio reglamento VIII priede apibrėžtus kriterijus. Tokios valstybės narės patikslina kiekvienos jų teritorijoje veikiančios ir turinčios kvotą įmonės procentinę dalį, apskaičiuotą taikant VIII priedą proporcingai atskirai atšauktoms atitinkamos restruktūrizavimo schemoje dalyvaujančios įmonės kvotoms, taip, kad bendras kvotų sumažinimas valstybėje narėje taikant antroje pastraipoje nurodytą procentinį dydį išliktų nepakitęs.3) 11 straipsnis iš dalies keičiamas taip:a) straipsnio pavadinimas keičiamas tokiu:„11 straipsnis Nacionalinių kvotų perskirstymas ir kvotų sumažinimas“b) 1 dalis papildoma tokiu sakiniu:„Tai darydamos valstybės narės taiko objektyvius ir nediskriminuojančius kriterijus.“c) pridedama tokia dalis:„4. Nukrypstant nuo 3 dalies, tais atvejais, kai taikomas Reglamento Nr. (EB) 320/2006 4a straipsnis, valstybės narės tikslina atitinkamoms įmonėms skirtas kvotas jas sumažindama, kaip nustatyta to straipsnio 4 dalyje taikydama šio straipsnio 1 dalyje nustatytas procentines ribas.4) 15 straipsnio 1 dalyje c punktas pakeičiamas tokiu:„c) cukraus, izogliukozės ir inulino sirupo kiekiui, atšauktam iš rinkos pagal 19 ir 19a straipsnius, ir dėl kurio nėra įvykdyti 19 straipsnio 3 dalyje numatyti įpareigojimai.“5) 19 straipsnis pakeičiamas tokiu:„19 straipsnis Cukraus atšaukimas1. Siekiant išsaugoti struktūrinę rinkos pusiausvyrą išlaikant referencinei kainai artimą kainos lygį, atsižvelgiant į Bendrijos įsipareigojimus pagal susitarimus, sudarytus pagal Sutarties 300 straipsnį Komisija iki kitų prekybos metų pradžios gali nuspręsti atšaukti iš rinkos pagal kvotas pagaminto cukraus ar izogliukozės kiekį, viršijantį pagal 2 dalį nustatytą ribą.2. Pirmoje dalyje minima atšaukimo riba kiekvienai kvotą turinčiai įmonei apskaičiuojamas, padauginant jai skirtą kvotą iš koeficiento, kuris yra nustatomas pagal 39 straipsnio 2 dalyje nustatytą tvarką iki atitinkamų prekybos metų spalio 31 d. remiantis tais prekybos metais numatomomis rinkos tendencijomis.3. Kiekviena įmonė, kuria paskirta kvota, atšaukimo laikotarpiu savo sąskaita sandėliuoja pagal 2 dalį apskaičiuotą nustatytą ribą viršijantį kvotinį cukrų.Prekybos metais atšauktas cukraus ar izogliukozės kiekis laikomas pirmuoju kiekiu, pagamintu pagal kvotą kitais prekybos metais. Tačiau atsižvelgiant į numatomas cukraus rinkos tendencijas, 39 straipsnio 2 dalyje numatyta tvarka visą atšauktą cukraus ar izogliukozės kiekį ar jo dalį laikyti einamųjų ir (arba) kitų prekybos metų:a) cukraus ar izogliukozės pertekliumi, iš kurio gali būti gaminamas pramoninis cukrus ar pramoninė izogliukozė, arbab) produkcija pagal pridėtinę kvotą, kurios dalis gali būti skirta eksportui laikantis Bendrijos įsipareigojimų pagal susitarimus, sudarytus pagal Sutarties 300 straipsnį.4. Jeigu cukraus pasiūla Bendrijoje nepakankama, 39 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka gali būti nuspręsta, kad tam tikras atšauto cukraus kiekis gali būti parduotas Bendrijos rinkoje iki atšaukimo laikotarpio pabaigos.“6) Įterpiamas toks 19 a straipsnis:„19a straipsnis Cukraus atšaukimas 2007–2008, 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metais1. Nukrypdama nuo 19 straipsnio 2 dalies 39 straipsnio, 2 dalyje nurodyta tvarka Komisija gali nuspręsti nustatyti 19 straipsnio 2 dalyje minimą koeficientą 2007–2008, 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metams ne vėliau kaip iki ankstesnių prekybos metų kovo 16 d., atsižvelgdama į kiekvienos valstybės narės nacionalinės cukraus kvotos mažinimo rezultatus, nustatytus šio reglamento III priede, palyginus su 2006 m. liepos 1 d. galiojusia III priedo versija. Valstybėms narėms, kurios 2006 m. liepos 1 d. nebuvo Bendrijos narėmis, toks palyginimas atliekamas pagal jų stojimo į Bendriją dieną galiojusią III priedo redakciją.Taikant šį straipsnį Komisijos reglamento (EB) Nr. 290/2007* 1 straipsnio 1 dalyje nurodyta 2007–2008 prekybos metams taikomas procentinis atšaukimo dydis yra konvertuojamas į koeficientą 0,865.2. Remiantis naujausiais rinkos tendencijų duomenimis, 39 straipsnio 2 dalyje nurodyta tvarka iki atitinkamų prekybos metų spalio 31 d. gali būti nuspręsta sumažinti pagal šio straipsnio 1 dalį nustatytą koeficientą.3. 19 straipsnio 2 dalyje ir šio straipsnio 1 ir 2 dalyje minimi koeficientai atitinkamais prekybos metais netaikomi įmonei, kuri pagal Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 straipsnio 1 dalies a arba b punktus nuo kitų prekybos metų atšaukia visą tokiai įmonei skirtą kvotą.4. Valstybėms narėms, kurių nacionalinė cukraus kvota buvo sumažinta atšaukiant kvotas, kaip nustatyta Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3 straipsnyje, pagal 19 straipsnio 2 dalies arba pagal šio straipsnio 1 ir 2 dalį nustatyti koeficientai tikslinami pagal šio reglamento IX priedą.Tokios valstybės narės patikslina kiekvienai jų teritorijoje veikiančiai ir turinčiai cukraus kvotą įmonei taikomą koeficientą, apskaičiuotą taikant IX priedą, proporcingai atskirai atšauktoms atitinkamos restruktūrizavimo schemoje dalyvaujančios įmonės cukraus kvotoms, taip, kad visai valstybei narei taikomas koeficientas išliktų nepakitęs.* OL L 78, 2007 3 17, p. 20.“7) 29 straipsnio 1 dalyje pirmoji pastraipa pakeičiama tokia:„Nustatytas tradicinis rafinuoti skirto cukraus tiekimo poreikis Bendrijoje yra 2 324 735 tonos per prekybos metus, išreiškus baltojo cukraus kiekiu.“8) V priedo VI punkte nuoroda į 10 straipsnio 3 dalį pakeičiama nuoroda į 10 straipsnio 2 dalį.9) Šio reglamento priede esantis tekstas pridedamas kaip VIII ir IX priedai.2 straipsnisŠis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje .Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.Priimta Briuselyje,Tarybos varduPirmininkasPRIEDAS„VIII PRIEDASVALSTYBĖMS NARĖMS TAIKOMO NACIONALINĖS KVOTOS ATŠAUKIMO PROCENTINIO DYDŽIO APSKAIČIAVIMAS1. Atliekant 2 punkte nurodytus apskaičiavimus taikomos tokios apibrėžtys:a) „taikomas procentinis dydis“ yra kiekvienoje valstybėje narėje kiekvienai įmonei skirtai kvotai taikomas procentinis dydis;b) „bendras procentinis dydis“ yra bendras procentinis dydis, Komisijos nustatytas pagal 10 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą;c) „sumažinimas“ yra skaičius, gaunamas padalijus visas valstybėje narėje atšauktas kvotas iš nacionalinių kvotų, nustatytų pagal šio reglamento 2006 m. liepos 1 d. redakcijos III priedą. Valstybėms narėms, kurios 2006 m. liepos 1 d. nebuvo Bendrijos narėmis nuoroda į III priedą reiškia nuorodą į jų stojimo į Bendriją dieną galiojančią priedo redakciją.2. Taikoma procentinė dalis yra apskaičiuojama bendrą procentinę dalį padauginus iš {1 – [(1/0,6) x sumažinimas]}.Kai rezultatas yra mažesnis už nulį, taikoma procentinė dalis yra lygi nuliu.IX PRIEDASVALSTYBĖMS NARĖMS, KURIŲ NACIONALINĖS CUKRAUS KVOTOS BUVO SUMAŽINTOS, TAIKOMO KOEFICIENTO APSKAIČIAVIMAS1. Atliekant 2 ir 3 punkte nurodytus apskaičiavimus taikomi tokie apibrėžimai:a) „taikomas koeficientas“ yra kiekvienoje valstybėje narėje kiekvienai įmonei skirtai kvotai taikomas koeficientas;b) „sumažinimas“ yra skaičius, gautas padalijus visas valstybės narės atsisakytas cukraus kvotas, įskaitant atšauktąsias tais prekybos metais, kuriems galiojo kvotų atšaukimas, iš nacionalinių cukraus kvotų pagal šio reglamento 206 m. liepos 1 d. redakcijos III priedą; valstybėms narėms, kurios 2006 m. liepos 1 d. nebuvo Bendrijos narėmis apskaičiavimai atliekami pagal jų stojimo į Bendriją dieną galiojančią priedo redakciją;c) „koeficientas" yra Komisijos pagal 19 straipsnio 21 dalį arba 19a straipsnio 1 ir 2 dalis nustatytas koeficientas.2. 2007–2008 prekybos metais taikomas koeficientas padidinamas dydžiu, kuris apskaičiuojamas [(1/0,5) x sumažinimas] x (1 – koeficientas).Kai gautas rezultatas yra didesnis už 1, taikomas koeficientas yra lygus 1.3. 2008–2009 ir 2008–2009 prekybos metais taikomas koeficientas padidinamas dydžiu, kuris apskaičiuojamas [(1/0,6) x sumažinimas] x (1 – koeficientas).Kai gautas rezultatas yra didesnis už 1, taikomas koeficientas yra lygus 1.“FINANSINĖ ATASKAITA |1. | BIUDŽETO KATEGORIJA (2007 m. nomenklatūra): 05 02 05 05 02 16 680 | ASIGNAVIMAI (2007 m. biudžetas): 323 mln. eurų p.m. mln. eurų p.m. mln. eurų |2. | PAVADINIMAS: – Tarybos reglamentas, iš dalies keičiantis Tarybos reglamentą (EB) Nr. 320/2006, nustatantį laikiną Bendrijos cukraus pramonės restruktūrizavimo schemą; – Tarybos reglamentas, iš dalies keičiantis Reglamentą (EB) Nr. 318/2006 dėl bendro cukraus sektoriaus rinkų organizavimo |3. | TEISINIS PAGRINDAS: EB sutarties 36 ir 37 straipsniai |4. | TIKSLAI: – patobulinti savanoriško restruktūrizavimo schemą cukraus sektoriuje ir sukurti papildomą paskatą dalyvauti šioje schemoje; – išsaugoti struktūrinės rinkos balansą, pakoreguojant taisykles, taikomas laikinam cukraus atšaukimui 2007–2008, 2008–2009 ir 2009–2010 prekybos metais. |5. | FINANSINĖS PASEKMĖS | 12 MĖNESIŲ LAIKOTARPIU (mln. eurų) | 2007 FINANSINIAI METAI (mln. eurų) | 2008 FINANSINIAI METAI (mln. eurų) |5.0 | IŠLAIDOS – APMOKAMOS IŠ EB BIUDŽETO (GRĄŽINAMOSIOS IŠMOKOS, INTERVENCIJA) – APMOKAMOS NACIONALINIŲ VYRIAUSYBIŲ – KITOS | – | + 332 |5.1 | PAJAMOS – EB NUOSAVIEJI IŠTEKLIAI (RINKLIAVOS, MUITAI) – NACIONALINĖS | – | – 204 |2009 | 2010 | 2011 | 2012 |5.0.1 | NUMATOMOS IŠLAIDOS | + 62 | – | – | – |5.1.1 | NUMATOMOS PAJAMOS | – 136 |5.2 | APSKAIČIAVIMO METODAS: Žr. priede pateiktus skaičiavimus. |6.0 | AR PROJEKTĄ GALIMA FINANSUOTI IŠ ASIGNAVIMŲ, ĮRAŠYTŲ ATITINKAMAME DABARTINIO BIUDŽETO SKYRIUJE? | TAIP NE |6.1 | AR PROJEKTĄ GALIMA FINANSUOTI PERSKIRSTANT LĖŠAS TARP DABARTINIO BIUDŽETO SKYRIŲ? | TAIP NE |6.2 | AR BUS REIKALINGOS PAPILDOMOS BIUDŽETO LĖŠOS? | TAIP NE |6.3 | AR ATEITYJE BIUDŽETE REIKĖS NUMATYTI ASIGNAVIMŲ? | TAIP NE |PASTABOS: Pagal naująsias taisykles vis dar taikomas laikino restruktūrizavimo fondo savifinansavimo principas. Tarybos reglamente (EB) Nr. 320/2006 numatyta pagalba gali būti suteikta tik neviršijant fondo asignavimų. Fondo finansinės padėties modelis pagal naująsias taisykles yra pateiktas priede (5 punkte). Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 tikslas – patobulinti rinkos pusiausvyrą tuo atveju, kai vidaus rinkoje atsiranda cukraus perteklius. Dėl šio pakeitimo papildomų biudžeto išlaidų nebus patirta. |PRIEDAS |1 – Numatomi restruktūrizavimo fondo ištekliai 2007–2008 m. pabaigoje (pagal dabartinę tvarką) |(mln. eurų) |Išlaidos | Pajamos | Likutis | Suminis likutis |2006–2007 prekybos metai | 1 358 | 2 145 | 787 |2007–2008 prekybos metai | 573 | 2 866 | 2 293 | 3 080 |2 – Atleidimo nuo 2007–2008 m. mokesčių už atšauktą kiekį išlaidos (jeigu 2008–2009 m. panaikinamos kvotos yra bent jau lygios atšauktam kiekiui) |Didžiausias galimas mokesčių sumažinimas 2007–2008 prekybos metais = 173,8 eurų už toną x 12 % x 16,1 mln. t: apie 340 mln. eurų |Šis atleidimas nuo mokesčių turės tokį poveikį: |– 2008 m. kovo mėn. (2008 m. biudžetas) už 1-os pagalbos laikinam restruktūrizavimui dalies (60 %) išmokėjimą: 340*60 % = 204 mln. eurų |– 2008 m. lapkričio mėn. (2009 m. biudžetas) už 2-os pagalbos laikinam restruktūrizavimui dalies (40 %) išmokėjimą: 340*40 % = 138 mln. eurų |Suminis likutis 2007–2008 prekybos metų pabaigoje: 3 080 – 340 = 2 740 mln. eurų |3 – Runkelių augintojams skirtos dalies padidinimo atgaline data išlaidos 1 ir 2 metais |Šios priemonės išlaidos: apie 373 mln. eurų (žr. toliau pateiktus išsamius skaičiavimus) |Suminis likutis 2007–2008 prekybos metų pabaigoje: 2 740 – 373 = 2 367 mln. eurų |4 – Įmonėms skirtos dalies padidinimo atgaline data išlaidos 1 ir 2 metais |Šios priemonės išlaidos: apie 22 mln. eurų (žr. toliau pateiktus išsamius skaičiavimus) |Suminis likutis 2007–2008 prekybos metų pabaigoje: 2 367 – 22 = 2 345 mln. eurų |Šių mokėjimų atgaline data suma (runkelių augintojams + įmonėms): |291 mln. eurų | už 2006–2007 prekybos metus. Labiausiai tikėtina, kad šie mokėjimai bus atliekami 2008 biudžetiniais metais |104 mln. eurų | už 2007–2008 prekybos metus. Poveikis bus jaučiamas: |2008 m. birželio mėn. (2008 m. biudžetas) – 40 %: | 41 mln. eurų |2008 m. lapkričio mėn. (2009 m. biudžetas) – 60 %: | 62 mln. eurų |5 – Fondo padėties modeliavimas, jei 2008–2009 prekybos metais už kvotos sumažinimą būtų išmokėti 625 eurai už toną, iš jų – 10 % runkelių augintojams + papildomos išmokos runkelių augintojams (237,5 eurai už toną) |Fondo lėšos būtų visiškai išnaudotos, jei 3-iais metais būtų panaikinta apie 3,85 mln. tonų (likutis: tik apie 54 mln. eurų). |Mln. eurų | Išlaidos | Pajamos | Likutis | Suminis likutis |2006–2007 prekybos metai | 1 649 | 2 145 | 496 |2007–2008 prekybos metai | 677 | 2 526 | 1 849 | 2 345 |2008–2009 prekybos metai | 3 730 | 1 439 | –2 291 | 54 |2009–2010 prekybos metai | Mokesčių nėra | 0 | 54 |Iš viso | 6 056 | 6 110 | 54 |Išsamus skaičiavimas |Pagalbos runkelių augintojams atgaline data išlaidos |Pagalba runkelių augintojams 2008–2009 m. (a) | 62,5 | =10 %*625 eurai už toną |Papildoma pagalba runkelių augintojams (b) | 237,5 |Pagalba runkelių augintojams iš viso: (a) + (b) | 300 |=> % nuo 2006–2007 m. restruktūrizavimo pagalbos (730 eurų už toną) | 41,10 |Tikslas: | 41,10 % |2006–2007 m. | Faktinė norma | Skirtumas lyginant su tikslu | Kiekis (tonomis) | Taikymo atgaline data išlaidos: skirtumas procentais x kiekis x restruktūrizavimo pagalba 2006–2007 m. |IR | 32,3** | 8,80 | 199 260 | 12 794 485 |SV | 12,5 | 28,60 | 42 562 | 8 884 818 |IT | 10 | 31,10 | 778 737,2 | 176 773 344 |ES - Linares | 10 | 31,10 | 75 325 | 17 098 775 |ES - Ciudad Real | 15 | 26,10 | 17 793,5 | 3 389 662 |PT | 10 | 31,10 | 35 218 | 2 798 070 |BE-NL inulinas | 10 | 31,10 | 296 195,8 | 50 427 335 |FR inulinas* | 10 | 31,10 | 24 521 | 5 566 267 |Iš viso | 277 732 755 |* Neturima informacijos apie runkelių augintojams ir įrangą tiekiantiems rangovams skirtą dalį; apskaičiuota remiantis minimalia 10 % norma |** Duomenys negalutiniai |Tikslas: | 41,10 % |2007–2008 m. | Faktinė norma | Skirtumas lyginant su tikslu | Kiekis (tonomis) | Taikymo atgaline data išlaidos: skirtumas procentais x kiekis x restruktūrizavimo pagalba 2006–2007 m. |IT | 10 | 31,10 | 24 860,499 | 5 643 333 |PT | 28 | 13,10 | 19 500 | 1 864 200 |ES - Linares | 10 | 31,10 | 12 186,6 | 2 766 358 |ES - Ciudad Real | 15 | 26,10 | 4 492,2 | 855 764 |FI | 17 | 24,10 | 56 087 | 9 865 703 |HU | 27 | 14,10 | 108 093 | 11 122 770 |CZ | 29,3 | 11,80 | 102 472,793 | 8 823 932 |SK | 20 | 21,10 | 70 133 | 10 800 482 |EL | 17 | 24,10 | 158 800 | 20 949 690 |SL | 10 | 31,10 | 52 973 | 12 024 871 |LV | 20 | 21,10 | 66 505 | 10 241 770 |Izogliukozė į šią minimalią 10 % normą nėra įskaičiuota | Iš viso | 94 958 874 |Iš viso per 2 prekybos metus: | 372 691 629 |Pagalbos įmonėms atgaline data išlaidos |Įmonėms skirta dalis 2008–2009 prekybos metais = 90 %*625 = 562,5 eurai už toną | tikslas: 562,5 |2006–2007 m. | Faktinė norma | Suma, gauta už vieną toną = faktinė norma x restruktūrizavimo pagalba 2006–2007m. | Tikslas | Taikymo atgaline data išlaidos = skirtumas tarp tikslo ir faktiškai gautos sumos x atitinkamas kiekis |IR | 67,7 | 494,21 | 562,5 | 13 607 465 |SV | 87,5 | 638,75 | 562,5 | 0 |IT | 90 | 657 | 562,5 | 0 |ES - Linares | 90 | 657 | 562,5 | 0 |ES - Ciudad Real | 85 | 620,5 | 562,5 | 0 |PT | 90 | 229,95 | 196,875* | 0 |BE-NL inulinas | 90 | 492,75 | 421,875** | 0 |FR inulinas | 90 | 657 | 562,5 | 0 |Izogliukozė neįskaičiuota | Iš viso | 13 607 465 |* Gamybos įrenginiai neišmontuojami (Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3, 4 straipsniai, 5 straipsnio a–c punktai). ** Gamybos įrenginiai išmontuojami iš dalies (Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3, 4 straipsniai, 5 straipsnio a–b punktai). |2007– 2008 m. | Faktinė norma | Suma, gauta už vieną toną = faktinė norma x restruktūrizavimo pagalba 2006–2007m. | Tikslas | Taikymo atgaline data išlaidos = skirtumas tarp tikslo ir faktiškai gautos sumos x atitinkamas kiekis |IT | 90 | 657 | 562,5 | 0,00 |PT | 72 | 525,6 | 562,5 | 719 550,00 |ES - Linares | 90 | 657 | 562,5 | 0,00 |ES - Ciudad Real | 85 | 620,5 | 562,5 | 0,00 |FI | 83 | 605,9 | 562,5 | 0,00 |HU | 73 | 532,9 | 562,5 | 3 199 552,80 |CZ | 70,7 | 516,11 | 562,5 | 4 753 712,87 |SK | 80 | 584 | 562,5 | 0,00 |EL | 83 | 454,425 | 421,875** | 0,00 |SL | 90 | 657 | 562,5 | 0,00 |LV | 80 | 584 | 562,5 | 0,00 |Izogliukozė neįskaičiuota | Iš viso | 8 672 816 |** Gamybos įrenginiai išmontuojami iš dalies (Reglamento (EB) Nr. 320/2006 3, 4 straipsniai, 5 straipsnio a–b punktai) | Iš viso per 2 prekybos metus: | 22 280 281 |Iš viso per 2006–2007 prekybos metus (runkelių augintojai + įmonės): | 291 340 221 | eurai |Iš viso per 2007–2008 prekybos metus (runkelių augintojai + įmonės): | 103 631 689 | eurai |2008–2009 prekybos metų išlaidų modeliavimas | Pajamos |Prielaida, kad 2008–2009 m. bus atsisakyta kvotų (tonomis) | 3 850 000 | Cukraus kvotos 2007–2008 prekybos metų pabaigoje (a) | 16 108 940,8 |Restruktūrizavimo pagalba – įmonėms skirta dalis, mln. eurų (a) | 2 101 | Prielaida, kad bus atsisakyta kvotų (b) | 3 850 000 |Restruktūrizavimo pagalba – runkelių augintojams skirta dalis, mln. eurų (b) | 1 120 | Laikino restruktūrizavimo suma (c) | 113,3 eurai už toną |Diversifikavimo pagalba, mln. eurų (c) | 361 | Pajamos iš cukraus, mln. eurų (d) = (a–b)*c | 1 389 |Papildoma diversifikavimo pagalba, mln. eurų (d) | 148 | Izogliukozės kvotos 2007–2008 prekybos metų pabaigoje (e) | 880 092,8 |Laikino restruktūrizavimo suma (f) | 56,65 eurai už toną |Pajamos iš izogliukozės, mln. eurų (g) = (e)*(f) | 50 |IŠ VISO: (a) + (b) + (c) + (d) | 3 730 | 2008–2009 m. pajamos iš viso: (d)+(g) | 1 439 |[pic][pic][pic][1] Buvo nagrinėjama galimybė leisti valstybėms narėms, susitarus su gamintojais, sumažinti įmonės kvotą iki 25 % dydžiu ir laikyti šią kvotą atšaukta pagal restruktūrizavimo fondo nuostatas.[2] OL L 58, 2006 2 28, p. 48.[3] OL L 58, 2006 2 28, p. 1.[4] OL C ..., ..., p. ....[5] OL L 58, 2006 2 28, p. 42.[6] OL L 58, 2006 2 28, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. [...]/2007 (OL L ..., ..., p. ...).[7] OL C ..., ..., p. ....[8] OL L 58, 2006 2 28, p. 1. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Komisijos reglamentu (EB) Nr. 247/2007 (OL L 69, 2007 3 9, p. 3).[9] OL L 58, 2006 2 28, p. 42. Reglamentas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu .../2007 (OJ L ...).[10] OL L 78, 2007 3 17, p. 20.


type: other

text:
Skat.dk: Ejendomsvurdering - grundværdi - fradrag for forbedringer - hovedanlæg - internt stianlæg - begrundelsesmangel - ugyldighed
 15 Oct 2015 13:42
 SKM2015.742.BR
 Retten på Frederiksberg, BS K-2370/2013 og BS K-2371/2013
 Boligselskab, stier, hjemvisning, rækkehusbebyggelse, lokalplan
 Sagen drejede sig dels om, hvorvidt Landsskatterettens afgørelser var ugyldige som følge af begrundelsesmangler, dels om hvorvidt boligselskabet var berettiget til yderligere fradrag i grundværdien efter vurderingslovens dagældende § 17.
 For så vidt angår spørgsmålet om ugyldighed fandt Retten, at Landsskatterettens begrundelse ikke var mangelfuld, og lagde her vægt på, at man ud fra Landsskatterettens afgørelser med fornøden klarhed kunne identificere, hvilke stier Landsskatteretten havde godkendt som fradragsberettigede. Retten fandt derfor, at afgørelserne opfyldte begrundelseskravet i forvaltningslovens § 22 og § 24, stk. 1.
 Boligselskabet fik heller ikke medhold i, at boligselskabet var berettiget til yderligere fradrag i grundværdien for det interne stianlæg. Retten fandt, at der ikke var påvist det fornødne sikre grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering, og lagde her vægt på, at der ikke forelå nærmere oplysninger om de omtvistede stiers mulige værdiforøgende betydning af grundværdien. Skatteministeriet blev derfor frifundet.
 Forvaltningsloven § 22 og § 24 stk. 1
 Anders Rex Rønn
 Sagsøger har principalt påstået, at sagsøgte skal anerkende, at Landsskatterettens kendelser af 12. august 2013, j.nr. 11-0301149 og j.nr. 11-0301168, er ugyldige, samt at sagerne skal hjemvises til Landsskatteretten til fornyet behandling.
 Subsidiært har sagsøger påstået, at sagsøgte skal anerkende, at sagsøger ved vurderingerne 2002, 2004 og 2006 af ejendommene ...1a og ...1b, er berettiget til fradrag i grundværdien for forbedringer for anlægsudgifter til flere stier, end Landsskatteretten har anerkendt, samt at sagerne hjemvises til vurderingsmyndighederne til den beløbsmæssige opgørelse.
 Landsskatteretten afsagde to stort set identiske kendelser vedrørende sagsøgers ejendomme beliggende henholdsvis ...1a og ...1b. Begge afgørelser angår fastsættelse af nedslag i grundværdien for ekstrafundering samt fastsættelse af fradrag for forbedringer for vurderingsårene 2002, 2004 og 2006, hvoraf kun spørgsmålet om fradrag for forbedringer for anlæg af stier er til prøvelse for retten.
 Af Landskatterettens kendelse af 12. august 2013 om ejendommen beliggende ...1b fremgår bl.a.:
 Vurderingsankenævnets afgørelse af 19. juli 2011
 Klagen vedrører fastsættelse af nedslag i grundværdien for ekstrafundering samt fastsættelse af fradrag for forbedringer for vurderingsårene 2002, 2004 og 2006.
 Vurderingsankenævnet har ikke godkendt nedslag i grundværdien for udgifter til ekstrafundering.
 Vurderingsankenævnet har godkendt fradrag for udgifter til forbedringer med 575.000 kr.
 66.198 kr.
 160.067 kr.
 Fællesareal og grønne områder
 51.627 kr.
 Ejendommen er overdraget i 1973. Arealet udgjorde på overdragelsestidspunktet 42.742 m2 og var bebygget. Ejendommen er efterfølgende udstykket i flere matrikler.
 Grunden er omfattet af lokalplan ... af 14. februar 1978, område III, der udlægger området til boligområde med bebyggelse af 1-etages rækkehuse.
 På den i sagen omhandlede ejendom, matr. ..., er der i 1981 opført 27 lejligheder som rækkehusbebyggelse.
 Ejendommen har et grundareal på 9.521 m2.
 I 1981 er der ansat et fradrag for forbedringer på 575.000 kr.
 Klager har som dokumentation for afholdte byggemodningsudgifter fremlagt skøde, byggeregnskab skema c, luftfoto med indtegning af vej- og stianlæg med tilhørende V&S beregning samt lokalplan.
 Der er ikke fremlagt geoteknisk rapport eller andet, som dokumenterer behovet for ekstrafundering som følge af jordbundsforholdene.
 Klagerens repræsentant har oplyst, at det ikke har været muligt at fremskaffe en geoteknisk rapport.
 Der er godkendt fradrag for udgifter til stianlæg og projektering og tilsyn, jf. dagældende bestemmelser i vurderingslovens §§ 17 og 18. Der er ikke godkendt fradrag for udgifter til anlæg af intern vej.
 Fradrag i grundværdien for grundforbedringer er en selvstændig ansættelse ved siden af ejendomsværdien og grundværdien. Efter vurderingsloven § 17 gives der fradrag i grundværdien for forbedringer der bevirker en stigning i grundværdien.
 Formålet med fradraget er, indenfor visse grænser, at friholde de værdistigninger på jorden for grundbeskatning, som er resultatet af ejerens grundforbedringer. Det er således en betingelse for fradrag, at den grundforbedring, der er foretaget, medfører en stigning i ejendommens grundværdi, dvs. at den påvirker grundens værdi i ubebygget stand.
 Forbedringen skal være af materiel karakter, og fradraget kan kun indrømmes inden for den værdiforøgelse, forbedringen medfører, og højst med så stort et beløb, som ejeren har bekostet, jf. vurderingsloven § 18.
 Der er tale om en tidligere bebygget ejendom, der var mere end 30 år gammel og grunden er beliggende ud til veje, der er anlagt for mange år siden.
 Landsskatteretten har i kendelse af 17. december 2008 (journalnr. 08-01745) fastslået, at selvom der er tale om en tidligere byggemodnet grund, kan der for storparceller være tale om nye interne anlæg på ejendommen, som ville kunne karakteriseres som hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning.
 I det omfang udgifterne til hovedanlæg inde på grunden således er nyetablerede, vil der være belæg for at indrømme fradrag.
 Vej- og stianlæg m.m.
 Klager har opgjort udgiften til vej- og stianlæg til 454.763 kr., jf. byggeregnskabet pkt. Gård-, haveanlæg, hegn, interne veje og parkeringspladser.
 Fradrag for vejanlæg gives som hovedregel kun for udgifter til anlæg uden for ejendommen, idet anlæg på selve grunden samt til pladsbelægning, f.eks. P-pladser, interne stier mv. anses for at være en del af byggeomkostningerne. Dog vil der være fradrag for udgifter på grunden, hvis vejanlægget kan betragtes som et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning.
 For så vidt angår fradrag for udgifter til ekstern vej finder nævnet det ud fra sagens oplysninger ikke for dokumenteret/sandsynliggjort, at der har været afholdt udgifter hertil.
 Nævnet finder endvidere, at der ikke kan godkendes udgifter til intern vej, da der ifølge oversigtsfoto ikke er intern vej på grunden, men alene et parkeringsareal, hvorfra der er direkte adgang til ...1.
 Nævnet finder på dette grundlag ikke anledning til at godkende fradrag for udgifter til vejanlæg.
 Selve udgiften til parkeringsanlægget kan heller ikke godkendes som fradragsberettiget, da anlægget ikke kan antages at bevirke en værdistigning af grundværdien i ubebygget stand. Dette er i overensstemmelse med gældende praksis.
 Ifølge praksis gives der fradrag for interne stier, der tjener adgangen til området for eksempelvis gående og cyklende, mens der nægtes fradrag for interne fordelingsstier, som eksempelvis går fra hus til hus i en storparcel.
 Af lokalplanen fremgår det, at området skal forsynes med stier. Lokalplanen angiver specifikt forløbet af stierne i området samt bredden heraf. Det fremgår af oversigtskort, at området både indeholder stier, der udelukkende er tilknyttet de enkelte bygninger i udstykningen, samt stier, som tjener adgang til området.
 I mangel af egentlig dokumentation for fordelingen af de faktisk afholdte udgifter fordelt på interne stier, haveanlæg mv. har nævnet skønsmæssigt ansat fradrag for interne stier, der tjener adgangen til området, til 60.000 kr.
 Klagers bemærkninger har ikke ændret nævnets stillingstagen til dette punkt.
 16.627 kr.
 242.893 kr.
 Desuden er der påstand om nedslag i grundværdien for manglende bæredygtighed med kr. 37.980 svarende til ekstrafunderingsudgiften. Nedslaget fremskrives efter byggeomkostningsindekset (SKATs fremskrivningsfaktorer) fra udførelsesåret for ekstrafunderingen, 1979, og indsættes i genoptagelsesårene 2002 og fremefter.
 Subsidiært er fremsat påstand om, at klagers fradrag i grundværdien for grundforbedrende udgifter forhøjes mest muligt, og der ansættes højest muligt nedslag i grundværdien for ekstrafundering, alt efter Landsskatterettens skøn.
 Til støtte for påstanden om et højere fradrag for forbedringer er anført:
 Vurderingsankenævnet har nægtet fradrag for udgifter afholdt til vejanlæg.
 Der anmodes følgelig om fradrag svarende til de afholdte udgifter til anlæg af vej, som på baggrund af opmåling af vejen via luftfotos (bilag 6) og beregninger efter V&S prisbogen (bilag 7) er anslået til kr. 66.198.
 Udgifterne til anlæg af intern vej må antages at være indeholdt i post 21 "Gård-, haveanlæg, hegn, interne veje og parkeringspladser" som ifølge byggeregnskabet (bilag 4) er afholdt med kr. 454.763.
 Vurderingsankenævnet har ansat et skønsmæssigt fradrag på kr. 60.000 for udgifter afholdt til anlæg af stierne på ejendommen.
 Det gøres gældende, at stierne på ejendommen kan betragtes som et hovedanlæg, der også vil kunne være til nytte i tilfælde af ejendommens udstykning. Det er klagers opfattelse, at man må se på stiernes funktion, herunder om de muliggør, at de enkelte boliger kan få adgang til det offentlige vejnet. Da stierne dels fordeler trafik rundt internt på storparcellen, og dels giver adgang til det offentlige vejnet for flere af boligerne, jf. luftfotoet (bilag 5), må klager være berettiget til fradrag for udgifterne til anlæg heraf.
 Stianlægget på ejendommen fremgår desuden af kortbilag A til lokalplan nr. ... fra Kommunen (bilag 8).
 Der anmodes følgelig om fradrag svarende til de afholdte udgifter til anlæg af stierne på ejendommen, som på baggrund af opmåling af stierne via luftfotos (bilag 9) og beregninger efter V&S prisbogen (bilag 10) er anslået til kr. 160.067.
 Udgifterne til anlæg af stianlægget må antages at være indeholdt i post 21 "Gård-, haveanlæg hegn, interne veje og parkeringsp1adser" som ifølge byggeregnskabet (bilag 4) er afholdt med kr. 454.763.
 Det fremgår af vurderingslovens § 6, 1. pkt., at vurderingen skal foretages på grundlag af værdien i handel og vandel. Af vurderingslovens § 13, stk. 1 følger endvidere:
 Som hovedregel gives fradrag for udgifter til anlæg af veje og stier kun for udgifter, som vedrører anlæg uden for ejendommen. Er ejendommen imidlertid så stor, at det vil være naturligt at betragte en del af det på ejendommen værende anlæg som et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give fradrag for dette anlæg.
 Denne praksis er tiltrådt af Højesteret i dom af 8. maj 2013, offentliggjort i SKM2013.369.HR.
 Vedrørende vejanlægget bemærker retten, at det er opfattelsen, at der ikke er etableret et fradragsberettiget vejanlæg inde på udstykningen. Af det fremlagte luftfoto fremgår det, at vejen er integreret med parkeringsbåsene. Vejen fremstår således ikke som et selvstændigt vejanlæg, men anses at være en del af parkeringsanlægget.
 Det er med Højesterets dom af 8. maj 2013, offentliggjort i SKM2013.369.HR fastslået, at der ikke er fradragsret for udgifter til anlæg af parkeringspladser på grund af den nære tilknytning til byggeriet.
 De anførte udgifter til vejanlæg berettiger derfor ikke til fradrag. Vurderingsankenævnets afgørelse stadfæstes på dette punkt.
 For så vidt angår stierne bemærkes, at det af luftfoto fremgår, at der er etableret flere stier på udstykningen, men at det er opfattelsen, at kun en del af stianlægget kan anses at udgøre et fradragsberettiget hovedanlæg.
 Efter rettens opfattelse anses stien, som giver adgang til udstykningen fra ...1 og lige frem til skel samt stien, der løber fra parkeringsanlægget og rundt på udstykningen mod samme skelgrænse, at være fradragsberettigede hovedstier. De øvrige stier udgør et internt forløb, og tjener udelukkende bygningerne på grunden, og giver ikke anledning til et fradrag.
 Efter en vurdering af de fremlagte oplysninger er det opfattelsen, at der ikke ses at være grundlag for at godkende yderligere fradrag for udgifterne til stianlæg, idet det allerede godkendte fradrag på 60.000 kr. skønnes at være passende.
 Vurderingsankenævnets afgørelse stadfæstes således også på dette punkt.
 Af Landskatterettens kendelse af 12. august 2013 om ejendommen beliggende ...1a fremgår bl.a.:
 Efter rettens opfattelse anses stien, som giver adgang til udstykningen fra parkeringsanlægget og frem mod matrikelgrænse, at være en fradragsberettiget hovedsti. De øvrige stier udgør et internt forløb, og tjener udelukkende bygningerne på grunden, og giver ikke anledning til et fradrag.
 Sagerne, der har været behandlet sammen, jf. retsplejelovens § 254, stk. 1, er anlagt den 13. november 2013.
 Sagsøger har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med sine påstandsdokumenter af 11. september 2015 om ejendommene beliggende henholdsvis ...1a og ...1b. Om sidstnævnte fremgår bl.a.:
 Ad ugyldighed
 Det gøres gældende, at Landsskatterettens kendelse er ugyldig, idet denne ikke er tilstrækkeligt begrundet i henhold til forvaltningslovens regler.
 Forvaltningslovens §§ 22 og 24 har følgende ordlyd:
 § 22 En afgørelse, skal, når den meddeles skriftligt, være ledsaget af en begrundelse, medmindre afgørelsen fuldt ud giver den pågældende part medhold.
 § 24 En begrundelse for en afgørelse skal indeholde en henvisning til de retsregler, i henhold til hvilke afgørelsen er truffet. I det omfang, afgørelsen efter disse regler beror på et administrativt skøn, skal begrundelsen tillige angive de hovedhensyn, der har været bestemmende for skønsudøvelsen.
 Stk.2. Begrundelsen skal endvidere om fornødent indeholde en kort redegørelse for de oplysninger vedrørende sagens faktiske omstændigheder, som er tillagt væsentlig betydning for afgørelsen.
 Stk.3. [...]
 Herudover kan der - som anført af Told- og Skattestyrelsen - ikke gives nogen præcis beskrivelse af, hvor udførlig begrundelsen skal være. Det afhænger bl.a. af, hvor aktivt parten har medvirket i sagsbehandlingen forud for afgørelsen, og af sagens karakter i øvrigt. Da almindelige vurderinger i modsætning til årsreguleringer er baseret på en vurdering af ejendommens individuelle forhold, er kravet til indholdet af en begrundelse større ved de almindelige vurderinger end ved årsreguleringerne.
 Lignende betragtninger må finde anvendelse i nærværende sag, idet fradragsansættelsen udgør en del af ejendomsvurderingen, jf. vurderingslovens § 5.
 Det påhvilede således Landsskatteretten at begrunde sin kendelse således, at det var muligt for sagsøger at udlede, hvordan fradraget var fremkommet, dvs. hvilke stier Landsskatteretten havde anset for fradragsberettigende.
 Denne forpligtelse må anses for skærpet i nærværende sag, idet der var tale om en helt grundlæggende forudsætning for opgørelsen af fradraget, idet sagsøger udtrykkeligt havde anført, hvilke stier sagsøger betragtede som fradragsberettigende, idet sagsøger havde medvirket særdeles aktivt under sagen, og idet sagsøger eksplicit ved flere lejligheder havde anmodet Landsskatteretten om at specificere sin begrundelse.
 Det er efter sagsøgers opfattelse på ingen måder muligt ud fra Landsskatterettens præmisser at udlede hvilke dele af stianlægget, Landsskatteretten har anset for fradragsberettigende.
 Af Landsskatterettens præmisser fremgår det alene, at Landsskatteretten anser stien, som giver adgang til udstykningen fra ...1 og lige frem til skel samt stien, der løber fra parkeringsanlægget og rundt på udstykningen mod samme skelgrænse, for at være fradragsberettigende hovedsti. Det er således ikke muligt at konstatere, hvilke stier der er tale om, idet der er flere stier på ejendommen, som leder fra ...1 og ind på grunden, og ligeledes er der flere stier, der leder fra et parkeringsanlæg og rundt på udstykningen. Endvidere findes der både et parkeringsareal inde på og uden for ejendommen, hvor det heller ikke fremgår af Landsskatterettens præmisser, hvilke af disse parkeringsarealer, der menes. Dernæst er det ikke muligt at konstatere, om Landsskatteretten har anerkendt hele eller kun dele af stierne som fradragsberettigende, jf. udtrykket "mod samme skelgrænse".
 Landsskatterettens ageren under sagen er efter sagsøgers opfattelse klart i strid med forvaltningslovens begrundelseskrav.
 Virkningen af Landsskatterettens vage og upræcise begrundelse er, at sagsøger ikke har kunnet vurdere med sikkerhed, om Landsskatterettens kendelse er truffet på et urigtigt grundlag samt i hvilket omfang dette er tilfældet.
 Følgelig er konsekvensen, at sagen skal hjemvises til Landsskatteretten til fornyet behandling.
 Ad stiernes fradragsberettigende karakter
 Vurderingslovens regler om fradrag i grundværdien for forbedringer er ophævet med virkning fra 1. januar 2013. Ophævelsen har dog ikke betydning for vurderingen af nærværende sag, idet sagen er omfattet af ophævelseslovens overgangsbestemmelser.
 Den dagældende vurderingslovs §§ 17 og 18, som sagen skal vurderes efter, havde følgende ordlyd:
 Stk. 2. Fradrag må ikke gives for forbedringer, som er fuldført længere tilbage end 30 år [...].
 Det overordnede formål med §§ 17 og 18 var at friholde grundforbedringer for beskatning, og således at fremme at der skete sådanne grundforbedringer. Dette havde været formålet med loven siden indførelsen i 1922.
 Af Den juridiske vejledning, afsnit H,A.3.3.2 fremgår følgende vedrørende fradrag for forbedringer inden for matrikelskel på storparceller:
 Som hovedregel gives der kun fradrag for udgifter, der vedrører arbejder uden for grunden. Er ejendommen imidlertid så stor, at det er naturligt, at betragte en del af de vej og forsyningsanlæg som et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give fradrag for disse anlæg.
 Denne praksis, hovedanlægsbetragtningen, blev stadfæstet af Østre Landsret ved SKM2011.790.ØLR og senest ved Højesterets afgørelse af 8. maj 2013, SKM2013.369.HR, hvor Højesteret udtalte følgende:
 Østre Landsret har for nyligt i en principiel afgørelse tilsidesat Landsskatterettens indskrænkende fortolkning af hovedanlægsbegrebet, idet denne indskrænkende fortolkning af hovedanlægsbegrebet ikke har hjemmel i den administrative praksis, der har hjemmel i Vurderingsloven. Østre Landsrets afgørelse er gengivet i SKM2015.89.ØLR.
 Højesteret har i dom af 8. maj 2013 (gengivet i SKM2013.369.HR) fastslået, [...].
 Det afgørende efter Østre Landsrets afgørelse er således, om de omhandlede ledninger betjener en større del af ejendommen, hvorved forstås mere end én bolig.
 For traditionelle parcel- og rækkehusudstykninger gælder det således, at der kun gives fradrag for anlæg uden for de enkelte ejendommes respektive skel, idet anlæg inden for skel i udgangspunktet anses for nært knyttet til den på enkeltparcellen opførte bebyggelse og følgelig betragtes som en del af byggeomkostningerne. Anlæg inden for skelgrænsen medregnes følgelig ej heller i den del af ejendomsvurderingen, der udgøres af grundværdien, men derimod til den del, der udgøres af forskelsværdien, jf. vurderingslovens § 5, stk. 2.
 På storparceller, hvor der er opført flere rækkehuse eller boliger, vil der typisk være anlagt sådanne anlæg inde på grunden, som ville være fradragsberettigende efter vurderingslovens regler, såfremt der havde været tale om et traditionelt parcel- eller rækkehusudstykning, hvor hver enkelt bolig var udstykket som en selvstændig ejendom. I dette tilfælde ville anlæggene netop have ligget uden for de enkelte ejendommes skel.
 Som et konkret eksempel på en storparcel, der rent faktisk er blevet udstykket til mindre, selvstændige ejendomme kan der henvises til ejendommen beliggende ...2 (Ejd.nr. ...). Der fremlægges et oversigtsfoto over ejendommen som sagens bilag 14. Det skal understreges, at ejendommen ikke har nogen relation til nærværende sag, men at bilaget alene tjener til illustration af, hvordan en storparcel kan udstykkes.
 Det ses af oversigtsfotoet, at hvert enkelt rækkehus er blevet udstykket til en selvstændig ejendom, og i henhold til ovenstående gennemgang af vurderingslovens regler, vil stien, der er beliggende uden for de enkelte matriklers skel, berettige de enkelte grundejere til fradrag (forudsat naturligvis at de øvrige betingelser i vurderingsloven er opfyldt).
 Dernæst skal der foretages en vurdering af, om det konkrete anlæg udgør et fradragsberettigende fællesanlæg uden for skel, dvs. en vurdering af om anlægget betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, jf. SKM2013.369.HR samt en dom fra Byretten af 4. november 2013, SKM2013.819.BR.
 Ved en større del af ejendommen må i den konkrete sag forstås to eller flere af de "fiktive" udstykninger, idet et anlæg, der betjener mere end én bolig i et traditionelt parcel- eller rækkehuskvarter netop vil være et fradragsberettigende anlæg uden for skel.
 Når der ses på de stier, som sagsøgte har markeret på bilag A, så forekommer det på baggrund af ovenstående gennemgang af hovedanlægsbetragtningen åbenbart, at flere af stierne end Landsskatteretten har anerkendt som fradragsberettigende, skal karakteriseres som hovedanlæg, og følgelig er fradragsberettigende, idet stierne netop betjener en større del af ejendommen, ligesom stierne tjener adgangen til grunden i sin nuværende form såvel som i tilfælde af udstykning i mindre, selvstændige grunde.
 Som et hjælpebilag fremlægges som sagens bilag 15 et oversigtsfoto, hvorpå der er indtegnet fiktive matrikelgrænser. Ved udarbejdelsen af tegningen er der taget udgangspunkt i, hvordan ejendommen kunne tænkes udstykket, jf. også bilag 14.
 Endvidere henvises der til, at der på ejendommen er tinglyst en lokalplan (bilag 5), som pålægger sagsøger at anlægge stien i overensstemmelse med det, der faktisk ses at være anlagt på ejendommen.
 Det bemærkes, at det faktum, at anlægget af stierne var foreskrevet i lokalplanen, synes at være inddraget med en vis vægt i afgørelsen SKM2011.790.ØLR, hvor Landsretten indrømmede grundejeren fradrag for samtlige på ejendommen anlagte stier. Endvidere forekommer det oplagt, at en potentiel køber vil betale mere for en grund, hvor stierne allerede er anlagt, frem for en grund hvor stierne ikke var anlagt, når der henses til, at lokalplanen foreskriver, at stierne skal anlægges.
 Landsskatteretten har i sine præmisser for kendelsen i nærværende sag (bilag 1) anført, at stien, som giver adgang til udstykningen fra ...1 og lige frem til skel samt stien, der løber fra parkeringsanlægget og rundt på udstykningen mod samme skelgrænse, er fradragsberettigende hovedstier. Som ovenfor anført er det efter sagsøgers opfattelse uklart, hvilken sti der menes hermed. I forhold til de øvrige stier på grunden anfører Landsskatteretten, at disse udgør et internt forløb, og udelukkende tjener bygningerne på grunden, hvorfor disse ikke er fradragsberettigende.
 I forhold til stiernes tilknytning til bygningerne på grunden bemærkes det, at dette efter sagsøgers opfattelse er en irrelevant betragtning i forhold til vurderingen af sagen, idet det for det første er ejendommen i ubebygget stand, der skal vurderes, jf. vurderingslovens § 13, og idet der er tale om anlæg, som i tilfælde af udstykning ville være beliggende uden for de nyudstykkede ejendommes skel, hvorfor anlæggene ikke kan udgøre en del af forskelsværdien.
 Endeligt skal sagsøger henvise til følgende kendelser fra Landsskatterettens praksis på området, som tillige underbygger sagsøgers påstand:
 Landsskatterettens kendelse af 16. marts 2010, j.nr. 07-02554 (bilag 16)
 Landsskatterettens kendelse af 8. december 2011, j.nr. 10-03259 (bilag 17)
 Landsskatterettens kendelse af 13. juni 2012, j.nr. 11-02764 (bilag 18)
 I alle tre kendelser var der tale om stianlæg, som er sammenlignelige med det, som nærværende sag omhandler, og i alle tre kendelser anerkendte Landsskatteretten altså stianlæggene som fradragsberettigende.
 På baggrund af ovenstående gøres det således gældende, at flere af stierne end Landsskatteretten har anerkendt som fradragsberettigende er at karakterisere som hovedanlæg og følgelig er fradragsberettigende, idet de har medført en stigning i grundens værdi i ubebygget stand, jf. vurderingslovens §§ 17 og 18, og idet der ikke er grundlag for at undtage enkelte af stierne, jf. SKM2011.790.ØLR.
 Herefter er der grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens skøn, idet de faktiske forhold af Landsskatteretten fejlagtigt ikke er subsumeret under vurderingslovens regler om fradragsberettigende forbedringer. Konsekvensen heraf er, at sagen i henhold til praksis skal hjemvises til vurderingsmyndighederne til fornyet behandling.
 Om ejendommen beliggende ...1a fremgår bl.a.:
 Sagsøgte har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med sit påstandsdokument af 10. september 2015, hvoraf bl.a. fremgår:
 Sagerne drejer sig om, hvorvidt boligselskabet ved vurderingerne 2002-2006 er berettiget til yderligere fradrag for forbedringer for udgifter afholdt til etablering af stier internt på grunden, henholdsvis ejendommen beliggende ...1a og ...1b, i henhold til vurderingslovens dagældende § 17, samt hvorvidt der er grundlag for at tilsidesætte grundværdiansættelsen af ejendommen beliggende ...1a. Spørgsmålet er nærmere, om boligselskabet har krav på nedslag i grundværdien som følge af ejendommens dårlige jordbundsforhold, jf. vurderingslovens § 13.
 Til støtte for den nedlagte frifindelsespåstand gøres det overordnet gældende, at Landsskatterettens kendelser af 12. august 2013 (begge sagers bilag 1) ikke lider af begrundelsesmangler.
 Det gøres desuden overordnet gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens kendelser, og boligselskabet er derfor ikke berettiget til yderligere fradrag for udgifter til etablering af stier internt på de i sagen omhandlede ejendomme i henhold til vurderingslovens dagældende § 17.
 Endelig gøres det overordnet gældende, at boligselskabet ikke er berettiget til nedslag i grundværdien, jf. vurderingslovens § 13, for ejendommen beliggende ...1a.
 Det gøres gældende, at Landsskatterettens kendelser af 12. august 2013 (begge sagers bilag 1) ikke er ugyldig som følge af begrundelsesmangler.
 Landskatterettens kendelser af 12. august 2013 er ledsaget af en begrundelse, der opfylder disse krav, jf. begge sagers bilag 1.
 For så vidt angår ejendommen beliggende ...1a, fremgår det af Landsskatterettens kendelse, jf. bilag 1, side 10, at retten anser stien, som giver adgang til udstykningen fra parkeringsanlægget og frem mod matrikelgrænse for at være en fradragsberettiget hovedsti. Landsskatteretten har således anført, hvilken del af stianlægget, der blev anset for at være et fradragsberettiget hovedanlæg.
 I forhold til ejendommen beliggende ...1b, fremgår det af Landsskatterettens kendelse, jf. bilag 1, side 10, at retten anser stien, som giver adgang til udstykningen fra ...1 og lige frem til skel samt stien, der løber fra parkeringsanlægget og rundt på udstykningen mod samme skelgrænse for at være fradragsberettiget hovedanlæg.
 Landsskatterettens kendelser indeholder således en begrundelse, der opfylder kravene hertil, jf. forvaltningslovens § 22.
 Selv hvis retten, mod forventning, måtte komme frem til, at Landsskatterettens begrundelse er mangelfuld, gøres det gældende, at fejlen hverken efter en generel eller konkret væsentlighedsvurdering kan medføre ugyldighed, jf. eksempelvis SKM2006.677.HR og SKM2012.12.ØLR.
 Det gøres hertil gældende, at det faktum, at Landsskatteretten ikke har specificeret yderligere, hvilken del af stianlægget der blev anset for at være et fradragsberettiget hovedanlæg, evt. ved fremlæggelse af et kortbilag, ikke ændrer på indholdet af de trufne afgørelser.
 Uanset om retten således måtte finde, at Landsskatterettens afgørelser lider af begrundelsesmangler, vil det i nærværende sag ikke kunne føre til, at Landsskatterettens afgørelser er ugyldige, da den hævdede begrundelsesmangel ikke vil have betydning for ansættelsen af ejendommenes grundværdier.
 2. Fradrag for forbedringer
 Fradrag efter vurderingslovens dagældende § 17 er betinget af, at der foreligger en forbedring, der bevirker en stigning i grundværdien. Det er alene foranstaltninger, der påvirker værdien af den ubebyggede grund, som indgår i værdiansættelsen, jf. vurderingslovens § 13, stk. 1, og det er derfor også kun sådanne foranstaltninger, der er omfattet af vurderingslovens dagældende § 17. Udgifter til forbedringer, der har en sådan integreret sammenhæng med byggeriet på grunden, at det kun har reel værdi i forbindelse med dette, er ikke omfattet af vurderingslovens dagældende § 17, jf. bl.a. SKM2013.879.HR, SKM2013.369.HR og SKM2014.574.HR.
 Hovedanlægsbetragtningen er en undtagelse til dette udgangspunkt. Højesteret har ved SKM2013.369.HR anerkendt skattemyndighedernes praksis på området, som Vurderingsankenævnets afgørelse af 11. april 2012 (bilag 1) også er udtryk for.
 Der er ikke med SKM2013.369.HR indført nye eller udvidede kriterier for bedømmelsen af, om der foreligger et fradragsberettiget hovedanlæg. Dette bekræftes også derved, at Højesteret efterfølgende i SKM2013.879.HR vedrørende interne stier har fastslået, at der ikke var grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering, der var baseret på den af Højesteret i SKM2013.369.HR anerkendte praksis og de principper, den hviler på. Praksis vedrørende vej- og forsyningsanlæg er senest sammenfattet i Den juridiske vejledning 2015-2, afsnit H,A.3.3.2.
 Det ligger endvidere fast efter retspraksis, at der ved bedømmelsen af, om et anlæg har selvstændig værdi for den ubebyggede grund, lægges vægt på anlæggets placering i forhold til den opførte bebyggelse, jf. bl.a. SKM2013.879.HR, SKM2014.574.HR og SKM2015.503.ØLR.
 Boligselskabets udlægning af retspraksis bestrides.
 Et givent anlæg kan ikke karakteriseres som et hovedanlæg, blot fordi, at anlægget i tilfælde af en (fiktiv) udstykning i mindre grunde vil betjene mere end én af disse grunde, jf. bl.a. SKM2013.879.HR samt bilag B.
 Det påhviler efter fast retspraksis boligselskabet at godtgøre, at en given foranstaltning har karakter af et fradragsberettiget hovedanlæg, jf. bl.a. SKM2013.879.HR og SKM2014.574.HR. Denne bevisbyrde har boligselskabet ikke løftet.
 Det gøres gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering, der er baseret på den ovenfor beskrevne praksis og de principper, den hviler på. Det fremgår således bl.a. af Landsskatterettens kendelse af 12. august 2013 vedrørende stier på ejendommen beliggende ...1a (bilag 1, side 9-10), at:
 Af Landsskatterettens kendelse af 12. august 2013 vedrørende stier på ejendommen beliggende ...1b (bilag 1, side 10), at:
 Der er herved foretaget en vurdering i overensstemmelse med den ovenfor beskrevne praksis, hvorefter Landsskatteretten fandt, at de stier, der er markeret på begge sagers bilag A, udgør fradragsberettigede hovedanlæg, og at den øvrige del af stianlægget (markeret på begge sagers bilag 3) er så tæt knyttet til bebyggelsen og dens placering på ejendommen, at denne del af stianlægget ikke bevirker en værdistigning af grunden i ubebygget stand. Det er derfor alene udgifterne til de stier, der er markeret på begge sagers bilag A, der er fradragsberettigede efter vurderingslovens dagældende § 17. Boligselskabet er derfor ikke berettiget til yderligere fradrag for udgifter til etablering af stier internt på de i sagen omhandlede grunde.
 Boligselskabet har ikke godtgjort, at de stier markeret på begge sagers bilag 3, udgør fradragsberettigede hovedanlæg. De pågældende stier er anlagt sådan, at de nøje følger de på ejendommen opførte bygninger, og de har således ikke nogen selvstændig værdi for grunden i ubebygget stand. De pågældende stier har kun en reel værdi i forbindelse med byggeriet. De stier, der er markeret på sagernes bilag 3, har derfor karakter af stikstier, og berettiger derfor ikke til fradrag, jf. SKM2014.574.HR, SKM2013.879.HR, SKM2013.369.HR, SKM2013.388.VLR og SKM2015.503.ØLR. Det bemærkes, at det forhold, at stierne måtte være foreskrevet i lokalplanen er uden betydning for denne vurdering.
 Boligselskabet har således ikke godtgjort, at de er berettiget til yderligere fradrag for udgifter til anlæg af stier internt på ejendommene.
 Der er desuden under sagen fremlagt et antal luftfotos af de to ejendomme, herunder to fotos hvorpå det er markeret, hvilke stier der er godkendt som fradragsberettigede af Landsskatteretten.
 Sagsøgers principale påstand - spørgsmålet om ugyldighed
 Ud fra sagens bilag, herunder navnlig de for Landsskatteretten fremlagte fotos af ejendommene, finder retten, at man ud fra Landsskatterettens afgørelser, selvom de ikke var ledsaget af de under denne sag fremlagte fotos med markeringer af de pågældende stier, med fornøden klarhed kan identificere, hvilke stier der af Landsskatteretten er godkendt som fradragsberettigede. Afgørelserne opfylder derfor begrundelseskravet i forvaltningslovens § 22 og § 24, stk. 1.
 Sagsøgers subsidiære påstand - fradrag for yderligere stier
 Det fremgår af sagens bilag, herunder de fremlagte fotos med markering af de pågældende stier, at de stier, der ikke er godkendt som hovedanlæg, følger de opførte bygninger. Der foreligger ikke nærmere oplysninger om disse omtvistede stiers mulige værdiforøgende betydning for ansættelsen af grundværdien, f.eks. i form af et syn og skøn. Retten finder på den baggrund ikke, at der er påvist det fornødne sikre grundlag for at tilsidesætte Landsskatterettens vurdering, hvorefter de omtvistede stier ikke har medført en stigning i værdien af ejendommene beliggende ...1a og ...1b. Det bemærkes herved, at det forhold, at de omtvistede stiers udførelse måtte være påbudt i en lokalplan, ikke ændrer på deres status i skattemæssig henseende.
 I sagsomkostninger betaler Boligselskabet H1 til Skatteministeriet 50.000 kr. til dækning af rimelige udgifter til advokatbistand.
 Sagsøgeren, Boligselskabet H1, betaler inden 14 dage sagsomkostninger til Skatteministeriet med 50.000 kr., der forrentes efter rentelovens § 8 a.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 51996PC0369
 Πρόταση ΑΠΟΦΑΣΗΣ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥ για την τροποποίηση της απόφασης 93/389/ΕΟΚ για ένα μηχανισμό παρακολούθησης των εκπομπών CΟ2 και άλλων αερίων που συμβάλλουν στο φαινόμενο του θερμοκηπίου μέσα στην Κοινότητα /* COM/96/0369 ΤΕΛΙΚΟ - SYN 96/0192 */
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. C 314 της 24/10/1996 σ. 0011
 Πρόταση απόφασης του Συμβουλίου για τροποποίηση της απόφασης 93/389/ΕΟΚ για ένα μηχανισμό παρακολούθησης των εκπομπών CO2 και άλλων αερίων που συμβάλλουν στο φαινόμενο του θερμοκηπίου μέσα στην Κοινότητα (96/C 314/07) (Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ) COM(96) 369 τελικό - 96/0192(SYN)(Υποβλήθηκε από την Επιτροπή στις 4 Σεπτεμβρίου 1996) ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ, Έχοντας υπόψη: τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 130 Σ παράγραφος 1, την πρόταση της Επιτροπής, Αποφασίζοντας σύμφωνα με τη διαδικασία του άρθρου 189 Γ, σε συνεργασία με το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο, Έχοντας υπόψη τη γνώμη της Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής, Εκτιμώντας: ότι όλα τα κράτη μέλη και η Κοινότητα έχουν υπογράψει τη σύμβαση-πλαίσιο των Ηνωμένων Εθνών για τις κλιματικές μεταβολές η οποία εγκρίθηκε με την απόφαση 94/69/ΕΚ του Συμβουλίου (1) και η οποία, από την έναρξη ισχύος της, στις 21 Μαρτίου 1994, δεσμεύει όλα τα μέρη να καταρτίζουν, να ενημερώνουν περιοδικά, να δημοσιεύουν και να υποβάλλουν στη συνδιάσκεψη των συμβαλλόμενων μερών εθνικούς καταλόγους απογραφής των ανθρωπογενών εκπομπών, κατά πηγή, και της δέσμευσης, κατά υποδοχέα, όλων των αερίων που συμβάλλουν στο φαινόμενο του θερμοκηπίου και που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ, με χρήση των συγκρίσιμων μεθόδων που εγκρίνονται από τη συνδιάσκεψη των συμβαλλόμενων μερών 7 ότι η ίδια σύμβαση δεσμεύει όλα τα μέρη να καταρτίζουν, να εφαρμόζουν, να δημοσιεύουν και να ενημερώνουν σε τακτική βάση εθνικά, και όπου ενδείκνυται, περιφερειακά προγράμματα τα οποία να περιέχουν μέτρα για τη μετρίαση των κλιματικών μεταβολών μέσω της αντιμετώπισης των ανθρωπογενών εκπομπών, κατά πηγή, και της δέσμευσης, κατά υποδοχέα, όλων των «αερίων του θερμοκηπίου» που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ 7 ότι, κατά τη συνεδρίασή του της 9ης Μαρτίου 1995, το Συμβούλιο, βασιζόμενο στα συμπεράσματά του της 15ης και 16ης Δεκεμβρίου 1994 και ενόψει της πρώτης συνόδου της συνδιάσκεψης των συμβαλλόμενων μερών της σύμβασης πλαισίου των Ηνωμένων Εθνών για τις κλιματικές μεταβολές (Βερολίνο, 28 Μαρτίου-7 Απριλίου 1995), επαναδιατύπωσε την άποψη ότι οι δεσμεύσεις που έχουν αναληφθεί για τη μείωση, μέχρι το έτος 2000, των εκπομπών αερίων του θερμοκηπίου στα επίπεδα του 1990 δεν αρκούν για την επίτευξη του τελικού στόχου που προβλέπεται στο άρθρο 2 της εν λόγω σύμβασης και ότι οι διαπραγματεύσεις σχετικά με ένα πρωτόκολο που να καλύπτει τη μείωση των εκπομπών όλων των αερίων του θερμοκηπίου και των πηγών τους, την ενίσχυσης της κατακράτησής τους και όλους τους ενδιαφερόμενους κλάδους, θα πρέπει να εστιάζονται σε μια ολοκληρωμένη προσέγγιση που να συνδυάζει πολιτικές, μέτρα και στόχους και χρονικά ορόσημα, π.χ. το 2005 και το 2010 7 ότι η πρώτη συνδιάσκεψη των συμβαλλόμενων μερών της σύμβασης-πλαισίου για τις κλιματικές μεταβολές, αναγνώρισε την ανάγκη ενίσχυσης των δεσμεύσεων που έχουν αναλάβει τα μέρη που απαριθμούνται στο παράρτημα I της σύμβασης και αποφάσισε να δρομολογήσει μια διαδικασία που θα της επιτρέψει να αναλάβει κατάλληλη δράση, από άποψη πολιτικής και μέτρων, για την επίτευξη ποσοτικών περιορισμών και στόχων μείωσης των εκπομπών αερίων του θερμοκηπίου εντός καθορισμένων χρονικών πλαισίων, όπως π.χ. το 2005, το 2010 και το 2020 7 ότι η ίδια συνδιάσκεψη των συμβαλλόμενων μερών αποφάσισε ότι τα μέρη που απαριθμούνται στο παράρτημα I της εν λόγω σύμβασης οφείλουν να υποβάλλουν ετησίως στη γραμματεία εθνικά στοιχεία απογραφής των εκπομπών κατά πηγή και της δέσμευσής τους κατά υποδοχέα και να καταρτίζουν τις εθνικές εκθέσεις που προβλέπονται στη σύμβαση με βάση τις κατευθυντήριες γραμμές για τους εθνικούς πίνακες απογραφής των αερίων του θερμοκηπίου και τις τεχνικές συστάσεις για την εκτίμηση των επιπτώσεων της αλλαγής του κλίματος και της σχετικής προσαρμογής που εξέδωσε η διακυβερνητική ομάδα για την αλλαγή του κλίματος 7 ότι οι διατάξεις του μηχανισμού παρακολούθησης που θεσπίσθηκε με την απόφαση 93/389/ΕΟΚ του Συμβουλίου (1) πρέπει επίσης να εφαρμόζονται στις ανθρωπογενείς εκπομπές, κατά πηγή, και στη δέσμευση, κατά υποδοχέα, όλων των αερίων του θερμοκηπίου που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ, και ότι η παρακολούθηση αυτή θα επιτρέψει την ενημέρωση του συστήματος, και ιδίως την παρακολούθηση του περιορισμού των εκπομπών αερίων του θερμοκηπίου, μετά το 2000 7 ότι κατέστη σαφές ότι η προθεσμία της 31ης Ιουλίου, που ορίζεται στην απόφαση 93/389/ΕΟΚ για την υποβολή των εθνικών στοιχείων απογραφής, είναι αδύνατο να τηρηθεί από όλα τα κράτη μέλη 7 ότι το Συμβούλιο επιβεβαίωσε στη συνεδρίαση της 22ας/23ης Ιουνίου 1995 τη βούληση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας να εκπληρώσει τις δεσμεύσεις που έχει αναλάβει στο πλαίσιο της σύμβασης και επιβεβαίωσε τα συμπεράσματά του της 29ης Οκτωβρίου 1990 και της 9ης Μαΐου 1995 7 ότι η απόφαση 93/389/ΕΟΚ θα πρέπει να τροποποιηθεί ανάλογα, προκειμένου να καταστεί δυνατή η παρακολούθηση των εκπομπών αερίων του θερμοκηπίου μετά το 2000, ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ: Άρθρο 1 Η απόφαση 93/389/ΕΟΚ τροποποιείται ως εξής: 1. Το άρθρο 1 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: «Άρθρο 1 Θεσπίζεται σύστημα παρακολούθησης, στα κράτη μέλη, των ανθρωπογενών εκπομπών όλων των αερίων που συμβάλλουν στο φαινόμενο του θερμοκηπίου και που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ.» 2. Το άρθρο 2 τροποποιείται ως εξής: α) η παράγραφος 1 τροποποιείται ως εξής: i) η εισαγωγική φράση της παραγράφου 1 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: «1. Τα κράτη μέλη καταρτίζουν, δημοσιεύουν και εφαρμόζουν εθνικά προγράμματα για τον περιορισμό των ανθρωπογενών εκπομπών, κατά πηγή, και για την ενίσχυση της δέσμευσης, κατά υποδοχέα, όλων των αερίων του θερμοκηπίου που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ, προκειμένου να συμβάλλουν:» ii) η δεύτερη περίπτωση της παραγράφου 1 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: «- στην εκπλήρωση, από την Κοινότητα και τα κράτη μέλη, στα πλαίσια των αντίστοιχων αρμοδιοτήτων τους, της δέσμευσης περιορισμού των εκπομπών όλων των αερίων του θερμοκηπίου που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ, την οποία ανέλαβαν βάσει της σύμβασης πλαίσιου των Ηνωμένων Εθνών για τις κλιματικές μεταβολές και κάθε πρωτοκόλλου της σύμβασης αυτής.» β) η παράγραφος 2 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: «2. Το αργότερο από την πρώτη ενημέρωση, κάθε κράτος μέλος περιλαμβάνει στο εθνικό του πρόγραμμα: α) τουλάχιστον για τα τρία βασικά αέρια του θερμοκηπίου, ήτοι το διοξείδιο του άνθρακα (CO2), το μεθάνιο (CH4) και το υποξείδιο του αζώτου (N2O): - τα επίπεδα των ανθρωπογενών εκπομπών το 1990 (έτος αναφοράς), τα οποία προσδιορίζονται σύμφωνα με το άρθρο 3 παράγραφος 1, - απογραφή των ανθρωπογενών εκπομπών κατά πηγή και της δέσμευσής τους κατά υποδοχέα, που προσδιορίζονται σύμφωνα με το άρθρο 3 παράγραφος 1, - λεπτομερή στοιχεία σχετικά με την εθνική πολιτική και τα εθνικά μέτρα που εφαρμόζονται ή προβλέπονται από το έτος αναφοράς και που συμβάλλουν σημαντικά στις προσπάθειες μείωσης των εκπομπών αερίων του θερμοκηπίου και αύξησης της κατακράτησής τους. Στα στοιχεία αυτά, τα οποία παρέχονται για κάθε είδος αερίου και για κάθε κλάδο, περιλαμβάνονται ο στόχος του μέτρου, ο τύπος του πολιτικού οργάνου που χρησιμοποιείται για κάθε μέτρο, η πρόοδος της εφαρμογής της πολιτικής ή των μέτρων καθώς και προσωρινοί δείκτες της προόδου τους, - τα μέτρα που λαμβάνει ή προτίθεται να λάβει για την εφαρμογή της σχετικής κοινοτικής νομοθεσίας και πολιτικής, - εκτιμήσεις των συνεπειών της ανωτέρω πολιτικής και μέτρων στις εκπομπές και στην κατακράτησή τους και της ενσωμάτωσής τους στις προβολές των εκπομπών αερίων του θερμοκηπίου κατά το διάστημα που μεσολαβεί μεταξύ του έτους αναφοράς και του 2000 7 μετά την ημερομηνία αυτή, εκτίμηση των συνεπειών αυτών κατά το διάστημα που μεσολαβεί μεταξύ του έτους αναφοράς και τακτών χρονικών σταθμών όπως έχει συμφωνηθεί σύμφωνα με τη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 8, καθώς και ποσοτικά στοιχεία για τη διασαφήνιση των βασικών παραδοχών που χρησιμοποιούνται για την ανάπτυξη αυτών των προβολών και περιγραφή των χρησιμοποιούμενων μεθόδων εκτίμησης, - εκτίμηση των οικονομικών συνεπειών των ανωτέρω μέτρων 7 β) πληροφορίες για τις πρόδρομες συσίες του όζοντος, ήτοι το μονοξείδιο του άνθρακα (CO), τα οξείδια του αζώτου (NOx) και τις πτητικές οργανικές ενώσεις (VOC), καθώς και για τις εκπομπές άλλων αερίων του θερμοκηπίου, μεταξύ άλλων, τους υπερφθοράνθρακες (PFC), τους υδροφθοράνθρακες (HFC) και το εξαφθοριούχο θείο (SF6), σύμφωνα με τις απαιτήσεις υποβολής στοιχείων που καθορίζονται στη σύμβαση πλαίσιο για την αλλαγή του κλίματος, περιλαμβανομένων: - στοιχείων σχετικών με τις εκπομπές, - περιγραφή της πολιτικής και των μέτρων που λαμβάνει ή προτίθεται να λάβει για τον περιορισμό των εκπομπών των αερίων αυτών, - όσο το δυνατόν ακριβέστερες εκτιμήσεις των προβολών των εκπομπών, σε τακτά διαστήματα στο μέλλον και όπως έχει αποφασίσει η επιτροπή σύμφωνα με τις διαδιακσίες που καθορίζονται στο άρθρο 8, καθώς και ποσοτικά στοιχεία για τη διασαφήνιση των βασικών παραδοχών που χρησιμοποιούνται για την ανάπτυξη αυτών των προβολών και περιγραφή των χρησιμοποιούμενων μεθόδων εκτίμησης.» 3. Το άρθρο 3 τροποποιείται ως εξής: α) Το πρώτο εδάφιο της παραγράφου 1 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: «1. Τα κράτη μέλη προσδιορίζουν τα επίπεδα των ανθρωπογενών εκπομπών, κατά πηγή, και της δέσμευσης, κατά υποδοχέα, όλων των αερίων του θερμοκηπίου που δεν εμπίπτουν στις διατάξεις του Πρωτοκόλλου του Μόντρεαλ, όπως ορίζεται στο άρθρο 2 παράγραφος 2 σύμφωνα με την καλύτερη διαθέσιμη μέθοδο η οποία αποφασίζεται σύμφωνα με τη διαδικασία που προβλέπεται στο άρθρο 8. Η μέθοδος αυτή πρέπει να είναι είτε εκείνη που καταρτίζεται από τη διακυβερνητική ομάδα για τις κλιματικές μεταβολές είτε να είναι συμβατή προς τη μεθοδολογία αυτή.» β) Η παράγραφος 2 τροποποιείται ως εξής: i) Η ημερομηνία της 31ης Ιουλίου αντικαθίσταται από εκείνη της 30ής Σεπτεμβρίου. ii) Προστίθεται η ακόλουθη πρόταση: «Τα κράτη μέλη υποβάλλουν επίσης, σε ετήσια βάση, εθνικά στοιχεία απογραφής των εκπομπών, κατά πηγή, και της δέσμευσης, κατά υποδοχέα, των άλλων αερίων του θερμοκηπίου που αναφέρονται στο άρθρο 2 παράγραφος 2.» 4. Το άρθρο 5 καταργείται. 5. Το άρθρο 6 αντικαθίσταται από το ακόλουθο κείμενο: «Άρθρο 6 Η Επιτροπή εξετάζει ετησίως, σε διαβούλευση τα κράτη μέλη, αν η πρόοδος που σημειώνεται στο σύνολο της Κοινότητας είναι επαρκής ώστε να εξασφαλισθεί ότι η Κοινότητα ακολουθεί πορεία εκπλήρωσης των δεσμεύσεων που αναφέρονται στο άρθρο 2 παράγραφος 1 και υποβάλλει σχετική έκθεση στο Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο και στο Συμβούλιο, με βάση τα στοιχεία που έχει λάβει δυνάμει των άρθρων 2 και 3, συμπεριλαμβανομένων ενδεχομένως των ενημερωμένων εθνικών προγραμμάτων.» 6. Το άρθρο 7 καταργείται. Άρθρο 2 Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη μέλη. (1) ΕΕ αριθ. L 33 της 7. 2. 1994, σ. 11. (1) ΕΕ αριθ. L 167 της 9. 7. 1993, σ. 31.