type: other

text:
Васил Петров | Предизвикай правото!
 редактор в Професионален сайт „Предизвикай правото!“
 Здравейте, казвам се Васил Петров и съм редактор в сайта от месец март 2015 г. Завършил съм специалност „право“ в Юридическия факултет на Софийския университет. Доктор съм по административно право и процес от месец март 2016. Работя като съдия в Софийския районен съд, I ГО. Интересите ми са предимно в областта на административното право и процес, наследственото право и трудовото право. Приех поканата да стана част от екипа на сайта без колебание. В общуването си със Стоян, Румен и Делян открих споделената радост от науката и идеите на другия. Убеден съм, че усилието да помагаш на другия, особено ако е млад, неуверен и едва прохожда в науката, заслужава да бъде подкрепено. Готов съм да ви помагам, колкото ми стигат силите.
 Може да се свържете с мен на следния електронен адрес: vassilp (at) gmail.com
 1. Общият административен акт. С., Сиела, 2017. 408 с.
 2. Публичноправни проблеми на трудовото право. С., Сиела, 2015. 232 с.
 3. Административнопроцесуалният кодекс. Критичен преглед на съдебната практика. Коментар и предложения за усъвършенстване на уредбата (заедно с проф. Мария Славова). С., Фенея, 2014. 387 с.
 4. Дискусии в българското наследствено право (заедно с д-р Стоян Ставру). С., Фенея, 2013. 422 с.
 II. Студии, статии, критични бележки и библиографии
 1. Унищожаване на отказ от наследство по чл. 56 от ЗН – процесуални аспекти. – В: Актуални въпроси на семейното и наследственото право. Сборник в памет на проф. Лиляна Ненова. С., Университетско издателство „Св. Климент Охридски“, 2017, 321-333. 2. Могат ли недееспособните да приемат наследство с конклудентни действия? Критични бележки към определение No 380 от 04.10.2016 г. по гр.д. No 3235/2016 г., ВКС, III о. – Адвокатски преглед, 2016, No 12, 46-51.
 3. Съдоустройствените жалони в Конституцията от 1991 г. относно административното правосъдие: Бележки с оглед на някои настоящи и бъдещи конфликти в законодателството и съдебната практика. – 25 години Конституция на Република България в перспективата на върховенството на правото, демокрацията и защитата на основните права? сб. от Научна конференция, организирана от Народно събрание на Република България, Софийски университет „Св. Климент Охридски“, Нов български университет, 11 юли 2016 г. Б.м. [С.], НБУ, б.г. [2017], 179-190.
 4. Ограничената отговорност на наследника, приел наследство по опис – Норма, 2017, No 1, 5-27. 5. Проблеми на исковата защита срещу неравно третиране пред гражданския съд. – Защита от дискриминация в България и Европа. Сборник от Научна конференция на Академия на МВР, 10.12.2015 г. С., Академия на МВР, 2016, 318-329.
 6. За основанието на отрицателния установителен иск за несъществуване на право или правоотношение (коментар на едно съдебно решение). – Адвокатски преглед, 2016, No 9, 59-63.
 7. Наказанието в публичното право – опит за дефиниция и приложения на дефиницията. Разграничения. – В: Право и права. Сборник в памет на проф. д-р Росен Ташев. Съст. Симеон Гройсман. С., УИ „Св. Кл. Охридски“, 2016, 557-568.
 8. Кой да наказва дисциплинарно съдиите? Българската нормативна уредба (1880-2016 г.) и перспективи за нейното усъвършенстване. – Адвокатски преглед, 2016, No 8, 25-46.
 9. За правото на информация на родителя по отношение на учебно заведение и исковата му защита. – В: Правни и икономически проблеми в съвременната бизнес среда. Сб. доклади от докторантска научна конференция от 23 октомври 2015 г. С., Изд. комплекс – УНСС, 2016, 115-122.
 10. Частичните цесии – проблеми на разноските в изпълнителния и исковия процес. – В: сб. Предизвикай: Изпълнителния процес! Съст. Ст. Ставру, В. Петров. С., Сиела, 2016, 97-109.
 11. Законосъобразно ли е отнемането на имущество по Закона за отнемане в полза на държавата на незаконно придобито имущество от осъдено лице? – Доклад на Научна конференция на Русенския университет и Съюза на учените-Русе, 10.10.2015 г. – Научни трудове на Русенския университет, т. 54, серия 7 (Правни науки). Русе, 2015, 144-147.
 12. Академик Петко Стайнов и теорията за административния договор в българското административно право. – Правна мисъл, 2015, No 3, 51-59.
 13. Видове общи административни актове. – Научни трудове на Института за държавата и правото. Т. XIII (2015). Актуални правни проблеми. Под общата ред. проф. д.ю.н. Цв. Каменова. С., ИДП БАН, 2015, 24-34.
 14. Как отговарят недееспособните, приели наследството по опис, за наследствените задължения след навършване на пълнолетие? Критични бележки към решение No 12 от 02.02.2015 г. по гр.д. No 3895/2014 г., ВКС, III о. – Адвокатски преглед, 2015, No 4-5, 60-66.
 15. Библиография на българската литература по наследствено право. – Юридически свят, 2015, No 1, 101-109.
 16. Заповед за изпълнение и изпълнителен лист за неизискуеми вземания. – Правна мисъл, 2015, No 1, 72-80.
 17. Загубване на изгодите от приемането на наследството по опис (чл. 64 ЗН и чл. 65, ал. 1 in fine ЗН). – Норма, 2015, No 3, 5-29.
 18. Понятието за общ административен акт в българската административноправна доктрина – исторически преглед. – Научни трудове на Института за държавата и правото при Българската академия на науките, Т. X (2015). С., ИДП-БАН, 2015, 33-42.
 19. Силата на пресъдено нещо на отказа от иск по отношение на приобретателя на спорното право в хода на процеса. – Съвременно право, 2014, No 6, 36-46.
 20. Подлежи ли на оспорване пред съда актът на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК? (По повод Тълкувателно дело No 3/2014 г., ОСК на ВАС). – Норма, 2014, No 11, 53-70.
 21. Административното правосъдие в XXI век: от какви изменения и допълнения се нуждае Административнопроцесуалният кодекс. – сб. 100 години Върховен административен съд. Сборник доклади от научна конференция в Софийския университет „Св. Климент Охридски“, Юридически факултет, 17.10.2013 г. Съст. проф. Сашо Пенов. С., УИ „Св. Климент Охридски“, 2014, 54-98.
 22. Пряката демокрация и академичната автономия (заедно с Иван Георгиев). – Научни трудове на Института за държавата и правото при Българската академия на науките, Т. IX (2014). С., ИДП-БАН, 2014, 113-123.
 23. За пределите на съдебната проверка на законността на уволнението при предявен от работника или служителя иск за отмяната му (чл. 344, ал. 1, т. 1 КТ). – Юбилейна международна научна конференция „50 години Великотърновски университет „Св. св. Кирил и Методий“ (1963-2013)“. Юридически университет. Велико Търново, УИ „Св. св. Кирил и Методий“, 2014, 135-143 (диск).
 24. Съвместни завещателни разпореждания на съпрузи. – В: Семейните отношения в променящия се свят. Правни, социологически и икономически измерения. Съст. А. Шопов. С., Сиби, 2014, 261-269.
 25. За тежестта на доказване на факта на полагането на труд при предявен иск за заплащане на трудово възнаграждение. – Норма, 2014, No 9, 44-48.
 26. За тълкувателните актове на Върховния административен съд (заедно с Мария Славова). – В: Юбилеен сборник в чест на 85-годишнината от рождението на проф. д-р Добри Димитров. С., УИ „Св. Климент Охридски“, 2014, 380-389.
 27. Правото на наследяване – няколко дискусионни въпроса. – Съвременно право, 2014, No 3, 36-47.
 28. Относно правната природа на трудоустрояването по чл. 317, ал. 1 от Кодекса на труда. – Правна мисъл, 2014, No 2, 55-65.
 29. Разходите във връзка с погребението на загинал при непозволено увреждане близък като имуществени вреди, подлежащи на обезвреда. – Норма, 2014, No 5, 5-12.
 30. Противозаконна ли е разпоредбата на чл. 16 от Тарифата за държавните такси, които се събират от съдилищата по Гражданския процесуален кодекс? – Адвокатски преглед, 2014, No 4, 40-43.
 31. Спорни въпроси на прекъсването на погасителната давност. – Норма, 2014, No 4, 5-28.
 32. Може ли гражданският съд да упражнява косвен съдебен контрол върху решение на административния съд по оспорване на индивидуален административен акт? Критични бележки по Тълкувателно решение от 14.01.2013 г. по тълк.д. No 5/2011 г., ОСГК на ВКС. – Liber amicorum по случай 80-годишнината на проф. Кино Лазаров. С., Фенея, 2014.
 33. Прекратяване на правомощията на народния представител поради несъвместимост (по повод казуса „Пеевски“). – Съвременно право, 2013, No 6, 19-28.
 34. Защитимо ли е правото на работника или служителя на обезщетение за вредите от трудова злополука и професионална болест без предварителното признаване по административен ред на злополуката за трудова и болестта за професионална? – Труд и право, 2014, No 2, 35-44 (препечатка).
 35. Защитимо ли е правото на работника или служителя на обезщетение за вредите от трудова злополука и професионална болест без предварителното признаване по административен ред на злополуката за трудова и болестта за професионална? – Адвокатски преглед, 2014, No 1, 44-52.
 36. 100 години административно правосъдие в България. Минало, настояще и бъдеще (заедно с М. Славова). – Studia Iuridico-Historica, г. I, бр. 1 (2012). Благоевград, УИ „Н. Рилски“, 2013, 88-93.
 37. За самостоятелния характер на иска на работника или служителя за заплащане на обезщетение за оставане без работа вследствие на незаконно уволнение (чл. 344, ал. 1, т. 3 КТ). – Норма, 2013, No 10, 101-111.
 38. Може ли гражданският съд да упражнява косвен съдебен контрол върху решение на административния съд по оспорване на индивидуален административен акт? Критични бележки по Тълкувателно решение от 14.01.2013 г. по тълк.д. No 5/2011 г., ОСГК на ВКС. – Адвокатски преглед, 2013, No 9, 38-48.
 39. Тежестта на доказване на оставането без работа след незаконно уволнение на работник или служител. – В: Правото – изкуство за доброто и справедливото. 20 години Юридически факултет. Отг. ред. проф. д-р Дарина Зиновиева. Пловдив, УИ „Паисий Хилендарски“, 2013, 365-373.
 40. Актът за налагане на строителна забрана – правна същност и ред за защита. – В: сб. Научни трудове на Института за държавата и правото. Т. VIII. Актуални правни проблеми. Под общата ред. на проф. д-р Цв. Каменова. С., БАН, ИДП, 2013, 86-95.
 41. За противоконституционността на чл. 122е, ал. 3 от Закона за обществените поръчки. – Адвокатски преглед, 2013, No 7-8, 15-21.
 42. Предели на съдебната проверка и предмет на делото при предявен от работника или служителя иск за отмяната на уволнението като незаконно (чл. 344, ал. 1, т. 1 КТ). – Норма, 2013, No 6, 86-101.
 43. Към предстоящата реформа на административното наказване. Размисли de lege ferenda (заедно с Мария Славова). – Административно правосъдие, 2012, No 5, 7-42.
 44. Наследственоправното положение на държавата по чл. 11 при наследствена трансмисия (заедно със Стоян Ставру). – Норма, 2013, No 3, 68-83.
 45. Сумарното съдебно решение в българското процесуално право – de lege lata и de lege ferenda. – В: Развитие на право в глобализиращия се свят. Юбилеен сборник по случай 100-годишнината от рождението на акад. Любен Василев и проф. дюн Живко Сталев и 90-годишнината от рождението на проф. дюн Витали Таджер. С., Фенея, 2013, 513-522.
 46. Административни актове, определящи условията на участие в състезателни процедури за издаване на облагодетелстващи административни актове. – В: Европейското бъдеще на България – правни аспекти. сб. от Годишна научна конференция на Юридическия факултет на УНСС, проведена на 30.11.2012 г. С., Изд. комплекс – УНСС, 2013, 288-297.
 47. За правомощието на Министерския съвет, предоставено му от § 121 ПЗР ЗИД КТ, ДВ, бр. 25 от 16.03.2001 г. – Адвокатски преглед, 2013, No 1, 49-51.
 48. Споразумението по чл. 20 от Административнопроцесуалния кодекс (кратки правно-догматични бележки). – Адвокатски преглед, 2012, No 12, 27-49.
 49. Производството за издаване и оспорване на общи административни актове по Административнопроцесуалния кодекс като производство по защита на колективен интерес. Сравнения с някои други производства по българското положително право. – В: сб. Научни трудове на Института за държавата и правото. Т. VII. Актуални правни проблеми. Под общата ред. на проф. д-р Цв. Каменова. С., БАН, ИДП, 2012, 118-136.
 50. Мълчанието на некомпетентен административен орган и фикцията по чл. 58, ал. 1 АПК. – Норма, 2012, No 9, 17-29.
 51. Нормативните административни актове по Административнопроцесуалния кодекс – правна същност и ред за защита (заедно с Мария Славова). – Административно правосъдие, 2012, No 2, 7-45. 52. Административният акт на министъра на труда и социалната политика по чл. 51б, ал. 4 от Кодекса на труда – правна същност и ред за защита. – В: сб. Правната наука. Традиции и актуалност. Научна конференция по случай петдесетата годишнина на Пловдивския университет „Паисий Хилендарски“ Пловдив, 30.09–01.10.2011 г. (организирана от Юридическия факултет), Мръчков, В., Д. Зиновиева, В. Стоянов – отг. ред.; Генова, Яр. – съставител. Пловдив, 2012, 241-258.
 53. За приемането на наследство и доказването му – няколко спорни въпроса в практиката. – Адвокатски преглед, 2012, No 4, 41-47.
 54. Административните актове по учредяване на защитен статут на природни територии по Закона за защитените територии и Закона за биологичното разнообразие. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 50, серия 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев” и на Съюза на учените – Русе’2011 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев”, 2011, 177-182.
 55. Заплащане на чужди местни данъци и такси във връзка с недвижим имот – правна същност и гражданскоправен ред за възстановяване. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 50, серия 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев” и на Съюза на учените – Русе’2011 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев”, 2011, 183-188.
 56. Защитата на страните по трудовото правоотношение срещу актовете на Инспекцията по труда по чл. 333 КТ. – Търговско право, 2011, No 2, 59-70.
 57. Една законодателна аномалия в административното правораздаване. – Адвокатски преглед, 2011, No 7, 48-53.
 58. Принудителното изпълнение на незаместими задължения по Административнопроцесуалния кодекс. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 49, серия No 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев“ и на Съюза на учените – Русе’2010 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев“, 2011, 167-172.
 59. Обжалване на актовете на Инспекцията по труда по разрешаване на уволнение. – В: Научни трудове на Русенския университет, т. 49, серия No 7, сб. доклади от Научна конференция на Русенския университет „Ангел Кънчев“ и на Съюза на учените – Русе’2010 г. Русе, Русенски университет „Ангел Кънчев“, 2011, 162-166.
 60. За уголемяването на дяловете при наследяването по завещание. – Съвременно право, 2011, No 1, 51-68.
 61. Административно наказване по Административнонаказателния кодекс или наказване по Наказателния кодекс? Алтернативен поглед към бъдещата уредба на административното наказване (в съавторство с Мария Славова). – В: Съвременното право – проблеми и тенденции. Сб. от Национална научно-практическа конференция по случай 20-годишнината на списание „Съвременно право“. С., Сиби, 2011, 423-445. 62. Reopening of Final National Judicial Proceedings Pursuant to a Judgment Finding Violation by ECtHR: Constitutionality and Legislative Expediency. – Bulgarian Journal of International Law, Vol. II (2010), Issue 1, 133-145.
 63. Бончо Матеев Бончев. – Адвокатски преглед, 2010, No 12, 19-22.
 64. Отстраняване и недопускане на кандидат до участие в състезателна процедура за издаване на облагодетелстващ административен акт. – Търговско право, 2010, No 4, 27-38.
 65. За лихварството, лихоимството и чл. 252 НК. – Адвокатски преглед, 2010, No 10-11, 66-78.
 66. Оспорването на административни актове по административен ред (в съавторство с Мария Славова). – Съвременно право, 2010, No 5, 7-35.
 67. Преглед на практиката по приложението на Административнопроцесуалния кодекс. Предложения за усъвършенстване на уредбата (в съавторство с Мария Славова). – Административно правосъдие, 2010, No 3, 7-64.
 68. Общият административен акт в практиката на Върховния административен съд по Административнопроцесуалния кодекс. – Правна мисъл, 2010, No 3, 3-28.
 69. Принудителното изпълнение на незаместими задължения по Административнопроцесуалния кодекс. – Съвременно право, 2010, No 3, 56-73.
 70. Приложно поле на наказателната отговорност за кредитиране от физически лица. – Икономически алтернативи, 2010, No 3, 134-141.
 71. Проблемът за прикритото трудово правоотношение и последиците от разкриването му (в съавторство с Иван Георгиев). – Търговско право, 2010, No 1, 5-25.
 72. Съдбата на висящите към 1 март 2007 г. дела по чл. 1 от Закона за отговорността на държавата и общините за вреди. – Адвокатски преглед, 2009, No 1-2, 3-7.
 73. Тормоз на етническа основа чрез публикация. – Общество и право, 2009, No 4, 32-43. 74. Антон Каблешков: Бележит съдия и борец за независима съдебна власт. Края на XIX-началото на XX век. – Общество и право, 2009, No 1, 133-135.
 75. Някои законодателни недоразумения в административното правораздаване. – Адвокатски преглед, 2008, No 5-6, 23-36.
 76. Отмяна на влязло в сила съдебно решение поради осъдително решение на Европейския съд за защита на правата на човека: конституционност и целесъобразност. – Адвокатски преглед, 2008, No 3, 15-24.
 77. Може ли да влезе в сила административен акт, издаден от лице, което по закон не е овластено да го издава: критика на една статия. – Адвокатски преглед, 2007, No 12, 35-39.
 III. Професионален сайт „Предизвикай правото!“
 1. Може ли да бъде намалена поради прекомерност законна неустойка? (14.05.2017 г.); 2. За осъдителния характер на иска по чл. 56, ал. 1 от Закона за наследството (02.02.2017 г.);
 3. Сигнал за противоречива съдебна практика по тълкуването на чл. 153, ал. 1 от Закона за енергетиката и чл. 57, ал. 1 от Закона за собствеността (19.01.2017 г.); 4. Библиография на публикации по придобивна и погасителна давност в периода 1951-2016 г. (в съавторство с Мартин Пенчев) (06.10.2016 г.);
 5. По два спорни въпроса на осиновяването (тълкувателно дело No 1/2015 г. на ВКС, ОСГК) (29.09.2016 г.);
 6. Отмяна на влязло в сила съдебно решение поради осъдително решение на Европейския съд за защита на правата на човека: конституционност и целесъобразност (07.08.2016 г.);
 7. Заповед за изпълнение и изпълнителен лист за неизискуеми вземания (17.07.2016 г.); 8. Библиография на публикации за давността (придобивна и погасителна) до 1951 г. (16.06.2016 г.); 9. Тълкувателно решение от 14.01.2013 г. по тълк.д. No 5/2011 г., ОСГК на ВКС, и косвеният съдебен контрол върху решението на административния съд по оспорване на индивидуален административен акт. (22.05.2016 г.); 10. Библиография на публикации по българско обичайно право (края на 19 в.-първата половина на 20 в.) (19.05.2016 г.); 11. Ползват ли се съдиите, прокурорите и следователите от предварителната закрила при уволнение по чл. 333 КТ? (01.05.2016 г.);
 12. Заявление за издаване на заповед в полза на топлопреносно дружество за период, по-кратък от година (24.03.2016 г.);
 13. Споразумението по чл. 20 от Административнопроцесуалния кодекс (06.03.2016 г.);
 14. Приватизиране на обвинението? За монопола на Прокуратурата да преследва престъпления от общ характер (17.01.2016 г.); 15. Мълчанието на некомпетентния административен орган (20.12.2015 г.); 16. Подлежи ли на оспорване пред съда актът на по-горестоящия административен орган по чл. 97, ал. 2 in fine АПК? (15.11.2015 г.); 17. Архив за правни науки. Библиография (1940-1943) (08.10.2015 г.);
 18. Искове за признаване за установено, че длъжникът не дължи поради погасяване по давност на вземането (13.09.2015 г.);
 19. Преглед на решенията по чл. 290 ГПК, постановени от ТК на ВКС през м. февруари и март 2015 г. (19.07.2015 г.);
 20. За подсъдността по исковете за защита срещу дискриминация по чл. 71 ЗЗДискр. с публичноправен ответник (05.07.2015 г.);
 21. Деликтът „разбиване на чужд брак“ (19.04.2015 г.);
 22. Преглед на решенията по чл. 290 ГПК, постановени от Търговска колегия на ВКС през месец януари 2015 г. (05.04.2015 г.);
 23. Убийство на наследник по завещание или заветник от завещателя (01.03.2015 г.);
 24. За отговорността на приелия наследството по опис наследник за наследствените дългове (08.02.2015 г.);
 25. Принципът nulla poena sine lege и решение No 1 от 2007 г. на Конституционния съд (11.01.2015 г.);
 26. Допустима ли е трансформацията на осиновяване от непълно в пълно? (09.11.2014 г.);
 27. Констатиране и обявяване недействителността на кандидатска листа или независим кандидат от Централната избирателна комисия (07.09.2014 г.);
 28. Сумарното съдебно решение в българското процесуално право – de lege lata и de lege ferenda (10.08.2014 г.);
 29. Скрит сервитут в Закона за собствеността: алтернативен поглед към субективното право, защитавано от чл. 52 ЗС (11.05.2014 г.);
 30. Спиране на гражданско дело по чл. 229, ал. 1, т. 4 ГПК (30.03.2014 г.);
 31. Тормоз на етническа основа чрез публикация (18.12.2013 г.);
 32. За отказа от наследство при наследствената трансмисия (19.05.2013 г.);
 33. За образуването на маса по чл. 31 ЗН (10.03.2013 г.);
 34. Заплащане на чужди местни данъци и такси във връзка с недвижим имот – правна същност и гражданскоправен ред за възстановяване (14.10.2012 г.);
 35. За уголемяването на дяловете при наследяването по завещание (29.01.2012 г.). Comments are closed.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 19.5.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 151/12
 A Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro (Spanyolország) által 2014. február 24-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Banco Grupo Cajatres S.A. kontra María Mercedes Manjón Pinilla és Communidad Hereditaria formada al fallecimiento de M. Miguel Ángel Viana Gordejuela
 (C-90/14. sz. ügy)
 2014/C 151/15
 Az eljárás nyelve: spanyol
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Juzgado de Primera Instancia de Miranda de Ebro
 Az alapeljárás felei
 Felperes: Banco Grupo Cajatres S.A.
 Alperesek: María Mercedes Manjón Pinilla és Communidad Hereditaria formada al fallecimiento de M. Miguel Ángel Viana Gordejuela
 Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
 1)
 Ellentétes-e a fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (1) 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az olyan rendelkezés, mint a 2013. május 14-i 1/2013. sz. törvény második átmeneti rendelkezése, amely minden esetben előírja a késedelmi kamat mértékének csökkentését, függetlenül attól, hogy a késedelmi kamatra vonatkozó feltétel tisztességtelen jellege miatt eredetileg semmis volt?
 2)
 Ellentétes-e a 93/13 irányelv 3. cikkének (1) bekezdésével, 4. cikkének (1) bekezdésével, 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az olyan nemzeti rendelkezés, mint a Ley Hipotecaria 114. cikke, amely a késedelmi kamatokat megállapító feltétel tisztességtelen jellegének vizsgálata során kizárólag annak vizsgálatát teszi lehetővé a nemzeti bíróság számára, hogy a kikötött kamat mértéke meghaladja a törvényes kamat háromszorosát, más körülmények vizsgálatát pedig nem?
 3)
 Ellentétes-e a 93/13 irányelv 3. cikkének (1) bekezdésével, 4. cikkének (1) bekezdésével, 6. cikkének (1) bekezdésével és 7. cikkének (1) bekezdésével az olyan nemzeti rendelkezés, mint a LEC 693. cikke, amely lehetővé teszi a kölcsön teljes összegének lejárat előtti követelését háromhavi törlesztőrészlet teljesítésének elmulasztása esetén, figyelmen kívül hagyva olyan egyéb tényezőket, mint a kölcsön futamideje vagy összege, vagy bármely egyéb fennálló releváns körülményt, és amely ráadásul a szóban forgó lejárat előtti felmondás joghatásai elkerülésének lehetőségét a hitelező akaratától teszi függővé, a jelzálogjoggal biztosított kölcsön adósának lakhatás céljára szolgáló ingatlanát terhelő jelzálog esetét kivéve?
 (1) A fogyasztókkal kötött szerződésekben alkalmazott tisztességtelen feltételekről szóló, 1993. április 5-i 93/13/EGK tanácsi irányelv (HL L 95., 29. o.; magyar nyelvű különkiadás 15. fejezet 2. kötet 288. o.)


type: contracts

text:
 23.9.2021
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 337/62
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП No 260/2018
 от 5 декември 2018 година
 за изменение на приложение ХХ (Околна среда) към Споразумението за ЕИП [2021/1524]
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство („Споразумението за ЕИП“), и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2398 на Комисията от 17 декември 2015 година относно информацията и документацията, свързана със заявление за включване на разположено в трета държава съоръжение в Европейския списък на съоръжения за рециклиране на кораби (1) следва да бъде включено в Споразумението за ЕИП.
 (2)
 Поради това приложение XX към Споразумението за ЕИП следва да бъде съответно изменено,
 ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
 Член 1
 След точка 32ез (Регламент (ЕС) No 1257/2013 на Европейския парламент и на Съвета) от приложение XX към Споразумението за ЕИП се добавя следната точка:
 „32еза.
 32015 D 2398: Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2398 на Комисията от 17 декември 2015 година относно информацията и документацията, свързана със заявление за включване на разположено в трета държава съоръжение в Европейския списък на съоръжения за рециклиране на кораби ОВ L 332, 18.12.2015 г., стр. 145.“
 Член 2
 Текстът на Решение за изпълнение (ЕС) 2015/2398 на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 6 декември 2018 г., при условие че са внесени всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението за ЕИП (*1), или на датата, на която влиза в сила Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 257/2018 от 5 декември 2018 г. (2), в зависимост от това коя от двете дати е по-късната.
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 5 декември 2018 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Председател
 Oda Helen SLETNES
 Секретари
 на Съвместния комитет на ЕИП
 Hege M. HOFF
 Mikołaj KARŁOWSKI
 (1) ОВ L 332, 18.12.2015 г., стр. 145.
 (*1) Без отбелязани конституционни изисквания.
 (2) ОВ L 337, 17.9.2021, стр. 42


type: wikipedia

text:
San Luis Potosí er en delstat i Mexico, med et areal på 62.848 km2.
 Staten ligger i den nordlige del af republikkens centrale del og grænser op til de mexicanske stater Jalisco, Guanajuato, Queretaro, Hidalgo, Veracruz, Tamaulipas, Nuevo Leon, Coahuila og Zacatecas. I 2003 var det anslåede indbyggertal i staten 2.353.000. ISO 3166-2-koden er MX-SLP.
 San Luis Potosí er opdelt i kommunerne Aguascalientes, Asientos, Calvillo, Cosío, Jesús María, Pabellón de Arteaga, Rincón de Romos, San José de Gracia, Tepezalá, San Francisco de los Romo og El Llano.
 Foruden hovedstaden San Luis Potosí, ligger blandt andre også byerne Ciudad Valles, Matehuala og Río Verde i staten.
 Statens indbyggere er blandt andre de oprindelige folk huasteker og chichimeker.
 Delstater i Mexico


text:
 Udalosti
 21. apríl – portugalský moreplavec Pedro Álvares Cabral doplával do Brazílie, ktorú vyhlásil za portugalské územie
 11. november – Granadský mier – Ľudovít XII. a Ferdinand II. Aragonský si rozdelili Neapolské kráľovstvo
 Narodenia
 24. február – Karol V., cisár a španielsky kráľ († 1558)
 3. november – Benvenuto Cellini, taliansky zlatník, sochár a spisovateľ († 1571)
 Úmrtia
 29. máj – Bartolomeo Diaz, portugalský moreplavec
 1500


text:
Bradypterus är ett fågelsläkte i familjen gräsfåglar inom ordningen tättingar. Släktet omfattar tolv arter som förekommer i Afrika söder om Sahara, inklusive Madagaskar:
 Knysnagräsfågel (B. sylvaticus)
 Bangwagräsfågel (B. bangwaensis)
 Natalgräsfågel (B. barratti)
 Skogsgräsfågel (B. lopezi)
 Kanelgräsfågel (B. cinnamomeus)
 Madagaskargräsfågel (B. seebohmi) – tidigare i Amphilais
 Stråstjärtad gräsfågel (B. brunneus) – tidigare i Dromaeocercus
 Djagräsfågel (B. grandis)
 Sumpgräsfågel (B. baboecala)
 Berggräsfågel (B. centralis)
 Vitvingad gräsfågel (B. carpalis)
 Albertinegräsfågel (B. graueri)
 Tidigare inkluderades även ett antal asiatiska smygsångare i Bradypterus, men dessa förs numera till Locustella. Ceylongräsfågel (Elaphrornis palliseri) och fynbossångare (Cryptillas victorini) har också placerats här, liksom fram tills nyligen afrikanska arten bambusmygsångare (Locustella alfredi).
 Referenser
 Externa länkar
 Gräsfåglar
 Fågelsläkten


text:
10.4.1999 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften C 100/19
 Kanzler: J. Palacio GonzaÂlez, Verwaltungsrat Ð am punkt Kenntnis davon gehabt habe und ohne daû sie
 11. Februar 1999 ein Urteil mit folgendem Tenor erlassen: Kenntnis davon hätte haben müssen.
 1. Die Klage wird abgewiesen. Demzufolge macht die Klägerin im vorliegenden Fall einen
 Verstoû gegen Artikel 85 des Statuts geltend.
 2. Die Parteien tragen jeweils ihre eigenen Kosten.
 (1) ABl. C 234 vom 25.7.1998.
 Klage der Dansk Rùrindustri A/S (Starpipe) gegen Kom-
 mission der Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am
 21. Januar 1999
 Klage der Marie-Jeanne Kraus gegen Kommission der (Rechtssache T-21/99)
 Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 19. Januar (1999/C 100/38)
 1999
 (Rechtssache T-14/99)
 (Verfahrenssprache: Dänisch)
 (1999/C 100/37)
 Die Dansk Rùrindustri A/S (Starpipe), Fredericia, hat am
 (Verfahrenssprache: Französisch)
 21. Januar 1999 eine Klage gegen die Kommission der
 Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz
 der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozeûbe-
 Marie-Jeanne Kraus, wohnhaft in Luxemburg, hat am vollmächtigte der Klägerin sind die Rechtsanwälte Karen
 19. Januar 1999 eine Klage gegen die Kommission der Dyekjñr-Hansen und Katja Hùegh, Kopenhagen; Zustel-
 Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz lungsanschrift: Kanzlei des Rechtsanwalts Aloyse May, 31,
 der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozeû- und Grand-rue, Luxemburg.
 Zustellungsbevollmächtigter der Klägerin ist Rechtsanwalt
 Lex Thielen, 10, rue Willy Goergen, Luxemburg.
 Die Klägerin beantragt,
 Die Klägerin beantragt,
 Ð Artikel 1 der Entscheidung K(1998) 3117 der Kommis-
 Ð die Leistungsbescheide aufzuheben, wonach sie die von sion vom 28. Oktober 1998 (1) teilweise im Hinblick
 November 1986 bis Februar 1998 erhaltene Haus- auf die Klägerin insoweit für nichtig zu erklären, als
 haltszulage zurückzuzahlen hat; darin festgestellt wird, daû die Klägerin 1an miteinan-
 der verbundenen Vereinbarungen und aufeinander
 abgestimmten Verhaltensweisena mitgewirkt hat, die
 Ð hilfsweise, die Leistungsbescheide aufzuheben, wonach ununterbrochen von 1November/Dezember 1990 bis
 sie die von November 1986 bis Oktober 1995 erhal- wenigstens März/April 1996a angedauert haben;
 tene Haushaltszulage zurückzuzahlen hat;
 Ð Artikel 1 letzter Gedankenstrich der Entscheidung der
 Ð der Beklagten die Kosten des Verfahrens aufzuerlegen. Kommission im Hinblick auf die Klägerin insoweit für
 nichtig zu erklären, als darin festgestellt wird, daû sie
 mit den übrigen Herstellern an 1Vereinbarungen und
 Durchführung aufeinander abgestimmter Maûnahmen
 Klagegründe und wesentliche Argumente [mitwirkte], um das Kartell vor dem Wettbewerb des
 einzigen groûen Nichtmitglieds Powerpipe AB zu
 schützen, dessen Geschäft zu behindern und zu schädi-
 Die Klägerin wendet sich gegen die Entscheidung der gen bzw. dieses Unternehmen aus dem Markt zu ver-
 Anstellungsbehörde, 793 292 LUF zurückzufordern, die sie drängena;
 zu Unrecht von ihrem Dienstantritt im November 1986
 bis Februar 1998 als Haushaltszulage erhalten habe.
 Ð die der Dansk Rùrindustri A/S auferlegte Geldbuûe
 herabzusetzen;
 Die Klägerin bestreitet sowohl ihre Kenntnis als auch die
 Offensichtlichkeit des Mangels des rechtlichen Grundes
 der betreffenden Zahlungen. Der Fehler der Verwaltung Ð der Kommission die Kosten des Verfahrens aufzuerle-
 sei begangen worden, ohne daû sie zu irgendeinem Zeit- gen.
 ---pagebreak--- C 100/20 DE Amtsblatt der Europäischen Gemeinschaften 10.4.1999
 Klagegründe und wesentliche Argumente Die Klägerin macht weiter geltend, die Entscheidung ver-
 stoûe gegen Verfahrensvorschriften und gegen materielles
 Recht, u. a. gegen den Gleichheitsgrundsatz, der bei der
 Auferlegung einer Geldbuûe gemäû der Verordnung Nr. 17
 Der Dansk Rùrindustri A/S (nachstehend: Starpipe) sei zu beachten sei.
 durch die angefochtene Entscheidung der Kommission Ð
 vgl. Artikel 3 Buchstabe c) Ð eine Geldbuûe von
 1 475 000 ECU auferlegt worden. Die Geldbuûe sei im (1) Entscheidung 1999/60/EG der Kommission vom 21. Oktober
 wesentlichen deshalb auferlegt worden, weil die Starpipe 1998 in einem Verfahren gemäû Artikel 85 EG-Vertrag (Sache
 IV/35.691/E-4 Ð Fernwärmetechnik-Kartell) (ABl. L 24 vom
 zusammen mit einer Reihe von anderen Beteiligten des
 30.1.1999, S. 1).
 sogenannten 1Fernwärmetechnik-Kartellsa an 1miteinan-
 der verbundenen Vereinbarungen und aufeinander abge-
 stimmten Verhaltensweisen im Sektor der vorisolierten
 Rohre mitgewirkt [habe], die im November/Dezember
 1990 von den vier dänischen Herstellern eingeleitet und
 anschlieûend auf andere nationale Märkte ausgeweiteta
 worden seien 1und Ende 1994 aus einem umfassenden
 Kartell bestanden [hätten], das sich auf den gesamten Klage des Gustave Rose gegen Kommission der Europä-
 Gemeinsamen Markta erstreckt habe und im Fall der Star- ischen Gemeinschaften, eingereicht am 21. Januar 1999
 pipe 1bis wenigstens März/April 1996a bestanden habe.
 (Rechtssache T-22/99)
 (1999/C 100/39)
 Die Klägerin räume ein, daû sie insoweit gegen Artikel 85
 EG-Vertrag verstoûen habe, als in der Entscheidung festge-
 (Verfahrenssprache: Französisch)
 stellt werde, daû die Hersteller die nationalen Märkte
 nach Quoten untereinander aufgeteilt hätten, nicht jedoch
 insofern, als festgestellt werde, daû die Hersteller letztlich
 auch den Gemeinsamen Markt untereinander aufgeteilt Gustave Rose, wohnhaft in Goutroux (Belgien), hat am
 hätten. Die Klägerin räume weiter die in der Entscheidung 21. Januar 1999 eine Klage gegen die Kommission der
 festgestellte Zuwiderhandlung insoweit ein, als festgestellt Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz
 werde, daû die Hersteller die nationalen Märkte bestimm- der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozeûbe-
 ten Herstellern zugeteilt und für den Rückzug anderer Her- vollmächtigter des Klägers ist Rechtsanwalt Lucas Vogel,
 steller gesorgt hätten, Preisabsprachen getroffen hätten Brüssel; Zustellungsanschrift: Kanzlei des Rechtsanwalts
 und die Hersteller bestimmt hätten, denen bestimmte Auf- Christian Kremer, 6, rue Heinrich Heine, Luxemburg.
 träge übertragen werden sollten, und die Ausschreibungs-
 verfahren hinsichtlich dieser Vorhaben manipuliert hätten.
 Der Kläger beantragt,
 Hinsichtlich der Dauer und des geographischen Umfangs Ð die am 9. Oktober 1998 ergangene (und am 20. Okto-
 des festgestellten Verstoûes könne die Klägerin nur einräu- ber 1998 mitgeteilte) ausdrückliche Entscheidung über
 men, daû sie an den Absprachen hinsichtlich des dänischen die Zurückweisung der am 2. Juni 1998 bei der
 Marktes in dem Zeitraum November/Dezember 1990 bis Anstellungsbehörde eingelegten Beschwerde des Klä-
 Mitte 1993 beteiligt gewesen sei sowie in gewissem gers, mit der die Entscheidung angefochten wurde, ihn
 Umfang an wettbewerbsbeschränkenden Maûnahmen auf im Beförderungsjahr 1998 nicht nach Besoldungs-
 dem deutschen Markt und in einem einzigen Fall auf dem gruppe C 1 zu befördern (in den Verwaltungsmitteilun-
 italienischen Markt; hiernach habe die Beteiligung der gen Nr. 1036 vom 6. April 1998 veröffentlichte Ent-
 Starpipe an dem Kartell während knapp einem Jahr voll- scheidung), aufzuheben;
 ständig aufgehört und sei danach ab Spätsommer 1994
 wieder aufgenommen worden.
 Ð der Beklagten die Kosten des Verfahrens aufzuerlegen.
 Die Klägerin bestreite, an abgestimmten Verhaltensweisen
 teilgenommen zu haben, um das Kartell vor dem Wettbe- Klagegründe und wesentliche Argumente
 werb des einzigen groûen Nichtmitglieds Powerpipe AB zu
 schützen.
 Der Kläger macht zunächst einen Verstoû gegen die im
 Guide pratique aÁ la proceÂdure de promotion des fonction-
 naires aÁ la Commission des CommunauteÂs europeÂennes
 Zur Unterstützung ihres Vorbringens macht die Klägerin (Praktischer Leitfaden für das Verfahren zur Beförderung
 geltend, die Entscheidung verstoûe gegen Artikel 85 EG- der Beamten der Kommission der Europäischen Gemein-
 Vertrag sowie gegen die Artikel 3 und 15 der Verordnung schaften) enthaltenen Regeln sowie gegen das Diskriminie-
 Nr. 17, da sie eine fehlerhafte Rechtsanwendung und eine rungsverbot (Artikel 5 des Statuts), gegen den Grundsatz
 fehlerhafte Beweiswürdigung hinsichtlich der in den Anträ- des berechtigten Vertrauens und gegen die Fürsorgepflicht
 gen 1 und 2 genannten Teile der Entscheidung enthalte. (Artikel 24 des Statuts) insoweit geltend, als ihm für das


text:
 15.8.2008
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 209/50
 Az Elsőfokú Bíróság 2008. július 9-i ítélete – BYK kontra OHIM (Substance for Success)
 (T-58/07. sz. ügy) (1)
 („Közösségi védjegy - A Substance for Success közösségi szóvédjegy bejelentése - Feltétlen kizáró ok - A megkülönböztető képesség hiánya - A 40/94/EK rendelet 7. cikke (1) bekezdésének b) pontja’)
 (2008/C 209/87)
 Az eljárás nyelve: német
 Felek
 Felperes: BYK-Chemie GmbH (Wesel, Németország) (képviselők: J. Kroher és E. Hettenkofer ügyvédek)
 Alperes: Belső Piaci Harmonizációs Hivatal (védjegyek és formatervezési minták) (OHIM) (képviselő: G. Schneider meghatalmazott)
 Az ügy tárgya
 Az OHIM negyedik fellebbezési tanácsának a Substance for Success szómegjelölés közösségi védjegyként való lajstromozása iránti kérelemre vonatkozó 2007. január 9-i határozata (R 816/2006-4. sz. ügy) ellen benyújtott kereset.
 Az ítélet rendelkező része
 1)
 Az Elsőfokú Bíróság a keresetet elutasítja.
 2)
 Az Elsőfokú Bíróság a BYK-Chemie GmbH-t kötelezi a költségek viselésére.
 (1) HL C 95., 2007.4.28.


jurisdiction: US

text:
 A motion was filed to dismiss the appeal in this case "because the bills of exception were not prepared and submitted to the nisi prius court within twenty days from the rendition of the verdict in this case as provided by the rules of court for the First Judicial Circuit of Maryland, and were not signed by the nisi prius court and filed by the appellant in this case within the time allowed by the special order made by the nisi prius court in this case, extending the time within which bills of exception could be filed."
 The rule referred to requires that:
 "The party taking the exception note the same at the time of the ruling made, and thereafter within a reasonable time after the trial, reduce the exception to proper form in conformity to the rules presented by the Court of Appeals for the regulation of appeals, and submit the same to the judge or judges for his or their signature; provided, however, unless otherwise expressly allowed by this court, the bills of exception shall be prepared and submitted to this court within twenty days from the rendition of the verdict."
 The verdict was rendered on September 14th, 1920. On October 2d 1920, time for filing bills of exception was extended to the first day of November, 1920.
 It appears by the affidavits of Thomas H. Lewis, Jr., attorney for appellant, and his stenographer, Ida Lee Taylor, the bills of exception were prepared and delivered at the office of JUDGE BAILEY, one of the judges of said court, on the first day of November, 1920, and on the same day a copy of them was left with the attorneys of the appellees. This is not denied, and it appears from the record that the bills of exception were signed on the 2nd day of November, 1920, but they do not appear to have been filed in the clerk's office until November 15th, 1920. It is not apparent to us why the delivery of them to JUDGE BAILEY, on November 1st, 1920. *Page 459
 was not a sufficient compliance with the rule and the order of October 2nd, as the requirement of the rule is submission of the bills of exception to the judge within the time provided, and not necessarily that they be filed in the clerk's office by that date; and the order of October 2nd, extending the time for filing until November 1st, was in effect an extension of time for submission to the judge.
 But even if this were not so, it appears from the affidavit of JUDGE BAILEY that, on October 29th, 1920, he signed another order extending the time for filing bills of exception to the 15th day of November, 1920, which order was with his consent left with him for filing, but through inadvertence on his part was not filed by him with the clerk of the court, but was retained by the Judge in his chambers until the 2nd day of February, 1921, when by an order of that date it was filed by the clerk nunc pro tunc as of the 29th day of October, 1920. The motion of ne recipiatur
 as to the orders of October 29th, 1920, and February 2d 1921, and the motion to dismiss the appeal, are overruled.
 This appeal is from a judgment for $396.28 in favor of the appellee against the appellant on an open account for merchandise alleged to have been sold by appellee to the wife of appellant at his request.
 There are four bills of exception, three are exceptions to rulings of the trial court on evidence, and one on prayers.
 The first exception is to permitting the clerk of appellee who kept the books of the business to read from the book, in which he testified he made the entries in the regular course of business at the times the sales were made, items of the account. Before reading these items, the witness testified that a few of the goods charged were delivered to appellant himself but the bulk of them to the wife; that the goods were all such as were ordinarily used in families in like circumstances with defendant, and that he had requested witness to give credit to his wife, as he did not know what the family needed.
 The following questions and answers preceded the reading of the items: "Q. How do you keep a record of these sales? *Page 460
 A. Sometimes they were put down by items and sometimes in a whole. Q. You mean you kept a book account of it? A. Yes, sir. Q. Were those entries made by you at the time of sale A. Yes, sir. Q. Did you have the book? A. Yes, sir; there it is. Q. Is this the book in which you made the entries? A. Yes, sir; that is the book. Q. And these entries in the book were made by you in every instance when the sales were made? A. Yes, sir. Q. You were present when the sales were made? A. I done it. Q. You sold the goods yourself? A. Most of the time. Q. Is this book you refer to the book you used in the regular course of your business? A. Yes, sir."
 Now it will appear from the above that the witness either made the sales himself or was present when they were made, as he says he made most of the sales and that all the entries were made by him at the times of sales, so that he must at least have been present. In these circumstances it is presumed that he knew the entries were correct at the time they were made, and the ruling of the court in permitting him to read the items from the book was in effect deciding that he could refresh his recollection by referring to the book. The law on this subject is too familiar to require the citation of authority. We find no error in this ruling.
 In any event this exception is unimportant if the book itself was properly admitted in evidence, as was afterwards done over the objection of appellant. This is the ground for the second exception.
 It is objected that the witness did not testify in so manywords that the entries are correct and accurate, and that he made the entries in accordance with the truth of the matters as he knew them to exist at the time he made the entries; and further that it does not appear that the witness had personal knowledge of all the sales.
 In view of the testimony above quoted we do not think any of these objections are valid. When the witness testified he made practically all the sales and made all the entries coincident with the sales, that fixed his presence and knowledge *Page 461
 of the transactions, especially as he said explicitly on cross-examination "I know I delivered the stuff to her," and it will not be presumed that he made false or inaccurate entries when an opportunity was given to test him on cross-examination and nothing was brought out to justify such a presumption. "When the alternative is as to whether the act is rightful or wrongful, the act being one that may be either, according to its environments, and there is nothing to show that it is wrongful, the natural and the general presumption founded on observation and experience, is that it was rightful." Brewer v. Bowersox,92 Md. 574.
 In what we have said above, we do not mean to decide that under modern conditions of doing business it would now be required that a bookkeeper who made the entries must have had actual knowledge of the facts which he recorded before his books could be admitted in evidence, where the entries were made contemporaneously and in due course of business. This question was expressly reserved inMarine Bank v. Stirling, 115 Md. 90. A strict enforcement of such a requirement would make impracticable the proof of most accounts of large mercantile establishments.
 It is also objected that the book should not have been admitted because it does not show with sufficient particularity with what the defendant is being charged; that the entries are not explicit enough to constitute an "account." This objection is based on the fact that the items charged are frequently described as "goods," "groceries," "meat," "apples," and the like, without giving the quantity or specifying the kind of goods with particularity. But "the mere fact that the measure, weight, and quantity are not given in connection with the items will not render the account inadmissible." 22 Corpus Juris., sec. 1049; Hooper v.Taylor, 39 Maine, 224; Pratt v. White, 132 Mass. 477;Jones, Evidence (2nd Ed.), sec. 570. Besides the witness testified that the wife of appellant had a book in which the sales to her were entered, so that she also had an account of them. This book was produced by *Page 462
 appellee but was not admitted in evidence by reason of objection by appellant. We find no error in this ruling.
 The third exception is to the refusal of the court, on objection, to permit the witness under cross-examination by appellant's attorney to answer the question: "What is the rate of your compensation?" We find no reversible error here. This is the same witness who made and testified to the entries in the book. The four questions and answers immediately preceding the questions objected to were as follows: "Q. Mr. Hastings, what is your relation to this business of your father's? Isn't he your father? A. Yes, sir. Q. What is your relation to his business? A. Only the clerk. Q. How long have you been clerk there? A. Twenty-five years. Q. How are you paid? A. Paid with money." The purpose of the question to which the objection was sustained, as disclosed in his brief and oral argument by appellant's attorney, was to discover whether the clerk was paid a commission on sales and to that extent interested in the business, with the view of making the contention that he had such an interest in the business as to exclude from evidence the book containing the entries made by him; or, if that argument should fail, to show that he was an interested witness and thus affect the weight of his testimony. But the question itself does not disclose its purpose. The court could not tell what was meant by the "rate of compensation." It might just as well have applied to the amount paid per year or per month. The record does not show that either the purpose was made known to the court or that there was any offer to prove that the witness was interested in the business in any other way than as a clerk working on a regular salary. There is nothing in the form of the question to show that it was admissible for any purpose.
 The fourth and last exception is to the ruling of the court on the prayers, which will be set out in full by the reporter.
 The court granted plaintiff's prayer and refused the three prayers offered by the defendant. So far as the first and second objections of defendant to plaintiff's prayer are concerned, *Page 463
 viz: that it ignores undisputed testimony of plaintiff's own witnesses on certain propositions, if the objection is meant to be that the propositions in question are without evidence to support them, such objections on appeal cannot be considered in the absence of special exceptions in writing submitted to the trial court; and the record discloses no such exceptions. We do not mean to say, however, that under the facts of this case the prayer was open to such objections even if special exceptions had been filed.
 The third objection is that the prayer does not correctly state the propositions of law involved; that it incorrectly fixes the measure of damages; that as a whole the prayer is complicated, involved, indistinct and uncertain.
 As to the prayer being complicated, if it is open to such a criticism, it is because it imposes upon the plaintiff unnecessary burdens, and such a defect is not one to which the defendant could object. It requires the jury to find not only that the articles sold were necessaries, and that as to such necessaries the wife had implied authority, but that "the defendant, prior to the purchase of the goods, the price of which is sued for in this case, went to the store of the plaintiff, and in the presence and hearing of the plaintiff, told the plaintiff's clerk and bookkeeper that he wanted them to let his wife have whatever goods she ordered as he didn't know what was needed in the family, and that in pursuance of this general order and direction from the defendant to the plaintiff, the goods, the price of which is sued for in this case, were sold and delivered to the defendant's wife."
 As to the statement in the prayer that if the jury find the facts set out in the prayer, "the defendant is legally responsible to the plaintiff for the price of the goods sold and delivered to his wife," it is to be noted that this expression is followed immediately by the words "and their verdict must be for the plaintiff for the value of the goods
 so sold and delivered." These words serve to qualify those immediately preceding and fix the prices charged as the measure of damages, provided the jury find such prices to be thevalue of the *Page 464
 goods. But apart from this it is presumed when people go to a store to buy goods they ask the price of them, and that the price charged is the price at which the goods were sold, where the books are so kept as to be admissible in evidence.
 The value of an account is prima facie the face value.Sedgwick on Damages (9th Ed.), Vol. 1, p. 521, sec. 258. Besides in this case the uncontradicted testimony is that the wife of the defendant had a book in which the entries of purchases were made, and must have known the prices charged at or about the time of the sales. We find no error in the granting of this prayer. It follows that defendant's third prayer was properly refused.
 His first prayer asked for an instructed verdict, and could not have been granted without ignoring the evidence of plaintiff and his clerk.
 Defendant relies upon the case of Jones v. Gutman,88 Md. 355, to support his second prayer. In that case it was held that a prayer which sought to have the jury instructed "that the burden is on the plaintiff to show that the defendant refused to support his wife or failed to make her an adequate allowance," should have been granted. The difficulty about defendant's second prayer in the case at bar is, that it makes the right of plaintiff to recover to depend upon his proving by a preponderance of evidence that the defendant refused and failed to support his wife or failed to make adequate provision for her procuring necessaries suitable to her station in life, and that the goods charged in the account were necessaries and suitable; provided only the jury find that the defendant did not authorize his wife to purchase the goods, or plaintiff to charge them to him. This ignores the implied authority which the jury might have found from all the circumstances of the case. "If the parties live together and it be not shown that the husband has failed to provide her with a suitable maintenance and support, the presumption of her authority is one of fact to be finally determined upon all the circumstances of the case. The husband can then rebut the presumption that arises from the fact of cohabitation by showing *Page 465
 that the purchase was made without his authority, real or apparent; and without his subsequent assent." Jones v. Gutman,supra.
 Both plaintiff and his clerk testified that statements were mailed to defendant from time to time. Plaintiff also said his name and address were on the outside of the envelopes; that he had also sent one or two statements by the wife; that he didn't know whether they were delivered or not, but they weren't returned to him.
 As the prayer goes to recovery and does not submit to the jury all the circumstances of the case, it was properly refused.
 Finding no error in any of the rulings of the trial court, the judgment will be affirmed.
 Judgment affirmed, with costs to appellee. *Page 466


text:
Adrian Carton de Wiart (IPA: //; ur. 5 maja 1880 w Brukseli, zm. 5 czerwca 1963 w Hrabstwie Cork, Irlandia) – generał porucznik Armii Brytyjskiej, arystokrata pochodzący z bogatej rodziny szlacheckiej (o korzeniach irlandzkich i belgijskich), związany z Polską, członek Komisji Międzysojuszniczej dla Polski.
 Życiorys
 Uczestniczył w działaniach wojennych prowadzonych przez Brytyjczyków w 1898 roku w Somalii, gdzie stracił lewe oko, oraz w Afryce Południowej (II wojna burska), gdzie dostał postrzał w płuco i czaszkę.
 Uczestniczył w walkach I wojny światowej nad Sommą (postrzał w głowę i kostkę), pod Passchendaele (postrzał w biodro), Cambrai (postrzał w nogę) i pod Ypres, gdzie stracił rękę.
 W latach 1918–1924 członek brytyjskiej misji wojskowej w Polsce, w styczniu i lutym 1919 wchodził w skład misji aliantów do Galicji Wschodniej w czasie wojny polsko-ukraińskiej, uczestniczył w rozmowach z rządem Zachodnioukraińskiej Republiki Ludowej. W 1919 został szefem wojskowej misji brytyjskiej w Warszawie.
 W czasie wojny polsko-bolszewickiej był łącznikiem między brytyjskim ministerstwem wojny a dowództwem polskim; uczestniczył w przemycie uzbrojenia z Węgier do Polski przez nieprzychylną Polsce Czechosłowację. Bezskutecznie starał się przekonać wojskowych brytyjskich do udzielenia pomocy stronie polskiej. Miał wysoką opinię nt. wartości bojowej Armii Czerwonej.
 Po zakończeniu wojny pozostał w Polsce, do 1924 na stanowisku szefa misji wojskowej, potem mieszkał w Polsce prywatnie w podarowanym mu przez Karola Radziwiłła majątku na Polesiu, w Prostyniu nad Lwą. Był rezydentem brytyjskiego wywiadu w Polsce.
 Latem 1939 został ponownie powołany do służby czynnej na stanowisko szefa misji wojskowej w Polsce. Miał złe zdanie o kompetencjach polskiego głównodowodzącego Edwarda Rydza-Śmigłego, uważając że bardziej niż porażki obawia się on oskarżeń o tchórzostwo. Po wybuchu wojny zgłaszał chęć udziału w walkach, ale ostatecznie wraz z brytyjską misją wyjechał do Rumunii. Uniknął internowania, opuszczając Rumunię z wykorzystaniem fałszywego paszportu. Uczestniczył w kolejnych kampaniach wojennych, m.in. w Norwegii. W czasie kampanii pustynnej trafił do niewoli włoskiej, skąd próbował zbiec. Uwolniony z niewoli w trakcie negocjacji o zawieszenie broni przez Włochy; później był przedstawicielem Churchilla u generalissimusa Czang Kaj-szeka. Pod koniec 1947 r. ostatecznie odszedł ze służby wojskowej.
 Odznaczenia
 Krzyż Wiktorii (1916)
 Kawaler-Komandor Orderu Imperium Brytyjskiego (1945)
 Kawaler Orderu Łaźni (1919)
 Kawaler Orderu św. Michała i św. Jerzego (1918)
 Kawaler Orderu za Wybitną Służbę (1915)
 Queen’s South Africa Medal
 Africa General Service Medal
 1914-15 Star
 British War Medal
 Allied Victory Medal z MID
 1939–1945 Star
 Africa Star
 Burma Star
 Italy Star
 War Medal 1939–1945 z MID
 Medal koronacyjny Jerzego VI
 Medal koronacyjny Elżbiety II
 Oficer Orderu Korony (Belgia, 1917)
 Krzyż Wojenny (Belgia) (1918)
 Krzyż srebrny Orderu Wojennego Virtuti Militari (Polska, 1921)
 dwukrotnie Krzyż Walecznych (Polska, 1920, 1941)
 Komandor Orderu Legii Honorowej (Francja)
 Krzyż Wojenny (Francja) z palmą
 Dzieła
 Carton de Wiart jest autorem wydanych w języku angielskim wspomnień, pod tytułem Happy Odyssey.
 W roku 2016 nakładem wydawnictwa Bellona ukazało się polskie ich wydanie, zatytułowane Moja Odyseja.
 Przypisy
 Bibliografia
 Andrzej Suchcitz, Generałowie wojny polsko-sowieckiej 1919-1920. Mały słownik biograficzny, Białystok 1993.
 „Енциклопедія українознавства”, tom 1, Lwów 2000, s. 291, .
 Linki zewnętrzne
 Jamie Stokes, Adrian Carton de Wiart został postrzelony niemal we wszystkie części ciała, www.wiadomosci.wp.pl, dostęp 2012-03-16
 Brytyjscy generałowie
 Członkowie Komisji Międzysojuszniczej dla Polski
 Komandorzy Legii Honorowej
 Ludzie urodzeni w Brukseli
 Odznaczeni Gwiazdą Afryki
 Odznaczeni Gwiazdą Birmy
 Odznaczeni Gwiazdą Italii
 Odznaczeni Gwiazdą za Wojnę 1939–45
 Odznaczeni Krzyżem Srebrnym Orderu Virtuti Militari (II Rzeczpospolita)
 Odznaczeni Krzyżem Walecznych (dwukrotnie)
 Odznaczeni Krzyżem Wiktorii
 Odznaczeni Krzyżem Wojennym (Belgia)
 Odznaczeni Krzyżem Wojennym (Francja)
 Odznaczeni Medalem Koronacyjnym Króla Jerzego VI
 Odznaczeni Medalem Wojennym Brytyjskim
 Odznaczeni Orderem Korony (Belgia)
 Odznaczeni Orderem Łaźni
 Odznaczeni Orderem św. Michała i św. Jerzego
 Odznaczeni Orderem Imperium Brytyjskiego
 Odznaczeni Orderem Wybitnej Służby
 Uczestnicy I wojny światowej (Imperium brytyjskie)
 Uczestnicy wojny polsko-bolszewickiej (strona polska)
 Uczestnicy kampanii wrześniowej (strona polska)
 Uczestnicy kampanii norweskiej 1940
 Urodzeni w 1880
 Zmarli w 1963


text:
It-Tielet Diviżjoni 2012–13 kienet it-tlettax-il edizzjoni tat-Tielet Diviżjoni li bdiet fis-16 ta' Settembru 2012 u spiċċat fil-5 ta' Mejju 2013. Mill-ħmistax-il tim li ħadu sehem, erbgħa ġew promossi għat-Tieni Diviżjoni. Il-logħob intlagħbu f'Luxol Ground, f'Charles Abela Memorial Stadium u fil-Grawnd tas-Sirens.
 Promozzjoni u relegazzjoni
 Timijiet promossi għat-Tieni Diviżjoni 2012–13
 Pembroke Athleta
 Fgura United
 Mġarr United
 Timijiet relegati mit-Tieni Diviżjoni 2011-12
 Attard
 Senglea Athletic
 Luqa St. Andrew's
 Klassifika
 Riżultati
 L-aqwa skorers
 Ħoloq esterni
 BOV Tielet Diviżjoni
 2012–13


type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 10.10.2016.
 COM(2016) 649 final
 2016/0317(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu osnovanom Sporazumom o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 Razlozi i ciljevi prijedloga
 Priloženi prijedlog pravni je instrument za utvrđivanje stajalištâ Unije koje u njezino ime treba donijeti u tijelu osnovanom sporazumom o pridruživanju između Unije i treće zemlje. Posebno se odnosi na provedbu Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane („Sporazum”), u pogledu donošenja popisa arbitara za rješavanje sporova o pitanjima povezanima s trgovinom.
 Sporazum je potpisan 27. lipnja 2014., a dio Sporazuma privremeno se primjenjuje od 1. rujna 2014., dok ga ne ratificiraju države članice. Odlukom Vijeća (EU) 2016/839 od 23. svibnja 2016.
 1
 odobreno je sklapanje Sporazuma, koji je u skladu s svojim člankom 464. stavkom 2. stupio na snagu 1. srpnja 2016.
 Sporazumom je osnovan Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu koji prati provedbu glave V. (Trgovina i pitanja povezana s trgovinom) Sporazuma i rješava s time povezana pitanja. Da bi se osiguralo pravilno funkcioniranje mehanizma za rješavanje sporova, navedeni odbor mora sastaviti popis arbitara, kako je predviđeno člankom 404. Sporazuma.
 Ovim se prijedlogom zamjenjuje Prijedlog Komisije COM(2015)390 final
 2
 . Zamjena prijedloga nužna je jer dva arbitra koje je predložila Republika Moldova više ne ispunjavaju uvjete iz članka 404. stavka 2. Sporazuma. Europska komisija preporučuje Vijeću da prihvati druga dva kandidata koje je predložila Republika Moldova i koji ispunjavaju uvjete iz članka 404. stavka 2. Sporazuma. K tome, ovaj je prijedlog odraz činjenice da je Sporazum stupio na snagu 1. srpnja 2016.
 Dosljednost s postojećim odredbama politike u određenom području
 Ovim se prijedlogom provodi zajednička trgovinska politika Unije prema zemljama istočnog partnerstva na temelju odredaba navedenog Sporazuma. Cilj je prijedloga uspostaviti potrebne institucionalne instrumente kojima će se Uniji i Republici Moldovi omogućiti učinkovito rješavanje bilateralnih sporova u pogledu primjene i tumačenja Sporazuma. Prijedlog je u skladu s pristupom Unije pravilima za rješavanje sporova dogovorenima ili provedenima u okviru sporazumâ o slobodnoj trgovini s drugim trgovinskim partnerima.
 Dosljednost u odnosu na druge politike Unije
 Ovaj je prijedlog u skladu s drugim vanjskim politikama Unije te ih nadopunjuje, a to posebno vrijedi za europsku politiku susjedstva i politiku razvojne suradnje u odnosu na Republiku Moldovu.
 2.Pravna osnova, supsidijarnost i proporcionalnost
 Pravna osnova
 Pravna osnova za utvrđivanje stajališta koje u ime Unije treba zauzeti u odborima osnovanima Sporazumom jest Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. u vezi s člankom 218. stavkom 9.
 Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 Zajednička trgovinska politika u skladu s člankom 3. UFEU-a definira se kao isključiva nadležnost Unije. Stoga se ne primjenjuje načelo supsidijarnosti.
 Proporcionalnost
 Ovaj prijedlog nužan je radi provedbe međunarodnih obveza Unije utvrđenih Sporazumom s Republikom Moldovom.
 Odabir instrumenta
 Ovaj prijedlog u skladu je s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a, kojim se predviđa donošenje odluka u Vijeću. Ne postoji drugi pravni instrument kojim bi se moglo koristiti u svrhu postizanja cilja iz ovog prijedloga.
 3. REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 Ex post evaluacija / provjera primjerenosti postojećeg zakonodavstva
 Nije primjenjivo.
 Savjetovanja s dionicima
 Savjetovanja s dionicima nisu relevantna za ovaj prijedlog.
 Prikupljanje i primjena stručnih znanja
 Komisija je u obzir uzela podatke koje su države članice posljednjih godina dostavile u pogledu državljana zemalja Unije koji su primjereni za arbitre i kvalificirani postupati kao arbitri u sporovima pokrenutima u vezi s trgovinskim sporazumima Unije.
 Procjena učinka
 Prijedlog se odnosi na provedbu institucionalnih aspekata Sporazuma između Unije i Republike Moldove, a posebno njegove glave V. o trgovini i pitanjima povezanima s trgovinom. Prijedlog nema učinka na gospodarsku, socijalnu ili okolišnu politiku Unije. Sporazum je stupio na snagu 1. srpnja 2016., a njegova je provedba u vrlo ranoj fazi.
 Primjerenost propisa i pojednostavnjivanje
 Sporazum između Unije i Republike Moldove ne podliježe postupcima Programa za primjerenost i učinkovitost propisa (REFIT); njime se ne podrazumijevaju nikakvi troškovi za mala i srednja poduzeća i ne pokreću pitanja s gledišta digitalnog okruženja.
 Temeljna prava
 Prijedlogom se ne utječe na zaštitu temeljnih prava.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Nije primjenjivo.
 5.OSTALI DIJELOVI
 Planovi provedbe i mehanizmi praćenja, evaluacije i izvješćivanja
 Vijeće za pridruživanje EU-a i Republike Moldove redovito provjerava provedbu Sporazuma. Europska komisija obvezala se i da će Europskom parlamentu svake godine dostavljati izvješće o provedbi glave V. (Trgovina i pitanja povezana s trgovinom) Sporazuma, uključujući elemente obuhvaćene ovim prijedlogom.
 Dokumenti s obrazloženjima (za direktive)
 Nije primjenjivo.
 Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 Cilj je prijedloga donošenje stajališta Unije u pogledu provedbe trgovinskog dijela Sporazuma između Unije i Republike Moldove. Glava V. (Trgovina i pitanja povezana s trgovinom) tog Sporazuma obuhvaća poglavlje 14. (Rješavanje sporova), kojim se predviđa mehanizam za rješavanje trgovinskih sporova između stranaka Sporazuma u vezi s primjenom ili tumačenjem trgovinskog dijela Sporazuma. Arbitražnim postupkom iz poglavlja 14. predviđa se da stranka koja je podnijela prigovor može zatražiti osnivanje arbitražnog vijeća za rješavanje bilateralnog spora. Člankom 404. Sporazuma utvrđuju se pravila za sastav arbitražnog vijeća. Sporazumom se predviđa sastavljanje popisa kvalificiranih osoba koje mogu obavljati dužnost arbitara. U skladu s time, nacrt popisa arbitara koji žele i mogu obavljati dužnost u arbitražnom vijeću bio je predmet rasprave s Vladom Republike Moldove te on sadržava pet kandidata arbitara koje je predložila Unija, pet kandidata arbitara koje je predložila Republika Moldova i pet državljana trećih zemalja koji mogu obavljati dužnost predsjednika arbitražnog vijeća. Popis će se upotrebljavati u slučajevima potrebe za uspostavom arbitražnog vijeća.
 2016/0317 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu osnovanom Sporazumom o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 4. prvi podstavak u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane
 3
 („Sporazum”), stupio je na snagu 1. srpnja 2016.
 (2)Člankom 404. stavkom 1. Sporazuma predviđa se da Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu, kako je utvrđeno člankom 438. stavkom 4. Sporazuma, mora u roku od šest mjeseci od stupanja na snagu Sporazuma utvrditi popis osoba koje će obavljati dužnost arbitara u postupcima rješavanja sporova.
 (3)U skladu s člankom 404. stavkom 1. Sporazuma nacrt popisa arbitara koji će obavljati dužnost u arbitražnom vijeću bio je predmet rasprave s Vladom Republike Moldove te on sadržava pet kandidata arbitara koje je predložila Unija, pet kandidata arbitara koje je predložila Republika Moldova i pet državljana trećih zemalja koji mogu obavljati dužnost predsjednikâ arbitražnog vijeća.
 (4)Stoga je primjereno utvrditi stajalište koje je u ime Unije potrebno donijeti u Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu u pogledu popisa osoba koje će obavljati dužnost arbitara u postupcima rješavanja sporova,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje Europska unija treba zauzeti u Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu u pogledu donošenja popisa osoba koje će obavljati dužnost arbitara u postupcima rješavanja sporova temelji se na nacrtu Odluke navedenog Odbora, priloženom ovoj Odluci.
 Predstavnici Unije u Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu mogu dogovoriti manje izmjene nacrta Odluke bez daljnje odluke Vijeća.
 Članak 2.
 Nakon donošenja Odluka Odbora za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu objavljuje se u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 SL L 141, 28.5.2016., str. 28.
 (2)
 http://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?qid=1469533573883&uri=CELEX:52015PC0390
 (3)
 Odluka Vijeća 2014/492/EU od 16. lipnja 2014. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane (SL L 260, 30.8.2014., str. 1.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 10.10.2016.
 COM(2016) 649 final
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o stajalištu koje u ime Europske unije treba zauzeti u Odboru za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu osnovanom Sporazumom o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane
 Nacrt
 Odluke br. 1/2016 Odbora za pridruživanje EU-a i REPUBLIKE MOLDOVE u sastavu zaduženom za trgovinu
 od ...2016.
 o sastavljanju popisa arbitara iz članka 404. stavka 1. Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane
 ODBOR ZA pridruživanje U SASTAVU ZADUŽENOM ZA TRGOVINU,
 uzimajući u obzir Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, potpisan 27. lipnja 2014. u Bruxellesu, a posebno njegov članak 404. stavak 1.,
 budući da:
 (1)Sporazum o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane („Sporazum”), stupio je na snagu 1. srpnja 2016.
 (2)U skladu s člankom 404. stavkom 1. Sporazuma Odbor za pridruživanje u sastavu zaduženom za trgovinu, kako je utvrđeno člankom 438. stavkom 4. Sporazuma, najkasnije šest mjeseci nakon stupanja na snagu Sporazuma sastavlja popis od 15 osoba koje će obavljati dužnost arbitara u postupcima rješavanja bilateralnih sporova,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Popis arbitara koji mogu obavljati dužnost arbitara za potrebe članka 404. stavka 1. Sporazuma o pridruživanju između Europske unije i Europske zajednice za atomsku energiju i njihovih država članica, s jedne strane, i Republike Moldove, s druge strane, utvrđen je u Prilogu ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u ..., ...
 Za Odbor za pridruživanje
 u sastavu nadležnom za trgovinu
 Predsjednik
 PRILOG
 POPIS ARBITARA IZ ČLANKA 404. STAVKA 1. SPORAZUMA
 Arbitri koje je predložila Republika Moldova
 1.Mihail BURUIANĂ
 2.Procop BURUIANA
 3.Octavian CAZAC
 4.Lilia GRIBINCEA
 5.Viorel RUSU
 Arbitri koje je predložila Europska unija
 1.Jacques BOURGEOIS
 2.Claus–Dieter EHLERMANN
 3.Pieter Jan KUIJPER
 4.Giorgio SACERDOTI
 5.Ramon TORRENT
 Predsjednici
 1.Leora BLUMBERG (Južna Afrika)
 2.William DAVEY (Sjedinjene Američke Države)
 3.Merit JANOW (Sjedinjene Američke Države)
 4.Helge SELAND (Norveška)
 5.David UNTERHALTER (Južna Afrika)


text:
 25.9.2008
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 257/39
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 74/2008
 zo 6. júna 2008,
 ktorým sa mení a dopĺňa príloha XXI (Štatistika) k Dohode o EHP
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore zmenenú a doplnenú protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „dohoda“, a najmä na jej článok 98,
 keďže:
 (1)
 Príloha XXI k dohode bola zmenená a doplnená rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 57/2008 z 25. apríla 2008 (1).
 (2)
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1372/2007 z 23. októbra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 577/98 o organizácii výberového zisťovania pracovných síl v Spoločenstve (2), sa má začleniť do dohody.
 (3)
 Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1392/2007 z 13. novembra 2007, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 2223/96, pokiaľ ide o prenos národných účtovných údajov (3), sa má začleniť do dohody,
 ROZHODOL TAKTO:
 Článok 1
 Príloha XXI k dohode sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 Do bodu 18a [nariadenie Rady (ES) č. 577/98] sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32007 R 1372: nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1372/2007 z 23. októbra 2007 (Ú. v. EÚ L 315, 3.12.2007, s. 42).“
 2.
 Do bodu 19d [nariadenie Rady (ES) č. 2223/96] sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32007 R 1392: nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1392/2007 z 13. novembra 2007 (Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2007, s. 1).“
 3.
 Znenie úpravy d) v bode 19d [nariadenie Rady (ES) č. 2223/96] sa nahrádza takto:
 „v prílohe B sa pod nadpis ‚Výnimky podľa členských štátov‘ za bod 27 (Spojené kráľovstvo) dopĺňa tento text:
 28. NÓRSKO
 28.1. Výnimky pre tabuľky
 Tabuľka č.
 Premenná/sektor
 Výnimka
 Obdobie, na ktoré sa výnimka vzťahuje
 Prvý prenos v
 Všetky tabuľky
 Sektor S.1314
 Sektor S.1314 nie je potrebné špecifikovať (údaje zahrnuté do sektora S.1311)
 Všetky obdobia
 Neprenášajú sa
 1, 8
 Rozčlenenie S2: Zvyšok sveta
 Prvý prenos v roku 2009
 Údaje za uplynulé obdobia iba od roku 1999
 Pred rokom 1999
 Údaje za obdobie pred rokom 1999 sa neprenášajú. Ostatné roky: prvý prenos v roku 2009
 3
 Všetky premenné podľa hospodárskych odvetví A60
 Údaje kategorizované podľa hospodárskych odvetví je potrebné preniesť: T+23
 Všetky obdobia
 Údaje kategorizované podľa hospodárskych odvetví je potrebné preniesť: T+23
 6
 Všetky premenné/sektory
 Rok 1995: neprenášajú sa
 1995
 Neprenášajú sa
 10, 12, 13
 Všetky premenné/sektory
 Údaje za roky 1995 a 1996 sa neprenášajú
 Údaje je potrebné preniesť za T+28 mesiacov
 1995, 1996
 Údaje za roky 1995 a 1996 sa neprenášajú Údaje je potrebné preniesť za T+28 mesiacov
 28.2. Výnimky pre jednotlivé premenné/sektory v tabuľkách
 Tabuľka č.
 Premenná/sektor
 Výnimka
 Obdobie, na ktoré sa výnimka vzťahuje
 Prvý prenos v
 6, 7
 Finančné deriváty AF.34
 Roky 1995 – 2009: neprenášajú sa; prvý prenos v roku 2011
 1995 – 2009
 Neprenášajú sa
 6, 7
 Obchodné úvery a zálohy AF.71
 Ostatné pohľadávky AF.79
 Roky 1995 – 2006: neprenášajú sa; prvý prenos v roku 2008
 1995 – 2006
 2008“
 Článok 2
 Znenia nariadení (ES) č. 1372/2007 a (ES) č. 1392/2007 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejnia v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, sú autentické.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 7. júna 2008 pod podmienkou, že Spoločnému výboru EHP boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 dohody (4).
 Článok 4
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 6. júna 2008
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Alan SEATTER
 (1) Ú. v. EÚ L 223, 21.8.2008, s. 56.
 (2) Ú. v. EÚ L 315, 3.12.2007, s. 42.
 (3) Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2007, s. 1.
 (4) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


text:
Η τρέχουσα σελίδα αφορά το έτος 1645 κατά το Γρηγοριανό ημερολόγιο
 Γεγονότα
 31 Μαρτίου - Με το φόβο της εξάπλωσης της Μαύρης πανώλης, το Δημοτικό Συμβούλιο του Εδιμβούργου απαγορεύει όλες τις συναθροίσεις πλην των γάμων και των κηδειών.
 10 Απριλίου - Λόγω της Μαύρης πανώλης, το Δημοτικό Συμβούλιο του Εδιμβούργου ζητά να επισπευθεί η τελετή αποφοίτησης από το κολέγιο ώστε οι σπουδαστές να μπορούν να φύγουν από την πόλη.
 23 Απριλίου - Αγγλικός Εμφύλιος Πόλεμος: 150 Ιρλανδοί στρατιώτες, που τέθηκαν στην υπηρεσία του βασιλιά Καρόλου Α' της Αγγλίας, συλλαμβάνονται και σκοτώνονται από Κοινοβουλευτικούς στο Πίμπρουκ.
 10 Ιουνίου - Αγγλικός Εμφύλιος Πόλεμος: ο Όλιβερ Κρόμγουελ γίνεται αντιστράτηγος του ιππικού.
 14 Ιουνίου - Αγγλικός εμφύλιος πόλεμος: Στη μάχη του Νάσμπυ, 15.000 Κοινοβουλευτικοί στρατιώτες νικούν τους 12.000 στρατιώτες των δυνάμεων των Βασιλοφρόνων.
 28 Ιουνίου - Αγγλικός Εμφύλιος Πόλεμος: οι Βασιλικοί παραδίδουν το Καρλάιλ στους Κοινοβουλευτικούς.
 12 Ιουλίου - Ο Αλεξέι Μιχαήλοβιτς γίνεται Τσάρος της Ρωσίας.
 3 Αυγούστου - Τριακονταετής Πόλεμος: οι γαλλικές δυνάμεις νικούν αυτές της Αγίας Ρωμαϊκής Αυτοκρατορίας στη δεύτερη μάχη του Νέρντλινγκεν.
 22 Αυγούστου - Οι Ενετοί παραδίδουν τα Χανιά στους Οθωμανούς.
 Ιεροσόλυμα. Νέος Πατριάρχης Παΐσιος Ιεροσολύμων. Διαδέχθηκε τον Θεοφάνη Γ ́ (1608-1944). Θα παραμείνει μέχρι το 1660.
 Ο Χάινριχ Σιτς συνθέτει το ορατόριο Οι επτά λόγοι του Χριστού στο Σταυρό.
 Γεννήσεις
 16 Αυγούστου - Ζαν ντε Λα Μπρυγέρ, Γάλλος φιλόσοφος
 30 Αυγούστου - Τζουζέπε Αβάντζι, Ιταλός ζωγράφος
 Γεώργιος Σουγδουρής, Έλληνας λόγιος
 Θάνατοι
 23 Ιουλίου - Μιχαήλ Α', τσάρος της Ρωσίας
 28 Αυγούστου - Ούγκο Γκρότιους, Ολλανδός φιλόσοφος και συγγραφέας
 8 Σεπτεμβρίου - Φρανθίσκο δε Κεβέδο, Ισπανός συγγραφέας
 Έτη


text:
 22.11.2008
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali ta’ l-Unjoni Ewropea
 C 301/48
 Rikors ippreżentat fil-11 ta' Settembru 2008 — Elliniki Nafpigokataskevastiki et vs Il-Kummissjoni
 (Kawża T-384/08)
 (2008/C 301/82)
 Lingwa tal-kawża: L-Ingliż
 Partijiet
 Rikorrenti: Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou (Skaramangas, il-Greċja), Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH (Kiel, il-Ġermanja) u ThyssenKrupp Marine Systems AG (Hamburg, il-Ġermanja) (rappreżentant: U. Soltész, avukat)
 Konvenuta: Il-Kummissjoni tal-Komunitajiet Ewropej
 Talbiet tar-rikorrenti
 —
 tordna l-annullament tal-Artikolu 16 tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni tat-2 ta' Lulju 2008 fuq l-għajnuna mill-Istat Nru C 16/2004 (preċedentement NN39/2004, CP 71/2002 u CP 133/2005) implementati mill-Greċja favur Hellenic Shipyards; u
 —
 tikkundanna lill-Kummissjoni għall-ħlas tal-ispejjeż tar-rikorrenti fil-kawża preċedenti.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Permezz tal-applikazzjoni tagħhom, ir-rikorrenti jitolbu l-annullament parzjali tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni C (2008)2118 finali, tat-2 ta' Lulju 2008, dwar sittax-il miżura implementati mill-Istat Grieg favur Hellenic Shipyards SA (iktar 'il quddiem “HSY”) u, b'mod partikolari, l-annullament tal-Artikolu 16 tal-imsemmija deċiżjoni li permezz tagħha l-Kummissjoni ddeċidiet li l-Garanzija ta' Indennizz mogħtija mill-proprjetarju preċedenti ta' HSY, Hellenic Bank of Industrial Development (iktar 'il quddiem “ETVA”) lill-konsorzju (1) li akkwista lil HSY permezz ta' ftehim ta' xiri ta' ishma (Howaldtswerke-Deutsche Werft (2) u Ferrostaal), fil-każ li HSY ikollha tirrifondi għajnuna mogħtija mill-Istat, tikkostitwixxi għajnuna mill-Istat illegali u għandha tintemm minnufih.
 Ir-rikorrenti jsostnu li l-Kummissjoni kkunsidrat b'mod żbaljat li l-Garanzija ta' Indennizz fil-ftehim ta' privatizzazzjoni ngħatat fi żmien meta ETVA kienet ikkontrollata mill-Istat. Skont ir-rikorrenti, il-Garanzija ta' Indennizz kienet ġiet validament miftiehma biss wara l-privatizzazzjoni ta' ETVA u għalhekk kienet tikkostitwixxi miżura nnegozjata bejn żewġ partijiet privati, li mhijiex imputabbli lill-Istat Grieg u għalhekk ma tistax titqies bħala għajnuna mill-Istat.
 Barra minn hekk, ir-rikorrenti jsostnu li l-allegazzjoni tal-Kummissjoni li ż-żewġ klawżoli separati fl-addendum tal-ftehim ta' xiri ta' ishma jikkostitwixxu mekkaniżmu ġenerali li permezz tiegħu tibbenefika HSY hija żbaljata. Fil-fatt, ir-rikorrenti jsostnu li ż-żewġ garanziji kienu mogħtija indipendentement minn xulxin. Barra minn hekk, ir-rikorrenti jsostnu li l-Kummissjoni kkunsidrat b'mod żbaljat li HSY ibbenefikat mill-Garanzija ta' Indennizz peress li, fid-dawl tal-fatti tal-kawża, huwa biss il-Piraeus Bank li jista' jitqies li bbenefika minnha.
 Ir-rikorrenti jsostnu li l-Kummissjoni żbaljat meta qieset li HSY ngħatat vantaġġ ekonomiku permezz tal-Garanzija ta' Indennizz li (i) hija klawżola standard skont id-dritt privat (ii) ingħatat wara li saret evalwazzjoni regolari u (iii) tikkonforma mal-imġiba ta' bejjiegħ privat.
 Barra minn hekk, ir-rikorrenti jsostnu li l-Kummissjoni applikat b'mod żbaljat l-Artikolu 88(2) KE u l-Artikolu 14(1) tar-Regolament (KE) Nru 689/1999 meta indirizzat lil Elliniki Nafpigokataskevastiki, li ma kinitx il-benefiċjarja tal-għajnuna, u ordnatilha ttemm il-Garanzija ta' Rifużjoni.
 Ir-rikorrenti jsostnu wkoll li l-argument tal-Kummissjoni li jallega evitar tal-effet utli (“effet utile”) tal-irkupru huwa bbażat, b'mod żbaljat, fuq is-suppożizzjoni li jkun hemm evitar anke permezz tas-sempliċi għoti tal-Garanzija ta' Indenniz.
 Fl-aħħar nett, ir-rikorrenti jsostnu li l-Kummissjoni applikat b'mod żbaljat l-Artikolu 296 KE inkwantu ma tawtorizzax lil HSY tkompli b'ċertu attivitajiet ċivili sekondarji sabiex issostni l-operazzjoni tat-tarzna kollha.
 (1) Dan il-konsorzju waqqaf lil Elliniki Nafpigokataskevastiki sabiex ikollha l-holding f'HSY.
 (2) HDW hija miżmuma 100 % minn TyssenKrupp Marine Systems li akkwistat ukoll l-ishma li kellha Ferrostaal f'Elliniki Nafpigokataskevastiki fl-2005.


text:
 29.12.2021
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 L 467/1
 CINNEADH UIMH. 2/2021 ÓN gCOMHAIRLE COMHPHÁIRTÍOCHTA ARNA BHUNÚ LEIS AN gCOMHAONTÚ TRÁDÁLA AGUS COMHAIR IDIR AN tAONTAS EORPACH AGUS AN COMHPHOBAL EORPACH DO FHUINNEAMH ADAMHACH, DE PHÁIRT, AGUS RÍOCHT AONTAITHE NA BREATAINE MÓIRE AGUS THUAISCEART ÉIREANN, DEN PHÁIRT EILE
 an 21 Nollaig 2021
 a mhéid a bhaineann le síneadh a chur leis an tréimhse eatramhach inar féidir leis an Ríocht Aontaithe maolú ar an oibleagáid sonraí i dTaifead Ainmneacha Paisinéirí na bpaisinéirí a scriosadh tar éis dóibh imeacht as an Ríocht Aontaithe [2021/2323]
 TÁ AN CHOMHAIRLE COMHPHÁIRTÍOCHTA,
 Ag féachaint don Chomhaontú Trádála agus Comhair idir an tAontas Eorpach agus an Comhphobal Eorpach do Fhuinneamh Adamhach, de pháirt, agus Ríocht Aontaithe na Breataine Móire agus Thuaisceart Éireann, den pháirt eile (‘an Comhaontú Trádála agus Comhair’), agus go háirithe Airteagal 552 de,
 De bharr an mhéid seo a leanas:
 (1)
 Déantar foráil le hAirteagal 552(4) go ndéanfaidh an Ríocht Aontaithe na sonraí i dTaifead Ainmneacha Paisinéirí (dá ngairtear ‘PNR’ anseo feasta) na bpaisinéirí a scriosadh tar éis dóibh imeacht as an Ríocht Aontaithe mura léirítear i measúnú riosca gur gá na sonraí PNR sin a choinneáil.
 (2)
 Déantar foráil le hAirteagal 552(11) den Chomhaontú Trádála agus Comhair gur féidir leis an Ríocht Aontaithe maolú ó mhír 4 den airteagal sin ar bhonn sealadach ar feadh tréimhse eatramhaí, go dtí go gcuirfidh an Ríocht Aontaithe na coigeartuithe teicniúla chun feidhme a luaithe is féidir (dá ngairtear ‘an tréimhse eatramhach’ anseo feasta). Le linn na tréimhse eatramhaí sin, cuirfidh údarás inniúil na Ríochta Aontaithe cosc ar úsáid na sonraí PNR atá le scriosadh trí na coimircí breise a liostaítear in Airteagal 552(11), pointí (a)-(d) a chur i bhfeidhm maidir leis na sonraí PNR sin.
 (3)
 De réir Airteagal 552(10) , tá feidhm ag an maolú seo mar gheall ar na himthosca speisialta lena gcuirtear cosc ar an Ríocht Aontaithe na coigeartuithe teicniúla is gá a dhéanamh chun na córais phróiseála PNR a d’oibrigh an Ríocht Aontaithe fad a bhí feidhm ag dlí an Aontais maidir léi a athrú ina gcórais lena bhféadfaí sonraí PNR a scriosadh i gcomhréir le hAirteagal 552(4) (dá ngairtear ‘imthosca speisialta’ anseo feasta).
 (4)
 Déantar foráil le hAirteagal 552(13), i gcás ina mbeidh na himthosca speisialta fós ann, go gcuirfidh an Chomhairle Comhpháirtíochta síneadh bliana leis an tréimhse eatramhach.
 (5)
 De bhun Airteagal 552(12)(b), chuir an Ríocht Aontaithe measúnú agus tuairisc faoi bhráid an Choiste Speisialaithe um Fhorfheidhmiú an Dlí agus um Chomhar Breithiúnach, measúnú ar an gceist an ann fós do na himthosca speisialta, agus tuairisc ar na hiarrachtaí a rinneadh chun córais próiseála PNR na Ríochta Aontaithe a chlaochlú ina gcórais lena bhféadfaí sonraí PNR a scriosadh i gcomhréir le hAirteagal 552 (4), agus, de bhun Airteagal 552 (12) (a), chuir an Ríocht Aontaithe tuarascáil agus tuairim faoi bhráid an Choiste Speisialaithe um Fhorfheidhmiú an Dlí agus um Chomhar Breithiúnach, tuarascáil ón gcomhlacht riaracháin neamhspleách dá dtagraítear in Airteagal 552 (7) agus tuairim ó údarás maoirseachta na Ríochta Aontaithe dá dtagraítear in Airteagal 525(3) maidir leis an gceist ar cuireadh na coimircí dá bhforáiltear in Airteagal 552 (11) i bhfeidhm go héifeachtach, arna gcomhlánú ag tuarascáil ó údarás maoirseachta na Ríochta Aontaithe a fuarthas ar an 30 Samhain 2021.
 (6)
 Rinne an Coiste Speisialaithe um Fhorfheidhmiú an Dlí agus um Chomhar Breithiúnach an measúnú agus an tuarascáil a bhreithniú ar an 19 Deireadh Fómhair 2021, de bhun Airteagal 552(13).
 (7)
 Tagann na páirtithe ar an gconclúid gur ann fós do na himthosca speisialta.
 TAR ÉIS AN CINNEADH SEO A GHLACADH:
 Airteagal 1
 Cuirtear síneadh leis an tréimhse eatramhach ar lena linn a fhéadfaidh an Ríocht Aontaithe maolú ar an oibleagáid in Airteagal 552(4) den Chomhaontú Trádála agus Comhair go dtí an 31 Nollaig 2022.
 Airteagal 2
 Tiocfaidh an Cinneadh seo i bhfeidhm ar dháta a ghlactha.
 Arna dhéanamh sa Bhruiséil agus i Londain, 21 Nollaig 2021
 Thar ceann na Comhairle Comhpháirtíochta
 Na Comhchathaoirligh
 Maroš ŠEFČOVIČ
 Elizabeth TRUSS


text:
 8.9.2014
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 303/31
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-cour d’appel de Mons (il-Belġju) fid-9 ta’ Lulju 2014 – État belge vs Nathalie De Fruytier
 (Kawża C-334/14)
 2014/C 303/39
 Lingwa tal-kawża: il-Franċiż
 Qorti tar-rinviju
 Cour d’appel de Mons
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrent: État belge
 Konvenuta: Nathalie De Fruytier
 Domandi preliminari
 1)
 L-Artikolu 13A(1)(b) u (ċ) tas-Sitt Direttiva tal-VAT (1) jipprekludi li trasport ta’ kampjuni jew ta’ organi għall-finijiet ta’ analiżi medika jew ta’ kura medika jew terapewtika, imwettaq minn terz li jaħdem għal rasu u li s-servizzi tiegħu huma koperti mir-rimbors magħmul mis-sigurtà soċjali lil kliniki u lil laboratorji, ikun eżentat mill-VAT taħt servizzi konnessi mill-qrib ma’ servizzi ta’ natura medika, jiġifieri li għandhom l-għan li jagħmlu dijanjosi, li jikkuraw u, sa fejn possibbli, li jfejqu mard jew anomaliji tas-saħħa?
 2)
 Attività ta’ trasport ta’ kampjuni u ta’ organi għall-finijiet ta’ analiżi medika jew ta’ kura medika jew terapewtika, imwettqa minn terz li jaħdem għal rasu u li s-servizzi tiegħu huma koperti mir-rimbors magħmul mis-sigurtà soċjali lil kliniki u lil laboratorji bl-għan li titwettaq analiżi medika, tista’ tibbenefika mill-eżenzjoni tat-taxxa skont l-Artikolu 13A(1)(b) u (ċ) tas-Sitt Direttiva tal-VAT?
 3)
 Il-kunċett ta’ stabblimenti oħrajn ta’ natura simili rikonoxxuti regolarment imsemmija fl-Artikolu 13A(1)(b) tas-Sitt Direttiva għandu jiġi interpretat fis-sens li jinkludi l-kumpanniji privati li s-servizzi tagħhom jikkonsistu fit-trasport ta’ kampjuni umani għall-finijiet ta’ analiżi indispensabbli sabiex jintlaħqu l-għanijiet terapewtiċi mixtieqa mill-isptarijiet jew ċentri għall-kura medika?
 (1) Sitt Direttiva tal-Kunsill 77/388/KEE, tas-17 ta’ Mejju 1977, fuq l-armonizzazzjoni tal-liġijiet tal-Istati Membri dwar taxxi fuq id-dħul mill-bejgħ – Sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud: bażi uniformi ta’ stima (ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 9, Vol. 1, p. 23).