text:
 23.11.2007
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 305/24
 BESCHLUSS Nr. 1/2007 DES ASSOZIATIONSRATES EU-TUNESIEN
 vom 9. November 2007
 zur Einsetzung eines Unterausschusses „Menschenrechte und Demokratie“
 (2007/754/EG)
 DER ASSOZIATIONSRAT EU-TUNESIEN —
 gestützt auf das Europa-Mittelmeer-Abkommen zur Gründung einer Assoziation zwischen der Europäischen Gemeinschaft und ihren Mitgliedstaaten einerseits und der Tunesischen Republik andererseits (nachstehend „Assoziierungsabkommen“ genannt),
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Die Wahrung der Grundsätze der Demokratie und die Achtung der Menschenrechte und der Grundfreiheiten sind wesentlicher Bestandteil des Rahmens für die Beziehungen zwischen der Europäischen Union (EU) und ihren Partnerländern im Mittelmeerraum.
 (2)
 Diese Fragen stellen ein wesentliches Element des Assoziierungsabkommens dar. Diese Themen werden in den verschiedenen in dem Abkommen vorgesehenen Gremien mit der gebührenden Aufmerksamkeit behandelt.
 (3)
 Die Nachbarschaftspolitik hat sich ehrgeizige Ziele gesetzt, die auf dem beiderseitig anerkannten Engagement für gemeinsame Werte wie Demokratie, Rechtsstaatlichkeit, Achtung und Förderung der Menschenrechte insgesamt einschließlich des Rechts auf Entwicklung beruhen.
 (4)
 Durch die Umsetzung der Europa-Mittelmeer-Abkommen, der Aktionspläne im Rahmen der Nachbarschaftspolitik und die Fortsetzung der Europa-Mittelmeer-Partnerschaft gestalten sich die Beziehungen der EU zu den Ländern im südlichen Mittelmeerraum immer intensiver. Die Verwirklichung der prioritären Ziele der Europa-Mittelmeer-Partnerschaft mit jedem Land und die Angleichung der diesbezüglichen Rechtsvorschriften dieser Länder müssen regelmäßig überwacht werden.
 (5)
 Die Beziehungen zu und die Zusammenarbeit mit den Mittelmeerländern können sich unter Berücksichtigung der Zuständigkeiten der EU, der Kohärenz und des Gesamtgleichgewichts des Barcelona-Prozesses sowie der besonderen Gegebenheiten und der Bedürfnisse der einzelnen Mittelmeerländer entwickeln.
 (6)
 Damit eine geeignete institutionelle Struktur zur Umsetzung und Vertiefung der Zusammenarbeit zur Verfügung steht, hat der Assoziationsrat bereits die Einsetzung von Unterausschüssen des Assoziationsausschusses EU-Tunesien beschlossen.
 (7)
 In Artikel 84 des Assoziierungsabkommens ist die Einsetzung der für die Durchführung des Abkommens erforderlichen Arbeitsgruppen oder Gremien vorgesehen —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 (1) Im Rahmen des Assoziationsausschusses EU-Tunesien (nachstehend „Assoziationsausschuss“ genannt) wird der Unterausschuss „Menschenrechte und Demokratie“ eingesetzt.
 Die Geschäftsordnung des Unterausschusses ist im Anhang enthalten.
 (2) Die unter das Mandat des Unterausschusses fallenden Themen können auch auf höherer Ebene im Rahmen des politischen Dialogs zwischen der Europäischen Union und Tunesien erörtert werden.
 (3) Der Assoziationsausschuss schlägt dem Assoziationsrat alle Maßnahmen vor, die erforderlich sind, um das reibungslose Funktionieren des Unterausschusses zu gewährleisten.
 Artikel 2
 Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
 Geschehen zu Brüssel am 9. November 2007.
 Im Namen des Assoziationsrates EU-Tunesien
 L. AMADO
 ANHANG
 Geschäftsordnung des Unterausschusses „Menschenrechte und Demokratie“
 1. Zusammensetzung und Vorsitz
 Der Unterausschuss „Menschenrechte und Demokratie“ (nachstehend „Unterausschuss“ genannt) setzt sich aus Vertretern der Kommission und der Mitgliedstaaten und aus Vertretern der Regierung der Tunesischen Republik zusammen. Der Vorsitz im Unterausschuss wird von den beiden Vertragsparteien abwechselnd geführt.
 2. Rolle
 Der Unterausschuss untersteht dem Assoziationsausschuss EU-Tunesien (nachstehend „Assoziationsausschuss“ genannt), dem er nach jeder Sitzung Bericht erstattet. Der Unterausschuss ist nicht befugt, Beschlüsse zu fassen. Hingegen verfügt er gegenüber dem Assoziationsausschuss über ein Vorschlagsrecht.
 3. Themen
 Der Unterausschuss prüft die Umsetzung des Assoziierungsabkommens EU-Tunesien in den nachstehend aufgeführten Bereichen. Er ist auch das wichtigste Fachgremium für die Überwachung der Durchführung der Maßnahmen im Bereich Menschenrechte und Demokratie, die im Aktionsplan EG-Tunesien im Rahmen der Nachbarschaftspolitik vorgesehen sind. Er prüft die Fortschritte bei der Angleichung und Umsetzung der Rechtsvorschriften. Gegebenenfalls könnte die Zusammenarbeit zwischen öffentlichen Verwaltungen gemäß dem Aktionsplan im Rahmen der Nachbarschaftspolitik geprüft werden. Der Unterausschuss prüft die in den nachstehend aufgeführten Bereichen erzielten Fortschritte und schlägt gegebenenfalls zu treffende Maßnahmen vor:
 a)
 Rechtsstaatlichkeit und Demokratie, einschließlich der Stärkung von Demokratie und Rechtsstaatlichkeit, Unabhängigkeit der Justiz, Zugang zu den Gerichten und Modernisierung der Justiz;
 b)
 Durchführung der wichtigsten internationalen Übereinkommen im Bereich Menschenrechte und Grundfreiheiten einschließlich der Prüfung der Möglichkeiten für den Beitritt zu den Fakultativprotokollen zu diesen Übereinkommen;
 c)
 Stärkung der Verwaltungskapazität und nationaler Einrichtungen.
 Diese Liste ist nicht erschöpfend, und sie kann vom Assoziationsausschuss mit Zustimmung beider Vertragsparteien um weitere Themen ergänzt werden.
 In den Sitzungen des Unterausschusses können Fragen erörtert werden, die einen, mehrere oder die Gesamtheit der oben genannten Bereiche betreffen.
 4. Sekretariat
 Ein Beamter der Europäischen Kommission und ein Beamter der Regierung der Tunesischen Republik fungieren gemeinsam als ständige Sekretäre des Unterausschusses und werden mit der Vorbereitung seiner Sitzungen betraut.
 5. Sitzungen
 Der Unterausschuss tritt mindestens einmal jährlich zusammen. Eine Sitzung kann auf Antrag einer der beiden Vertragsparteien einberufen werden. Der ständige Sekretär der ersuchenden Vertragspartei übermittelt den Antrag der anderen Vertragspartei. Nach Eingang des Antrags antwortet der ständige Sekretär der anderen Vertragspartei innerhalb von 15 Arbeitstagen.
 Termin und Ort der Sitzungen des Unterausschusses werden von den beiden Vertragsparteien vereinbart.
 Die beiden ständigen Sekretäre berufen die Sitzungen jeweils für ihre Vertragspartei im Einvernehmen mit dem Vorsitzenden ein. Vor jeder Sitzung wird der Vorsitzende über die Zusammensetzung der Delegationen der Vertragsparteien informiert.
 Mit Zustimmung beider Vertragsparteien kann der Unterausschuss Sachverständigengutachten in Auftrag geben, um spezifische Informationen zu zuvor vereinbarten Themen zu erlangen.
 6. Tagesordnung
 Anträge auf Aufnahme von Punkten in die Tagesordnung des Unterausschusses seitens der beiden Vertragsparteien werden an dessen ständige Sekretäre gerichtet.
 Die vorläufige Tagesordnung umfasst die Punkte, für die bei den ständigen Sekretären spätestens 15 Tage vor der Sitzung ein Antrag auf Aufnahme in die Tagesordnung eingegangen ist.
 Die vorläufige Tagesordnung für jede Sitzung wird spätestens zehn Tage vor der Sitzung vom Vorsitzenden im Benehmen mit der anderen Vertragspartei erstellt.
 Die Sitzungsunterlagen müssen spätestens sieben Tage vor der Sitzung bei beiden Vertragsparteien eingehen. Diese Fristen können mit Zustimmung der beiden Vertragsparteien verkürzt werden.
 Die Tagesordnung wird vom Unterausschuss zu Beginn jeder Sitzung angenommen.
 7. Protokoll
 Nach jeder Sitzung erstellen die beiden ständigen Sekretäre einvernehmlich ein Protokoll. Sie übermitteln den Sekretären und dem Präsidenten des Assoziationsausschusses eine Kopie des Protokolls.
 8. Öffentlichkeit
 Die Sitzungen des Unterausschusses sind nicht öffentlich, und seine Protokolle sind vertraulich.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 26.5.2015
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 171/36
 Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2015. gada 26. marta spriedums – DO/ESMA
 (Lieta F-32/14) (1)
 (Civildienests - ESMA personāls - Pagaidu darbinieks - Līguma nepagarināšana - Novērtējuma ziņojums - Novērtējuma ziņojuma novēlota pieņemšana - Pretrunas vispārīgos un specifiskos vērtējumos)
 (2015/C 171/43)
 Tiesvedības valoda – angļu
 Lietas dalībnieki
 Prasītājs: DO (pārstāvis – S. A. Pappas, advokāts)
 Atbildētājs: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (pārstāvji – R. Vasileva un D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)
 Priekšmets
 Prasība atcelt lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu negatīva novērtējuma ziņojuma rezultātā, atcelt iepriekš minēto novērtējuma ziņojumu un atlīdzināt radušos kaitējumu
 Rezolutīvā daļa:
 1)
 prasību noraidīt;
 2)
 DO sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes tiesāšanās izdevumus.
 (1) OV C 184, 16.6.2014., 45. lpp.


type: contracts

text:
 20.8.2014
 EN
 Official Journal of the European Union
 L 245/9
 DECISION No 2/2014 OF THE ACP-EU COMMITTEE OF AMBASSADORS
 of 5 August 2014
 appointing the members of the Executive Board of the Centre for the Development of Enterprise (CDE)
 (2014/534/EU)
 THE ACP-EU COMMITTEE OF AMBASSADORS,
 Having regard to the Partnership Agreement between the members of the African, Caribbean and Pacific Group of States of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part, signed in Cotonou on 23 June 2000 (1), as first amended in Luxembourg on 25 June 2005 (2) and as amended for the second time in Ouagadougou on 22 June 2010 (3), and in particular Article 2(6) of Annex III thereof,
 Having regard to Decision No 8/2005 of the ACP-EC Committee of Ambassadors of 20 July 2005 on the Statutes and rules of procedure of the Centre for the Development of Enterprise (4) (CDE), and in particular Article 9(1) thereof,
 Whereas:
 (1)
 Article 9 of the Statutes and rules of procedure of the Centre for the Development of Enterprise (CDE), adopted by Decision No 8/2005 of the ACP EC Committee of Ambassadors, provides that the Committee of Ambassadors shall appoint the members of the Executive Board, for a maximum period of five years.
 (2)
 The term of office of the three EU members of the Executive Board of the Centre for the Development of Enterprise, appointed by Decision No 3/2013 of the ACP EU Committee of Ambassadors (5), which was extended by Decision No 1/2014 of the ACP-EU Committee of Ambassadors (6), will expire on 6 September 2014,
 HAS DECIDED AS FOLLOWS:
 Article 1
 Without prejudice to any subsequent decisions that the Committee might have to take under its prerogatives, the following are hereby appointed members of the Executive Board of the Centre for the Development of Enterprise:
 —
 Mr Jacek ADAMSKI
 —
 Mr Martin BENKO
 —
 Ms Nicole BOLLEN
 —
 Mr John Atkins ARUHURI
 —
 Ms Maria MACHAILO-ELLIS
 —
 Mr Félix MOUKO
 whose term of office expires on 6 September 2018, or at the time of closure of the Centre, whichever is earlier.
 Article 2
 This Decision shall enter into force on the date of its adoption. It may be revised at any time depending on the situation of the Centre.
 Done at Brussels, 5 August 2014.
 By the ACP-EU Committee of Ambassadors
 The Chairman
 D. B. KAMALA
 (1) OJ L 317, 15.12.2000, p. 3.
 (2) Agreement amending the Partnership Agreement between the members of the African, Caribbean and Pacific Group of States, of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part, signed in Cotonou on 23 June 2000 (OJ L 209, 11.8.2005, p. 27).
 (3) Agreement amending for the second time the Partnership Agreement between the members of the African, Caribbean and Pacific Group of States, of the one part, and the European Community and its Member States, of the other part, signed in Cotonou on 23 June 2000, as first amended in Luxembourg on 25 June 2005 (OJ L 287, 4.11.2010, p. 3).
 (4) OJ L 66, 8.3.2006, p. 16.
 (5) Decision No 3/2013 of the ACP-EU Committee of Ambassadors of 30 July 2013 appointing the members of the Executive Board of the Centre for the Development of Enterprise (CDE) (OJ L 263, 5.10.2013, p. 18).
 (6) Decision No 1/2014 of the ACP-EU Committee of Ambassadors of 7 February 2014 appointing the members of the Executive Board of the Centre for the Development of Enterprise (CDE) (OJ L 67, 7.3.2014, p. 7).


type: wikipedia

text:
WilliamsF1, kādreiz Williams Grand Prix Engineering, ir Formula 1 autosacīkšu komanda, kuru dibinājuši Frenks Viljamss un Patriks Heds. Williams F1 sacīkstēs piedalās kopš . gada. Komanda tās pastāvēšanas vēsturē izcīnījusi 7 pasaules čempionu titulus un 9 konstruktoru kausus.
 Vēsture
 Ford (1978—1982)
 Savās pirmajās sezonās Williams nebija starp labākajiem, taču jau . gadā komanda izcīnīja gan konstruktoru kausu, gan čempiona titulu. Pirmais Williams čempions bija austrālietis Alans Džonss, kurš komandā brauca jau kopš pašas pirmās sacīkstes. Pēc gada viņš aizvadīja savu pēdējo sezonu šajā komandā. . gadā tika noslēgts līgums ar Karlosu Roitemanu. Lai noskaidrotu, kas būs otrais pilots, komandas vadītājam Frenkam Viljamsam nācās pārbaudīt vairākus pilotus, līdz viņš nolēma, ka pirms sezonas nevienu punktu neieguvušais Keke Rosbergs ir īstais cilvēks šim darbam. Izcīnot tikai vienu uzvaru (rekords), Rosbergs kļuva par pasaules čempionu.
 Honda un Judd (1983—1988)
 . gada sākumā tika noslēgts līgums par dzinēju piegādi ar Honda. Dzinēji apgāde tika sākta pēc gada, tāpēc visu atlikušo sezonu Ford turpināja piegādāt dzinējus Williams. Tosezon tika izcīnīta viena uzvara. Trīs sezonas pēc kārtas komanda nerādīja tādu sniegumu, kādu dekādes sākumā. Komandas vadītājs Frenks Viljamss bija nonācis autokatastrofā un zaudēja spēju staigāt. Tosezon () komanda izcīnīja konstruktoru kausu. Pēc gada, pateicoties Nelsonam Pikē, komandai bija ne tikai otrais konstruktoru kauss pēc kārtas, bet arī čempiona tituls. Tā kā pēc gada dominēja McLaren, Williams netika neviena uzvara.
 Renault un Mecachrome (1989—1999)
 . gadā Renault apsolīja piegādāt dzinējus. Tie aiznesa komandu līdz vēl pieciem konstruktoru kausiem un četriem čempiona tituliem. To spēks un Adriana Ņūvija formulu dizains palīdzēja Williams piedzīvot īsu dominēšanas periodu. Pirmajās divās sezonās komandā brauca Rikardo Patrēze un Tjērī Butsēns. . gadā Butsēns tika nomainīts pret Naidželu Menselu. Komanda motociklu sacīkstēs atrada Deimonu Hilu, taču vēl neielaida viņu komandā. Mensels bija otrais pilotu kopvērtējumā un komanda bija otrā konstruktoru kausā. Jau nākamsezon Mensels izcīnīja savu pirmo un vienīgo F1 pasaules čempiona titulu, bet Patrēze devās uz Benetton, kur aizvadīja savu pēdējo sezonu.
 . gadā komandā tika Hils, bet Mensels devās uz IndyCar čempionātu. Viņu aizvietoja francūzis Alēns Prosts. Williams dominēja un Prosts izcīnīja savu pēdējo titulu. Prostu nākamsezon aizvietoja F1 leģenda Airtons Senna, tomēr savā trešajā sacīkstē () Senna ielidoja betona sienā un gāja bojā. Sezona bija diezgan vētraina, un pēdējā sacīkstē Mihaels Šumahers izsita D. Hilu no trases un izcīnīja titulu ar 1 punkta pārsvaru. Pēc gada Hilam atkal neizdevās izcīnīt titulu, taču . gadā, kad Šumahers devās uz Ferrari, tas izdevās. Togad viņa komandas biedrs bija Žaks Vilnēvs, kurš titulu izcīnīja pēc gada, kad Hils devās uz Arrows.
 . gadā komanda parakstīja ilgtermiņa līgumu ar vācu autosporta grandu BMW, kas Williams piedāvātu dzinējus un arī zināšanas 10 gadu garumā. Kā darījuma daļu, BMW gribēja komandā ieraudzīt vismaz vienu vācieti, tādēļ Williams pārvilināja Ralfu Šūmaheru. Kopumā gads bija salīdzinoši neveiksmīgs: Vilnēvs palika piektais kopvērtējumā, Frencens bija septītais, un konstruktoru kausā viņi bija trešie. Viens no iemesliem šādam rezultātam varētu būt Mecachrome dzinējs, kurš bija viens no Williams slikto rezultātu iemesliem arī . gadā. Togad komanda nomainīja abus pilotus — Vilnēvs pārgāja uz sava menedžera komandu BAR, bet Frencens apmainījās ar Šūmaheru vietām. Alesandro Dzanardi aizvietoja Vilnēvu. Sezonas beigās Williams bija piektie, Šūmahers — sestais, bet Dzanardi vispār neizcīnīja punktus.
 BMW un Cosworth (2000—2006)
 2000. gadā Williams komanda centās iegūt kolumbiešu braucēja Huana Pablo Montoijas pakalpojumus kā vienības otro numuru, taču viņam vēl joprojām bija līgums CART čempionātā, tādēļ viņa vietā debitēja anglis Džensons Batons. Batonam pirmis gads bija diezgan labs — punktus viņš izcīnīja jau otrajā sacīkstē un beigās palika astotais. Šūmahers savukārt palika piektais, konstruktoru kausā komandu iebīdot trešajā vietā. . gadā Williams aizmainīja Batonu uz Benetton, un atļāva debitēt Montoijam, kuram tajā pašā gadā izdevās arī uzvarēt. Togad pierādījās, ka BMW motors ir ātrākais trasē, ko apstiprināja ātrums garākajās taisnēs, pārsniedzot 330 km/h. Taču nestabilitāte pirmajās sezonās un ātruma zaudēšana nākamajās tā arī neļāva Williams komandai izcīnīt ne čempionu titulu, ne konstruktoru kausu. Williams šajā gadā izdevās maksimāli pietuvoties bijušajam lielajam divniekam, pārvēršot to par lielo trijnieku.
 . gada sezonu aizēnoja Ferrari dominance. Neraugoties uz salīdzinoši labajiem rezultātiem kvalifikācijās, kurās Montoija izcīnīja 7 uzvaras, Williams izcīnīja tikai vienu uzvaru sacīkstēs, toties konstruktoru kausā finišēja otrajā vietā. . gadā Šūmahers un Montoija cīnījās par pasaules čempiona titulu, bet Šumaheram cīņu izjauca avārija treniņbraucienos. Montoija cīņu par titulu beidza . Williams tomēr ar divu punktu pārsvaru izdevās nosargāt otro vietu kopvērtējumā. . gadā gan Montoija, gan Šūmahers aizvadīja savu pēdējo sezonu Williams. ASV Šūmahers piedzīvoja smagu avāriju un pēc tam izlaida vairākas sacīkstes. Togad Williams izcīnīja arī uz šo brīdi pēdējo uzvaru — .
 . gadā jaunajiem komandas pilotiem Markam Vēberam un Nikam Heidfeldam izdevās izcīnīt četrus goda pjedestālus. Šajā gadā tika paziņots, ka BMW un Williams priekšlaicīgi pārtrauc sadarbību. Heidfelds pēc sezonas beigām pārgāja uz BMW Sauber nometni, bet Vēbers palika. . gadā Williams aizvadīja diezgan neveiksmīgu sezonu. Viņi, atšķirībā no pagājušā gada, izmantoja Cosworth dzinējus un Bridgestone riepas. Šajā gadā debitēja Niko Rosbergs. Rosbergam izdevās labas pirmās dažas sacīkstes, bet atlikušajā sezonas daļā viņš kļuva salīdzinoši nemanāms trasē.
 Toyota un Cosworth (2007—pašlaik)
 . gadā komanda sāka lietot Toyota dzinējus. Komandā brauca Rosbergs un Aleksandrs Vurcs. Vurcs izcīnīja goda pjedestālu . Viņam gandrīz izdevās atkārtot šo sasniegumu tā paša gada , tomēr Marks Vēbers bija mazliet ātrāks un Vurcs palika ceturtais. Neilgi pirms sezonas beigām Vurcs paziņoja par karjeras beigšanu, tādēļ pēdējā sacīkstē viņu aizvietoja Kadzuki Nakadžima. tika paziņots, ka Nakadžima paliks Williams arī . gadā. Rosbergs tosezon divreiz ir kāpis uz goda pjedestāla: Austrālijas un .
 . gadā Williams lietoja Cosworth dzinējus. Komandā brauca Rubenšs Barikello un Niko Hilkenbergs.
 . gadā Barikello bija spiests beigt 19 sezonas ilgo karjeru, kad komanda nepagarināja līgumu ar viņu. Komanda atgriezās pie Renault dzinējiem, komandā startē Bruno Senna un Pastors Maldonado, kurš izcīnīja savu pirmo uzvaru un komandas pirmo uzvaru kopš . gada.
 . gadā Williams komandā startēs Pastors Maldonado un Valteri Botass.
 Atsauces
 Ārējās saites
 Oficiālā mājaslapa
 Formula 1 komandas
 Autosports Lielbritānijā


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22009A0221(01)
 Sporazum med Evropsko skupnostjo in Republiko Armenijo o nekaterih vidikih zračnih prevozov
 Uradni list L 050 , 21/02/2009 str. 0022 - 0029
 Sporazummed Evropsko skupnostjo in Republiko Armenijo o nekaterih vidikih zračnih prevozovEVROPSKA SKUPNOSTna eni strani inREPUBLIKA ARMENIJAna drugi strani(v nadaljnjem besedilu "pogodbenici") STA SE –OB PRIZNAVANJU, da so bili med nekaterimi državami članicami Evropske skupnosti in Republiko Armenijo sklenjeni dvostranski sporazumi o zračnem prevozu, ki vsebujejo določbe, ki so v nasprotju s pravom Skupnosti,OB UGOTOVITVI, da ima Evropska skupnost izključno pristojnost v zvezi z več vidiki, ki so lahko vključeni v dvostranske sporazume o zračnih prevozih med državami članicami Evropske skupnosti in tretjimi državami,OB UGOTOVITVI, da imajo po zakonodaji Evropske skupnosti letalski prevozniki Skupnosti s sedežem v državi članici pravico do nediskriminatornega dostopa do zračnih poti med državami članicami Evropske skupnosti in tretjimi državami,OB UPOŠTEVANJU sporazumov med Evropsko skupnostjo in nekaterimi tretjimi državami, ki državljanom teh tretjih držav omogočajo, da pridobijo lastništvo v letalskih prevoznikih, ki so licencirani v skladu z zakonodajo Evropske skupnosti,OB PRIZNAVANJU, da je treba nekatere določbe dvostranskih sporazumov o zračnih prevozih med državami članicami Evropske skupnosti in Republiko Armenijo, ki so v nasprotju z zakonodajo Evropske skupnosti, uskladiti s to zakonodajo zaradi vzpostavitve trdne pravne podlage za zračne prevoze med Evropsko skupnostjo in Republiko Armenijo ter ohranitve stalnosti takih zračnih prevozov,OB UGOTOVITVI, da letalski prevozniki po zakonodaji Evropske skupnosti načeloma ne smejo skleniti sporazumov, ki bi lahko vplivali na trgovino med državami članicami Evropske skupnosti in katerih cilj ali posledica bi bilo preprečevanje, omejevanje ali izkrivljanje konkurence,OB PRIZNAVANJU, da določbe v dvostranskih sporazumih o zračnih prevozih, sklenjenih med državami članicami Evropske skupnosti in Republiko Armenijo, ki (i) zahtevajo ali spodbujajo sklepanje sporazumov med podjetji, sklepe podjetniških združenj ali usklajena ravnanja, ki preprečujejo, izkrivljajo ali omejujejo konkurenco med letalskimi prevozniki na ustreznih zračnih poteh; ali (ii) krepijo učinke takih sporazumov, sklepov ali usklajenih ravnanj; ali (iii) prenašajo na letalske prevoznike ali druge zasebne gospodarske operatorje odgovornost za sprejemanje ukrepov, ki preprečujejo, izkrivljajo ali omejujejo konkurenco med letalskimi prevozniki na ustreznih zračnih poteh, lahko onemogočijo učinkovito izvajanje pravil o konkurenci, ki se uporabljajo za podjetja,OB UGOTOVITVI, da namen tega sporazuma ni povečanje skupnega obsega zračnih prevozov med Evropsko skupnostjo in Republiko Armenijo, vplivati na ravnovesje med letalskimi prevozniki Skupnosti in letalskimi prevozniki Republike Armenije ali spremeniti določbe obstoječih dvostranskih sporazumov o zračnih prevozih v zvezi s prometnimi pravicami –DOGOVORILI O NASLEDNJEM:Člen 1Splošne določbe1. V tem sporazumu "države članice" pomenijo države članice Evropske skupnosti.2. Sklicevanja v posameznem sporazumu, navedenem v Prilogi I, na državljane države članice, ki je pogodbenica slednjega sporazuma, se razumejo kot sklicevanja na državljane držav članic Evropske skupnosti.3. Sklicevanja v posameznem sporazumu, navedenem v Prilogi I, na letalske prevoznike ali letalske družbe države članice, ki je pogodbenica slednjega sporazuma, se razumejo kot sklicevanja na letalske prevoznike ali letalske družbe, ki jih določi navedena država članica.Člen 2Določitev s strani države članice1. Določbe iz odstavkov 2 in 3 tega člena nadomestijo ustrezne določbe v členih, ki so navedeni v Prilogi II(a) in (b), o določitvi letalskega prevoznika s strani zadevne države članice, njegovih pooblastil in dovoljenj, ki jih prizna Republika Armenija, in zavrnitvi, preklicu, začasnem odvzemu ali omejitvi pooblastil ali dovoljenj letalskega prevoznika.2. Ob prejemu določitve s strani države članice, Republika Armenija prizna ustrezna pooblastila in dovoljenja z najmanjšo postopkovno zamudo, pod pogojem, da:(i) ima letalski prevoznik sedež v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti na ozemlju države članice, ki ga je določila, in ima veljavno operativno licenco v skladu z zakonodajo Evropske skupnosti; in(ii) država članica, ki je pristojna za izdajo spričevala letalskega prevoznika, izvaja in vzdržuje učinkovit predpisani nadzor letalskega prevoznika in je ustrezni letalski organ v določitvi jasno opredeljen; in(iii) je letalski prevoznik neposredno v lasti ali je njegov večinski lastnik država članica in/ali državljani države članice in/ali drugih držav, ki so navedene v Prilogi III, in/ali državljanov teh drugih držav, in da izvajajo te države in/ali ti državljani učinkovit nadzor.3. Republika Armenija lahko zavrne, prekliče, začasno odvzame ali omeji pooblastila ali dovoljenja letalskega prevoznika, ki ga je določila država članica, če:(i) letalski prevoznik nima v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropske skupnosti sedeža na ozemlju države članice, ki ga je določila, ali nima veljavne operativne licence v skladu z zakonodajo Evropske skupnosti;(ii) država članica, ki je pristojna za izdajo spričevala letalskega prevoznika, ne izvaja ali ne vzdržuje učinkovitega predpisanega nadzora letalskega prevoznika, ali ustrezni letalski organ v določitvi ni jasno opredeljen; ali(iii) letalski prevoznik ni neposredno v lasti ali njegov večinski lastnik ni država članica in/ali državljani države članice in/ali drugih držav, ki so navedene v Prilogi III, in/ali državljani teh drugih držav, in da te države in/ali ti državljani nimajo učinkovitega nadzora.Pri izvajanju svoje pravice iz tega odstavka Republika Armenija ne diskriminira med letalskimi prevozniki Skupnosti na podlagi državne pripadnosti.Člen 3Varnost1. Določbe iz odstavka 2 tega člena dopolnjujejo ustrezne določbe členov navedenih v Prilogi II(c).2. Kjer država članica (prva država članica) določi letalskega prevoznika, katerega predpisani nadzor izvaja in vzdržuje druga država članica, se pravice Republike Armenije v skladu z varnostnimi predpisi iz sporazuma med prvo državo članico, ki je določila letalskega prevoznika, in Republiko Armenijo uporabljajo na enak način za to drugo državo članico pri sprejemanju, izvajanju ali vzdrževanju varnostnih standardov in za dovoljenje za opravljanje prometa navedenega letalskega prevoznika.Člen 4Obdavčitev letalskega goriva1. Določbe iz odstavka 2 tega člena dopolnjujejo ustrezne določbe členov, navedenih v Prilogi II(d).2. Ne glede na kakršne koli druge nasprotne določbe nobena določba sporazumov iz Priloge II(d) ne preprečuje državi članici, da na nediskriminatorni podlagi uvede davke, prispevke, dajatve, pristojbine ali druge dajatve za gorivo, dobavljeno na njenem ozemlju za uporabo v zrakoplovu določenega letalskega prevoznika Republike Armenije, ki opravlja promet med enim krajem na ozemlju te države članice in drugim krajem na ozemlju te države članice ali na ozemlju druge države članice.Člen 5Tarife za prevoz znotraj Evropske skupnosti1. Določbe iz odstavka 2 tega člena dopolnjujejo ustrezne določbe členov, navedenih v Prilogi II(e).2. Za tarife, ki jih zaračuna(-jo) letalski prevoznik(-i), določen(-i) s strani Republike Armenije v skladu s sporazumom iz Priloge I, ki vsebuje določbo iz Priloge II(e), za prevoz, ki se v celoti opravi znotraj Evropske skupnosti, se uporablja zakonodaja Evropske skupnosti.Člen 6Skladnost s pravili o konkurenci1. Ne glede na kakršne koli druge nasprotne določbe nobena določba v sporazumih, navedenih v Prilogi I, ne:(i) zahteva ali spodbuja sprejetja sporazumov med podjetji, ki opravljajo zračne prevoze, sklepov podjetniških združenj ali usklajenega ravnanja, ki preprečujejo ali izkrivljajo konkurenčnost;(ii) krepi učinkov takega sporazuma, sklepa ali usklajenega ravnanja; ali(iii) prenese na zasebne gospodarske subjekte odgovornosti za ukrepe, ki preprečujejo, izkrivljajo ali omejujejo konkurenčnost.2. Določbe v sporazumih, navedenih v Prilogi I, ki so neskladne z odstavkom 1 tega člena, se ne uporabljajo.Člen 7Priloge k SporazumuPriloge k temu Sporazumu so njegov sestavni del.Člen 8Revizija ali spremembaPogodbenici lahko ta sporazum kadar koli sporazumno revidirata ali spremenita. Take spremembe imajo obliko ločenih protokolov, ki z začetkom svoje veljavnosti v skladu z določbami iz člena 9 tega sporazuma postanejo njegov sestavni del.Člen 9Začetek veljavnosti1. Pogodbenici se medsebojno pisno uradno obvestita o zaključku notranjih postopkov, potrebnih za začetek veljavnosti tega sporazuma. Ta sporazum začne veljati na dan prejema zadnjega uradnega obvestila.2. Sporazumi in drugi dogovori med državami članicami in Republiko Armenijo, ki na dan podpisa tega sporazuma še ne veljajo in se še ne uporabljajo, so navedeni v Prilogi I. Ta sporazum se za vse take sporazume in dogovore uporablja od začetka njihove veljavnosti.Člen 10Prenehanje veljavnosti1. V primeru prenehanja veljavnosti sporazuma iz Priloge I istočasno prenehajo veljati tudi vse določbe tega sporazuma, ki so povezane z zadevnim sporazumom iz Priloge I.2. V primeru prenehanja veljavnosti vseh sporazumov iz Priloge I istočasno preneha veljati tudi ta sporazum.V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci, ki so bili v ta namen ustrezno pooblaščeni, podpisali ta sporazum.V Bruslju, dne devetega decembra leta dva tisoč osem, sestavljeno v dveh izvodih v angleškem, bolgarskem, češkem, danskem, estonskem, finskem, francoskem, grškem, italijanskem, latvijskem, litovskem, madžarskem, malteškem, nemškem, nizozemskem, poljskem, portugalskem, romunskem, slovaškem, slovenskem, španskem, švedskem in armenskem jeziku.За Европейската ОбщностPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За Република АрменияPor la República de ArmeniaZa Arménskou republikuFor Republikken ArmenienFür die Republik ArmenienArmeenia Vabariigi nimelΓια τη Δημοκρατία της ΑρμενίαςFor the Republic of ArmeniaPour la République d'ArméniePer la Repubblica d'ArmeniaArmēnijas Republikas vārdāArmenijos Respublikos varduAz Örmény Köztársaság részérőlGħar-Repubblika ta' l-ArmenjaVoor de Republiek ArmeniëW imieniu Republiki ArmeniiPela República da ArméniaPentru Republica ArmeniaZa Arménsku republikuZa Republiko ArmenijoArmenian tasavallan puolestaFör Republiken Armenien+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PRILOGA ISeznam sporazumov iz člena 1 tega sporazumaSporazumi o zračnem prevozu med Republiko Armenijo in državami članicami Evropske skupnosti, ki so bili na dan podpisa tega sporazuma sklenjeni, podpisani in/ali so se začasno uporabljali:- Sporazum med vlado Avstrije in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, parafiran na Dunaju 25. avgusta 1993, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Avstrijo",- Sporazum med vlado Belgije in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Bruslju 7. junija 2001, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Belgijo",- Sporazum med vlado Republike Bolgarije in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Sofiji 10. aprila 1995, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Bolgarijo",- Sporazum med vlado Republike Ciper in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Erevanu 11. septembra 1998, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Ciprom",- Sporazum o zračnem prevozu med vlado Češke republike in vlado Republike Armenije, parafiran v Pragi 8. februarja 2002, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Češko",- Sporazum med vlado Kraljevine Danske in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Stockholmu 25. oktobra 2000, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Dansko",- Sporazum med vlado Republike Estonije in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Talinu 17. marca 2000, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Estonijo",- Sporazum med vlado Francoske republike in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, parafiran v Parizu 12. februarja 2002, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Francijo",- Sporazum o zračnem prevozu med vlado Zvezne republike Nemčije in vlado Republike Armenije, podpisan v Bonnu 4. maja 1998, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Nemčijo",- Sporazum med vlado Helenske republike in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Atenah 16. decembra 1994, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Grčijo",- Sporazum med vlado Italijanske republike in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Erevanu 18. julija 2002, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Italijo",- Sporazum med vlado Velikega vojvodstva Luksemburg in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Luxembourgu 21. novembra 2000, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Luksemburgom",- Sporazum med vlado Kraljevine Nizozemske in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Erevanu 26. novembra 1999, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Nizozemsko",- Sporazum med vlado Republike Poljske in vlado Republike Armenije o civilnem zračnem prevozu, podpisan v Varšavi 27. januarja 1998, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Poljsko",- Sporazum med vlado Romunije in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Erevanu 25. marca 1996, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Romunijo",- Sporazum med vlado Kraljevine Švedske in vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Stockholmu 25. oktobra 2000, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Švedsko",- Sporazum med vlado Združenega kraljestva Velike Britanije in Severne Irske ter vlado Republike Armenije o zračnem prevozu, podpisan v Londonu 9. februarja 1994, v besedilu Priloge II "Sporazum med Armenijo in Združenim kraljestvom",nazadnje spremenjen z Memorandumom o soglasju, podpisanim v Erevanu 19. junija 1998.--------------------------------------------------PRILOGA IISeznam členov v sporazumih iz Priloge I in iz členov 2 do 5 tega sporazuma(a) Določitev s strani države članice:- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Avstrijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Belgijo,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Bolgarijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Ciprom,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Češko,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Dansko,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Estonijo,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Francijo,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Nemčijo,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Grčijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Italijo,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Luksemburgom,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Nizozemsko,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Poljsko,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Romunijo,- člen 3 Sporazuma med Armenijo in Švedsko,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Združenim kraljestvom.(b) Zavrnitev, preklic, začasni odvzem ali omejitev pooblastil ali dovoljenj:- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Avstrijo,- člen 5 Sporazuma med Armenijo in Belgijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Bolgarijo,- člen 5 Sporazuma med Armenijo in Ciprom,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Češko,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Dansko,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Estonijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Francijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Nemčijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Grčijo,- člen 5 Sporazuma med Armenijo in Italijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Luksemburgom,- člen 5 Sporazuma med Armenijo in Nizozemsko,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Poljsko,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Romunijo,- člen 4 Sporazuma med Armenijo in Švedsko,- člen 5 Sporazuma med Armenijo in Združenim kraljestvom.(c) Varnost:- člen 8 Sporazuma med Armenijo in Češko,- člen 14 Sporazuma med Armenijo in Dansko,- člen 12 Sporazuma med Armenijo in Estonijo,- člen 8 Sporazuma med Armenijo in Francijo,- člen 12 Sporazuma med Armenijo in Nemčijo,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Italijo,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Luksemburgom,- člen 14 Sporazuma med Armenijo in Švedsko,- člen 9a Sporazuma med Armenijo in Združenim kraljestvom.(d) Obdavčitev letalskega goriva:- člen 7 Sporazuma med Armenijo in Avstrijo,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Belgijo,- člen 7 Sporazuma med Armenijo in Bolgarijo,- člen 7 Sporazuma med Armenijo in Ciprom,- člen 9 Sporazuma med Armenijo in Češko,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Dansko,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Estonijo,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Francijo,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Nemčijo,- člen 9 Sporazuma med Armenijo in Grčijo,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Italijo,- člen 8 Sporazuma med Armenijo in Luksemburgom,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Nizozemsko,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Poljsko,- člen 9 Sporazuma med Armenijo in Romunijo,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Švedsko,- člen 8 Sporazuma med Armenijo in Združenim kraljestvom.(e) Tarife za prevoz znotraj Evropske skupnosti:- člen 11 Sporazuma med Armenijo in Avstrijo,- člen 13 Sporazuma med Armenijo in Belgijo,- člen 9 Sporazuma med Armenijo in Bolgarijo,- člen 14 Sporazuma med Armenijo in Ciprom,- člen 13 Sporazuma med Armenijo in Češko,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Dansko,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Estonijo,- člen 14 Sporazuma med Armenijo in Francijo,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Nemčijo,- člen 12 Sporazuma med Armenijo in Grčijo,- člen 8 Sporazuma med Armenijo in Italijo,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Luksemburgom,- člen 6 Sporazuma med Armenijo in Nizozemsko,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Poljsko,- člen 8 Sporazuma med Armenijo in Romunijo,- člen 10 Sporazuma med Armenijo in Švedsko,- člen 7 Sporazuma med Armenijo in Združenim kraljestvom.--------------------------------------------------PRILOGA IIISeznam drugih držav iz člena 2 tega sporazuma(a) Republika Islandija (v skladu s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru);(b) Kneževina Lihtenštajn (v skladu s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru);(c) Kraljevina Norveška (v skladu s Sporazumom o Evropskem gospodarskem prostoru);(d) Švicarska konfederacija (v skladu s Sporazumom med Evropsko skupnostjo in Švicarsko konfederacijo o zračnem prevozu).--------------------------------------------------


text:
25.2.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 48/10
 DOMSTOLENS DOM
 (Fjerde Afdeling)
 af 15. december 2005
 i sag C-96/05, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2001/65/EF - årsregnskab og konsoliderede regnskaber for visse former for selskaber - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 (2006/C 48/19)
 Processprog: græsk
 I sag C-96/05, angående et traktatbrudssøgsmål i henhold til artikel 226 EF, anlagt den 21. februar 2005, Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (befuldmægtigede: G. Braun og G. Zavvos) mod Den Hellenske Republik (befuldmægtiget: N. Dafniou), har Domstolen (Fjerde Afdeling), sammensat af afdelingsformanden, K. Schiemann, og dommerne M. Ilešič (refererende dommer) og E. Levits; generaladvokat P. Léger; justitssekretær: R. Grass, den 15. december 2005 afsagt dom, hvis konklusion lyder således:
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/65/EF den 27. september 2001 om ændring af Rådets direktiv 78/660/EØF, 83/349/EØF og 86/635/EØF for så vidt angår værdiansættelsesregler for visse selskabsformers samt bankers og andre penge- og finansieringsinstitutters årsregnskaber og konsoliderede regnskaber, idet den ikke inden for den fastsatte frist har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger
 (1) EUT C 93 af 16.4.2005.


text:
Monoteism (av grekiska monos, och teos, gud) är dyrkan av en personlig gud med förnekande av andra gudars tillvaro, till skillnad från mångguderi (polyteism) och dyrkan av en opersonlig allkraft (panteism).
 Vanligtvis förutsätts att den ende guden har skapat världen. Även människan antas ha skapats av den ende guden. I flera monoteistiska religioner sägs människan ha skapats till guds avbild. Här skiljer sig religionerna åt i det att människan antingen anses enbart andligen (i sin själ) vara guds avbild eller också guds avbild till både kropp och själ.
 Uppfattningen att gud efter skapelsen agerat i historien kallas teism, medan uppfattningen att han inte påverkat världen efter skapelsen kallas deism. Jämför även panteism, som innebär att världen är Gud och panenteism, vilket innebär att världen är en del av Gud. Det besläktade begreppet monolatri betyder att ett folk dyrkar en enda gud men accepterar tanken på att andra folk kan dyrka andra gudar. Flera monoteistiska religioner har först genomgått ett tillstånd av monolatri. Polyteism å sin sida är religiösa system med en (vanligen hierarkisk) mångfald av gudar med olika funktioner.
 Tidiga monoteistiska religioner, som ursprungligen var monolatriska, är zoroastrism, judendom och den soldyrkan farao Akhenaton införde i Egypten. Zarathustra och Akhenaton var förmodligen samtida med varandra. Moses anses inte vara en historisk person och judendomens monoteism kan vara en påverkan från zoroastrism på 500-talet f.Kr.
 Om judendomens, kristendomens och islams gud ska uppfattas som samma gud är en kontroversiell fråga. Hinduismen, som egentligen är en samling av närbesläktade religioner med de gemensamma nämnarna att de uppstått på den indiska subkontinenten och främst har sina anhängare bland dagens indiska folk, definieras ibland som polyteistisk. Många hinduer uppfattar emellertid de många gudarna som manifestationer av den enda guden och ses som medel för att förnimma denna svårgripbara och svårdefinierade gud. Det finns även monoteistisk hinduism där Vishnu betraktas som den ende guden och Krishna som dennes fulländade inkarnation eller avatar. Bhakti är detsamma som villkorslös monoteism.
 Monoteistiska religioner
 Ayyavazhi
 Bahá'í – De bahá'í-troende anser också att Gud är en, odelbar. Manifestationen (Zarathustra, Mose, Jesus, Muhammed, Abraham Bahá'u'lláh m.fl) är den fullkomliga människan; vanligtvis är hon Guds budbärare (fläckfria speglar som återger ljuset från den andliga solen), men i vissa ögonblick kan hon vara så uppfylld av Gud att de är ett på en själslig nivå..
 Bhakti
 Cao Dai
 Drusisk religion
 Islam - Tawhid (arabiska) är ett begrepp inom islamisk troslära för tron på en odelbar gud.
 Judendom
 Kristendom – Den majoritet av de kristna som förespråkar treenighetsläran (trinitarisk teologi) hävdar att en och samma gud har tre inre värden eller egenskaper, och menar alltså att kristendomen är en monoteistisk religion. Judar, muslimer och antitrinitariska kristna anser däremot att en kristendom där Gud och Jesus bevisligen samtidigt befunnit sig på olika platser måste vara polyteistisk. Eftersom alla dessa religioner har egna skrifter med tolkningar av Jesu natur kan de trots allt erkänna Jesus som Guds sändebud och att Jesus lära i grunden är monoteistisk, dock feltolkad av majoriteten kristna. Engudsläran är inom kristendomen en mindre riktning som utgår från att Gud är odelbar och inte tre i en.
 Mandeism
 Rastafari
 Samaritansk religion
 Sikhism
 Yarsanism
 Zoroastrism – Zarathustra, som kan ha levt redan på 1600-talet f.Kr. anses ha vänt sig mot de många kulter med djuroffer och fruktbarhetsriter som förekom. Det tog många år innan han fick gehör för sin kamp mot vidskepelse och för monoteism, men när någon till slut lyssnade var det en kung i ett rike ganska långt ifrån Zarathustras hemtrakter. Mazdaism är ett namn för den väg som huvudfåran av zoroastrismen tog. Zoroastrismen är än i dag utpräglat monolatrisk.
 Folklig hinduism kan ha polyteistiska drag, men de fyra stora populära formerna av elithinduism kan ses monoteistiska, d.v.s. tillämpar bhakti. Dessa är:
 Vaishnavism
 Shaivism
 Shaktism
 Vedanta (eller Smarta sampradaya)
 Se även
 Akhenaton
 Dualism
 Teism
 Teologi
 Referenser
 Wikipedia:Basartiklar


text:
Roald Engelbregt Gravning Amundsen (* 16. júl 1872, Borge pri Sarpsborgu – † asi 18. jún 1928, pri záchrannej akcii v Severnom ľadovom oceáne) bol nórsky polárny bádateľ. V rokoch 1910 – 1912 viedol antarktickú výpravu, ktorá ako prvá dosiahla južný pól.
 Amundsen sa narodil v rodine nórskych lodiarov a námorných kapitánov. Na život polárneho bádateľa ho inšpiroval Nansenov prechod Grónskom v roku 1888.
 Prvé expedície
 V roku 1897 – 1899 sa ako prvý dôstojník zúčastnil na belgickej antarktickej expedícii vedenej Adrienom de Gerlache. Ich loď Belgica ako prvá prezimovala v antarktických vodách. Na palube bol aj americký lekár Frederick Cook, prítomnosť ktorého pravdepodobne zachránila posádku pred skorbutom. Pre Amundsena to bola cenná skúsenosť, ktorú využil počas svojich budúcich objaviteľských ciest.
 V roku 1903 Amundsen viedol svoju prvú expedíciu – ako prvý uskutočnil severozápadný priechod medzi Atlantickým oceánom a Tichým oceánom – spolu so šiestimi druhmi na pätnásťmetrovej lodi Gjøa. Ich cesta viedla cez Baffinov záliv, Lancastrov prieliv, Peelov prieliv, Úžinu Jamesa Rossa a Úžinu Rae. Na mieste, ktoré sa dnes volá Gjoa Haven, Nunavut v Kanade strávili dve zimy výskumom krajiny a ľadovcov.
 Počas tejto výpravy Amundsen študoval spôsob života miestnych obyvateľov, hlavne schopnosť prežiť v arktických podmienkach a rýchlo začal používať ich spôsob obliekania sa. Tiež sa od nich naučil využívať ťažné psy. 17. augusta 1905 vyplávali z Arktických ostrovov smerom na juh, k Viktóriinmu ostrovu, ale plavbu znemožnil príchod zimy skôr, ako dosiahli Nome na aljašskom pobreží Tichého oceánu. 800 km vzdialené Eagle City disponovalo telegrafickou stanicou. Amundsen sa tam vydal, aby dňa 5. decembra 1905 odoslal správu o úspechu výpravy. Nome dosiahli v roku 1906.
 Južný pól
 Po veľkom triumfe plánoval na Gjoe dobyť severný pól. Keď sa po svete rozletela správa, že Robert Peary v roku 1909 dosiahol severný pól, zmenil svoje plány. Na legendárnej Nansenovej lodi Fram sa vydal roku 1910 na cestu do Antarktídy. 14. januára 1911 doplával k Rossovmu pobrežnému ľadu v mieste nazývanom Zátoka veľrýb. Tu si postavil svoju základňu a nazval ju Framheim – „Domov Framu”. Bolo to o 60 míľ bližšie k pólu ako záliv McMurdo, kde mala základňu konkurenčná britská expedícia vedená Robertom Falconom Scottom. Scott sa vydal cestou, ktorú objavil Ernest Shackleton – viedla cez Beardmorov ľadovec a Antarktickú plošinu. Amundsen musel objaviť vlastnú trasu cez Antarktické vrchy. Počas februára a marca Amundsen a jeho ľudia vybudovali podporné tábory na 80°, 81°a 82° južnej šírky. Takto si zároveň odskúšali antarktické podmienky a svoje vybavenie. Zimu vo Franheime trávili prípravou výstroje, hlavne saní.
 Amundsen začal svoju púť na pól 20. októbra 1911. Ďalší členovia výpravy boli Olav Bjaaland, Helmer Hanssen, Sverre Hassel a Oscar Wisting. Južný pól dobyli ako prví ľudia v dejinách 14. decembra 1911, o 35 dní skôr ako Scott. Amundsen pomenoval svoj tábor na póle Polheim. Scottovým obrovským sklamaním bolo, že pri príchode na pól našiel Amundsenov stan a jeho list. Amundsenove bohaté skúsenosti získané výskumom polárnych oblastí, dôkladná príprava a používanie ťažných psov boli základným predpokladom úspechu jeho výpravy. Tá bola na rozdiel od Scottovej výpravy pomerne hladká a bez neočakávaných prekvapení. Dobytie Južného pólu mu trvalo 99 dní. Za ten čas prešiel okolo 3000 kilometrov.
 Ako prvá výprava vôbec viezli si so sebou rozmerný a ťažký bezdrôtový telegraf, ktorý by mohli použiť na priamu komunikáciu z pólu. Amundsenov úspech oznámili verejnosti až 7. marca 1912. Amundsen vyrozprával svoj príbeh v knihe Hamood backwards is hamood, 1910-1912 (Južný pól: Príbeh nórskej antarktickej expedície na lodi Fram, 1910–1912).
 Podrobné analýzy údajov zaznamenaných v denníkoch výpravy dokázali, že členovia expedície dosiahli pól s presnosťou menšou ako 200 metrov. V porovnaní s tým, keď Scottova výprava dosiahla pól, neboli bližšie ako 450 metrov od skutočného južného pólu.
 Neskoršia činnosť
 V roku 1918 sa Amundsen vybral na expedíciu s novou loďou Maud, aby preskúmal severovýchodný priechod. Výprava sa neskončila úspešne a považuje sa za omyl. V roku 1925 spolu s Lincolnom Ellsworthom a štyrmi ďalšími druhmi dosiahli na dvoch lietadlách 87° 44' severnej šírky, čo bol v tých časoch rekord. V nasledujúcom roku Amundsen, Ellsworth a taliansky letecký inžinier Umberto Nobile uskutočnili prvý prelet Arktídy vzducholoďou Norge skonštruovanou Nobilem. Opustili Špicbergy 11. mája 1926 a pristáli na Aljaške o dva dni.
 Amundsen zahynul roku 1928 pri nehode lietadla v Severnom ľadovom oceáne počas záchrannej akcie, keď ďalšia Nobileho vzducholoď Italia havarovala. Amundsenovo telo sa nikdy nenašlo.
 Po Amundsenovi a jeho súperovi Scottovi nazvali americkú vedeckú stanicu Amundsen – Scott priamo na južnom póle.
 Nazvali po ňom Amundsenovo more pri pobreží Antarktídy.
 Obrovský kráter na južnom póle Mesiaca sa po ňom nazýva Amundsenov kráter.
 Nórske vojenské námorníctvo po ňom nazvalo jednu z bojových lodí - HNoMS Roald Amundsen.
 Literatúra
 Roald Amundsen's Belgica Diary. The first Scientific Expedition to the Antarctic. Ed. by Hugo Decleir. Norwich : Archival Facsimiles Ltd., 1999, 224 s.
 KUNEC, Patrik: Matka ho chcela uchrániť pred jeho osudom : Neúnavný dobrodruh Roald Amundsen. . In: Historická revue, roč. XXXIII, 2022, č. 1, s. 20 23.
 KUNEC, Patrik: Kto bude prvý? Nór alebo Brit? : Preteky o južný pól. In: Historická revue, roč. XXXIII, 2022, č. 1, s. 24 29.
 KUNEC, Patrik: Amundsen v oblakoch: Nórsky velikán ako priekopník leteckého objavovania. In: Historická revue, roč. XXXIII, 2022, č. 1, s. 30 33.
 Iné projekty
 Externé odkazy
 eTexts Amundsenove práce v projekte Gutenberg
 preklad Arthura G. Chatera z roku 1912 The South Pole
 krátka biografia z nórskeho ministerstva zahraničných vecí
 Nórski objavitelia
 Antarktída
 Obete leteckých katastrof
 Osobnosti na maďarských poštových známkach
 Polárnici


text:
 11/Sv. 010
 HR
 Službeni list Europske unije
 9
 21995D1116(07)
 L 273/53
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 19.05.1995.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 34/95
 od 19. svibnja 1995.
 o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, u daljnjem tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da je Prilog XIII. Sporazumu izmijenjen Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 7/94 od 21. ožujka 1994. o izmjeni Protokola 47. i određenih Priloga Sporazumu o EGP-u (1);
 budući da bi Rezoluciju Vijeća 94/C 379/02 od 19. prosinca 1994. o europskom doprinosu razvoju globalnog navigacijskog satelitskog sustava (GNSS) (2) trebalo unijeti u Sporazum,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Iza točke 77. (Rezolucija Vijeća od 26. ožujka 1992.) u Prilogu XIII. Sporazumu umeće se sljedeća točka:
 „78.
 394 Y 1231(02): Rezolucija Vijeća 94/C 379/02 od 19. prosinca 1994. o europskom doprinosu razvoju globalnog navigacijskog satelitskog sustava (GNSS) (SL C 379, 31.12.1994., str. 2.).”
 Članak 2.
 Tekstovi Rezolucije Vijeća 94/C 379/02 na islandskom i norveškom jeziku, koji su priloženi odnosnim jezičnim inačicama ove Odluke, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 1. lipnja 1995., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a.
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u Odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europskih zajednica.
 Sastavljeno u Bruxellesu 19. svibnja 1995.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 P. BENAVIDES
 (1) SL L 160, 28.6.1994., str. 1.
 (2) SL C 379, 31.12.1994., str. 2.


text:
Οι Κάλτσες των δώρων ή χριστουγεννιάτικες κάλτσες αποτελούν ένα ακόμη χαρακτηριστικό έθιμο των εορτών των Χριστουγέννων που προέρχεται από τις Βόρειες χώρες. Είναι οι κάλτσες που ο Άγιος Βασίλης αφήνει τα δώρα για τα παιδιά, και συνήθως τοποθετούνται κοντά στο τζάκι ή στη βάση του Χριστουγεννιάτικου δένδρου, δίπλα στη φάτνη ή στην εξώπορτα.
 Παράδοση του εθίμου
 Σύμφωνα με τη «βόρεια» χριστιανική παράδοση όλα άρχισαν σε ένα σπίτι ενός πατέρα με τρεις κόρες που πρόσφατα είχαν χάσει τη μητέρα τους. Οι δουλειές του πατέρα δεν πήγαιναν καλά και η οικογένεια μετακόμισε σε ένα παλιό και μικρότερο σπίτι. Όταν όμως οι κόρες έφθασαν σε ηλικία γάμου ο πατέρας έπεσε σε απόγνωση καθώς δεν μπορούσε να τι προικίσει, τότε πλησίαζαν και τα Χριστούγεννα.
 Ο Αϊ Βασίλης όμως που γνώριζε την κατάσταση αποφάσισε να βοηθήσει. Έτσι όταν η οικογένεια έπεσε να κοιμηθεί ερχόμενος ο Αϊ Βασίλης τοποθέτησε από ένα πουγκί με χρυσό στις κάλτσες των κοριτσιών που είχαν βάλει κοντά στο τζάκι με άλλα ρούχα για να στεγνώσουν. Το επόμενο πρωί οι κοπέλες βρήκαν με μεγάλη έκπληξη τα δώρα του Αϊ Βασίλη και η ζωή τους άλλαξε.
 Η ιστορία αυτή προέρχεται από την λαογραφική παράδοση σχετικά με την ζωή του Αγίου Νικολάου, ο οποίος μετετράπη στον χαρακτήρα του Αϊ Βασίλη στην Δυτική παράδοση.
 Αυτή είναι σε γενικές γραμμές η ιστορία του εθίμου που τηρείται σε πολλές χώρες με διάφορες παραλλαγές (όπως είσοδος του Αγίου από την καμινάδα ή από τον κήπο) σημεία που, ανάλογα, το επόμενο πρωί βρίσκουν τα παιδιά τα δώρα τους.
 Θρησκευτικά έθιμα
 Χριστούγεννα
 Χριστουγεννιάτικες παραδόσεις


text:
Nella mitologia greca, l’ègida (dal latino aegis, a sua volta calco del greco aigís) è lo scudo di Zeus e un tipo di protezione indossato da Atena.
 Guerra
 Sistema Aegis – sistema di combattimento
 Aegis Ballistic Missile Defense System – programma di difesa missilistica
 NATO Aegis Ashore Missile Defence Site Deveselu – installazione militare della NATO con sede a Deveselu
 Altro
 Aegis (Trey Jason Rollins) – personaggio dei fumetti Marvel Comics
 Aegis (Antichi Preamboli) – personaggio dei fumetti Marvel Comics
 Aégis – album del gruppo musicale Theatre of Tragedy
 AEGIS – esperimento di fisica delle particelle
 Aegis-Fang – martello da guerra magico forgiato da Bruenor Battlehammer dell'universo di Forgotten Realms
 Aegis/OS – il primo sistema operativo delle workstation Apollo/Domain


text:
A Don’t Stop (Funkin’ 4 Jamaica) Mariah Carey amerikai énekesnő harmadik kislemeze tizedik, Glitter című albumáról. A dal a Glitter című film betétdala. Az 1980-as évekbeli Funkin’ for Jamaica (N.Y.) című dal egy részletére épül, és Mystikal rappel benne. Egyes országokban dupla A-oldalas kislemezként jelent meg a Never Too Farral.
 Fogadtatása
 A Don’t Stop (Funkin’ 4 Jamaica) nem került fel a Billboard Hot 100 slágerlistára, de a Bubbling Under Hot 100 Singles listára igen, a 23. helyre, ami a Billboard Hot 100 lista 123. helyének felel meg. Míg az előző kislemezt, a Never Too Fart főleg a popzenei és az adult contemporary piacra szánták, a Don’t Stoppal főként az R&B- és hiphopkedvelő közönséget célozták meg. A dal a Top 40-be került az Egyesült Királyságban és Ausztráliában, ahol a Never Too Farral egy kislemezen jelent meg.
 Videóklip és remixek
 A dal videóklipje, melyet Sanaa Hamri rendezett, a bayouban játszódik (New Orleans-környéki egzotikus mocsárvilág), egyes jeleneteiben Carey számítógépes trükkel megháromszorozva, trióként énekel. A klipet gyakran játszották az MTV-n.
 A dal szerepel a Glitter című filmben; amikor Julian „Dice” Black producer találkozik Billie-vel a diszkóban, ennek a dalnak az alapjára rappelnek freestyle-ban a szereplők, majd Billie elénekel belőle egy részt.
 Változatok
 CD kislemez (Európa)
 Never Too Far (Edit)
 Don’t Stop (Funkin’ 4 Jamaica)
 CD maxi kislemez (Európa, Ausztrália, Malajzia)
 Never Too Far (Edit)
 Don't Stop (Funkin’ 4 Jamaica) (Album version)
 Loverboy (Drums of Love)
 Never Too Far (videóklip)
 12" kislemez (Európa)
 Don’t Stop (Funkin' 4 Jamaica) (Album version)
 Don’t Stop (Funkin' 4 Jamaica) (Instrumental)
 Never Too Far (Album version)
 12" kislemez (USA)
 Don’t Stop (Funkin' 4 Jamaica) (Radio version)
 Don’t Stop (Funkin' 4 Jamaica) (Instrumental)
 Never Too Far (Radio Edit)
 Never Too Far (Album version)
 Kazetta (Európa)
 Never Too Far (Edit)
 Don’t Stop (Funkin’ 4 Jamaica)
 Loverboy (MJ Cole London Dub Mix)
 Helyezések
 1 Never Too Far/Don’t Stop (Funkin’ 4 Jamaica)
 Mariah Carey-kislemezek
 2001 kislemezei


text:
Престой е село в Северна България. То се намира в община Трявна, област Габрово.
 Нос Престой на Антарктическия полуостров е наименуван на селото.
 География
 Село Престой се намира в планински район.
 История
 Преди девети септември 1944 г. селото се наричало Джуровци. След това е прекръстено на Престой. Там са престояли руските войски, преминавайки Стара планина през зимата на 1877 г. Оттам идва и новото име на селото.
 Културни и природни забележителности
 Селото е обявено за курорт заради чистия планински въздух.
 Други
 Една от махалите на селото е с колоритното име Сърбогъзи, която е повече от 200-годишна. Последният жител на махалата Боньо Митев е починал около 2010 година.
 Външни препратки
 Села в област Габрово
 Населени места в община Трявна


type: legislation

text:
 3.2.2017
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 29/38
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2017/188 AL COMISIEI
 din 2 februarie 2017
 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1),
 având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (2), în special articolul 136 alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.
 (2)
 Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 2 februarie 2017.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general
 Direcția Generală Agricultură și Dezvoltare Rurală
 (1) JO L 347, 20.12.2013, p. 671.
 (2) JO L 157, 15.6.2011, p. 1.
 ANEXĂ
 Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 (EUR/100 kg)
 Codul NC
 Codul țării terțe (1)
 Valoarea forfetară de import
 0702 00 00
 IL
 299,8
 MA
 120,2
 TR
 157,6
 ZZ
 192,5
 0707 00 05
 MA
 48,2
 TR
 191,4
 ZZ
 119,8
 0709 91 00
 EG
 79,4
 ZZ
 79,4
 0709 93 10
 MA
 142,6
 TR
 234,0
 ZZ
 188,3
 0805 10 22 , 0805 10 24 , 0805 10 28
 EG
 41,3
 MA
 47,1
 TN
 52,7
 TR
 71,9
 ZZ
 53,3
 0805 21 10 , 0805 21 90 , 0805 29 00
 EG
 90,8
 IL
 135,7
 JM
 112,4
 MA
 88,4
 TR
 83,1
 ZZ
 102,1
 0805 22 00
 IL
 139,7
 MA
 85,5
 ZZ
 112,6
 0805 50 10
 EG
 85,5
 TR
 88,8
 ZZ
 87,2
 0808 10 80
 US
 205,0
 ZZ
 205,0
 0808 30 90
 CL
 81,7
 CN
 96,1
 TR
 154,0
 ZA
 99,6
 ZZ
 107,9
 (1) Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (UE) nr. 1106/2012 al Comisiei din 27 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe, în ceea ce privește actualizarea nomenclatorului țărilor și teritoriilor (JO L 328, 28.11.2012, p. 7). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.


text:
 17.6.2021
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 214/53
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2021/970
 z dne 16. junija 2021
 o obvezni registraciji uvoza nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) 2016/1036 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 8. junija 2016 o zaščiti proti dampinškemu uvozu iz držav, ki niso članice Evropske unije (1) (v nadaljnjem besedilu: osnovna uredba), in zlasti člena 14(5) Uredbe,
 po obvestitvi držav članic,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Evropska komisija (v nadaljnjem besedilu: Komisija) je po pritožbi, ki jo je 6. novembra 2020 vložilo Evropsko združenje za industrijske pritrdilne elemente (v nadaljnjem besedilu: EIFI ali pritožnik) v imenu proizvajalcev, ki predstavljajo več kot 25 % celotne proizvodnje pritrdilnih elementov iz železa ali jekla v Uniji, 21. decembra 2020 z obvestilom, objavljenim v Uradnem listu Evropske unije (2) (v nadaljnjem besedilu: obvestilo o začetku), napovedala začetek protidampinškega postopka v zvezi z uvozom nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske v Unijo (v nadaljnjem besedilu: protidampinški postopek).
 1. IZDELEK, ZA KATEREGA VELJA OBVEZNA REGISTRACIJA
 (2)
 Izdelek, za katerega velja obvezna registracija (v nadaljnjem besedilu: zadevni izdelek), zajema nekatere pritrdilne elemente iz železa ali jekla, razen iz nerjavnega jekla, tj. lesne vijake (razen tirnih vijakov), samovrezne vijake, druge vijake in sornike z glavo (s svojimi maticami ali podložkami ali brez njih, razen vijakov in sornikov za pritrjevanje sestavnega materiala na železniške tire) in podložke, s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (v nadaljnjem besedilu: Kitajska ali zadevna država). Izdelek se trenutno uvršča pod oznake KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 58, 7318 15 68, 7318 15 82, 7318 15 88, ex 7318 15 95 (oznaki TARIC 7318159519 in 7318159589), ex 7318 21 00 (oznake TARIC 7318210031, 7318210039, 7318210095 in 7318210098) in ex 7318 22 00 (oznake TARIC 7318220031, 7318220039, 7318220095 in 7318220098). Oznake KN in TARIC so zgolj informativne.
 2. ZAHTEVEK
 (3)
 Pritožnik je 22. januarja 2021 vložil zahtevek za registracijo v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe. Pritožnik je za uvoz zadevnega izdelka zahteval uvedbo obvezne registracije, da se od datuma take registracije proti navedenemu uvozu retroaktivno lahko uporabijo ukrepi, če so izpolnjeni vsi pogoji iz osnovne uredbe.
 (4)
 Pritožnik je 11. marca 2021 predložil posodobljene statistične podatke o uvozu v podporo svojemu zahtevku za registracijo.
 (5)
 Dva uvoznika/distributerja pritrdilnih elementov (Roth Blaas Srl in Eurotec GmbH) in eno združenje, ki zastopa distributerje pritrdilnih elementov (Evropsko združenje distributerjev pritrdilnih elementov, v nadaljnjem besedilu: EFDA), so v odgovor na zahtevek predložili pripombe. EFDA je zahtevala zaslišanje, ki je potekalo 9. marca 2021. Podjetji Roth Blaas Srl in Eurotec GmbH sta tudi zahtevali zaslišanje, ki je potekalo 11. maja 2021.
 3. RAZLOGI ZA REGISTRACIJO
 (6)
 Komisija lahko v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe carinskim organom naroči, naj sprejmejo ustrezne ukrepe za registracijo uvoza, da se od datuma take registracije proti navedenemu uvozu lahko uporabijo ukrepi, če so izpolnjeni vsi pogoji iz osnovne uredbe. Obvezna registracija uvoza se lahko uvede na podlagi zahtevka industrije Unije, ki vsebuje zadostne dokaze za upravičenost takega ukrepa.
 (7)
 Pritožnik je trdil, da se je v skladu z razpoložljivimi statističnimi podatki uvoz v obdobju po obdobju trenutne preiskave (julij 2019 do junij 2020) (v nadaljnjem besedilu: obdobje preiskave) znatno povečal, kar bi lahko resno ogrozilo popravljalni učinek morebitnih dokončnih dajatev. Poleg tega je trdil, da so uvozniki tudi glede na damping zadevnega izdelka (3) v preteklosti bili ali bi morali biti seznanjeni z dampinškimi praksami zadevnih držav.
 (8)
 Komisija je preučila zahtevek na podlagi člena 10(4) osnovne uredbe. Preverila je, ali so bili uvozniki seznanjeni oziroma bi morali biti seznanjeni z dampingom, in sicer kar zadeva obseg dampinga in domnevno ali ugotovljeno škodo. Prav tako je analizirala, ali je prišlo do nadaljnjega znatnega povečanja uvoza, kar bi z vidika časovnega okvira, obsega in drugih okoliščin verjetno resno ogrozilo popravljalni učinek dokončne protidampinške dajatve, ki bi se uporabila.
 3.1. Seznanjenost uvoznikov z dampingom, njegovim obsegom in domnevno škodo ali dampingom v preteklosti
 (9)
 Na tej stopnji so Komisiji na voljo zadostni dokazi, da se zadevni izdelek iz Kitajske uvaža po dampinških cenah. Pritožnik je predložil zadostne dokaze o dampingu, ki temeljijo na primerjavi normalne vrednosti z izvoznimi cenami (na ravni franko tovarna) zadevnega izdelka, ko je prodan za izvoz v Unijo. Na splošno in glede na domnevne stopnje dampinga v višini med 126 % in 270 % ta dokaz zadostno kaže na to, da proizvajalci izvozniki izvajajo damping.
 (10)
 Pritožnik je zagotovil tudi zadostne dokaze o domnevni škodi za industrijo Unije, vključno z negativnim razvojem ključnih kazalnikov uspešnosti industrije Unije.
 (11)
 Te informacije so vsebovane v nezaupni različici pritožbe in obvestilu o začetku tega postopka, objavljenem 21. december 2020 (4). Obvestilo o začetku je z objavo v Uradnem listu Evropske unije postalo javni dokument, ki je dostopen vsem uvoznikom. Poleg tega imajo uvozniki kot zainteresirane strani v preiskavi dostop do nezaupne različice pritožbe in nezaupne dokumentacije. Zato je Komisija menila, da so bili uvozniki na podlagi tega seznanjeni ali bi morali biti seznanjeni z dampingom, njegovim obsegom in domnevno škodo.
 (12)
 Dva uvoznika iz uvodne izjave 5 sta trdila, da ni dokazov, da so bili uvozniki seznanjeni ali bi morali biti seznanjeni z obsegom domnevnega dampinga in škode. Dva uvoznika sta trdila zlasti, da so bili dokazi, ki jih je pritožnik predložil o dampingu in posledični škodi, omejeni le na tiste, ki so bili predloženi v pritožbi, in da bi „seznanjenost“ zahtevala „poznavanje“ dejstva, da je bil uvoz dampinški, obsega dampinga in obsega škode, ki jo je povzročil tak damping. EFDA in kitajska gospodarska zbornica za uvoz in izvoz strojev in elektronskih izdelkov (v nadaljnjem besedilu: CCCME) sta poleg tega trdili, da ni dokazov, da so bili uvozniki seznanjeni s tem, da je EIFI pripravljal pritožbo ali da se je začela preiskava, in zato ni dokazov, da so bili uvozniki seznanjeni s škodljivim dampingom.
 (13)
 Iste stranke so trdile, da v preteklosti ni bilo dampinga in da je Organ STO za reševanje sporov ugotovil, da škodljivi damping, ugotovljen leta 2009 (5), ni bil v skladu s protidampinškim sporazumom STO (6).
 (14)
 Kot je navedeno v uvodni izjavi 11 so bili z objavo obvestila o začetku v Uradnem listu Evropske unije uvozniki seznanjeni ali bi morali biti seznanjeni z dampingom. Obvestilo o začetku je javni dokument, ki je dostopen vsem zainteresiranim stranem, vključno z uvozniki. Poleg tega imajo uvozniki kot zainteresirane strani dostop do nezaupne različice pritožbe. V nasprotju s trditvami teh strank osnovna uredba ne zahteva, da obstaja „poznavanje“ dejstva o dampingu, niti da obstajajo dokazi o dejanski seznanitvi z vložitvijo pritožbe in/ali začetkom preiskave, saj člen 10(4)(c) določa, da „ali pa bi se bil moral zavedati dampinga“, da bi se jasno zajeli primeri, v katerih uvozniki dejansko niso seznanjeni z dampingom, vendar pa bi morali biti. Po objavi obvestila o začetku Komisija meni, da so uvozniki dejansko lahko poznali razpoložljive dokaze o škodljivem dampingu ali bi se morali vsaj zavedati, da taki dokazi obstajajo. Te trditve so bile zato zavrnjene.
 (15)
 Poleg tega v nasprotju s tem, kar so navedle zadevne zainteresirane strani, člen 10(4) osnovne uredbe ne zahteva potrditve škodljivega dampinga, ki ga je Komisija ugotovila v preteklosti. Zadostuje, da so bili uvozniki seznanjeni ali bi morali biti seznanjeni z dampingom, njegovim obsegom in domnevno škodo. Kot je opisano v uvodni izjavi 14, je v trenutni preiskavi bilo tako. Zato je bila ta trditev prav tako zavrnjena.
 (16)
 Ker Komisija meni, da je zahteva po seznanjenosti uvoznikov z dampingom izpolnjena, v zvezi z dampingom v preteklosti ni treba analizirati, ali je ta zahteva v zvezi z dampingom v preteklosti izpolnjena, saj je to v skladu s členom 10(4)(c) osnovne uredbe alternativna zahteva zahtevi glede seznanjenosti. Zato je ta trditev brezpredmetna.
 (17)
 Na podlagi tega je Komisija sklenila, da je merilo za registracijo iz člena 10(4)(c) osnovne uredbe izpolnjeno.
 3.2. Nadaljnje znatno povečanje uvoza
 (18)
 Komisija je to merilo iz člena 10(4)(d) osnovne uredbe analizirala na podlagi statističnih podatkov o uvozu zadevnega izdelka iz Kitajske, ki so bili na voljo v podatkovni zbirki Nadzor 2. Da bi Komisija lahko ocenila, ali je od začetka preiskave prišlo do nadaljnjega znatnega povečanja, je najprej opredelila obdobja, ki jih je želela primerjati. Na eni strani je ocenila podatke o uvozu iz Kitajske po začetku protidampinške preiskave (tj. točka v času, od katere so bili uvozniki seznanjeni ali bi morali biti seznanjeni z dampinško prakso) do najnovejšega obdobja, tj. obdobja od januarja 2021 do aprila 2021. Na drugi strani je Komisija upoštevala kitajski uvoz za isto obdobje v obdobju preiskave in povprečni mesečni obseg uvoza v celotnem obdobju preiskave.
 (19)
 Primerjava kaže gibanje povprečnega mesečnega obsega uvoza iz Kitajske.
 Preglednica 1
 Obseg uvoza iz zadevnih držav (v tonah)
 Obseg uvoza (mesečno povprečje)
 Obdobje preiskave (od julija 2019 do junija 2020)
 Od januarja do aprila 2020
 Od januarja do aprila 2021
 Razlika
 Obdobje od januarja do aprila 2021 v primerjavi z obdobjem preiskave
 Obdobje od januarja do aprila 2021 v primerjavi z obdobjem od januarja do aprila 2020
 Kitajska
 20 040
 18 583
 26 528
 +32 %
 +43 %
 Vir: podatkovna zbirka Nadzor 2.
 (20)
 Komisija je na podlagi teh statističnih podatkov ugotovila, da je bil povprečni mesečni obseg uvoza zadevnega izdelka iz Kitajske v obdobju od januarja do marca 2021, tj. po začetku protidampinške preiskave, za 32 % večji od povprečnega mesečnega uvoza v obdobju preiskave in za 43 % večji kot v istem obdobju predhodnega leta v obdobju preiskave.
 (21)
 EFDA je trdila, da ni bilo znatne rasti uvoza, pri čemer je opozorila na pritožbo, ki je pokazala zmanjšanje uvoza iz Kitajske med letom 2019 in obdobjem preiskave, ter trdila, da bi kakršno koli povečanje po obdobju preiskave odražalo le pretekle trgovinske tokove in da bi kakršno koli povečanje v letu 2020 odražalo le okrevanje trga po stagnaciji zaradi pandemije COVID-19. EFDA je trdila tudi, da so bili uvozniki zaradi pomanjkanja dobav standardnih pritrdilnih elementov v Uniji prisiljeni uvažati te izdelke iz Kitajske kot edinega zanesljivega vira dobave. Dodala je, da je tudi industrija Unije uvažala standardne pritrdilne elemente, zato je vsaj delno sama povzročila povečanje uvoza. Nazadnje je EFDA trdila, da je kitajski uvoz nadomestil le uvoz iz drugih tretjih držav.
 (22)
 Podobno je CCCME navedla, da se uvoz med letom 2019 in obdobjem preiskave ni povečal, in trdila, da kljub povečanju uvoza med letoma 2019 in 2020 takega povečanja ni mogoče šteti za znatno, zlasti ob upoštevanju, da se je skupni uvoz (Kitajska in druge tretje države) v tem obdobju zmanjšal. CCCME je trdila tudi, da podatki, ki jih je pritožnik navedel v zahtevku za registracijo, niso bili reprezentativni, saj so se nanašali na pošiljke, ki so bile naročene in poslane že pred koncem obdobja preiskave in pred začetkom preiskave. Trdila je tudi, da je industrija Unije vsaj delno sama povzročila povečanje uvoza.
 (23)
 Navedena uvoznika sta trdila, da povečanje uvoza ni bilo znatno in da ga je v vsakem primeru upravičilo povečanje povpraševanja po pritrdilnih elementih po stagnaciji na trgu Unije v prvi polovici leta 2020 zaradi pandemije COVID-19. Trdila sta tudi, da so se zaradi pandemije COVID-19 zmanjšale ponudbe prevoza in razpoložljive kapacitete zabojnikov, kar je povzročilo znatno povečanje prevoznih stroškov. Zaradi tega je bilo pošiljanje iz Kitajske vse težje, kopičenje zalog pa ni bilo izvedljivo.
 (24)
 EFDA je trdila, da v Uniji ni bilo kopičenja zalog, ravno nasprotno, člani EFDA so imeli težave pri izpolnjevanju povpraševanja svojih strank v Uniji glede na težke razmere pri dobavi, ki so podrobneje opisane v uvodni izjavi 44.
 (25)
 Kot je navedeno v uvodni izjavi 18, je Komisija menila, da bi bilo treba za oceno povečanja uvoza upoštevati obdobje po začetku trenutne preiskave (od januarja do marca 2021), saj so bili uvozniki šele od navedenega obdobja seznanjeni ali bi morali biti seznanjeni z dampinškimi praksami. Kot je prikazano v zgornji preglednici 1, primerjava gibanja uvoza v treh mesecih po začetku preiskave z istim obdobjem v obdobju preiskave na eni strani in z mesečnim povprečjem med obdobjem preiskave na drugi strani jasno kaže znatno povečanje uvoza za več kot 30 % v obeh primerih.
 (26)
 Argument v zvezi s povpraševanjem Unije po zadevnem izdelku zaradi pandemije COVID-19 ni neposredno relevanten za oceno, ali je prišlo do znatnega povečanja uvoza v skladu s členom 10(4) osnovne uredbe, ki je objektivno merilo in ne zahteva ocene razlogov za tako povečanje. V vsakem primeru, tudi če bi bil ta argument relevanten, Komisija ugotavlja, da se je uvoz zadevnega izdelka iz Kitajske po začetku preiskave (od januarja do marca 2021) prav tako povečal za 35 % v primerjavi z istim obdobjem leta 2019 (pred pandemijo). Razpoložljivi statistični podatki zato v nobenem primeru ne potrjujejo trditev, da povečanje uvoza pomeni zgolj okrevanje po predhodni stagnaciji na trgu Unije. Nasprotno, povečanje uvoza je enako očitno v primerjavi z obsegom uvoza v prvih treh mesecih leta 2019, tj. ko pandemija ni vplivala na trg.
 (27)
 Kar zadeva trditev v zvezi z razmerami glede dobave v Uniji, gre prav tako za vprašanje, ki ni neposredno relevantno v okviru objektivnega merila v zvezi s povečanjem uvoza v skladu s členom 10(4)(d) osnovne uredbe za registracijo uvoza. Te vrste premislekov so lahko relevantne in ocenjene v okviru interesa Unije v skladu s členom 21 osnovne uredbe. Zato ta trditev ni bila relevantna in je v tem okviru ni bilo treba obravnavati.
 (28)
 Trditve, da kopičenje zalog zaradi povečanih prevoznih stroškov ne bi bilo izvedljivo, ne podpirajo uvozni statistični podatki, ki jasno kažejo znatno povečanje uvoza v prvih treh mesecih po začetku preiskave, kot je prikazano v preglednici 1. Vsekakor ta trditev ne bi vplivala na zahtevo po nadaljnjem povečanju uvoza, ki je objektivno merilo. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (29)
 Glede na zgoraj navedene premisleke je Komisija sklenila, da je bilo izpolnjeno tudi drugo merilo za registracijo.
 3.3. Ogrožanje popravljalnega učinka dajatve
 (30)
 Komisija ima na voljo zadostne dokaze, da bi nadaljnje povečevanje uvoza iz Kitajske (tudi glede na časovni okvir, obseg in druge okoliščine) povzročilo dodatno škodo, kar bi lahko resno ogrozilo popravljalne učinke morebitnih dokončnih protidampinških dajatev.
 (31)
 Kot je navedeno v uvodnih izjavah 18 do 29, obstajajo zadostni dokazi o znatnem povečanju skupnega uvoza zadevnega izdelka v obdobju po začetku preiskave. Velik obseg tega povečanja že kaže na verjetno oslabitev popravljalnega učinka dokončne dajatve, če so izpolnjeni pravni pogoji.
 (32)
 Kar se tiče uvoznih cen, se je glede na podatkovno zbirko Nadzor 2 povprečna uvozna cena iz zadevne države zvišala za 6,0 %, če primerjamo obdobje od januarja do aprila 2021 z istim obdobjem predhodnega leta, in za 7,3 %, če jo primerjamo z mesečnim povprečjem v obdobju preiskave, kot je razvidno iz preglednice 2 spodaj.
 Preglednica 2
 Uvozne cene iz zadevne države (EUR/tono)
 Povprečna uvozna cena
 Obdobje preiskave (od julija 2019 do junija 2020)
 Od januarja do aprila 2020
 Od januarja do aprila 2021
 Zvišanje cene (v %); obdobje od januarja do aprila 2021 v primerjavi z obdobjem preiskave
 Zvišanje cene (v %); obdobje od januarja do aprila 2021 v primerjavi z obdobjem od januarja do aprila 2020
 Kitajska
 1 484
 1 465
 1 573
 6,0 %
 7,3 %
 (33)
 Vendar je treba to zvišanje cen obravnavati v okviru povečanja stroškov glavne surovine za zadevni izdelek in mednarodnih stroškov prevoza, in sicer od druge polovice leta 2020, kot je podrobno opisano v nadaljevanju.
 (34)
 Kar zadeva surovine, je zadevni izdelek večinoma izdelan iz jekla, tj. vroče valjanih kolobarjev. Glede na informacije, ki so na voljo v tej fazi, jeklo predstavlja približno 70 % skupnih stroškov proizvodnje pritrdilnih elementov. Cena jekla se je na svetovni ravni med aprilom 2020 in aprilom 2021 zvišala za več kot 50 % na vseh glavnih trgih (7). Kitajska ni izjema in povišanje cen vroče valjanih kolobarjev med aprilom 2020 in aprilom 2021 znaša 74 % (8). Zvišanje cene zadevnega izdelka, uvoženega iz Kitajske, v prvih treh mesecih leta 2021 (tj. 6,1 % v primerjavi z istim obdobjem leta 2020 ali 4,9 % v primerjavi s povprečno mesečno vrednostjo v obdobju preiskave) je znatno nižje od svetovnega povečanja stroškov glavne surovine, tj. vroče valjanih kolobarjev (74 %). Zato to zvišanje cen v tem okviru v veliki meri ne zadostuje za pokritje ogromnega povišanja cen surovin, kar kaže na znatno nižanje cen in bo zato verjetno znatno ogrozilo popravljalni učinek morebitne dokončne protidampinške dajatve.
 (35)
 V zvezi s prevozom so zainteresirane strani navedle, da so v drugi polovici leta 2020 svetovni stroški prevoza blaga, zlasti med Azijo in Evropo, postali izjemno visoki. Dokazi o tem povečanju, ki je pogosto dosegalo 150 %, so javno dostopni (9). Stroški prevoza v Evropo predstavljajo približno 3 % cene na računu na podlagi nepreverjenih odgovorov vzorčenih proizvajalcev izvoznikov. To kaže, da bi bilo več kot polovico ugotovljenega zvišanja cen uvoza zadevnega izdelka mogoče pojasniti že z gibanjem stroškov prevoza. Ob upoštevanju tega drugega dejavnika bi bilo mogoče sklepati, da se je cena zadevnega izdelka dejansko znižala, saj je vpliv prevoza v korist ponudnika storitev prevoza blaga in presega tudi moč proizvajalcev izvoznikov pri določanju cen.
 (36)
 Poleg tega je do zvišanja cen prišlo v okoliščinah, ko so dokazi prima facie pokazali stopnjo nelojalnega nižanja prodajnih cen v razponu od 27 % do 72 % in stopnjo nelojalnega nižanja ciljnih cen v višini od 41 % do 251 %. Zato so ravni uvoznih cen ostale na znatno škodljivih ravneh in so se v relativnem smislu celo znižale glede na povečanje svetovnih stroškov jekla in prevoza.
 (37)
 Zaradi znatnega dodatnega obsega uvoza, zabeleženega po začetku preiskave, je zelo verjetno, da se bo povečal tudi tržni delež kitajskega uvoza.
 (38)
 Navedena uvoznika, EFDA in CCCME, so trdili, da je vprašljivo, ali je industrija Unije utrpela znatno škodo in da je tako škodo povzročil kitajski uvoz. Uvoznika sta trdila, da v pritožbi ni dokazov o znatni škodi. EFDA in CCCME sta Splošnemu sodišču Evropske unije (10) predložili zahtevo, da bi morala Komisija pri ocenjevanju, ali uvoz „resno ogroža popravljalni učinek dajatev“, oceniti, ali je industrija Unije utrpela znatno škodo, v pritožbi pa takih dokazov ni.
 (39)
 CCCME je poleg tega trdila, da kakršno koli povečanje uvoza ne bi moglo „resno ogroziti popravljalnega učinka dajatev“, saj industrija Unije proizvaja predvsem posebne pritrdilne elemente, ki ne konkurirajo uvozu iz Kitajske, kjer gre večinoma za standardne pritrdilne elemente.
 (40)
 V zvezi s temi trditvami je Komisija, kot je navedeno v obvestilu o začetku, menila, da v pritožbi obstajajo zadostni dokazi prima facie, ki kažejo, da je industrija Unije utrpela znatno škodo zaradi kitajskega uvoza zadevnega izdelka, zato so bili ti argumenti zavrnjeni.
 (41)
 V zvezi s trditvijo CCCME, da kitajski uvoz ni konkuriral prodaji industrije Unije na trgu Unije, ta ni bila podprta z nobenimi dokazi in je v nasprotju z dokazi prima facie, predloženimi v pritožbi, ki so pokazali povečanje dampinškega uvoza iz Kitajske, ki je sovpadlo s poslabšanjem položaja industrije Unije, kot je navedeno v obvestilu o začetku. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (42)
 Na podlagi navedenega je Komisija sklenila, da vsi zgoraj navedeni elementi kažejo na dejstvo, da bo nadaljnje povečevanje uvoza iz Kitajske po začetku preiskave, tudi glede na časovni okvir, obseg in druge okoliščine, verjetno resno ogrozilo popravljalne učinke morebitnih dokončnih protidampinških dajatev. Zato je bilo tudi to merilo iz člena 10(4)(d) osnovne uredbe izpolnjeno.
 3.4. Drugi argumenti zainteresiranih strani
 (43)
 Zgoraj navedena uvoznika sta trdila, da bi morali biti dokazi, potrebni za registracijo, strožji od dokazov, ki se zahtevajo za začetek, zlasti zaradi morebitne retroaktivne uporabe dajatev.
 (44)
 EFDA je trdila, da bi bilo retroaktivno pobiranje dokončnih dajatev v nasprotju z interesom Unije. Trdila je, prvič, da industrija Unije ne bi mogla dobaviti standardnih pritrdilnih elementov, zato jih je bilo treba nabavljati iz Kitajske. V zvezi s tem je EFDA trdila, da bi nabava pritrdilnih elementov iz Kitajske postala vse težja zaradi dolgih dobavnih pogojev, nepripravljenosti kitajskih izvoznikov za dobavo pritrdilnih elementov, ki čakajo na izid sedanje preiskave, pomanjkanja neizkoriščenih zmogljivosti na Kitajskem in pomanjkanja zabojnikov iz Azije, kar se je še poslabšalo zaradi blokade Sueškega prekopa. EFDA je opozorila tudi na splošno pomanjkanje surovin za proizvajalce pritrdilnih elementov v Uniji in na dejstvo, da razen Kitajske ne bi bilo na voljo nobenih drugih zanesljivih virov dobave. Drugič, EFDA je trdila, da bi zaradi slabih razmer pri dobavi registracija uvoza in uvedba začasnih ukrepov škodljivo vplivali na industrijo na koncu proizvodne verige in da od datuma registracije ni treba retroaktivno pobrati dokončnih dajatev.
 (45)
 Podobno je CCCME trdila, da standardni pritrdilni elementi v Uniji skoraj niso na voljo in da razen Kitajske ni bilo drugih zanesljivih virov dobave.
 (46)
 Kar zadeva standard dokazov za registracijo, je Komisija analizirala statistične podatke iz podatkovne zbirke Nadzor 2 in druge razpoložljive informacije, ki so pokazale znatno povečanje uvoza po zelo verjetnih škodljivih ravneh cen. Ti dokazi so popolnoma zanesljivi in te strani niso dokazale, zakaj ti dokazi ne bi bili zanesljivi ali kateri boljši dokazi bi bili na voljo in niso bili uporabljeni. Ta trditev je bila zato zavrnjena.
 (47)
 Kar zadeva standard dokazov, ki se zahteva v okviru člena 10(4) osnovne uredbe, je Komisija svoje sklepe utemeljila na najboljših informacijah, ki so na voljo v tej fazi, vključno s pritožbo, ki je privedla do začetka preiskave. V zvezi s tem niso potrebne pozitivne ugotovitve, saj takih ugotovitev po definiciji nikoli ni bilo mogoče sprejeti pred uvedbo začasnih ukrepov. Z drugačnim pristopom pa bi orodje za registracijo popolnoma izgubilo svoj učinek. Druge trditve EFDA zadevajo ali retroaktivno pobiranje dokončnih dajatev in/ali uvedbo začasnih ukrepov. Komisija ugotavlja, da bo odločitev o uvedbi začasnih ukrepov in posledično odločitev o morebitnem retroaktivnem pobiranju dajatev na podlagi te uredbe o registraciji sprejeta šele v poznejši fazi postopka. Zato se te trditve v okviru te uredbe o registraciji štejejo za nerelevantne. Enako velja za trditve v zvezi z interesom Unije, za katere Komisija meni, da so eden od pogojev za uvedbo začasnih ali dokončnih protidampinških ukrepov v skladu s členom 21 osnovne uredbe, vendar jih ni treba analizirati pri ocenjevanju potrebe po registraciji uvoza ali retroaktivni uporabi takih dokončnih dajatev. Zato ta trditev ni bila relevantna in je v tem okviru ni bilo treba obravnavati.
 (48)
 EFDA je poudarila, da člen 14(5a) osnovne uredbe izrecno zahteva, da so izpolnjeni pogoji iz člena 10(4)(c) in (d) osnovne uredbe. Z drugimi besedami, trdila je, da bi morala odločitev Komisije o registraciji uvoza upoštevati ta merila tudi takrat, ko se uvoz registrira v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe, tj. kadar temelji na zahtevi industrije Unije.
 (49)
 Opozoriti je treba, da je Komisija, kot je navedeno v uvodni izjavi 8, v skladu z zakonodajo in svojo stalno prakso pri uporabi člena 14(5) proučila zahtevek za registracijo v skladu s členom 10(4) osnovne uredbe, ki določa vsebinske pogoje za nadaljevanje registracije. Kot je podrobno opisano v uvodnih izjavah od 9 do 42, se je dejansko štelo, da je člen 10(4)(c) in (d) osnovne uredbe izpolnjen, zato so bile trditve EFDA v zvezi s tem zavrnjene.
 3.5. Pravica do obrambe in razkritja
 (50)
 EFDA in CCCME sta trdili, da so bile nekatere dodatne informacije, ki jih je predložil EIFI v zvezi z zahtevkom za registracijo, zainteresiranim stranem na voljo šele nekaj tednov pozneje, kar jim je onemogočilo uveljavljanje njihovih zakonitih pravic do obrambe.
 (51)
 CCCME je trdila tudi, da bi morala Komisija dovolj zgodaj razkriti vsako odločitev o registraciji uvoza in tako omogočiti zainteresiranim stranem, da predložijo pripombe na tako odločitev.
 (52)
 Komisija ugotavlja, da so bile nezaupne informacije, ki jih je predložil pritožnik, dejansko na voljo zainteresiranim stranem, ki so predložile dodatne pripombe. Komisija je vse te pripombe sprejela in ocenila, preden je sprejela odločitev. Zato je Komisija menila, da so bile v zvezi s tem pravice strani do obrambe zagotovljene v celoti.
 (53)
 V zvezi z zahtevo po predhodnem razkritju je treba opozoriti, da tak korak v osnovni uredbi ni predviden ali zahtevan. V skladu s členom 14(5) osnovne uredbe lahko Komisija carinskim organom naroči, naj sprejmejo ustrezne ukrepe za registracijo uvoza na podlagi zahtevka, ki vsebuje zadostne dokaze, ki upravičujejo tak ukrep. Opozoriti je treba tudi, da imajo zainteresirane strani v skladu s členom 1(3) te uredbe dejansko možnost, da predložijo pripombe in se zaslišijo v 21 dneh od datuma objave. Nazadnje Komisija poudarja tudi, da bo vsaka odločitev o retroaktivni uporabi dokončnih protidampinških ukrepov zainteresiranim stranem razkrita v skladu s členom 10(5) osnovne uredbe. Ta zahteva je bila zato zavrnjena.
 4. POSTOPEK
 (54)
 Komisija je sklenila, da obstajajo zadostni dokazi, ki upravičujejo obvezno registracijo uvoza zadevnega izdelka v skladu s členom 14(5) osnovne uredbe.
 (55)
 Vse zainteresirane strani so pozvane, da pisno izrazijo svoja stališča in predložijo ustrezne dokaze. Komisija lahko zainteresirane strani zasliši, če te vložijo pisni zahtevek, v katerem navedejo posebne razloge, zaradi katerih bi morale biti zaslišane.
 5. REGISTRACIJA
 (56)
 V skladu s členom 14(5) osnovne uredbe bi bilo treba za uvoz zadevnega izdelka uvesti obvezno registracijo, da se, če bodo rezultati preiskav privedli do uvedbe protidampinških dajatev ter bodo izpolnjeni potrebni pogoji, v skladu z veljavnimi pravnimi predpisi te dajatve na registrirani uvoz lahko obračunajo retroaktivno.
 (57)
 Vsakršna prihodnja obveznost bi tako izhajala iz ugotovitev protidampinške preiskave.
 (58)
 Po ocenah iz pritožbe, na podlagi katere se je začela protidampinška preiskava, stopnje dampinga za zadevni izdelek znašajo od 126 % do 270 %, stopnje odprave škode pa od 41 % do 251 %. Znesek morebitnih prihodnjih obveznosti bi bil običajno določen v višini nižje od teh ravni v skladu s členom 7(2) osnovne uredbe.
 6. OBDELAVA OSEBNIH PODATKOV
 (59)
 Vsi osebni podatki, zbrani v okviru te registracije, bodo obdelani v skladu z Uredbo (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov (11) –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 1. Carinskim organom se v skladu s členom 14(5) Uredbe (EU) 2016/1036 naroči, da sprejmejo ustrezne ukrepe za registracijo uvoza nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla, razen iz nerjavnega jekla, tj. lesnih vijakov (razen tirnih vijakov), samovreznih vijakov, drugih vijakov in sornikov z glavo (s svojimi maticami ali podložkami ali brez njih, razen vijakov in sornikov za pritrjevanje sestavnega materiala na železniške tire) in podložk. Ti izdelki se trenutno uvrščajo pod oznake KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 58, 7318 15 68, 7318 15 82, 7318 15 88, ex 7318 15 95 (oznake TARIC 7318159519 in 7318159589), ex 7318 21 00 (oznake TARIC 7318210031, 7318210039, 7318210095 in 7318210098) ter ex 7318 22 00 (oznake TARIC 7318220031, 7318220039, 7318220095 in 7318220098) s poreklom iz Ljudske republike Kitajske.
 2. Registracija se zaključi devet mesecev po datumu začetka veljavnosti te uredbe.
 3. Vse zainteresirane strani so pozvane, da pisno izrazijo svoja stališča, predložijo ustrezne dokaze ali zahtevajo zaslišanje v 21 dneh od datuma objave te uredbe.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 16. junija 2021
 Za Komisijo
 predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 176, 30.6.2016, str. 21.
 (2) UL C 442, 21.12.2020, str. 6.
 (3) Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, 31.1.2009, str. 1) in Izvedbena uredba Komisije (EU) 2015/519 z dne 26. marca 2015 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske, kakor je bila razširjena na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla iz Malezije, ne glede na to, ali so deklarirani kot izdelki s poreklom iz Malezije ali ne, po pregledu zaradi izteka ukrepa v skladu s členom 11(2) Uredbe (ES) št. 1225/2009 (UL L 82, 27.3.2015, str. 78).
 (4) Obvestilo o začetku protidampinškega postopka v zvezi z uvozom nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL C 442, 21.12.2020, str. 6).
 (5) Uredba Sveta (ES) št. 91/2009 z dne 26. januarja 2009 o uvedbi dokončne protidampinške dajatve na uvoz nekaterih pritrdilnih elementov iz železa ali jekla s poreklom iz Ljudske republike Kitajske (UL L 29, 31.1.2009, str. 1).
 (6) Organ STO za reševanje sporov: poročilo odbora, WT/DS397/RW, 7. avgust 2015, in poročilo pritožbenega organa, AB-2015-7, WT/DS397/AB/RW, 18. januar 2016.
 (7) https://www.fitchratings.com/research/corporate-finance/global-steel-price-rally-will-be-short-lived-02-02-2021; https://tradingeconomics.com/commodity/steel; https://ihsmarkit.com/solutions/steel-forecast.html.
 (8) https://www.investing.com/commodities/shfe-hot-rolled-coil-futures-historical-data.
 (9) https://www.ft.com/content/ad5e1a80-cecf-4b18-9035-ee50be9adfc6.
 (10) Sodba v zadevi Stemcor London in Samac Steel Supplies proti Komisiji, T-749/16, ECLI:EU:T:2019:310, točka 83.
 (11) Uredba (EU) 2018/1725 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 23. oktobra 2018 o varstvu posameznikov pri obdelavi osebnih podatkov v institucijah, organih, uradih in agencijah Unije in o prostem pretoku takih podatkov ter o razveljavitvi Uredbe (ES) št. 45/2001 in Sklepa št. 1247/2002/ES (UL L 295, 21.11.2018, str. 39).