type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 15.8.2014
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 243/39
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 889/2014
 z dne 14. avgusta 2014
 o spremembi Uredbe (EGS) št. 2454/93 v zvezi s priznavanjem skupnih varnostnih zahtev v okviru programa o reguliranih agentih in znanih pošiljateljih ter programa o pooblaščenih gospodarskih subjektih
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (1) in zlasti člena 247 Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Na področju carin in varnosti letalstva zadevna zakonodaja, zlasti Uredba (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti in Uredba (ES) št. 300/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (2) o skupnih pravilih na področju varovanja civilnega letalstva, omogoča izdajo potrdil subjektom, ki izpolnjujejo določene pogoje in zahteve, za zagotavljanje in krepitev varne dobavne verige.
 (2)
 V skladu z obstoječo zakonodajo na področju carin in letalstva je mogoče določeno priznavanje potrdil v okviru zadevnih programov, zlasti glede varnostnih pregledov, opravljenih za vsakega od njih. Člen 14k(2)(b) in (3) Uredbe Komisije (EGS) št. 2454/93 (3) določa, da se za vložnika zahtevka za status pooblaščenega gospodarskega subjekta (v nadaljnjem besedilu: AEO), če je ta že regulirani agent, merilo „ustrezni varstveni in varnostni standardi“ šteje za izpolnjeno v zvezi s prostori, za katere je gospodarski subjekt pridobil status reguliranega agenta. Točki 6.3.1.2 in 6.4.1.2 Priloge k Uredbi Komisije (EU) št. 185/2010 (4) določata, da bi moral pristojni organ ali neodvisni potrjevalec, ki deluje v njegovem imenu, upoštevati, ali je vložnik zahtevka za reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja imetnik potrdila AEO.
 (3)
 Praktično izvajanje carinske zakonodaje, ki ureja status AEO, in letalske zakonodaje, ki ureja regulirane agente in znane pošiljatelje, je pokazalo, da obstoječe priznavanje med programoma ne zadošča za zagotovitev največje možne sinergije med zadevnima varnostnima programoma. Varnostne zahteve za program o reguliranih agentih in znanih pošiljateljih na področju varnosti letalstva ter za program AEO na carinskem področju so v tolikšni meri enakovredne, da je mogoče oba programa še nadalje uskladiti.
 (4)
 Nadaljnja uskladitev obeh programov v smislu enake ravni priznavanja, vključno z zahtevano izmenjavo informacij, je potrebna zaradi zmanjšanja upravnega bremena za zadevno gospodarsko panogo in vladne organe (carinske in za civilno letalstvo), medtem ko še dodatno krepi sedanjo raven varnosti.
 (5)
 Sprememba Uredbe (EGS) št. 2454/93 je potrebna, da se posodobijo sklicevanja na veljavno zakonodajo na področju letalstva, vključi priznavanje statusa znanega pošiljatelja tudi z njegovim pomenom za AEO, opredeli obseg priznavanja skupnih zahtev med zadevnima programoma in omogoči potrebna izmenjava informacij med carinskimi in letalskimi organi.
 (6)
 Uredbo (EGS) št. 2454/93 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (7)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Uredba (EGS) št. 2454/93 se spremeni:
 1.
 člen 14k se spremeni:
 (a)
 v odstavku 2 se točka (b) nadomesti z naslednjim:
 „(b)
 je regulirani agent, kot je opredeljen v členu 3 Uredbe (ES) št. 300/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (5) (v nadaljnjem besedilu: regulirani agent), in izpolnjuje zahteve iz Uredbe Komisije (EU) št. 185/2010 (6).
 (5) UL L 97, 9.4.2008, str. 72."
 (6) UL L 55, 5.3.2010, str. 1.“;"
 (b)
 v odstavku 2 se doda naslednji pododstavek:
 „Če je letalska družba regulirani agent, se pogoji iz odstavka 1 štejejo za izpolnjene v zvezi z lokacijami in postopki, za katere je vložnik zahtevka pridobil status reguliranega agenta, če so pogoji za izdajo statusa reguliranega agenta enaki pogojem iz odstavka 1 ali tem pogojem ustrezajo.“;
 (c)
 odstavek 3 se nadomesti z naslednjim:
 „3. Če ima vložnik zahtevka sedež na carinskem območju Skupnosti in je regulirani agent ali znani pošiljatelj, kakor je opredeljen v členu 3 Uredbe (ES) št. 300/2008, ter izpolnjuje zahteve iz Uredbe (EU) št. 185/2010, se pogoji iz odstavka 1 tega člena štejejo za izpolnjene v zvezi z lokacijami in postopki, za katere je vložnik zahtevka pridobil status reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja, če so pogoji za izdajo statusa reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja enaki pogojem iz odstavka 1 ali tem pogojem ustrezajo.“;
 2.
 v členu 14w se doda naslednji odstavek 4:
 „4. Carinski organ izdajatelj da ustreznemu nacionalnemu organu, odgovornemu za varnost civilnega letalstva, nemudoma na voljo vsaj naslednje informacije v zvezi s statusom pooblaščenega gospodarskega subjekta, s katerimi razpolaga:
 (a)
 potrdilo AEO – varstvo in varnost (AEOS) in potrdilo AEO – carinske poenostavitve/varstvo in varnost (AEOF), vključno z imenom imetnika potrdila ter po potrebi spremembo ali preklicem ali začasno ukinitvijo statusa pooblaščenega gospodarskega subjekta in ustreznimi razlogi;
 (b)
 informacije o tem, ali so posamezno zadevno lokacijo obiskali carinski organi, datum zadnjega obiska in namen obiska (postopek izdaje dovoljenja, ponovna ocena, spremljanje);
 (c)
 informacije o vseh ponovnih ocenah potrdil AEOS in AEOF ter o njihovih rezultatih.
 Nacionalni carinski organi v soglasju z ustreznim nacionalnim organom, odgovornim za varnost civilnega letalstva, določijo podrobna pravila za izmenjavo vseh informacij iz prvega pododstavka, ki niso zajete v elektronskem informacijskem in komunikacijskem sistemu iz člena 14x, in sicer najpozneje do 1. marca 2015.
 Nacionalni organi, odgovorni za varnost civilnega letalstva, ki obdelujejo zadevne informacije, jih uporabijo samo za namene ustreznih programov za reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja ter izvedejo ustrezne tehnične in organizacijske ukrepe, da se zagotovi varnost teh informacij.“;
 3.
 v členu 14x se doda naslednji odstavek 2a:
 „2a. Kjer je to ustrezno, zlasti ko se status pooblaščenega gospodarskega subjekta šteje kot podlaga za izdajo odobritve ali dovoljenj ali olajšav v skladu z drugo zakonodajo Unije, se lahko dostop do informacij iz točk (a) in (c) člena 14w(4) dodeli tudi ustreznemu nacionalnemu organu, odgovornemu za varnost civilnega letalstva.“;
 4.
 Priloga 1C se spremeni:
 (a)
 naslov polja 15 se nadomesti z naslednjim besedilom:
 (b)
 naslov pojasnjevalnih opomb za polje 15 se nadomesti z naslednjim:
 „15.
 Že dodeljene poenostavitve in olajšave, potrdila iz člena 14k(4) in/ali status reguliranega agenta ali znanega pošiljatelja, pridobljen v skladu s členom 14k(2) in (3)“;
 (c)
 pojasnjevalne opombe za polje 15 se nadomestijo z naslednjim:
 „V primeru že dodeljenih poenostavitev se navedejo vrsta poenostavitve, ustrezen carinski postopek in številka dovoljenja.Ustrezen carinski postopek se vpiše v obliki črk, ki se uporabljajo za naziv stolpca (A do K) za opredelitev carinskih postopkov iz obrazca iz Priloge 37, naslova I, točke B.
 V primerih iz člena 14k(2) in (3) se navede pridobljeni status:regulirani agent ali znani pošiljatelj in številka potrdila.
 Če je vložnik zahtevka imetnik enega ali več potrdil iz člena 14k(4), se navedeta vrsta in številka potrdil(-a).“
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 14. avgusta 2014
 Za Komisijo
 Predsednik
 José Manuel BARROSO
 (1) UL L 302, 19.10.1992, str. 1.
 (2) Uredba (ES) št. 300/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. marca 2008 o skupnih pravilih na področju varovanja civilnega letalstva in o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 2320/2002 (UL L 97, 9.4.2008, str. 72).
 (3) Uredba Komisije (EGS) št. 2454/93 z dne 2. julija 1993 o določbah za izvajanje Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 o carinskem zakoniku Skupnosti (UL L 253, 11.10.1993, str. 1).
 (4) Uredba Komisije (EU) št. 185/2010 z dne 4. marca 2010 o določitvi podrobnih ukrepov za izvajanje skupnih osnovnih standardov za varnost letalstva (UL L 55, 5.3.2010, str. 1).


type: wikipedia

text:
Stephen Armone (Palermo, 17 de noviembre de 1899 – 1960), también conocido como "14th Street Steve", fue un gánster neoyorquino de la familia criminal Gambino quien manejo algunas operaciones en el bajo Manhattan. Era el hermano mayor del capo de la familia Gambino Joseph Armone. Armone se mudó a los Estados Unidos con su familia y se asentó en Queens. Un hombre de baja estatura con cabello gris oscuro, cojeaba debido a una fractura de cadera. Su registro de arrestos incluyen asalto y agresión con intención de matar, robo y narcotráfico. Armone era un lider de las operaciones Gambino en el Lower East Side de Manhattan. Se involucró en el contrabando y distribución a gran escala de narcóticos.
 El 6 de septiembre de 1944, Armone fue acusado de cargos de tentativa de contrabando de morfina y opio a los Estados Unidos desde las Bahamas. Usando una flotilla de botes pequeños, la red de contrabando empezó en 1940 pero se detuvo en 1941 debido a la Segunda Guerra Mundial.
 En 1957, Armone supuestamente participó del asesinato del jefe de la familia Albert Anastasia. El subjefe de la familia Carlo Gambino y el capo de la familia criminal Luciano Vito Genovese estuvieron planeando asumir el poder en sus respectivas familias. El capo Gambino Joseph Biondo seleccionó a Armone para liderar una escuadrilla que incluía a los vendedores de heroína Stephen Grammauta y Arnold Wittenburg. El 25 de octubre de 1957, Armone y su escuadra emboscaron a Anastasia en la barbería de un hotel de Manhattan. Mientras Anastasia estaba en la silla recibiendo un corte de pelo y una afeitada, sus guardaespaldas desaparecieron. La escuadra entró al local y le dispararon hasta matarlo.
 Armone murió en 1960.
 Referencias
 Nacidos en Palermo
 Mafiosos de Estados Unidos
 Mafiosos de Italia
 Emigrantes italianos hacia Estados Unidos
 Familia criminal Gambino