type: wikipedia

text:
Η Βίτσα είναι ορεινό οικισμός του νομού Ιωαννίνων. Βρίσκεται στο βόρειο τμήμα του νομού, στο Κεντρικό Ζαγόρι, στην είσοδο του φαραγγιού του Βίκου, στις νοτιοανατολικές πλαγιές της κορυφής Στούρος., 37 χλμ. ΒΑ της πόλης των Ιωαννίνων. Υπάγεται διοικητικά στο οικιστικό συγκρότημα του Ζαγορίου.
 Γενικά
 Πρόκειται για ένα οικιστικό σύνολο που διακρίνεται για την ενότητα των λιθόκτιστων οικιών, εκκλησιών, δρόμων και πλατειών του, που το καθιστούν ένα από τα πιο αντιπροσωπευτικά χωριά των Ζαγοριών του Κεντρικού Ζαγορίου. Αποτελείται από δύο χωρικές ενότητες (μαχαλάδες), την Άνω Βίτσα και την Κάτω Βίτσα. Οι κύριες οικονομικές δραστηριότητες των κατοίκων στρέφονται γύρω από την κτηνοτροφία και τον αγροτικότουρισμό. Σημαντικά προϊστορικά ευρήματα έχουν ανασκαφεί στο βορειοδυτικό τμήμα του οικισμού.
 Διατήρηση της Πολιτιστικής κληρονομιάς
 Ιδιαίτερο αρχιτεκτονικό ενδιαφέρον παρουσιάζουν οι ναοί Αγίου Νικολάου, Κοιμήσεως Θεοτόκου και Ταξιαρχών, το γεφύρι του Μίσσιου πάνω από τον ποταμό Βοϊδομάτη.
 Το χωριό έχει ιδιαιτέρως έντονη δραστηριότητα εκδηλώσεων. Ανάμεσα στους τοπικούς φορείς διακρίνονται:
 Ο Πολιτιστικός Σύλλογος Βίτσας και
 Η Αδελφότητα Βίτσας
 Ο πλούτος της τοπικής παράδοσης εκφράζεται μέσα από εκδηλώσεις για τον εορτασμό της Κοίμησης της Θεοτόκου 15 Αυγούστου, των Απόκρεω με τις γνωστές τζαμάλες και επίσης με εορτασμούς του τρόπου ζωής των κατοίκων όπως την παραγωγή τσίπουρου στις αρχές του Νοεμβρίου.
 Ιστορία
 Προϊστορική Εποχή-Ιστορικοί Χρόνοι
 Οι πληροφορίες μας για το Ζαγόρι είναι περιορισμένες τόσο για την αρχαία όσο και για την μεσαιωνική περίοδο. Η ιστορία για αυτές τις περιόδους στηρίζεται μόνο στα ανασκαφικά δεδομένα και στις ενδείξεις που παρέχουν τα τοπωνύμια. Η ύπαρξη ζωής κατά την Προϊστορική περίοδο επιβεβαιώθηκε, όπως αναφέρφηκε και πιο πάνω από τα ευρήματα στη θέση "Κλειδί", στη δεξιά όχθη του Βοϊδομάτη. Κατά τους ιστορικούς χρόνους το Ζαγόρι κατοικήθηκε απότο φύλο των Μολοσσών, όπως συμπεραίνουμε από τα ανασκαφικά ευρήματα του οικισμού της Βίτσας, από το πολυγωνικό τείχος και τη μελανοβαφή όστρακα στο Σκαμνέλι, από το οχυρό στον Ελαφότοπο και από τα Ελληνικά τείχη στο Καστράκι.
 Βυζαντινή Εποχή
 Κατά τη Βυζαντινή εποχή οι ιστορικές μαρτυρίες για την περιοχή του Ζαγορίου είναι ανύπαρκτες. Τα πολυάριθμα σλαβικά τοπώνυμα της περιοχής μας κάνουν να υποθέσουμε πως το Ζαγόρι γνώρισε όχι μόνο τις μεγάλες επιδρομές των Σλάβων στην αρχή του 6ου αιώνα αλλά και εγκαταστάσεις σλαβικών φύλων. Την παλαιότερη αναφορά στο Ζαγόρι τη βρίσκουμε σε Χρυσόβουλο του Ανδρόνικου Β ́Παλαιολόγου του έτους 1321. Σε άλλα έγγραφα από το 1326-1361 αναφέρονται ιδρύσεις χωριών όπως το Πάπιγκο, Ελαφότοπο, Άνω και Κάτω Πεδινά και Βίτσα. Στη Βίτσα συγκεκριμένα σώζονται μέχρι σήμερα κτίσματα από εκείνη την εποχή. Από τα τέλη του 14ου αι. οι Ζαγορίσιοι καταγράφονται στην Ιστορία της Ηπείρου, εκδιώκοντας τους Αλβανούς, που έκαναν επιδρομές εναντίον των Ιωαννίνων(1389). Το γεγονός ότι από τις αρχές του 14ου αι. οι πηγές αναφέρουν ονόματα οικισμών και τόπων που βρίσκονται στο Δυτικό Ζαγόρι δημιουργήθηκαν οι πρώτοι οικισμοί.
 Εποχή της Τουρκοκρατίας
 Η ιστορία του Ζαγορίου αρχίζει κυρίως μετά το 1430,έτος κατάκτησης των Ιωαννίνων από τους Τούρκους. Οι Τούρκοι,προκειμένου να εξασφαλίσουν επικυριαρχία στις ορεινές περιοχές,εφάρμοσαν μια πολιτική παραχώρησης προνομίων σε κοινότητες ή ομάδες κοινοτήτων,που συνθηκολόγησαν μαζί τους.Έτσι μέχρι το 17ο αι. ολόκληρη η περιφέρεια αποτελούσε αυτοδιοικούμενη ομοσπονδία με το όνομα Κοινό των Ζαγορισίων ή Βιλαέτι του Ζαγορίου. Τα προνόμια, τα οποία παραχωρήθηκαν στην αυτόνομη ομοσπονδία του Ζαγορίου και τα οποία οφείλονται,στο μεγαλύτερο μέρος τους,στην επιρροή πλουσίων Ζαγορισίων στην Σουλτανική αυλή,διατηρήθηκαν μέχρι το 1868,οπότε και καταργήθηκαν.Σύμφωνα με τα προνόμια αυτά παραχωρήθηκε στο Ζαγόρι αυτονομία και αυτοδιοίκηση,με ανώτερο άρχοντα τον Βεκύλη του Ζαγορίου.Ένα άλλο σπουδαίο προνόμιο που είχαν οι Ζαγορίσιοι,ήταν η ελευθερία στην εκτέλεση των θρησκευτικών τους καθηκόντων.Με το πέρασμα των χρόνων και χάρη στην εξυπνάδα και την πολιτική δύναμη πολλών πατριωτών του Ζαγορίου,που κατείχαν διοικητικές θέσεις στην Υψηλή Πύλη,τα προνόμια αυτά αυξήθηκαν και βελτιώθηκαν. Η αυτονομία,η αυτοδιοίκηση και η ατέλεια συνετέλεσαν ώστε να κατακτηθεί ένα ζηλευτό επίπεδο διαβίωσης των κατοίκων της περιοχής.Μετά το 1868,που καταργούνται τα προνόμια του Ζαγορίου,την περιοχή άρχισαν να λυμαίνονται ληστρικές συμμορίες,με επιπτώσεις και στο ανθρώπινο δυναμικό,αφού αυτή η κατάσταση απομάκρυνε από το Ζαγόρι περισσότερες από 500-600 οικογένειες αρχόντων,που ήταν και ο κύριος στόχος των ληστών. Η περίοδος αυτή κράτησε μέχρι το 1913, οπότε τα Ζαγοροχώρια απελευθερώθηκαν από τους Τούρκους και ακολούθησαν από εκεί και πέρα την ιστορική πορεία του Ελληνικού Εθνους.
 Προϊστορικός οικισμός Βίτσας 9ο-8ο αιώνα π.Χ.
 Στη θέση "Γενίτσαρη" της Άνω Βίτσας, ανάμεσα στις κοινοτικές περιοχές Βίτσας και Μονοδενδρίου ,υπάρχει ένας από τους αρχαιότερους οικισμούς που έχουν ανακαλυφθεί στη γύρω περιοχή.Είναι ένας μικρός κτηνοτροφικός οικισμός,με δύο παρακείμενα νεκροταφεία που η διάρκεια ζωής τους αρχίζει από τον 9ο-8ο π.Χ. αιώνα ως τα τέλη του 4ου αιώνα π.Χ. Οι ανασκαφές στη θέση "Γενίτσαρη" άρχισαν από το 1965 από την Ι.Βοκοτοπούλου. Στον οικισμό βρέθηκαν λείψανα σπιτιών από τους γεωμετρικούς μέχρι τους κλασσικούς χρόνους.Με βάση τα ευρήματα και κυρίως τα εισηγμένα τροχήλατα αρχεία, τεκμηριώνεται η θεωρία ότι ο οικισμός της Βίτσας ήταν θερινή διαμονή νομάδων κτηνοτρόφων,οι οποίοι το χειμώνα μετακινούνταν στα παράλια, όπου και αντάλασσαν τα προϊόντα τους με τους άλλους λαούς. Το οριστικό τέλος του οικισμού επήλθε στα μέσα του του Β' μισού του 4ου αιώνα π.Χ., όταν ο οικισμός καταστράφηκε από πυρκαγιά.
 Εκκλησίες και μοναστήρια
 Οι εκκλησίες και τα μοναστήρια που υπάρχουν διάσπαρτα στο Ζαγόρι αντικατοπτρίζουν τον πλούτο και την καλλιτεχνική ανάπτυξη που γνώρισε η περιοχή κατά την περίοδο της Τουρκοκρατίας. Είναι χτισμένα με ντόπια υλικά, πέτρες ξύλα και σχιστόπλακες που βρίσκονται άφθονα στην περιοχή. Διακρίνονται για το άριστο αποτέλεσμα που οφείλεται στην τεχνική επιδεξιότητα των Ηπειρωτών μαστόρων. Συχνά λιθανάγλυφα με λαϊκές παραστάσεις διακοσμούν τις αψίδες και τις εισόδους των ναών. Δύο είναι τα πράγματα που παρατηρεί κάποιος που μελετά τις εκκλησίες και τα μοναστήρια στο Ζαγόρι. Πρώτον ότι είναι τα αρχαιότερα κτίσματα στο Ζαγόρι και δεύτερον, οι περισσότερες από αυτές έγιναν από ευεργέτες. Ιδιαίτερα αξιόλογες είναι οι τοιχογραφίες καθώς και τα ξυλόγλυπτα που συναντάμε στα μοναστήρια του Ζαγορίου. Στην περιοχή της Βίτσας υπάρχουν αρκετά μοναστήρια και εκκλησίες χτισμένες αρκετά παλιά με τον παραδοσιακό τρόπο από τους τεχνίτες της εποχής. Το μοναστήρι του Προφήτη Ηλία Βίτσας χτίστηκε αρχικά το 1632, στη θέση που ήταν ένα παλιό εκκλησάκι της Μεταμόρφωσης του Σωτήρος και το 1688 έγινε επέκταση. Σήμερα τα κελιά του μοναστηριού είναι σχεδόν κατεστραμμένα ενώ το καθολικό σώζεται σε αρκετά καλή κατάσταση.Ήταν μια από τις πλουσιότερες Μονές του Ζαγορίου. Στη Μονή διέμειναν και έμαθαν τα πρώτα τους γράμματα στο κρυφό σχολειό που λειτουργούσε εκεί ο Μάρκος Μπότσαρης, ο μεγάλος διδάσκαλος του Γένους Γεώργιος Γεννάδιος, ο Ραφαήλ Μητροπολίτης Δρυϊνοπόλεως, οι Τιτουλάριοι Τύρριος και Λεόντιος και πολλοί άλλοι. Η μαγευτική θέση της Μονής ανάγκασε τον Αθανάσιο Σταγειρίτη να θέσει το Μαντείο της Δωδώνης εκεί.
 Ο αρχαιότερος ναός της Βίτσας είναι της Κοιμήσεως της Θεοτόκου. Δεν υπάρχουν σαφείς ενδείξεις για την χρονολογία ιδρύσεως του. Πιθανότατα πριν το έτος 1554 να λειτουργούσε ως Μονή, όπως προκύπτει από αναφορά στο παράφυλλο παλιού Ευαγγελίου. Ο Ναός επισκευάσθηκε ολόκληρος κατά το έτος 1728. Το έτος 1885 κατασκευάσθηκε προσθήκη "το γυναικείο". Το καθολικό του Ναού είναι ρυθμού"Βασιλική μονόκλιτος", με εσωτερικό και εξωτερικό νάρθηκα. Λειτουργεί σήμερα ως ενοριακός ναός Κάτω Βίτσας.
 Η εκκλησία του Αγίου Νικολάου κατασκευάστηκε το 1612. Αγιογραφήθηκε τέσσερα χρόνια αργότερα. Είναι από τους ναούς με τις καλύτερα διατηρημένες αγιογραφίες στο Ζαγόρι. Μέχρι το 1885 χρησιμοποιούνταν σαν ενοριακή εκκλησία Άνω Βίτσας.Είναι ρυθμού "Βασιλική μονόκλιτη με νάρθηκα".
 Διοικητικά - Πληθυσμιακά
 Ο οικισμός αναφέρεται επίσημα ως Βίτσα για πρώτη φορά το 1961 να ορίζεται έδρα της ομώνυμης κοινότητας. Μέχρι τότε οι οικισμοί Άνω και Κάτω Βίτσα απογράφονταν ξεχωριστά. Σύμφωνα με το πρόγραμμα Καλλικράτης αποτελεί την κοινότητα Βίτσης που ανήκει στη δημοτική ενότητα Κεντρικού Ζαγορίου του Δήμου Ζαγορίου και σύμφωνα με την απογραφή 2011 έχει πληθυσμό 102 κατοίκους.
 Απογραφές πραγματικού πληθυσμού (de facto)
 * Οι οικισμοί Άνω και Κάτω Βίτσα είχαν 81 και 100 κατοίκους αντίστοιχα
 Προσωπικότητες
 Νικόλαος Σάρρος (1617- 1697), έμπορος και τυπογράφος στη Βενετία.
 Στέφανος Μπαζάκας (1681), τυπογράφος στη Βενετία.
 Εμμανουήλ Σάρρος (1730), αξιωματικός του ρωσικού στρατού και συνεργάτης του Ορλώφ.
 Δημήτριος Σάρρος (1784-1858), εκπαιδευτικός και συγγραφέας.
 Ματθαίος Παρανίκας (1832-1915), φιλόλογος, ιστορικός και εκπαιδευτικός.
 Γεώργιος Ζηκίδης (1852 - 1920), φιλόλογος και λεξικογράφος.
 Φίλιππος Βριζόπουλος (απεβ. 1936), επιχειρηματίας στην Αίγυπτο και τοπικός ευεργέτης.
 Φωτοθήκη
 Παραπομπές
 Εξωτερικοί σύνδεσμοι
 Οικισμοί Κεντρικού Ζαγοριού
 φωτογραφίες από σειρά δραστηριοτήτων
 ιστοσελίδα της Βίτσας
 Χωριά του νομού Ιωαννίνων
 Δήμος Κεντρικού Ζαγορίου
 Δήμος Ζαγορίου


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 1.12.2011
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 L 318/36
 EMP ÜHISKOMITEE OTSUS
 nr 98/2011,
 30. september 2011,
 millega muudetakse Euroopa Majanduspiirkonna lepingu XI lisa („Elektrooniline side, audiovisuaalteenused ja infoühiskond”)
 EMP ÜHISKOMITEE,
 võttes arvesse Euroopa Majanduspiirkonna lepingut, mida on muudetud Euroopa Majanduspiirkonna lepingut kohandava protokolliga, edaspidi „leping”, eriti selle artiklit 98,
 ning arvestades järgmist:
 (1)
 Lepingu XI lisa on muudetud EMP Ühiskomitee 1. juuli 2011. aasta otsusega nr 79/2011 (1).
 (2)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 21. aprilli 2009. aasta otsus 2009/343/EÜ, millega muudetakse otsust 2007/131/EÜ ultralairibaseadmetel raadiospektri ühtlustatud kasutamise võimaldamise kohta ühenduses (2).
 (3)
 Lepingusse tuleb inkorporeerida komisjoni 13. mai 2009. aasta otsus 2009/381/EÜ, millega muudetakse otsust 2006/771/EÜ lähitoimeseadmete raadiospektri ühtlustamise kohta (3),
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Lepingu XI lisa muudetakse järgmiselt.
 1)
 Punkti 5cw (komisjoni otsus 2007/131/EÜ) lisatakse järgmine tekst:
 „ , muudetud järgmise õigusaktiga:
 —
 32009 D 0343: komisjoni otsus 2009/343/EÜ, 21. aprill 2009 (ELT L 105, 25.4.2009, lk 9).”
 2)
 Punkti 5cz (komisjoni otsus 2006/771/EÜ) lisatakse järgmine taane:
 „—
 32009 D 0381: komisjoni otsus 2009/381/EÜ, 13. mai 2009 (ELT L 119, 14.5.2009, lk 32).”
 Artikkel 2
 Otsuste 2009/343/EÜ ja 2009/381/EÜ islandi- ja norrakeelsed tekstid, mis avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP kaasandes, on autentsed.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub 1. oktoobril 2011, tingimusel et EMP Ühiskomiteele on edastatud kõik lepingu artikli 103 lõikele 1 vastavad teated (4).
 Artikkel 4
 Käesolev otsus avaldatakse Euroopa Liidu Teataja EMP osas ja EMP kaasandes.
 Brüssel, 30. september 2011
 EMP Ühiskomitee nimel
 eesistuja
 Kurt JÄGER
 (1) ELT L 262, 6.10.2011, lk 50.
 (2) ELT L 105, 25.4.2009, lk 9.
 (3) ELT L 119, 14.5.2009, lk 32.
 (4) Põhiseadusest tulenevaid nõudeid ei ole nimetatud.


type: legislation

text:
 15.3.2022
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 87/5
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2022/422
 z dne 14. marca 2022
 o določitvi tehničnih specifikacij, ukrepov in drugih zahtev za izvajanje decentraliziranega sistema IT iz Uredbe (EU) 2020/1783 Evropskega parlamenta in Sveta
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) 2020/1783 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 25. novembra 2020 o sodelovanju med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah (pridobivanje dokazov) (1) in zlasti člena 25(1) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Za vzpostavitev decentraliziranega sistema IT za komunikacijo in izmenjavo dokumentov za namene pridobivanja dokazov je treba opredeliti in sprejeti tehnične specifikacije, ukrepe in druge zahteve za izvajanje tega sistema.
 (2)
 Obstajajo orodja, ki so bila razvita za digitalno izmenjavo podatkov o zadevah in ne zahtevajo zamenjave ali dragih sprememb obstoječih sistemov IT, ki so že vzpostavljeni v državah članicah. Glavno doslej razvito tovrstno orodje je sistem obveščanja prek spletne izmenjave podatkov v okviru e-pravosodja (sistem e-CODEX).
 (3)
 Decentralizirani sistem IT bi morali sestavljati zaledni sistemi držav članic in interoperabilne točke dostopa, prek katerih bi bili medsebojno povezani. Točke dostopa decentraliziranega sistema IT bi morale temeljiti na sistemu e-CODEX.
 (4)
 Ko bo decentralizirani sistem IT razvit, bo njegovo delovanje in vzdrževanje zagotavljal usmerjevalni odbor. Usmerjevalni odbor bi morala Komisija ustanoviti z ločenim aktom.
 (5)
 V skladu s členom 42(1) Uredbe (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta (2) je bilo opravljeno posvetovanje z Evropskim nadzornikom za varstvo podatkov, ki je mnenje podal 24. januarja 2022.
 (6)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora za sodelovanje med sodišči držav članic pri pridobivanju dokazov v civilnih ali gospodarskih zadevah –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Tehnične specifikacije decentraliziranega sistema IT
 Tehnične specifikacije, ukrepi in druge zahteve za izvajanje decentraliziranega sistema IT iz člena 25 Uredbe (EU) 2020/1783 so določeni v Prilogi.
 Člen 2
 Začetek veljavnosti
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v državah članicah v skladu s Pogodbama.
 V Bruslju, 14. marca 2022
 Za Komisijo
 predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 405, 2.12.2020, str. 1.
 (2) Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL L 295, 21.11.2018, str. 39).
 PRILOGA
 Tehnične specifikacije, ukrepi in druge zahteve decentraliziranega sistema it iz člena 1
 1. Uvod
 Sistem za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov je decentralizirani sistem IT, ki temelji na sistemu e-CODEX ter omogoča izmenjavo dokumentov in sporočil v zvezi s pridobivanjem dokazov med različnimi državami članicami v skladu z Uredbo (EU) 2020/1783. Decentralizirana narava sistema IT bi omogočila izmenjavo podatkov izključno med eno in drugo državo članico, ne da bi bila pri teh izmenjavah vključena katera od institucij Unije.
 2. Opredelitev pojmov
 2.1
 „HyperText Transport Protocol Secure“ ali „HTTPS“ pomeni kanale za šifrirano komunikacijo in varno povezavo.
 2.2
 „Portal“ pomeni referenčno izvedbeno rešitev ali nacionalno zaledno rešitev, povezano z decentraliziranim sistemom IT.
 2.3
 „Nezatajljivost porekla“ pomeni ukrepe za zagotavljanje dokazov o celovitosti in dokazov o poreklu podatkov z metodami, kot so digitalno certificiranje, infrastruktura javnih ključev ter digitalni podpisi.
 2.4
 „Nezatajljivost prejema“ pomeni ukrepe za zagotavljanje dokazov o prejemu podatkov s strani predvidenega prejemnika podatkov subjektu izvora podatkov z metodami, kot so digitalno certificiranje, infrastruktura javnih ključev ter digitalni podpisi.
 2.5
 „SOAP“ (Simple Object Access Protocol) pomeni, v skladu s standardi Konzorcija za svetovni splet, specifikacijo protokola sporočanja za izmenjavo strukturiranih informacij pri izvajanju spletnih storitev v računalniških omrežjih.
 2.6
 „Spletna storitev“ pomeni sistem programske opreme, zasnovan za podpiranje interoperabilne interakcije med strojno opremo znotraj mreže; ima vmesnik, opisan v obliki, primerni za strojno obdelavo.
 2.7
 „Izmenjava podatkov“ pomeni izmenjavo sporočil in dokumentov prek decentraliziranega sistema IT.
 3. Načini komunikacije z elektronskimi sredstvi
 Sistem za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov za izmenjavo sporočil in dokumentov uporablja načine komunikacije, ki temeljijo na storitvah, kot so spletne storitve ali druge infrastrukture za digitalne storitve za večkratno uporabo.
 Natančneje, uporabljal bo infrastrukturo sistema e-CODEX, ki jo sestavljata dve glavni komponenti, in sicer priključek in prehod.
 Priključek je odgovoren za komunikacijo z referenčno izvedbeno rešitvijo ali nacionalnimi izvedbami. Obdeluje lahko izmenjavo sporočil s prehodom v obe smeri, sledi sporočilom in jih potrdi z uporabo standardov, kot so dokazi ETSI-REM, validira podpise poslovnih dokumentov, ustvari žeton, ki vsebuje rezultate validacije v formatu PDF in XML, ter z uporabo standardov, kot je ASIC-S, ustvari vsebnik, v katerem je poslovna vsebina sporočila zapakirana in podpisana.
 Prehod je odgovoren za izmenjavo sporočil in neodvisen od vsebine sporočila. Priključku lahko pošilja sporočila in jih od njega sprejema, validira informacije v glavi, prepozna pravilen način obdelave, podpisuje in šifrira sporočila ter jih prenaša drugim prehodom.
 4. Komunikacijski protokoli
 Sistem za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov za komunikacijo med portalom in komponentami decentraliziranega sistema IT uporablja varne internetne protokole, kot je HTTPS, za prenos strukturiranih podatkov in metapodatkov pa standardne komunikacijske protokole, kot je SOAP.
 Natančneje, sistem e-CODEX zagotavlja visoko informacijsko varnost z najsodobnejšo avtentikacijo in večplastnim kriptografskim protokolom.
 5. Varnostni standardi
 Za komunikacijo in razširjanje informacij prek sistema za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov tehnični ukrepi za zagotavljanje minimalnih varnostnih standardov informacijske tehnologije vključujejo naslednje:
 (a)
 ukrepe za zagotavljanje zaupnosti informacij, tudi z uporabo varnih kanalov (HTTPS);
 (b)
 ukrepe za zagotavljanje celovitosti podatkov ob izmenjavi;
 (c)
 ukrepe za zagotavljanje nezatajljivosti porekla pošiljatelja informacij znotraj sistema za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov in nezatajljivosti prejema informacij;
 (d)
 ukrepe za zagotavljanje beleženja varnostnih dogodkov v skladu s priznanimi mednarodnimi priporočili za varnostne standarde informacijske tehnologije;
 (e)
 ukrepe za zagotavljanje avtentikacije in avtorizacije vseh registriranih uporabnikov ter ukrepe za preverjanje identitete sistemov, povezanih s sistemom za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov;
 (f)
 sistem za izmenjavo podatkov v okviru pridobivanja dokazov bo razvit v skladu z načelom vgrajenega in privzetega varstva podatkov.
 6. Razpoložljivost storitev
 6.1
 Časovni okvir storitve je 24 ur na dan, 7 dni v tednu, pri čemer je stopnja tehnične razpoložljivosti sistema vsaj 98 %, brez načrtovanega vzdrževanja.
 6.2
 Države članice obvestijo Komisijo o dejavnostih vzdrževanja, kot sledi:
 (a)
 5 delovnih dni vnaprej za vzdrževalna dela, ki lahko povzročijo nedostopnost do 4 ure;
 (b)
 10 delovnih dni vnaprej za vzdrževalna dela, ki lahko povzročijo nedostopnost do 12 ur;
 (c)
 30 delovnih dni vnaprej za vzdrževalna dela, ki lahko povzročijo nedostopnost do šest dni na leto.
 6.3
 Kolikor je mogoče, se vzdrževalna dela ob delovnih dneh načrtujejo med 20.00 in 7.00 po srednjeevropskem času.
 6.4
 Če imajo države članice določen časovni okvir tedenskega vzdrževanja, Komisiji sporočijo uro in dan v tednu, na katerega je načrtovano tedensko vzdrževanje. Brez poseganja v obveznosti iz točke 6.2 državam članicam, kadar so sistemi držav članic nedostopni med takim določenim časovnim okvirom, o tem ni treba vsakič obvestiti Komisije.
 6.5
 V primeru nepričakovane tehnične okvare sistemov držav članic te Komisijo nemudoma obvestijo o nedostopnosti njihovega sistema in, če je znana, o predvideni ponovni dostopnosti storitve.
 6.6
 V primeru nepričakovanega izpada podatkovne zbirke pristojnih organov Komisija nemudoma obvesti države članice o nedostopnosti in, če je znana, o predvideni ponovni dostopnosti storitve.


text:
29 Ιουλίου | 30 Ιουλίου | 31 Ιουλίου
 Η 30ή Ιουλίου είναι η 211η ημέρα του έτους κατά το Γρηγοριανό ημερολόγιο (212η σε δίσεκτα έτη). Υπολείπονται 154 ημέρες.
 Γεγονότα
 762 - Ιδρύεται η Βαγδάτη.
 1419 - Πρώτη Εκπαραθύρωση της Πράγας: ένα πλήθος Χουσιτών σκοτώνει επτά μέλη του δημοτικού συμβουλίου της Πράγας.
 1608 - Ο Σαμουέλ ντε Σαμπλαίν πυροβολεί και σκοτώνει δύο αρχηγούς των Ιροκουά. Το γεγονός αυτό επηρέασε τις σχέσεις των Γάλλων με τους Ιροκουά για τα επόμενα εκατό χρόνια.
 1656 - Οι σουηδικές δυνάμεις νικούν τις δυνάμεις της Πολωνο-Λιθουανικής Κοινοπολιτείας στη μάχη της Βαρσοβίας.
 1729 - Ιδρύεται η Βαλτιμόρη.
 1733 - Συστήνεται στη Μασαχουσέτη η πρώτη Μασονική Μεγάλη Στοά των μελλοντικών Η.Π.Α.
 1811 - Ο πατήρ Μιγκέλ Ιδάλγο ι Κοστίγια, ηγέτης της εξέγερσης των Μεξικανών, εκτελείται από τους Ισπανούς στην Τσιουάουα.
 1825 - Ο πλοίαρχος Τζορτζ Μπάιρον ανακαλύπτει τη νήσο Μάλντεν.
 1912 - Πεθαίνει ο Ιάπωνας αυτοκράτορας Μεϊτζί και τον διαδέχεται ο γιος του, Ταϊσό.
 1920 - Απόπειρα δολοφονίας του Ελευθερίου Βενιζέλου στο Παρίσι.
 1930 - Η Εθνική Ουρουγουάης κατακτά στο Μοντεβιδέο το πρώτο Παγκόσμιο Κύπελλο Ποδοσφαίρου.
 1937 - Με το διάταγμα 447, ξεκινά η επιχείρηση δίωξης των αντισοβιετικών στοιχείων και των φιλικών προς αυτών ατόμων. Με το διάταγμα αυτό ξεκινούν στην ουσία οι Δίκες της Μόσχας.
 1945 - Β ́ Παγκόσμιος Πόλεμος: το ιαπωνικό υποβρύχιο I-58 βυθίζει το USS Indianapolis, σκοτώνοντας 879 ναύτες.
 Γεννήσεις
 157 π.Χ. - Αυτοκράτορας Γου των Χαν
 1470 - Χονγκ-τσι, αυτοκράτορας της Κίνας
 1511 - Τζόρτζο Βαζάρι, Ιταλός ζωγράφος και αρχιτέκτονας
 1641 - Ρενιέ ντε Γκράαφ, Ολλανδός ιατρός
 1818 - Έμιλι Μπροντέ, Αγγλίδα συγγραφέας
 1833 - Κάρολος Λουδοβίκος, αρχιδούκας της Αυστρίας
 1863 - Χένρυ Φορντ, Αμερικανός επιχειρηματίας, ιδρυτής της Ford Motor Company
 1881 - Σμέντλι Μπάτλερ, Αμερικανός στρατιωτικός
 1898 - Χένρυ Μουρ, Άγγλος γλύπτης
 1924 - Δημήτρης Καλαμάρας, Έλληνας γλύπτης
 1930 - Δημήτρης Καλλιβωκάς, Έλληνας ηθοποιός
 1931 - Μπρούνο Ματέι, Ιταλός σκηνοθέτης
 1936 - Buddy Guy, Αμερικανός τραγουδιστής και κιθαρίστας
 1938 - Γιώργος Τζώρτζης, Έλληνας ηθοποιός
 1947 - Άννα Παναγιωτοπούλου, Ελληνίδα ηθοποιός
 1947 - Άρνολντ Σβαρτσενέγκερ, Αυστριακός ηθοποιός και πολιτικός
 1959 - Βασίλης Παπαγγέλης, Έλληνας ποδοσφαιριστής
 1960 - Ρίτσαρντ Λίνκλεϊτερ, Αμερικανός σκηνοθέτης
 1961 - Λώρενς Φίσμπερν, Αμερικανός ηθοποιός
 1963 - Λίζα Κούντροου, Αμερικανίδα ηθοποιός
 1964 - Γιούργκεν Κλίνσμαν, Γερμανός ποδοσφαιριστής και προπονητής
 1967 - Βαγγέλης Μαρινάκης, Έλληνας εφοπλιστής και επιχειρηματίας
 1969 - Σάιμον Μπέικερ, Αυστραλός ηθοποιός
 1970 - Κρίστοφερ Νόλαν, Άγγλος σκηνοθέτης
 1973 - Τάσος Κατσαμπής, Έλληνας ποδοσφαιριστής
 1973 - Ουμίτ Νταβαλά, Τούρκος ποδοσφαιριστής
 1974 - Χίλαρι Σουάνκ, Αμερικανίδα ηθοποιός
 1982 - Ιβόν Στραχόβσκι, Αυστραλέζα ηθοποιός
 1988 - Ανδρέας Λαμπρόπουλος, Έλληνας ποδοσφαιριστής
 Θάνατοι
 578 - Ιάκωβος Βαραδαίος, Σύρος επίσκοπος
 579 - Πάπας Βενέδικτος Α ́
 1093 - Μπέρτα της Ολλανδίας, βασίλισσα των Φράγκων
 1358 - Νικόλαος του Λουξεμβούργου, επίσκοπος της Ακυληία
 1540 - Ερρίκος Α ́ του Κάλενμπεργκ, δούκας του Μπράουνσβαϊγκ-Λύνεμπουργκ
 1613 - Ερρίκος Ιούλιος, πρίγκιπας του Βολφενμπύτελ
 1683 - Μαρία Θηρεσία της Ισπανίας, βασίλισσα της Γαλλίας
 1811 - Μιγκέλ Ιδάλγο ι Κοστίγια, Μεξικανός ιερέας και επαναστάτης
 1898 - Όττο φον Μπίσμαρκ, Γερμανός πολιτικός
 1912 - Μεϊτζί, αυτοκράτορας της Ιαπωνίας
 1937 - Χαράλαμπος Βοζίκης, Έλληνας πολιτικός
 1949 - Χένρικ Γκάλεεν, Αυστριακός σκηνοθέτης, σεναριογράφος και ηθοποιός
 1967 - Μάριος Βάρβογλης, Έλληνας συνθέτης
 1971 - Κωνσταντίνος Ροδόπουλος, Έλληνας πολιτικός
 1976 - Ρούντολφ Μπούλτμαν, Γερμανός θεολόγος
 1979 - Ιωάννης Γιαννιδάκης, Έλληνας πολιτικός
 1996 - Κλοντέτ Κολμπέρ, Γαλλίδα ηθοποιός
 2000 - Ερρίκος Θαλασσινός, Έλληνας σκηνοθέτης και συγγραφέας
 2006 - Μάρεϋ Μπούκτσιν, Αμερικανός φιλόσοφος και συγγραφέας
 2007 - Μικελάντζελο Αντονιόνι, Ιταλός σκηνοθέτης
 2007 - Πατριάρχης Βουκουρεστίου Θεόκτιστος
 2007 - Ίνγκμαρ Μπέργκμαν, Σουηδός σκηνοθέτης
 2007 - Μάνος Χωριανόπουλος, Έλληνας δημοσιογράφος
 2012 - Χρίστος Τσολάκης, Έλληνας φιλόλογος
 2015 - Θανάσης Μάτης, Έλληνας πολιτικός
 2015 - Βαγγέλης Στάικος, Έλληνας πολιτικός
 Αργίες και εορτές
 Ορθόδοξη Εκκλησία
 Ημέρες του έτους


type: caselaw

text:
 17.11.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 355/19
 Rozsudok Všeobecného súdu z 27. septembra 2012 — Guardian Industries a Guardian Europe/Komisia
 (Vec T-82/08) (1)
 (Hospodárska súťaž - Kartely - Trh s plochým sklom v EHS - Rozhodnutie, ktorým sa konštatuje porušenie článku 81 ES - Určenie cien - Dôkaz o porušení - Stanovovanie výšky pokút - Vylúčenie viazaných predajov - Povinnosť odôvodnenia - Rovnosť zaobchádzania - Poľahčujúce okolnosti)
 2012/C 355/39
 Jazyk konania: angličtina
 Účastníci konania
 Žalobkyne: Guardian Industries Corp. (Dover, Delaware, Spojené štáty) a Guardian Europe Sàrl (Dudelange, Luxembursko) (v zastúpení: S. Völcker, F. Louis, A. Vallery, C. Eggers a H.-G. Kamann, advokáti)
 Žalovaná: Európska komisia (v zastúpení: F. Castillo de la Torre a R. Sauer, splnomocnení zástupcovia)
 Predmet veci
 Návrh na zrušenie rozhodnutia Komisie K(2007) 5791 v konečnom znení z 28. novembra 2007 týkajúceho sa konania podľa článku 81 [ES] a článku 53 Dohody o EHP (vec COMP/39.165 — Ploché sklo) v rozsahu, v akom sa týka žalobkýň, a zníženie pokuty uloženej žalobkyniam týmto rozhodnutím
 Výrok rozsudku
 1.
 Žaloba sa zamieta.
 2.
 Guardian Industries Corp. a Guardian Europe Sàrl sú povinné nahradiť trovy konania.
 (1) Ú. v. EÚ C 107, 26.4.2008.


text:
 21.12.2011
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 338/70
 DECIZIA NR. 2/2011 A COMITETULUI MIXT PENTRU TRANSPORTUL AERIAN COMUNITATE/ELVEȚIA, INSTITUIT ÎN TEMEIUL ACORDULUI DINTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ȘI CONFEDERAȚIA ELVEȚIANĂ PRIVIND TRANSPORTUL AERIAN
 din 25 noiembrie 2011
 de înlocuire a anexei la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian
 (2011/2/UE)
 COMITETUL PENTRU TRANSPORTUL AERIAN COMUNITATE/ELVEȚIA,
 având în vedere Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 23 alineatul (4),
 DECIDE:
 Articol unic
 Anexa la prezenta decizie înlocuiește anexa la acord începând cu 1 februarie 2012.
 Adoptată la Bruxelles, 25 noiembrie 2011.
 Pentru Comitetul mixt
 Șeful delegației Uniunii Europene
 Matthew BALDWIN
 Șeful delegației elvețiene
 Peter MÜLLER
 ANEXĂ
 În scopul prezentului acord:
 —
 în temeiul Tratatului de la Lisabona intrat în vigoare la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană înlocuiește Comunitatea Europeană și îi succedă acesteia;
 —
 în toate cazurile în care actele specificate în prezenta anexă menționează statele membre ale Comunității Europene, înlocuită de Uniunea Europeană, sau cerința unei legături cu acestea, se consideră, în sensul prezentului acord, că aceste mențiuni fac trimitere și la Elveția sau la cerința unei legături cu aceasta;
 —
 în articolele 4, 15, 18, 27 și 35 din acord, trimiterile la Regulamentele (CEE) nr. 2407/92 și (CEE) nr. 2408/92 ale Consiliului se vor interpreta ca trimiteri la Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului;
 —
 fără a aduce atingere articolului 15 din prezentul acord, termenul „operator de transport aerian comunitar” menționat în directivele și regulamentele comunitare enumerate în continuare se aplică și operatorilor de transport aerian care sunt autorizați, își desfășoară activitatea principală și au sediul social, dacă este cazul, în Elveția, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1008/2008. Trimiterile la Regulamentul (CEE) nr. 2407/92 se vor interpreta ca trimiteri la Regulamentul (CE) nr. 1008/2008;
 —
 în textele următoare, trimiterile la articolele 81 și 82 din tratat sau la articolele 101 și 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se vor interpreta ca trimiteri la articolele 8 și 9 din prezentul acord.
 1. Liberalizarea aviației și alte norme aplicabile aviației civile
 nr. 1008/2008
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate
 nr. 2000/79
 Directiva Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind punerea în aplicare a Acordului european privind organizarea timpului de lucru al personalului mobil din aviația civilă, încheiat de Asociația companiilor europene de navigație aeriană (AEA), Federația europeană a lucrătorilor din transporturi (ETF), Asociația europeană a personalului tehnic navigant (ECA), Asociația europeană a companiilor aviatice din regiunile Europei (ERA) și Asociația internațională a liniilor aeriene rezervate în sistem charter (AICA)
 nr. 93/104
 Directiva Consiliului din 23 noiembrie 1993 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, astfel cum a fost modificată prin:
 —
 Directiva 2000/34/CE
 nr. 437/2003
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 27 februarie 2003 privind rapoartele statistice referitoare la transportul aerian de pasageri, mărfuri și poștă
 nr. 1358/2003
 Regulamentul Comisiei din 31 iulie 2003 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 437/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind rapoartele statistice referitoare la transportul aerian de pasageri, mărfuri și poștă și de modificare a anexelor I și II la acesta
 nr. 785/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind cerințele de asigurare a operatorilor de transport aerian și a operatorilor de aeronave, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 285/2010 al Comisiei
 nr. 95/93
 Regulamentul Consiliului din 18 ianuarie 1993 privind normele comune de alocare a sloturilor orare pe aeroporturile comunitare (articolele 1-12), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 793/2004
 nr. 2009/12
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2009 privind tarifele de aeroport (care urmează să fie aplicată de Elveția de la 1 iulie 2011)
 nr. 96/67
 Directiva Consiliului din 15 octombrie 1996 privind accesul la piața serviciilor de handling la sol în aeroporturile Comunității
 (articolele 1-9, 11-23 și 25)
 nr. 80/2009
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind un cod de conduită pentru sistemele informatizate de rezervare și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2299/89 al Consiliului
 2. Reguli de concurență
 nr. 3975/87
 Regulamentul Consiliului din 14 decembrie 1987 de stabilire a procedurii de aplicare a regulilor concurenței întreprinderilor din sectorul transportului aerian [articolul 6 alineatul (3)], astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului (articolele 1-13, 15-45)
 nr. 1/2003
 Regulamentul Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (articolele 1-13, 15-45)
 (În măsura în care acest regulament este relevant pentru aplicarea prezentului acord. Introducerea acestui regulament nu afectează repartizarea sarcinilor în conformitate cu prezentul acord.)
 Regulamentul (CEE) nr. 17/62 a fost abrogat prin Regulamentul (CE) nr. 1/2003, cu excepția articolului 8 alineatul (3) care continuă să se aplice deciziilor adoptate în temeiul articolului 81 alineatul (3) din tratat înainte de data aplicării acestui regulament, până la data expirării acestor decizii.
 nr. 773/2004
 Regulamentul Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1792/2006 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 622/2008 al Comisiei
 nr. 139/2004
 Regulamentul Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [Regulamentul (CE) privind concentrările economice]
 [articolele 1-18, articolul 19 alineatele (1)-(2) și articolele 20-23]
 Cu privire la articolul 4 alineatul (5) din Regulamentul privind concentrările economice se aplică următoarele dispoziții între Comunitatea Europeană și Elveția:
 1.
 În ceea ce privește o concentrare, astfel cum este definită la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004, care nu are dimensiune comunitară în sensul articolului 1 din respectivul regulament și care poate fi examinată în conformitate cu legislațiile naționale privind concurența din cel puțin trei state membre ale CE și din Confederația Elvețiană, persoanele sau întreprinderile menționate la articolul 4 alineatul (2) din regulamentul menționat anterior pot informa Comisia, înainte de orice notificare adresată autorităților competente, prin intermediul unei cereri motivate, că respectiva concentrare trebuie examinată de către Comisie.
 2.
 Comisia Europeană transmite fără întârziere Confederației Elvețiene toate cererile primite în temeiul articolului 4 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 și al punctului anterior.
 3.
 În cazul în care Confederația Elvețiană își exprimă dezacordul cu privire la cererea de transmitere a cazului, autoritatea elvețiană competentă în domeniul concurenței își menține competența, iar cazul nu va fi transmis de Confederația Elvețiană în temeiul prezentului punct.
 În ceea ce privește termenele menționate la articolul 4 alineatele (4) și (5), articolul 9 alineatele (2) și (6) și articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul privind concentrările economice:
 1.
 Comisia Europeană transmite de îndată autorităților elvețiene competente în domeniul concurenței toate documentele relevante în temeiul articolului 4 alineatele (4) și (5), articolului 9 alineatele (2) și (6) și articolului 22 alineatul (2).
 2.
 Pentru Confederația Elvețiană, calcularea termenelor menționate la articolul 4 alineatele (4) și (5), articolul 9 alineatele (2) și (6) și articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 începe la data primirii documentelor relevante de către autoritatea elvețiană competentă în domeniul concurenței.
 nr. 802/2004
 Regulamentul Comisiei din 7 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 139/2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (articolele 1-24), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1792/2006 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1033/2008 al Comisiei.
 nr. 2006/111
 Directiva Comisiei din 16 noiembrie 2006 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența relațiilor financiare din cadrul anumitor întreprinderi
 nr. 487/2009
 Regulamentul (CE) nr. 487/2009 al Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat anumitor categorii de acorduri și practici concertate în sectorul transporturilor aeriene
 3. Siguranța aviației
 nr. 216/2008
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 februarie 2008 privind normele comune în domeniul aviației civile și instituirea unei Agenții Europene de Siguranță a Aviației și de abrogare a Directivei 91/670/CEE a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 1592/2002 și a Directivei 2004/36/CE, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 690/2009 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1108/2009.
 Agenția beneficiază și în Elveția de competențele pe care i le conferă dispozițiile regulamentului.
 Comisia beneficiază și în Elveția de competențele decizionale conferite în conformitate cu articolul 11 alineatul (2), articolul 14 alineatele (5) și (7), articolul 24 alineatul (5), articolul 25 alineatul (1), articolul 38 alineatul (3) litera (i), articolul 39 alineatul (1), articolul 40 alineatul (3), articolul 41 alineatele (3) și (5), articolul 42 alineatul (4), articolul 54 alineatul (1) și articolul 61 alineatul (3).
 Fără a aduce atingere adaptării orizontale prevăzute la a doua liniuță din anexa la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, se consideră că trimiterile la „statele membre” din articolul 65 al regulamentului sau din dispozițiile Directivei 1999/468/CE menționate în dispoziția respectivă nu se aplică Elveției.
 Niciun element al acestui regulament nu trebuie interpretat ca fiind de natură să confere AESA competența de a acționa în numele Elveției în cadrul acordurilor internaționale în alt scop decât de a facilita îndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul respectivelor acorduri.
 În scopul acordului, textul regulamentului se adaptează după cum urmează:
 (a)
 Articolul 12 se modifică după cum urmează:
 (i)
 la alineatul (1), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „sau Elveția”;
 (ii)
 la alineatul (2) litera (a), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „sau Elveția”;
 (iii)
 la alineatul (2), se elimină literele (b) și (c);
 (iv)
 se adaugă următorul alineat:
 „(3) Ori de câte ori negociază cu o țară terță în vederea încheierii unui acord conform căruia un stat membru sau agenția pot elibera certificate pe baza certificatelor emise de către autoritățile aeronautice ale respectivei țări terțe, Comunitatea depune toate eforturile necesare ca să obțină pentru Elveția propunerea unui acord similar cu țara terță în cauză. La rândul său, Elveția va depune toate eforturile pentru a încheia cu țările terțe acorduri corespunzătoare celor ale Comunității”.
 (b)
 La articolul 29 se adaugă următorul alineat:
 „(4) Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) litera (a) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, cetățenii elvețieni care se bucură de deplinătatea drepturilor cetățenești pot fi angajați prin contract de către directorul executiv al agenției.”
 (c)
 La articolul 30 se adaugă următorul alineat:
 „Elveția aplică agenției Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, care figurează în anexa A la prezenta anexă, în conformitate cu apendicele la anexa A.”
 (d)
 La articolul 37 se adaugă următorul alineat:
 „Elveția participă cu drepturi depline în consiliul de administrație și are aceleași drepturi și obligații ca statele membre ale Uniunii Europene, cu excepția dreptului de vot.”
 (e)
 La articolul 59 se adaugă următorul alineat:
 „(12) Elveția participă la contribuția financiară menționată la alineatul (1) litera (b) după următoarea formulă:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 unde:
 S
 =
 partea din bugetul agenției care nu este acoperită de taxele și onorariile menționate la alineatul (1) literele (c) și (d)
 a
 =
 numărul de state asociate
 b
 =
 numărul de state membre ale Uniunii Europene
 c
 =
 contribuția Elveției la bugetul OACI
 C
 =
 contribuția totală a statelor membre ale UE și a statelor asociate la bugetul OACI.”
 (f)
 La articolul 61 se adaugă următorul paragraf:
 „Dispozițiile privind controlul financiar exercitat de Comunitate în Elveția în ceea ce privește participanții la activitățile agenției sunt menționate în anexa B la prezenta anexă.”
 (g)
 Domeniul de aplicare a anexei II la regulament se extinde pentru a include următoarele aeronave ca produse ce intră sub incidența articolului 2 alineatul (3) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1702/2003 al Comisiei din 24 septembrie 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare privind certificarea pentru navigabilitate și mediu a aeronavelor și a produselor, reperelor și dispozitivelor, precum și certificarea întreprinderilor de proiectare și producție (1):
 A/c - [HB IDJ] – tip CL600-2B19
 A/c - [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] – tip Gulfstream G-IV
 A/c - [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – tip Gulfstream G-V
 A/c - [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] – tip MD900.
 nr. 1108/2009
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 216/2008 în domeniul aerodromurilor, al gestionării traficului aerian și al serviciilor de navigație aeriană și de abrogare a Directivei 2006/23/CE
 nr. 91/670
 Directiva Consiliului din 16 decembrie 1991 privind acceptarea reciprocă a licențelor personalului pentru exercitarea funcțiilor în aviația civilă
 (articolele 1-8)
 nr. 3922/91
 Regulamentul Consiliului din 16 decembrie 1991 privind armonizarea cerințelor tehnice și a procedurilor administrative în domeniul aviației civile [articolele 1-3, articolul 4 alineatul (2), articolele 5-11 și articolul 13], astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1899/2006 al Parlamentului European și al Consiliului;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1900/2006 al Parlamentului European și al Consiliului;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 8/2008 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 859/2008 al Comisiei.
 nr. 996/2010
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 privind investigarea și prevenirea accidentelor și incidentelor survenite în aviația civilă și de abrogare a Directivei 94/56/CE
 nr. 2004/36
 Directiva Parlamentului și Consiliului din 21 aprilie 2004 privind siguranța aeronavelor țărilor terțe care folosesc aeroporturile comunitare (articolele 1-9 și 11-14), astfel cum a fost modificată ultima dată prin:
 —
 Directiva 2008/49/CE a Consiliului
 nr. 351/2008
 Regulamentul Comisiei din 16 aprilie 2008 de punere în aplicare a Directivei 2004/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la stabilirea priorității pentru inspecția la sol a aeronavelor care folosesc aeroporturile comunitare
 nr. 768/2006
 Regulamentul Comisiei din 19 mai 2006 de punere în aplicare a Directivei 2004/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului cu privire la colectarea și la schimbul de informații referitoare la siguranța aeronavelor care folosesc aeroporturile comunitare și la gestionarea sistemului informațional
 nr. 2003/42
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 13 iunie 2003 privind raportarea evenimentelor în aviația civilă (articolele 1-12)
 nr. 1321/2007
 Regulamentul Comisiei din 12 noiembrie 2007 de stabilire a unor reguli de punere în aplicare pentru înregistrarea, într-un fișier centralizat, a informațiilor privind evenimentele în aviația civilă schimbate în conformitate cu Directiva 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului
 nr. 1330/2007
 Regulamentul Comisiei din 24 septembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare pentru diseminarea către părțile interesate a informațiilor referitoare la evenimentele din aviația civilă menționate la articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului
 nr. 736/2006
 Regulamentul Comisiei din 16 mai 2006 privind metodele de lucru ale Agenției Europene pentru Siguranța Aeriană pentru efectuarea de inspecții de standardizare
 nr. 1702/2003
 Regulamentul din 24 septembrie 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare privind certificarea pentru navigabilitate și mediu a aeronavelor și a produselor, reperelor și dispozitivelor, precum și certificarea întreprinderilor de proiectare și producție, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 335/2007 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 381/2005 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 375/2007 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 706/2006 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 287/2008 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1057/2008 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1194/2009 al Comisiei.
 În scopul punerii în aplicare a acordului, dispozițiile Regulamentului trebuie adaptate după cum urmează:
 Articolul 2 se modifică după cum urmează:
 La alineatele (3), (4), (6), (8), (10), (11), (13) și (14), data „28 septembrie 2003” se înlocuiește cu „data intrării în vigoare a deciziei Comitetului pentru transportul aerian Comunitate/Elveția care include Regulamentul (CE) nr. 216/2008 în anexa la regulament”.
 nr. 2042/2003
 Regulamentul Comisiei din 20 noiembrie 2003 privind menținerea navigabilității aeronavelor și a produselor, reperelor și dispozitivelor aeronautice și autorizarea întreprinderilor și a personalului cu atribuții în domeniu, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 707/2006 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 376/2007 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1056/2008 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (UE) nr. 127/2010 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (UE) nr. 962/2010 al Comisiei.
 nr. 104/2004
 Regulamentul Comisei din 22 ianuarie 2004 de stabilire a normelor privind organizarea și componența camerei de recurs a Agenției Europene pentru Siguranța Aeriană
 nr. 593/2007
 Regulamentul Comisiei din 31 mai 2007 privind onorariile și taxele percepute de Agenția Europeană pentru Siguranța Aviației, astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1356/2008 al Comisiei
 nr. 2111/2005
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 14 decembrie 2005 de stabilire a unei liste comunitare a transportatorilor aerieni care se supun unei interdicții de exploatare pe teritoriul Comunității și de informare a pasagerilor transportului aerian cu privire la identitatea transportatorului aerian efectiv și de abrogare a articolului 9 din Directiva 2004/36/CE
 nr. 473/2006
 Regulamentul Comisiei din 22 martie 2006 de stabilire a normelor de aplicare pentru lista comunitară a transportatorilor aerieni care se supun unei interdicții de exploatare pe teritoriul Comunității menționate la capitolul II din Regulamentul (CE) nr. 2111/2005 al Parlamentului European și al Consiliului
 nr. 474/2006
 Regulamentul Comisiei din 22 martie 2006 de stabilire a listei comunitare a transportatorilor aerieni care fac obiectul unei interdicții de exploatare pe teritoriul Comunității menționate la capitolul II din Regulamentul (CE) nr. 2111/2005 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1197/2011 al Comisiei (2)
 4. Securitatea aviației
 nr. 300/2008
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2008 privind norme comune în domeniul securității aviației civile și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2320/2002
 nr. 272/2009
 Regulamentul Comisiei din 2 aprilie 2009 de completare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației civile prevăzute în anexa la Regulamentul (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 297/2010 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 720/2011 al Comisiei.
 nr. 1254/2009
 Regulamentul (UE) al Comisiei din 18 decembrie 2009 de stabilire a criteriilor care să permită statelor membre să deroge de la standardele de bază comune privind securitatea aviației civile și să adopte măsuri de securitate alternative
 nr. 18/2010
 Regulamentul (UE) al Comisiei din 8 ianuarie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește specificațiile pentru programele naționale de control al calității în domeniul securității aviației civile
 nr. 72/2010
 Regulamentul (UE) al Comisiei din 26 ianuarie 2010 de stabilire a procedurilor de efectuare a inspecțiilor Comisiei în domeniul securității aeronautice
 nr. 185/2010
 Regulamentul (UE) al Comisiei din 4 martie 2010 de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 357/2010 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (UE) nr. 358/2010 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (UE) nr. 573/2010 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (UE) nr. 983/2010 al Comisiei;
 —
 Regulamentul (CE) nr. 334/2011 al Comisiei.
 nr. 2010/774
 Decizia (UE) a Comisiei din 13 aprilie 2010 de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune privind securitatea aviației care conțin informațiile menționate la articolul 18 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 300/2008, astfel cum a fost modificată prin:
 —
 Decizia 2010/2604/UE a Comisiei;
 —
 Decizia 2010/3572/UE a Comisiei;
 —
 Decizia 2010/9139/UE a Comisiei.
 5. Managementul traficului aerian
 nr. 549/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 de stabilire a cadrului pentru crearea cerului unic european (regulament-cadru), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia exercită competențele care îi sunt atribuite în temeiul articolelor 6, 8, 10, 11 și 12.
 Articolul 10 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (2), cuvintele „la nivel comunitar” se înlocuiesc cu cuvintele „la nivel comunitar, cu participarea Elveției”.
 Fără a aduce atingere adaptării orizontale menționate la a doua liniuță din anexa la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, se consideră că trimiterile la „statele membre” din articolul 5 al Regulamentului (CE) nr. 549/2004 sau din dispozițiile Deciziei 1999/468/CE menționate în dispoziția respectivă nu se aplică Elveției.
 nr. 550/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind prestarea de servicii de navigație aeriană în cerul unic european (regulament privind prestarea de servicii), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 Comisia beneficiază, în raport cu Elveția, de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolelor 9a, 9b, 15a, 16 și 17.
 În scopul punerii în aplicare a acordului, dispozițiile regulamentului se modifică după cum urmează:
 (a)
 Articolul 3 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (2), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „și în Elveția”.
 (b)
 Articolul 7 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (1) și alineatul (6), cuvintele „și Elveției” se inserează după cuvântul „Comunității”.
 (c)
 Articolul 8 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (1), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „și în Elveția”.
 (d)
 Articolul 10 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (1), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „și în Elveția”.
 (e)
 La articolul 16, alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
 „(3) Comisia notifică decizia sa statelor membre și informează prestatorul de servicii cu privire la aceasta, în măsura în care prestatorul este implicat legal.”
 nr. 551/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind organizarea și utilizarea spațiului aerian în cerul unic European (regulament privind spațiul aerian), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia beneficiază de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolelor 3a, 6 și 10.
 nr. 552/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind interoperabilitatea rețelei europene de gestionare a traficului aerian (regulamentul privind interoperabilitatea), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia beneficiază de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolelor 4, 7 și 10 alineatul (3).
 În scopul punerii în aplicare a acordului, dispozițiile regulamentului se modifică după cum urmează:
 (a)
 Articolul 5 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (2), cuvintele „sau Elveția” se inserează după cuvântul „Comunitate”.
 (b)
 Articolul 7 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (4), cuvintele „sau Elveția” se inserează după cuvântul „Comunitate”.
 (c)
 Anexa III se modifică după cum urmează:
 La secțiunea 3, la a doua și la ultima liniuță, după cuvintele „în Comunitate”, se inserează cuvintele „sau în Elveția”.
 nr. 2096/2005
 Regulamentul Comisiei din 20 decembrie 2005 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1315/2007 al Comisiei,
 —
 Regulamentul (CE) nr. 482/2008 al Comisiei,
 —
 Regulamentul (CE) nr. 668/2008 al Comisiei,
 —
 Regulamentul (UE) nr. 691/2010 al Comisiei.
 Comisia beneficiază, în Elveția, de competențele care îi sunt conferite prin articolul 9.
 nr. 2150/2005
 Regulamentul Comisiei din 23 decembrie 2005 de stabilire a unor norme comune pentru utilizarea flexibilă a spațiului aerian
 nr. 1033/2006
 Regulamentul Comisiei din 4 iulie 2006 de stabilire a cerințelor privind procedurile pentru planurile de zbor în faza premergătoare zborului pentru Cerul unic european, astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 929/2010 al Comisiei
 nr. 1032/2006
 Regulamentul Comisiei din 6 iulie 2006 de stabilire a cerințelor aplicabile sistemelor automate pentru schimbul datelor de zbor în scopul notificării, al coordonării și al transferului zborurilor între unități de control al traficului aerian, astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 30/2009 al Comisiei
 nr. 1794/2006
 Regulamentul Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană (care urmează să fie aplicat de Elveția de la intrarea în vigoare a legislației elvețiene corespunzătoare, dar nu mai târziu de 1 ianuarie 2012), astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1191/2010 al Comisiei
 nr. 2006/23
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind licența comunitară de controlor de trafic aerian
 nr. 730/2006
 Regulamentul Comisiei din 11 mai 2006 privind clasificarea spațiului aerian și accesul zborurilor efectuate în conformitate cu regulile de zbor la vedere deasupra nivelului de zbor 195
 nr. 219/2007
 Regulamentul Consiliului din 27 februarie 2007 privind înființarea unei întreprinderi comune pentru realizarea sistemului european de nouă generație pentru gestionarea traficului aerian (SESAR), astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1361/2008 al Consiliului
 nr. 633/2007
 Regulamentul Comisiei din 7 iunie 2007 de stabilire a cerințelor pentru aplicarea unui protocol de transfer al mesajelor de zbor folosit în scopul notificării, al coordonării și al transferului zborurilor între unitățile de control al traficului aerian, modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 283/2011 al Comisiei
 nr. 1265/2007
 Regulamentul Comisiei din 26 octombrie 2007 de stabilire a cerințelor privind ecartul dintre canalele de comunicații vocale aer-sol pentru cerul unic european
 nr. 29/2009
 Regulamentul Comisiei din 16 ianuarie 2009 de stabilire a cerințelor privind serviciile de legături de date pentru cerul unic european
 nr. 262/2009
 Regulamentul Comisiei din 30 martie 2009 de stabilire a cerințelor pentru alocarea și utilizarea coordonată a codurilor de interogator în mod S pentru Cerul unic european
 nr. 73/2010
 Regulamentul Comisiei din 26 ianuarie 2010 de stabilire a cerințelor de calitate a datelor aeronautice și informațiilor aeronautice pentru Cerul unic european
 nr. 255/2010
 Regulamentul Comisiei din 25 martie 2010 de stabilire a unor norme comune privind managementul fluxului de trafic aerian
 nr. 691/2010
 Regulamentul Comisiei din 29 iulie 2010 de stabilire a unui sistem de performanță pentru serviciile de navigație aeriană și pentru funcțiile de rețea și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2096/2005 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană
 Măsurile corective adoptate de Comisie în temeiul articolului 14 alineatul (3) din Regulament se aplică în mod obligatoriu Elveției după ce au fost adoptate prin decizie a Comitetului mixt
 nr. 2010/5134
 Decizia Comisiei din 29 iulie 2010 privind desemnarea organismului de evaluare a performanțelor cerului unic european
 nr. 2010/5110
 Decizia Comisiei din 12 august 2010 privind desemnarea unui coordonator al sistemului de blocuri funcționale în contextul cerului unic european
 nr. 176/2011
 Regulamentul (UE) nr. 176/2011 al Comisiei din 24 februarie 2011 privind informațiile care trebuie furnizate înainte de instituirea și modificarea unui bloc funcțional de spațiu aerian
 nr. 2011/121
 Decizia Comisiei 2011/121/UE din 21 februarie 2011 de stabilire a obiectivelor de performanță la nivelul Uniunii Europene și a pragurilor de alertă pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană pentru anii 2012-2014
 6. Mediu și zgomot
 nr. 2002/30
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 26 martie 2002 privind stabilirea normelor și a procedurilor cu privire la introducerea restricțiilor de exploatare referitoare la zgomot pe aeroporturile comunitare (articolele 1-12 și 14-18)
 [Se aplică modificările la anexa I, care decurg din anexa II capitolul 8 (Politica în domeniul transporturilor) secțiunea G (Transportul aerian) punctul 2 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace și adaptările tratatelor care stau la baza Uniunii Europene].
 nr. 89/629
 Directiva Consiliului din 4 decembrie 1989 privind limitarea emisiilor sonore produse de avioanele civile subsonice cu reacție
 (articolele 1-8)
 nr. 2006/93/CE
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind reglementarea exploatării avioanelor care intră sub incidența părții a II-a, capitolul 3, volumul 1 din anexa 16 la Convenția privind aviația civilă internațională, a doua ediție (1988).
 7. Protecția consumatorilor
 nr. 90/314
 Directiva Consiliului din 13 iunie 1990 privind pachetele de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite.
 (articolele 1-10)
 nr. 93/13
 Directiva Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii.
 (articolele 1-11)
 nr. 2027/97
 Regulamentul Consiliului din 9 octombrie 1997 privind răspunderea operatorilor de transport aerian în caz de accidente (articolele 1-8), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 889/2002
 nr. 261/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91
 (articolele 1-18)
 nr. 1107/2006
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind drepturile persoanelor cu handicap și ale persoanelor cu mobilitate redusă pe durata călătoriei pe calea aerului.
 8. Diverse
 nr. 2003/96
 Directiva Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității
 [articolul 14 alineatul (1) litera (b) și articolul 14 alineatul (2)].
 9. Anexe:
 A
 :
 Protocol privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene
 B
 :
 Dispoziții privind controlul financiar pe care îl exercită Uniunea Europeană în privința participanților elvețieni la activitățile AESA
 (1) JO L 243, 27.9.2003, p. 6.
 (2) Acest regulament se va aplica în Elveția atât timp cât este în vigoare în UE.
 ANEXA A
 PROTOCOL PRIVIND PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE UNIUNII EUROPENE
 ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE,
 ÎNTRUCÂT, în conformitate cu articolul 343 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și cu articolul 191 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (CEEA), Uniunea Europeană și CEEA beneficiază pe teritoriile statelor membre de privilegiile și imunitățile necesare pentru îndeplinirea misiunilor lor,
 AU CONVENIT asupra următoarelor dispoziții, care vor fi anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice:
 CAPITOLUL I
 PROPRIETĂȚI, FONDURI, ACTIVE ȘI OPERAȚIUNI ALE UNIUNII EUROPENE
 Articolul 1
 Sediile și clădirile Uniunii sunt inviolabile. Acestea sunt exceptate de la percheziție, rechiziție, confiscare sau expropriere. Bunurile și activele Uniunii nu pot face obiectul nici unei măsuri de constrângere administrativă sau juridică fără autorizația Curții de Justiție.
 Articolul 2
 Arhivele Uniunii sunt inviolabile.
 Articolul 3
 Uniunea, activele, veniturile și celelalte proprietăți ale acesteia sunt scutite de orice impozite directe.
 Ori de câte ori este posibil, guvernele statelor membre adoptă dispozițiile necesare pentru a restitui sau a rambursa valoarea impozitelor indirecte sau a taxelor la vânzare care sunt incluse în prețul bunurilor mobile sau imobile, în cazul în care Uniunea efectuează achiziții importante, pentru uzul său oficial, al căror preț cuprinde impozite și taxe de acest tip. Cu toate acestea, aplicarea dispozițiilor menționate nu trebuie să conducă la denaturarea concurenței în interiorul Uniunii.
 Nu se acordă nicio scutire cu privire la impozitele, taxele și impunerile care nu constituie decât simpla remunerare a serviciilor de utilitate publică.
 Articolul 4
 Uniunea este scutită de toate taxele vamale, interdicțiile și restricțiile la import și export pentru toate produsele destinate uzului său oficial: articolele astfel importate nu vor fi cedate cu titlu oneros sau gratuit pe teritoriul țării în care au fost importate, cu excepția cazului în care aceste operațiuni se desfășoară în condițiile aprobate de guvernul acelei țări.
 Uniunea este, de asemenea, scutită de orice taxă vamală sau de orice interdicție sau restricție la import și la export în ceea ce privește publicațiile sale.
 CAPITOLUL II
 COMUNICĂRI ȘI PERMISE DE LIBERĂ CIRCULAȚIE
 Articolul 5
 În ceea ce privește comunicările oficiale și transferul tuturor documentelor lor, instituțiile Uniunii beneficiază, pe teritoriul fiecărui stat membru, de tratamentul acordat de statul în cauză misiunilor diplomatice.
 Corespondența oficială și celelalte comunicații oficiale ale instituțiilor Uniunii nu pot fi cenzurate.
 Articolul 6
 Președinții instituțiilor Uniunii pot emite pentru membrii și agenții acestor instituții permise de liberă trecere a căror formă este stabilită de către Consiliu, hotărând cu majoritate simplă, și care sunt recunoscute cu titlu valabil de liberă circulație de către autoritățile statelor membre. Permisele de liberă trecere menționate se eliberează pentru funcționari și ceilalți agenți în condițiile stabilite în statutul funcționarilor și în regimul care se aplică celorlalți agenți ai Uniunii.
 Comisia poate încheia acorduri în vederea recunoașterii acestor permise de liberă circulație drept documente valabile de deplasare pe teritoriile țărilor terțe.
 CAPITOLUL III
 MEMBRII PARLAMENTULUI EUROPEAN
 Articolul 7
 Nu se impun niciun fel de restricții administrative sau de altă natură în ceea ce privește libera circulație a membrilor Parlamentului European care se deplasează către sau de la locul de desfășurare a reuniunii Parlamentului European.
 Membrii Parlamentului European beneficiază, în privința formalităților vamale și a controlului valutar:
 (a)
 de către propriul guvern, de aceleași facilități precum cele recunoscute înalților funcționari aflați în străinătate în misiune oficială temporară;
 (b)
 din partea guvernelor celorlalte state membre, de aceleași facilități precum cele recunoscute reprezentanților guvernelor străine în misiune oficială temporară.
 Articolul 8
 Membrii Parlamentului European nu pot fi supuși nici unei forme de anchetă, detenție sau procedură judiciară ca urmare a opiniilor sau voturilor exprimate în exercitarea funcțiilor lor.
 Articolul 9
 Pe durata sesiunilor Parlamentului European membrii acestuia beneficiază:
 (a)
 pe teritoriul național, de imunitățile recunoscute membrilor Parlamentului din statul respectiv;
 (b)
 pe teritoriul oricărui alt stat membru, de imunitate față de orice măsură de detenție sau procedură judiciară.
 Imunitatea se aplică membrilor parlamentului, în aceleași condiții, pe perioada deplasării acestora către sau de la locul de desfășurare a reuniunii Parlamentului European.
 Imunitatea nu poate fi invocată în cazul în care un membru al parlamentului este prins în flagrant delict și nici nu poate împiedica Parlamentul European să ridice imunitatea unuia dintre membri.
 CAPITOLUL IV
 REPREZENTANȚII STATELOR MEMBRE CARE PARTICIPĂ LA LUCRĂRILE INSTITUȚIILOR UNIUNII EUROPENE
 Articolul 10
 Reprezentanții statelor membre care participă la lucrările instituțiilor Uniunii, precum și consilierii și experții tehnici ai acestora beneficiază, pe durata exercitării funcțiilor lor și a deplasărilor către sau de la locul reuniunii, de privilegiile, imunitățile și facilitățile acordate în mod obișnuit.
 Prezentul articol se aplică, de asemenea, membrilor organelor consultative ale Uniunii.
 CAPITOLUL V
 FUNCȚIONARII ȘI CEILALȚI AGENȚI AI UNIUNII EUROPENE
 Articolul 11
 Pe teritoriul fiecărui stat membru și indiferent de cetățenia lor, funcționarii și ceilalți agenți ai Uniunii:
 (a)
 beneficiază de imunitate de jurisdicție pentru actele îndeplinite de aceștia, inclusiv afirmațiile scrise sau verbale în calitatea lor oficială, sub rezerva aplicării dispozițiilor din tratatele care reglementează, pe de o parte, răspunderea funcționarilor și agenților față de Uniune și, pe de altă parte, competența Curții de Justiție a Uniunii Europene de a decide asupra litigiilor dintre Uniune și funcționarii, respectiv alți agenți ai Uniunii; Aceștia beneficiază de această imunitate inclusiv după încetarea funcțiilor lor;
 (b)
 nu sunt supuși, nici ei și nici soții/soțiile sau membrii de familie aflați în întreținerea lor, dispozițiilor privind limitarea imigrației sau formalităților de înregistrare pentru străini;
 (c)
 beneficiază, cu privire la reglementările monetare sau de schimb, de facilitățile recunoscute în mod obișnuit funcționarilor organizațiilor internaționale;
 (d)
 beneficiază de dreptul de a importa, fără taxe vamale, mobilierul și bunurile personale cu ocazia numirii în funcție în țara respectivă și de dreptul de a-și reexporta, fără taxe vamale, mobilierul și bunurile personale la încheierea misiunii în țara de destinație, sub rezerva, fie într-un caz, fie în celălalt, a condițiilor considerate ca fiind necesare de guvernele țărilor respective;
 (e)
 beneficiază de dreptul de a importa, fără taxe vamale, automobilele personale, achiziționate fie în țara unde au avut ultima reședință, fie în țara ai căror resortisanți sunt, în condițiile pieței interne din țara de destinație și de a le reexporta, fără taxe vamale, sub rezerva, în ambele cazuri, a condițiilor considerate ca fiind necesare de guvernele țărilor respective.
 Articolul 12
 Salariile, retribuțiile și indemnizațiile plătite de Uniune funcționarilor și celorlalți agenți ai săi sunt impozitate în beneficiul Uniunii, în condițiile și după procedura stabilite de Parlamentul European și de Consiliu prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea instituțiilor în cauză.
 Salariile, retribuțiile și indemnizațiile plătite de Uniune propriilor funcționari și agenți sunt scutite de impozitarea națională.
 Articolul 13
 La aplicarea impozitului pe venit, a impozitului pe avere și a taxei de succesiune, precum și la aplicarea convențiilor de evitare a dublei impuneri încheiate între statele membre ale Uniunii, funcționarii și ceilalți agenți ai Uniunii care, în scopul exclusiv al exercitării funcțiilor lor în serviciul Uniunii, își stabilesc reședința pe teritoriul unui stat membru diferit de statul în care își au domiciliul fiscal în momentul intrării în serviciul Uniunii, se consideră, atât în statul în care își au efectiv reședința, cât și în statul unde își au domiciliul fiscal, că și-au păstrat domiciliul în acest stat din urmă, în cazul în care acesta este membru al Uniunii. Această dispoziție se aplică, de asemenea, soțului/soției, în măsura în care acesta/aceasta nu desfășoară activități lucrative proprii, precum și copiilor aflați în întreținerea și în grija persoanelor menționate în prezentul articol.
 Bunurile mobile care aparțin persoanelor prevăzute la paragraful anterior și care se află pe teritoriul statului de ședere sunt scutite de impozit pe moștenire în respectivul stat; pentru stabilirea acestei taxe, se consideră că bunurile respective se găsesc în statul de domiciliu fiscal, sub rezerva drepturilor statelor terțe și aplicării eventuale a dispozițiilor și convențiilor internaționale referitoare la dubla impunere.
 Orice domiciliu dobândit exclusiv în scopul exercitării de funcții în serviciul altor organizații internaționale nu este luat în considerare la aplicarea dispozițiilor prezentului articol.
 Articolul 14
 Acționând prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea instituțiilor interesate, Parlamentul European și Consiliul instituie regimul drepturilor de asigurări sociale pentru funcționarii și alți agenți ai Uniunii.
 Articolul 15
 Acționând prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea celorlalte instituții interesate, Parlamentul European și Consiliul stabilesc categoriile de funcționari și alți agenți ai Uniunii cărora li se aplică, în totalitate sau în parte, dispozițiile articolului 11, ale articolului 12 al doilea paragraf și ale articolului 13.
 Numele, nivelurile de încadrare și adresele funcționarilor și ale altor agenți care fac parte din aceste categorii sunt comunicate periodic guvernelor statelor membre.
 CAPITOLUL VI
 PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE MISIUNILOR STATELOR TERȚE ACREDITATE PE LÂNGĂ UNIUNEA EUROPEANĂ
 Articolul 16
 Statul membru pe teritoriul căruia se află sediul Uniunii acordă misiunilor statelor terțe acreditate pe lângă Uniunea Europeană imunitățile și privilegiile diplomatice obișnuite.
 CAPITOLUL VII
 DISPOZIȚII GENERALE
 Articolul 17
 Privilegiile, imunitățile și facilitățile se acordă funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii exclusiv în interesul Uniunii.
 Fiecare instituție a Uniunii are obligația de a ridica imunitatea acordată unui funcționar sau unui alt agent în toate situațiile în care consideră că o astfel de ridicare a imunității nu contravine intereselor Uniunii.
 Articolul 18
 Instituțiile Uniunii colaborează cu autoritățile competente ale statelor membre interesate la aplicarea prezentului protocol.
 Articolul 19
 Articolele 11-14 și articolul 17 se aplică membrilor Comisiei.
 Articolul 20
 Articolele 11-14 și articolul 17 se aplică judecătorilor, avocaților generali, grefierilor și raportorilor adjuncți ai Curții de Justiție a Uniunii Europene, fără să aducă atingere dispozițiilor articolului 3 din protocolul de stabilire a statutului Curții de Justiție a Uniunii Europene cu privire la imunitatea judiciară a judecătorilor și avocaților generali.
 Articolul 21
 Prezentul protocol se aplică, de asemenea, Băncii Europene de Investiții, membrilor organelor acesteia, personalului Băncii și reprezentanților statelor membre care participă la lucrările acesteia, fără a aduce atingere dispozițiilor protocolului privind statutul Băncii Europene de Investiții.
 Totodată, Banca Europeană de Investiții va fi scutită de orice impunere fiscală și de altă natură cu ocazia majorărilor capitalului său, precum și de diversele formalități pe care le comportă aceste operațiuni în statul în care își are sediul. De asemenea, eventuala dizolvare sau lichidare nu determină niciun fel de impunere. În fine, activitățile băncii și ale organelor acesteia, desfășurate în conformitate cu statutul acesteia, nu sunt supuse niciunui impozit pe cifra de afaceri.
 Articolul 22
 Prezentul protocol se aplică, de asemenea, Băncii Centrale Europene, membrilor organelor și personalului acesteia, fără a aduce atingere dispozițiilor Protocolului privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene.
 În plus, Banca Centrală Europeană este exonerată de orice formă de impunere fiscală sau de altă natură cu ocazia majorării capitalului său, precum și de diferitele formalități pe care le pot comporta aceste operațiuni în statul în care banca își are sediul. Întrucât activitatea Băncii și a organelor sale se desfășoară în condițiile prevăzute în Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, nu se vor aplica impozite pe cifra de afaceri.
 Apendice
 MODALITĂȚI DE APLICARE ÎN ELVEȚIA A PROTOCOLULUI PRIVIND PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE UNIUNII EUROPENE
 1. Extinderea aplicării la Elveția
 În Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene (denumit în continuare „protocolul”), toate referirile la statele membre trebuie interpretate ca incluzând și Elveția, cu excepția cazurilor în care dispozițiile care urmează dispun altfel.
 2. Scutirea agenției de impozitarea indirectă (inclusiv TVA)
 Bunurile și serviciile exportate din Elveția nu fac obiectul taxei elvețiene pe valoarea adăugată (TVA). În cazul bunurilor și serviciilor furnizate în Elveția agenției pentru uzul oficial al acesteia, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din Protocol, scutirea de TVA se realizează prin rambursare. Se acordă scutire de TVA în cazul în care prețul efectiv de achiziție a bunurilor și serviciilor menționate în factură sau în documentul echivalent se ridică la cel puțin 100 franci elvețieni (inclusiv taxele).
 Rambursarea TVA se acordă la prezentarea la Direcția Principală pentru TVA a Administrației Fiscale Federale a formularelor elvețiene prevăzute în acest scop. În general, cererile de rambursare trebuie să fie procesate în termen de trei luni de la data la care au fost depuse împreună cu documentele justificative necesare.
 3. Proceduri de aplicare a normelor privind personalul agenției
 În ceea ce privește articolul 12 paragraful al doilea din protocol, Elveția scutește, conform principiilor legislației sale interne, funcționarii și alți agenți ai agenției, în sensul articolului 2 din Regulamentul (Euratom, CECO, CEE) nr. 549/69 (1), de plata impozitelor federale, cantonale și comunale pe salariile, retribuțiile și indemnizațiile plătite de Uniunea Europeană și supuse unui impozit intern în favoarea acesteia.
 La aplicarea articolului 13 din protocol, Elveția nu este considerată stat membru în sensul punctului 1 de mai sus.
 Funcționarii și ceilalți agenți ai agenției, precum și membrii familiilor acestora care sunt membri ai sistemului de asigurări sociale aplicabil funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii Europene, nu sunt obligați să se înscrie în sistemul de asigurări sociale elvețian.
 Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competență exclusivă pentru toate problemele privind relațiile dintre agenție sau Comisie și personalul său în ceea ce privește aplicarea Regulamentului (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 (2) al Consiliului și a altor dispoziții din legislația UE privind condițiile de muncă.
 (1) Regulamentul (Euratom, CECO, CEE) nr. 549/69 al Consiliului din 25 martie 1969 de stabilire a categoriilor de funcționari și agenți ai Comunităților Europene cărora li se aplică dispozițiile articolului 12, ale articolului 13 al doilea paragraf și ale articolului 14 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților (JO L 74, 27.3.1969, p. 1). Regulament modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 1749/2002 al Comisiei (JO L 264, 2.10.2002, p. 13).
 (2) Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de stabilire a statutului funcționarilor și a regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene și de instituire a unor măsuri speciale aplicabile temporar funcționarilor Comisiei (regimul aplicabil celorlalți agenți) (JO L 56, 4.3.1968, p. 1). Regulament modificat ultima dată de Regulamentul (CE) nr. 2104/2005 al Comisiei (JO L 337, 22.12.2005, p. 7).
 ANEXA B
 CONTROLUL FINANCIAR PRIVIND PARTICIPANȚII ELVEȚIENI LA ACTIVITĂȚILE AGENȚIEI EUROPENE DE SIGURANȚĂ A AVIAȚIEI
 Articolul 1
 Comunicare directă
 Agenția și Comisia comunică direct cu toate persoanele sau entitățile stabilite în Elveția care participă la activitățile agenției în calitate de contractanți, participanți la programele agenției, persoane plătite din bugetul agenției sau al Comunității sau subcontractanți. Aceste persoane pot transmite direct Comisiei și agenției toate informațiile și documentația relevantă pe care trebuie să o transmită pe baza instrumentelor menționate în prezenta decizie și pe baza contractelor sau convențiilor încheiate, precum și pe baza oricăror decizii luate în temeiul acestora.
 Articolul 2
 Controalele
 (1) În conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (1) și regulamentul financiar adoptat de către Consiliul de Administrație al Agenției la 26 martie 2003, cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 19 noiembrie 2002 privind regulamentul financiar-cadru pentru organismele menționate la articolul 185 al Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (2) și cu alte instrumente menționate în prezenta decizie, contractele sau convențiile încheiate și deciziile luate împreună cu beneficiarii stabiliți în Elveția pot prevedea realizarea de audituri științifice, financiare, tehnologice sau de altă natură care să poată fi efectuate în orice moment la sediul beneficiarilor și al subcontractanților acestora de către funcționarii Agenției sau ai Comisiei sau de către alte persoane mandatate de către acestea.
 (2) Funcționarii agenției și ai Comisiei și alte persoane mandatate de agenție și Comisie au acces corespunzător la locațiile, lucrările și documentele, precum și la toate informațiile necesare pentru efectuarea acestor audituri, inclusiv la cele în format electronic. Acest drept de acces figurează explicit în contractele sau convențiile încheiate în vederea implementării instrumentelor menționate în prezenta decizie.
 (3) Curtea Europeană de Conturi beneficiază de aceleași drepturi ca și Comisia.
 (4) Auditurile pot avea loc până la cinci ani după expirarea prezentei decizii sau în condițiile prevăzute de contractele sau acordurile încheiate și de deciziile luate.
 (5) Biroul Federal Elvețian de Audit trebuie informat în prealabil cu privire la auditurile efectuate pe teritoriul elvețian. Această informare nu va reprezenta o condiție legală pentru efectuarea acestor audituri.
 Articolul 3
 Controalele la fața locului
 (1) În temeiul prezentului acord, Comisia (OLAF) este autorizată să efectueze controale și inspecții la fața locului pe teritoriul elvețian, în conformitate cu termenii și condițiile prevăzute de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (3).
 (2) Controalele și inspecțiile la fața locului sunt pregătite și întreprinse de către Comisie în strânsă colaborare cu Biroul Federal Elvețian de Audit sau cu alte autorități elvețiene competente desemnate de către Biroul Federal Elvețian de Audit, care sunt notificate în timp util cu privire la obiectul, scopul și temeiul juridic al controalelor și inspecțiilor, pentru a putea furniza ajutorul solicitat. În acest scop, funcționarii autorităților elvețiene competente pot participa la controalele și inspecțiile la fața locului.
 (3) În cazul în care autoritățile elvețiene competente în cauză doresc acest lucru, controalele și inspecțiile la fața locului pot fi efectuate împreună de către Comisie și autoritățile elvețiene competente.
 (4) În cazul în care participanții la programe se împotrivesc unui control sau unei inspecții la fața locului, autoritățile elvețiene, acționând în conformitate cu reglementările naționale, acordă inspectorilor Comisiei asistența necesară pentru îndeplinirea misiunii acestora de control sau inspecție la fața locului.
 (5) Comisia comunică Biroului Federal Elvețian de Audit, în cel mai scurt termen, orice fapt sau orice suspiciune cu privire la o neregulă despre care a luat cunoștință în cadrul efectuării controlului sau inspecției la fața locului. În orice caz, Comisia trebuie să informeze autoritatea susmenționată cu privire la rezultatul acestor controale și inspecții.
 Articolul 4
 Informare și consultare
 (1) În scopul implementării corecte a prezentei anexe, autoritățile competente elvețiene și comunitare fac un schimb periodic de informații și, la cererea uneia dintre părți, inițiază consultări.
 (2) Autoritățile elvețiene competente informează fără întârziere agenția și Comisia cu privire la orice fapt sau suspiciune care ajunge la cunoștința lor indicând o neregulă în încheierea și implementarea contractelor sau acordurilor încheiate în aplicarea instrumentelor la care se referă prezenta decizie.
 Articolul 5
 Confidențialitate
 Informațiile comunicate sau obținute sub orice formă în temeiul prezentei anexe sunt protejate de secretul profesional și beneficiază de protecția acordată informațiilor similare în legislația națională elvețiană și prin dispozițiile corespunzătoare aplicabile instituțiilor comunitare. Aceste informații nu pot fi comunicate altor persoane în afara celor ale căror funcții, în cadrul instituțiilor comunitare, statelor membre sau Elveției, impun cunoașterea acestor informații și nici nu pot fi utilizate în alte scopuri decât acelea care asigură o protecție eficace a intereselor financiare ale părților contractante.
 Articolul 6
 Măsuri și sancțiuni administrative
 Fără a aduce atingere aplicării dreptului penal elvețian, agenția sau Comisia pot impune măsuri și sancțiuni administrative în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 și Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002, precum și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (4).
 Articolul 7
 Recuperare și execuție
 Deciziile luate de agenție sau de Comisie în domeniul de aplicare al prezentei decizii care impun o obligație pecuniară pentru alte persoane decât statele sunt executorii în Elveția.
 Titlul executoriu trebuie emis fără alt tip de control în afara verificării autenticității titlului de către autoritatea desemnată de guvernul elvețian, care trebuie să informeze agenția sau Comisia în legătură cu aceasta. Executarea trebuie să aibă loc în conformitate cu normele elvețiene de procedură. Legalitatea deciziei de executare face obiectul controlului Curții de Justiție a Uniunii Europene.
 Hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene pronunțate în temeiul unei clauze compromisorii sunt executorii în aceleași condiții.
 (1) JO L 248, 16.9.2002, p. 1.
 (2) JO L 357, 31.12.2002, p. 72.
 (3) JO L 292, 15.11.1996, p. 2.
 (4) JO L 312, 23.12.1995, p. 1.


text:
 11.3.2010
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 62/67
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 160/2009
 (2009. gada 4. decembris),
 ar kuru groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zona līgumu, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko pielāgo Eiropas Ekonomikas zona līgumu, turpmāk “Līgums”, un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 Līguma 31. protokols ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2009. gada 3. jūlija Lēmumu Nr. 92/2009 (1).
 (2)
 Ir lietderīgi paplašināt Līgumslēdzēju pušu sadarbību un attiecināt to uz Līgumu, lai iekļautu Padomes 1994. gada 18. jūlija Regulu (EK) Nr. 2062/94, ar ko izveido Eiropas Aģentūru drošībai un veselības aizsardzībai darbā (2), kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1643/95 (3), (EK) Nr. 1654/2003 (4) un (EK) Nr. 1112/2005 (5).
 (3)
 Tāpēc Līguma 31. protokols būtu jāgroza, lai šo paplašināto sadarbību varētu sākt no 2010. gada 1. janvāra,
 IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
 1. pants
 Līguma 31. protokola 5. pantam pievieno šādu punktu:
 “11.
 a)
 EBTA valstis neierobežoti piedalās darbā, ko veic Eiropas Aģentūra drošībai un veselības aizsardzībai darbā, turpmāk “Aģentūra”, kā noteikts ar šādu Kopienas aktu:
 —
 31994 R 2062: Padomes 1994. gada 18. jūlija Regula (EK) Nr. 2062/94, ar ko izveido Eiropas Aģentūru drošībai un veselības aizsardzībai darbā (OV L 216, 20.8.1994., 1. lpp.), kura grozīta ar:
 —
 31995 R 1643: Padomes 1995. gada 29. jūnija Regulu (EK) Nr. 1643/95 (OV L 156, 7.7.1995., 1. lpp.),
 —
 32003 R 1654: Padomes 2003. gada 18. jūnija Regulu (EK) Nr. 1654/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 38. lpp.),
 —
 32005 R 1112: Padomes 2005. gada 24. jūnija Regulu (EK) Nr. 1112/2005 (OV L 184, 15.7.2005., 5. lpp.);
 b)
 EBTA valstis finansiāli atbalsta a) apakšpunktā minētos pasākumus atbilstīgi Līguma 82. panta 1. punkta a) apakšpunktam un 32. protokolam;
 c)
 EBTA valstis neierobežoti piedalās valdes darbā, un tām valdē ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā ES dalībvalstīm, izņemot balsstiesības;
 d)
 EBTA valstis sešu mēnešu laikā kopš EEZ Apvienotās komitejas 2009. gada 4. decembra Lēmuma Nr. 160/2009 stāšanās spēkā informē Aģentūru par galvenajiem valsts veselības aizsardzības un darba drošības informācijas tīklu sastāvdaļu elementiem, kas paredzēti 4. pantā Regulā (EK) Nr. 2062/94, ar turpmākiem grozījumiem;
 e)
 EBTA valstis jo īpaši d) apakšpunktā noteiktajā laikposmā izraugās iestādes, kas koordinē un/vai pārsūta valsts līmenī nodrošināmo informāciju Aģentūrai;
 f)
 EBTA valstis informē Aģentūru arī par to valsts teritorijā izveidoto iestāžu nosaukumiem, kas var ar to sadarboties konkrētos īpašu interešu jautājumos un tādējādi darboties kā tīkla tematiskais centrs;
 g)
 valde trīs mēnešu laikā no d), e) un f) apakšpunktā minētās informācijas saņemšanas pārskata galvenos tīkla elementus, lai ņemtu vērā EBTA valstu līdzdalību;
 h)
 Aģentūrai ir juridiskas personas statuss. Tai visās Līgumslēdzēju pušu valstīs ir visplašākā juridiskā tiesībspēja, ko saskaņā ar šo valstu tiesību aktiem piešķir juridiskām personām;
 i)
 EBTA valstis attiecībā uz Aģentūru un tās personālu piemēro Protokolu par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti;
 j)
 atkāpjoties no 12. panta 2. punkta a) apakšpunkta Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā, kā tā noteikta ar Padomes Regulu (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (6), EBTA valstu valstspiederīgie, kam ir visas pilsoņu tiesības, var tikt nodarbināti, balstoties uz līgumu, ko slēdz Aģentūras direktors;
 k)
 atbilstīgi Līguma 79. panta 3. punktam Līguma VII daļu (Noteikumi par iestādēm) attiecina uz šo punktu;
 l)
 piemērojot Regulu (EK) Nr. 2062/94, visiem Aģentūras dokumentiem, kas attiecas uz EBTA valstīm, piemēro arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (7).
 2. pants
 Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā paziņojuma iesniegšanas EEZ Apvienotajai komitejai saskaņā ar Līguma 103. panta 1. punktu (8).
 To piemēro no 2010. gada 1. janvāra.
 3. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ pielikumā.
 Briselē, 2009. gada 4. decembrī
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētāja
 Oda Helen SLETNES
 (1) OV L 277, 22.10.2009., 47. lpp.
 (2) OV L 216, 20.8.1994., 1. lpp.
 (3) OV L 156, 7.7.1995., 1. lpp.
 (4) OV L 245, 29.9.2003., 38. lpp.
 (5) OV L 184, 15.7.2005., 5. lpp.
 (6) OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.
 (7) OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.”
 (8) Konstitucionālās prasības ir norādītas.