text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,31.5.2017
 COM(2017) 277 final
 2017/0122(COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
 millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006 maksimaalse ööpäevase ja iganädalase sõiduaja, minimaalsete vaheaegade ning ööpäevaste ja iganädalaste puhkeperioodide miinimumnõuete osas ning määrust (EL) nr 165/2014 sõidumeerikute abil positsioneerimise osas
 {SWD(2017) 184 final}{SWD(2017) 185 final}{SWD(2017) 186 final}{SWD(2017) 187 final}
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU TAUST
 •Ettepaneku põhjused ja eesmärgid
 Sõidukijuhtide sõidu- ja puhkeaegu on ELi õigusega reguleeritud alates 1969. aastast. Praegu on määrusega (EÜ) nr 561/2006
 1
 (edaspidi „sõiduaja määrus“) kehtestatud ööpäevase ja iganädalase sõiduaja ülemmäära miinimumnõuded ja minimaalsed vaheajad ning ööpäevased ja iganädalased puhkeperioodid. Samuti nähakse sellega ette sõidumeeriku kasutamine peamise vahendina kõnealuste nõuete täitmise kontrollimiseks. Vastu on võetud hilisemad järjestikused määrused, millega kohandati sõidumeerikuid tehnoloogia arenguga; viimane neist on määrus (EL) nr 165/2014 (autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta (edaspidi „sõidumeerikute määrus”). Sellega võeti kasutusele nn arukas sõidumeerik, mis on ühendatud satelliitnavigatsioonisüsteemil põhineva standardse asukohamääramisteenusega.
 Nii sõiduaja kui ka sõidumeerikute määrus on osa suuremast kavast parandada sõidukijuhtide töötingimusi, tagada aus konkurents ettevõtjate vahel ja parandada liiklusohutust Euroopa teedel. Rangemad sõidumeerikute kasutamise nõuded on tasapisi aidanud kaasa tõhusamale ja järjepidevamale nõuete täitmise tagamisele kogu ELis.
 Autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ja nende täitmise tagamise järelhindamisel, mis tehti 2015.–2017. aastal
 2
 õigusloome kvaliteedi ja tulemuslikkuse programmi (edaspidi „REFIT“) osana, jõuti järeldusele, et sõiduaja määruse tõhusus sõidukijuhtide töötingimuste parandamisel ja ettevõtjatevahelise ausa konkurentsi tagamisel on olnud ainult osaline. Liiklusohutus oli sellel ajavahemikul paranenud, kuid seda tulemust ei saa omistada üksnes kõnealusele määrusele.
 Peamised kindlakstehtud raskused on seotud eeskirjade endi puudustega, kuid ka ebapiisava täitmise tagamisega ja sellega, et eeskirjadega ei suudeta lahendada asjaomases sektoris ilmnevaid sotsiaal- ja turuprobleeme. REFITi algatusena
 3
 esitatava käesoleva ettepaneku eesmärk on kõrvaldada kindlakstehtud puudused ning parandada sektori töö- ja ettevõtlustingimusi. Selle saavutamiseks tuleb teatavaid sätteid selgitada ja ajakohastada ning täiendada praeguste ja tulevaste sõidumeerikute kasutamist, et tagada kulutõhusam sätete täitmise tagamine.
 •Kooskõla muude autoveosektoris kavandatud algatustega
 Käesolev ettepanek on osa laiemast käimasolevast liidu autoveoalaste õigusaktide läbivaatamisest. See on tihedalt seotud algatusega, millega parandatakse sõidu- ja puhkeaja eeskirjade täitmist ning kehtestatakse autoveosektori vajadustest lähtuvad kriteeriumid töötajate lähetamiseks. Samuti on see tihedalt seotud käimasoleva turu õigusnormide läbivaatamisega seoses järgmiste teemadega: juurdepääs autoveo-ettevõtja tegevusalale (määrus (EÜ) nr 1071/2009), juurdepääs rahvusvahelisele autoveoturule (määrus (EÜ) nr 1072/2009) ja juurdepääs rahvusvahelisele bussiteenuste turule (määrus (EÜ) nr 1073/2009).
 Sotsiaal- ja turu õigusnormid moodustavad tervikliku ja ühtse õigusraamistiku ning seepärast on nende õigusnormide järjepidev ja tõhus jõustamine oluline õiglase, turvalise, keskkonnaalaselt ja sotsiaalselt kestliku autoveosektori loomiseks. Ükski neist algatustest ei ole üksi piisav praeguste sotsiaal- ja turuprobleemide lahendamiseks.
 •Kooskõla muude liidu tegevuspõhimõtetega
 Käesoleva ettepanekuga aidatakse saavutada kaht komisjoni esmatähtsat eesmärki: luuakse süvendatud ja õiglasem siseturg ning edendatakse töökohtade loomist, majanduskasvu ja investeeringuid. Ettepanek on kooskõlas meetmetega, mille eesmärk on võidelda sotsiaalse ebaõigluse ja ebaausa konkurentsi vastu ning luua sotsiaalne raamistik uute tööhõivevõimaluste ja õiglaste ettevõtlustingimuste jaoks.
 Ettepanek on kooskõlas komisjoni sotsiaalmeetmete kavaga, kuna üks selle eesmärkidest on tagada rahuldavad töötingimused ja asjakohane sotsiaalne kaitse, ning ELi sotsiaalõiguste samba loomise algatusega. Ettepanek on kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartaga, mille artiklis 31 on sätestatud õigused igapäevastele ja -nädalastele puhkeaegadele. Ettepanekus esitatud sätetega iganädalase puhkeaja kohta võimaldatakse ettevõtjatele suuremat paindlikkust, säilitades samas töötajatele piisavad puhkeperioodid ning soosides võimalusele veeta see puhkeaeg kodus või nõuetekohases majutuskohas.
 Ettepanek toetab REFITi programmi, selgitades ja kohandades teatavaid sotsiaalseid sätteid ja muutes nende täitmise tagamise kulutõhusamaks.
 2.ÕIGUSLIK ALUS, SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUS
 •Õiguslik alus
 Käesoleva ettepanekuga muudetakse määrusi (EÜ) nr 561/2006 ja (EL) nr 165/2014 ning seepärast on sellel sama õiguslik alus, nimelt Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi „ELi toimimise leping“) artikli 91 lõige 1.
 •Subsidiaarsus
 ELi toimimise lepingu artikli 4 lõike 2 punkti g kohaselt on liidul liikmesriikidega jagatud pädevus transpordivaldkonna reguleerimisel. Kehtivaid õigusnorme saab siiski muuta üksnes ELi seadusandja.
 Praegustes õigusaktides esinevad puudused tähendavad seda, et liikmesriigid rakendavad ja jõustavad ELi sotsiaalõigusnorme erinevalt. Komisjoni suunised või liikmesriikide iseregulatsioon ei tagaks piisavalt autoveovaldkonna sotsiaalõigusnormide ühtlast kohaldamist ja jõustamist kogu liidus. Seepärast on meetmete võtmine liidu tasandil õigustatud.
 Kooskõlas ELi toimimise lepingu artikliga 154, milles on öeldud, et ELi toimimise lepingu artiklis 153 sätestatud tööhõivet ja sotsiaalküsimusi käsitlevate meetmete asjus tuleb Euroopa tasandil konsulteerida tööturu osapooltega, algatab komisjon konsultatsioonid, et küsida tööturu osapoolte seisukohti liidu meetme võimaliku suuna kohta seoses direktiiviga 2002/15/EÜ, millega täiendatakse määruse (EÜ) nr 561/2006 sätteid.
 •Proportsionaalsus
 Käesolev ettepanek ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik, et lahendada kindlakstehtud probleeme, mis on seotud sõidukijuhtide ebarahuldavate töötingimustega ja ettevõtjatevahelise konkurentsi moonutustega.
 Nagu osutati mõjuhinnangu punktis 7.2, rakendatakse ettepanekuga kõige sobivamaks ja proportsionaalsemaks lahenduseks peetud poliitikavarianti. See lahendus tagab tasakaalu juhtide töö- ja puhketingimuste parandamise (võimaldades samas ettevõtjatel vedusid korraldada võimalikult otstarbekalt) ning kehtivate eeskirjade tõhusa ja järjepideva täitmise tagamise vahel kogu liidus.
 Ettepanekus keskendutakse kehtivate õigusnormide lihtsustamisele ja selgitamisele ning teatavate õigusnormide kohandamisele vastavalt sektori vajadustele. See muudab lihtsamaks õigusnormide järgimise ja nende ühtse täitmise tagamise kogu liidus. Ettepanekuga vähendatakse ettevõtjate halduskoormust ja tagatakse, et liikmesriikidevahelise halduskoostöö nõuded ja vastastikune abi oleksid proportsionaalsed kindlakstehtud probleemidega. Mõjuhinnangus jõuti järeldusele, et kavandatavad poliitikameetmed ei avalda ebaproportsionaalselt suurt mõju VKEdele.
 •Vahendi valik
 Kuna ettepanekus esitatakse vaid mõned muudatused kahte omavahel seotud määrusesse, on valitud vahend samuti määrus. Kuna muudatusi on vähe, ei peeta vajalikuks neid kahte määrust uuesti sõnastada.
 3.JÄRELHINDAMISE, SIDUSRÜHMADEGA KONSULTEERIMISE JA MÕJU HINDAMISE TULEMUSED
 •Praegu kehtivate õigusaktide järelhindamine või toimivuse kontroll
 Sõiduaja määrusele tehti 2015.‒2017. aastal REFITi raames põhjalik järelhindamine,
 4
 mis hõlmas ka direktiivi 2002/15/EÜ tööaja korralduse kohta ja direktiivi 2006/22/EÜ sotsiaalõigusnormide täitmise tagamise kohta. Hindamist toetati välisuuringuga.
 Peamised probleemid, mis puudutasid eriti sõiduaja määrust, olid järgmised:
 – regulaarse iganädalase puhkeaja sätete erinevad tõlgendused ja erinev täitmise tagamine, mille tagajärjeks on kooskõlastamata riiklikud meetmed ning sõidukijuhtide ja ettevõtjate ebavõrdne kohtlemine;
 – sõiduaegade, vaheaegade ja puhkeperioodide eeskirjade pidev rikkumine, kuna puudub paindlikkus nende rakendamisel, eelkõige ettenägematutes olukordades;
 – selguse puudumine mõiste „mitteäriline“ vedu ja isiklikul eesmärgil tehtava tegevuse osas, mis on viinud erinevate tõlgenduste ning sõidukijuhtide ja ettevõtjate ebavõrdse kohtlemiseni;
 – mitme juhiga veo (meeskonnana sõit) puhul ebasobivate vaheaegade andmine, mis on põhjustanud erinevaid täitmise tagamise tavasid;
 – liikmesriikidevaheline halb halduskoostöö ja vastastikune abi, mis takistab tõhusat ja ühesugust piiriülest täitmise tagamist.
 Sellised probleemid on töö- ja konkurentsitingimustele halvasti mõjunud ning raskendanud kaudselt liiklusohutuse paranemist.
 Sõidumeerikute määrus ei olnud hõlmatud REFITi raames tehtud järelhindamisega. Hindamisel selgus siiski, et üks puudusi täitmise tagamise süsteemis on kontrollivahendite ja andmevahetussüsteemide, sealhulgas sõidumeerikute ebaühtlane ja ebarahuldav kasutamine. Seni kuni arukate sõidumeerikute paigaldamine ja kasutamine laialdasemaks muutub, saaks praegu kasutatavat sõidumeerikute süsteemi paremini kasutada.
 •Konsulteerimine sidusrühmadega
 Ettepaneku ettevalmistamisel konsulteeriti laialdaselt sidusrühmadega, lähtudes huvitatud isikutega konsulteerimise miinimumnõuetest, mis on esitatud komisjoni 11. detsembri 2002. aasta teatises KOM(2002) 704 (lõplik).
 Konsultatsiooniprotsess hõlmas arvamuste ja andmete kogumist. Kõiki asjaomaseid sidusrühmi – riiklikke transpordiministeeriume, riiklikke täitevasutusi, ühendusi, kes esindavad maantee kauba- ja reisijateveo ettevõtjaid, ekspediitoreid, kaubasaatjaid, VKEsid, ametiühinguid, sõidukijuhte ja teisi maanteetransporditöötajaid – kutsuti üles panustama konsultatsiooniprotsessi.
 Eelkõige konsulteeriti kogu protsessi vältelt ulatuslikult Euroopa tööturu osapooltega. Kasutati mitmeid avatud ja suunatud konsulteerimismeetodeid:
 –
 4. juunil 2015 toimunud transpordi sektori sotsiaalmeetmete kava käsitleval kõrgetasemelisel konverentsil algatati laialdane arutelu autoveovaldkonna sotsiaalsete aspektide üle. Konverentsil osales umbes 350 inimest, peamiselt poliitikakujundajad, transpordieksperdid ja tööturu osapooled;
 –
 2015. aasta lõpus toimunud eriseminarid, kuhu kogunesid sidusrühmad, liikmesriikide esindajad ja Euroopa tööturu osapooled. Arutelud keskendusid sotsiaalõigusnormide ja siseturgu reguleerivate õigusnormide toimimisele autoveovaldkonnas;
 –
 maanteetranspordi konverents 19. aprillil 2016. Konverentsi ühel seminaril käsitleti siseturgu ja autoveovaldkonna sotsiaalseid aspekte. Sellel oli umbes 400 osalejat, eelkõige liikmesriikide esindajad, Euroopa Parlamendi liikmed ja olulisemad sidusrühmad, kes arutasid kavandatavate maanteealgatuste eesmärke ja kohaldamisala;
 –
 viis spetsiaalselt kohandatud küsitlust, millega koguti seisukohti riiklikelt transpordiministeeriumidelt (õigusnormide rakendamine ja tõlgendamine), täitevasutustelt (täitmise tagamise tavad ning täitmise tagamise kulud ja tulud), ettevõtjatelt (õigusaktide mõju turule olevatele ettevõtjatele), ametiühingutelt (õigusaktide mõju juhtidele) ja teistelt sidusrühmadelt, nagu valdkonna ühendustelt (valdkondadevahelised seisukohad õigusaktide mõju kohta). Kokku saadi 1 441 vastust (millest 1 269 autoveo-ettevõtjatelt);
 –
 intervjuud 90 sidusrühmaga (millest 37 toimus sõidukijuhtidega), et koguda teavet nende kogemustest selle kohta, kuidas riiklikud asutused jõustavad ELi autoveovaldkonna alaseid õigusakte ja kui tõhus see on, ning kõigi nõuete täitmisega seotud probleemide kohta;
 –
 5. septembrist kuni 11. detsembrini 2016 toimunud avaliku arutelu,
 5
 mille eesmärk oli kinnitada järelhindamise käigus kindlaks tehtud probleeme ja leida neile võimalikke lahendusi. Saadi 1 378 vastust, millest 1 209 sõidukijuhtidelt, ettevõtjatelt, kaubasaatjatelt, ekspediitoritelt ja kodanikelt ning 169 riiklikelt ametiasutustelt, täitevasutustelt, töötajate organisatsioonidelt ja valdkonna ühendustelt;
 –
 VKEde paneeluuring 4. novembrist 2016 kuni 4. jaanuarini 2017. 109 vastanut esitasid oma seisukohad õigusraamistiku läbivaatamise eesmärkide ja võimalike lahenduste kohta;
 –
 veebipõhine sõidukijuhtide küsitlus (saadi 345 vastust, milles avaldati arvamust võimalike meetmete kohta; arvamused ei olnud siiski täiesti esinduslikud, kuna 140 vastust saadi Madalmaadest ja 127 Ühendkuningriigist);
 –
 komisjon käivitas ka riiklike ametiasutuste ja riiklike täitevasutuste küsitluse (saadi 41 vastust 27 liikmesriigist ning Norrast ja Šveitsist) ja ettevõtjate küsitluse (saadi 73 vastust, kuid need ei olnud jällegi täielikult esinduslikud, kuna 58 vastust oli Ungarist), ning
 –
 intervjuud 7 transpordiettevõtja, 9 riikliku autoveovaldkonna ühenduse, 9 riikliku ametiasutuse, 4 riikliku töötajate ametiühingu ning 6 Euroopa tööturu osapoolega.
 Samuti teavitati autoveovaldkonna Euroopa tööturu osapooli korrapäraselt ja nendega konsulteeriti mitmel kahepoolsel komisjoniga peetud kohtumisel ning korrapärastel autoveovaldkonna sotsiaaldialoogi komisjoni ja tööturu osapoolte töörühma kohtumistel.
 Konsultatsioonide tulemusel kinnitati, et peamised probleemid on järgmised:
 1) sõidukijuhtide ebarahuldavad töötingimused,
 2) konkurentsimoonutused transpordiettevõtjate vahel ja
 3) ettevõtjate ja liikmesriikide regulatiivne koormus.
 Samuti tehti konsultatsioonide käigus kindlaks peamised õigusküsimused, mis neid probleeme põhjustasid, st ebaselged või sobimatud sotsiaalõigusnormid, nende normide erinev tõlgendamine, ebajärjekindel ja ebatõhus täitmise tagamine ning halb halduskoostöö liikmesriikide vahel.
 Kavandis esitatud poliitilistest meetmetest toetasid kõik sidusrühmad kindlalt täitmise tagamise tugevdamist ja täitevasutustevahelise koostöö tugevdamist, kuigi mõned riiklikud täitevasutused tundsid muret võimalike täitmise tagamisega seotud lisakulude pärast.
 Ametiühingud, riiklikud ametiasutused, sõidukijuhid, ettevõtjad ja ettevõtjate ühendused rõhutasid regulaarse iganädalase puhkeperioodi jaoks kasutatavate asjakohaste puhkeruumide probleemi.
 Eriarvamustele jäädi nende kavandatud meetmete osas, milles käsitletakse keskmise iganädalase puhkeperioodi arvutamist ning suurema paindlikkuse lubamist sõidu- ja puhkeaja eeskirjade kohaldamisel, et juhid võiksid regulaarse iganädalase puhkeperioodi ajaks koju jõuda. Ettevõtjad ja sõidukijuhid pooldasid neid meetmeid, kuid ametiühingud olid vastu, ning täitevasutused tõstatasid küsimuse eeskirjade täitmise tõhusa järelevalve kohta.
 •Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamine
 Komisjoni aitasid välistöövõtjad, kes koostasid järelhindamist toetava uuringu 2016. aasta juunis
 6
 ning mõjuhinnangut toetava eraldiseisva uuringu, mis viidi lõpule mais 2017.
 •Mõju hindamine
 Ettepanekule on lisatud mõjuhinnang, mis on saanud positiivse arvamuse koos õiguskontrollikomitee soovitustega. Komitee märkused esitati mõjuhinnangu läbivaadatud versioonis (vt mõju hindamise aruande 1. lisa).
 Mõju hindamisel vaadeldi nelja poliitikavarianti. Esimesed kolm varianti on regulatiivse sekkumise ja loodetava mõju kasvava taseme osas kumulatiivsed, samas kui neljas variant on horisontaalne ja selle meetmeid saaks ühendada ükskõik millise kolme esimese variandiga.
 Esimeses poliitikavariandis keskendutakse õigusraamistiku selgitamisele ja täitevasutustevahelise koostöö parandamisele. Teises poliitikavariandis keskendutakse täitmise tagamise tugevdamisele. Kolmandas poliitikavariantide paketis esitatakse olulised õigusnormide muudatused, eelkõige seoses tulemustasu ja eranditega kodumaise ja rahvusvahelise reisijateveoga bussiga. Neljandas poliitikavariandis kehtestatakse sektorispetsiifilised kriteeriumid töötajate lähetamiseks autoveovaldkonnas ning esitatakse konkreetsed täitmise tagamise meetmed. Esitatakse kolm ajavahemikel põhinevat varianti.
 Ilmnes, et 1. poliitikavariant on kõige vähem tõhus õiguskindlusetuse ning sõidukijuhtide ja ettevõtjate vahelise ebavõrdsuse kõrvaldamisel. Seda peamiselt seetõttu, et meetmete võtmine oleks vabatahtlik ja liikmesriigid saaksid valida, kas neid võtta või mitte. Selline vabatahtlik lähenemisviis suurendaks muret riiklike meetmete levimise pärast, millega sõidukijuhid ja ettevõtjad peavad toime tulema.
 3. poliitikavariandil võivad olla mõned negatiivsed kõrvalmõjud sõidukijuhtide töötingimustele reisijateveosektoris. See on tingitud asjaolust, et iganädalase puhkeaja edasilükkamine võib suurendada väsimusindeksit 20–33 % võrra ning suurendada riski liiklusohutusele 4–5 %. Suurenenud väsimus- ja riskiindeksitega kaasneks nõuete täitmisega kaasnevate kulude 3–5 % vähendamine ettevõtjate jaoks.
 Eelistatud poliitikavariant on 2. ja 4. variandi kombinatsioon. 4. variant avaldaks sõidukijuhtide töö- ja puhketingimuste parandamise kaudu tugevdavat mõju 2. variandi loodetavatele tulemustele – väsimusindeks väheneks 28 % võrra ning kodust eemal oldud ajavahemikud väheneksid 43 % võrra EL 13 riikides ja 16 % võrra EL 15 riikides). 2. ja 4. poliitikavariandi kombineerimine edendab ka koostoimet, kuna lähetamiseeskirjade järelevalve on tõhusam ja annab ettevõtjatele kulusäästu.
 2. ja 4. poliitikavariandi kombineerimine on üldse kõige tõhusam viis mõjuhinnangus kindlaks tehtud probleemide lahendamiseks. Hinnanguliselt toob 4. poliitikavariant piiriüleseid autoveoteenuseid pakkuvatele ettevõtjatele igal aastal umbes 785 miljoni euro suuruse halduskulude säästu. 2. poliitikavariandiga seotud säästu ei olnud võimalik arvuliselt määrata. Loodetakse, et need poliitikavariandid vähendavad rikkumisi ja sellest tulenevalt vähenevad eeskirjade mittetäitmisest tulenevad kulud. Lisaks võimaldab 2. poliitikavariant tõhusamaid veoteenuseid ning see pakub stiimuleid sõidukijuhtide sagedamaks kojupöördumiseks. Üleminekuperioodil, kui võetakse kasutusele muudetud eeskirjad, suureneksid mõlema poliitikavariandi kohaselt veidi riiklike ametiasutuste täitmise tagamise kulud (1,3–8 %). Mõlema variandi puhul suurenevad mõne ettevõtja jaoks ka eeskirjade täitmisega seotud kulud, kuna nad peavad maksma väljaspool sõidukit veedetava regulaarse iganädalase puhkeperioodi majutuskulud (umbes 50–160 eurot reisi kohta).
 Ettepanek on kooskõlas mõjuhinnangus esitatud eelistatud variandiga.
 •Õigusnormide toimivus ja lihtsustamine
 Ettepanekus peetakse kinni REFITi eesmärgist suurendada õigusaktide tõhusust ja vähendada ettevõtjate regulatiivset koormust. Seda tehakse peamiselt eeskirjade lihtsustamisega ja nende kohandamisega sektori vajadustele ning digitaalse salvestusseadme (digitaalne sõidumeerik) kasutamise edendamisega, et kontroll oleks tõhusam. Kuigi riiklike ametiasutuste jaoks suurenevad veidi täitmise tagamise kulud, on see õigustatud sõidukijuhtide paremate töötingimuste ja ettevõtjate paremate äritingimustega. See toob kaasa eeskirjade mittetäitmisest tulenevate kulude vähenemise. Ettepanekuga muudetakse ka täitmise tagamine tõhusamaks, näiteks parandades tulevaste arukate sõidumeerikute omadusi. Ettepanekus ei tehta erandit mikroettevõtjatele, kuna see võiks kaasa tuua ebavõrdsete konkurentsi- ja töötingimuste riski.
 Põhiõigused
 Ettepanek aitab kaasa Euroopa Liidu põhiõiguste harta ja eelkõige selle artikli 31 eesmärkidele, milles on sätestatud õigus headele ja õiglastele töötingimustele.
 4.MÕJU EELARVELE
 Ettepanek ei mõjuta liidu eelarvet.
 5.MUU TEAVE
 •Rakenduskavad ning järelevalve, hindamise ja aruandluse kord
 Sotsiaaleeskirjade rikkumiste arvu, liiki ja sagedust jälgitakse riiklike rakendamisaruannete ning ELi täitevorganisatsioonidelt saadud andmete analüüsi kaudu. Maanteetranspordi komitee jälgib ja hindab korrapäraselt rakendamise ja täitmise tagamisega seotud küsimusi.
 Muid turusuundumusi ja nende võimalikku mõju töö- ja konkurentsitingimustele hinnatakse teiste algatuste jaoks kogutud asjakohaste andmete alusel, eelkõige nende andmete alusel, mida koguti rahvusvahelisele autoveoturule juurdepääsu käsitleva määruse (EÜ) nr 1072/2009 ning autoveo-ettevõtja tegevusalal tegutsema pääsemist käsitleva määruse (EÜ) nr 1071/2009 kohta.
 •Ettepaneku sätete üksikasjalik selgitus
 Ettepaneku peamised elemendid on järgmised:
 Määrus (EÜ) nr 561/2006
 Artikkel 3
 Artikli 3 punkti h muudetakse, et selgitada kooskõlas Euroopa Kohtu otsusega kohtuasjas C-317/12: Lundberg, et eraisikud, kes kasutavad määruse (EÜ) nr 561/2006 kohaldamisalasse kuuluvat sõidukit isiklike asjade veoks oma tarbeks, ei ole kohustatud märkima oma sõidu- ja puhkeaega ning ei ole seepärast kohustatud omama või kasutama sõidumeerikut ega juhikaarti.
 Artikkel 4
 Artiklisse 4 lisatakse punkt r, milles määratletakse kõnealuses määruses tavapäraselt kasutatav mõiste „mitteäriline“ vedu, kuna ühtse määratluse puudumine tekitab ebakindlust ja erinevusi tõlgendamisel.
 Artikkel 6
 Artikli 6 lõiget 5 muudetakse, et selgitada sõidukijuhi muu töö ja valmisolekuaja registreerimise kohustust ning ühtlustada seda tava. Väga oluline on registreerida kõik sõidukijuhi tegevused, mitte ainult sõiduaeg, mille registreerib automaatselt sõidumeerik, sest see võimaldab tõhusalt jälgida juhi töökorraldust ning näha, kas tema töökorraldus võib põhjustada väsimust ja riski liiklusohutusele.
 Artikkel 7
 Artiklile 7 lisatakse kolmas lõik, milles selgitatakse, et meeskonnana sõitvad juhid võivad teha oma kohustusliku vaheaja sõidukis, mida juhib teine juht. See on praegu juba tavapärane praktika, mis tuleneb komisjoni mittesiduvatest juhistest.
 Artikkel 8
 Artiklit 8 muudetakse, et selgitada iganädalase puhkeaja nõudeid ja kohandada neid vastavalt sektori vajadustele ja tegelikule praktikale vedude ajakava korraldamisel, eelkõige seoses kaugvedudega. Selle eesmärk on parandada sõidukijuhtide puhkamistingimusi ja lihtsustada täitmise tagamist, eelkõige kontrollides, et lühendatud iganädalane puhkeaeg oleks juhile kompenseeritud.
 Artikli 8 lõiget 6 muudetakse selgitamaks, et juhid võivad korraldada oma iganädalasi puhkeperioode paindlikumalt nelja järjestikuse nädala jooksul, tagades samas, et kompensatoorne puhkeaeg lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest võetakse koos regulaarse iganädalase puhkeperioodiga kolme nädala jooksul. Selle muudatusega ei muudeta kehtivaid nõudeid maksimaalse ööpäevase ja iganädalase sõiduaja kohta.
 Artikli 8 lõiget 7 muudetakse täpsustamaks, et kompensatoorne puhkeaeg lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest tuleb ühendada regulaarse iganädalase vähemalt 45tunnise puhkeperioodiga. See muudab lihtsamaks kompensatoorse puhkeaja kontrollimise ja annab juhtidele võimaluse saada kasu kogunenud iganädalasest puhkeajast.
 Artiklile 8 lisatakse lõige 8, milles selgitatakse, et sõidukijuht ei või võtta iganädalast 45tunnist või pikemat puhkeperioodi autos ning et tööandja on kohustatud pakkuma juhile asjakohast majutust, kus on nõuetele vastavad magamistingimused ja sanitaarruumid
 Lisatakse artikli 8 lõike 8 punkt b, et täiendavalt täpsustada veoettevõtjate kohustust korraldada juhtide töö selliselt, et neil oleks võimalik pöörduda iganädalaseks puhkeajaks oma koju vähemalt üks kord kolme järjestikuse nädala jooksul.
 Artikkel 9
 Artiklit 9 muudetakse, et kohandada praegust tava võtta puhkeperioode parvlaeval või rongis. Praeguste eeskirjade kohaselt ei või registreerida osaliselt parvlaeval või rongis võetud 24tunniseid ja pikemaid puhkeperioode lühendatud iganädalase puhkeperioodina. See tekitab juhtidele ja ettevõtjatele asjatut koormust. Seega täpsustatakse muudatusega, et juht, kes saadab parvlaeva või rongiga transporditavat sõidukit, võib võtta ka lühendatud iganädalase puhkeaja parvlaeval või rongis.
 Artikkel 12
 Artiklisse 12 lisatakse lõige 2, et aidata juhil toime tulla ettenägematute asjaoludega, mille tõttu vedu viivitub või mis takistavad juhil jõudmast oma koju, et võtta iganädalane puhkeperiood. Selles täpsustatakse, et sõidukijuht võib koju jõudmiseks edasi lükata iganädalase puhkeperioodi algust, kui nad järgivad maksimaalset ööpäevast ja iganädalast sõiduaega ning nõutud minimaalse iganädalase puhkeperioodi kestust.
 Artikkel 14
 Artiklit 14 muudetakse täpsustamaks, et pakilistel juhtudel liikmesriikide antud ajutised erandid üldistest eeskirjadest peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud erakorraliste asjaoludega ja nende lahendamise pakilisusega.
 Artikkel 15
 Artiklisse 15 lisatakse liikmesriikide kohustus teavitada komisjoni määruse kohaldamisalast välja jäetud bussijuhtide sõiduaegade, vaheaegade ja puhkeperioodide riiklikest normidest.
 Artikkel 19
 Artiklit 19 muudetakse täpsustamaks, et riiklikud karistused määruse rikkumise eest peaksid olema proportsionaalsed rikkumise raskusega, nagu on määratletud asjakohastes liidu õigusaktides. Samuti lisatakse, et komisjoni tuleb teavitada kõigist riikliku karistussüsteemi muudatustest.
 Artikkel 22
 Artiklit 22 muudetakse, et veelgi süvendada liikmesriikidevahelist halduskoostööd ning andme- ja teabevahetust. Muudatuse eesmärk on muuta kõnealuse määruse sätete rakendamine ja piiriülene täitmise tagamine ühtlasemaks ja tõhusamaks.
 Artikli 22 lõiget 1 muudetakse täpsustamaks, et liikmesriikidevahelist vastastikust abi tuleb anda viivitamata, vastavalt direktiivis 2006/22/EÜ selgelt kindlaks määratud tähtaegadele.
 Artikli 22 lõikele 2 lisatakse punkt c, milles selgitatakse, et teabevahetus hõlmab ka andmeid ettevõtjate riskiastme kohta ja muud vajalikku teavet, millega tagatakse sätete tõhus ja tulemuslik täitmise tagamine.
 Artikli 22 lõike 3 punktis a täpsustatakse, et asutused, mis on määratud ühendusesiseste suhetega tegelemiseks, peavad vastutama teabe ladusa vahetamise eest.
 Artikli 22 lõikele 3 lisatakse punkt b, milles selgitatakse, et vastastikune abi peaks olema tasuta.
 Artikkel 25
 Artikli 25 lõiget 2 muudetakse täpsustamaks, et komisjon võtab vajaduse korral vastu rakendusaktid, milles selgitatakse muudetava määruse sätteid. Need õigusaktid peaksid tagama määruse ühetaolise kohaldamise ja täitmise tagamise.
 Määrus (EL) nr 165/2014
 Artikkel 8
 Artiklit 8 muudetakse arukate sõidumeerikute omaduste täiendava parandamise eesmärgil, et piiriülestel vedudel kasutatavaid sõidukeid oleks võimalik täpsemalt positsioneerida. See võimaldab sotsiaalõigusnormide täitmist paremini tagada.
 Artikkel 34
 Artiklisse 34 lisatakse kohustus juhtidele, et nad peavad pärast piiri ületamist esimeses sobivas peatuskohas salvestama sõidumeerikusse oma sõiduki asukoha. See aitab paremini jälgida sotsiaalõigusnormide täitmist. See kohustus ei kehti arukat sõidumeerikut kasutavatele juhtidele, kuna see salvestab piiriületused automaatselt.
 2017/0122 (COD)
 Ettepanek:
 EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS
 millega muudetakse määrust (EÜ) nr 561/2006 maksimaalse ööpäevase ja iganädalase sõiduaja, minimaalsete vaheaegade ning ööpäevaste ja iganädalaste puhkeperioodide miinimumnõuete osas ning määrust (EL) nr 165/2014 sõidumeerikute abil positsioneerimise osas
 EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 91 lõiget 1,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
 olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
 võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,
 7
 võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,
 8
 toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt
 ning arvestades järgmist:
 1.Sõidukijuhtide head töötingimused ja autoveo-ettevõtjate ausad konkurentsitingimused on ülimalt olulised, et luua ohutu, tõhus ja sotsiaalselt vastutustundlik autoveosektor. Selle protsessi hõlbustamiseks on oluline, et liidu sotsiaalõigusnormid autoveo valdkonnas oleksid selged, eesmärgipärased, et oleks kerge neid kohaldada ja tagada nende täitmine, ning et neid rakendataks tõhusalt ja ühtselt kogu liidus.
 2.Autoveovaldkonnas kehtivate liidu sotsiaalõigusnormide rakendamise tulemuslikkuse ja tõhususe hindamisel ning eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruse (EÜ) nr 561/2006
 9
 hindamisel tehti kindlaks teatavad puudused kehtivas õigusraamistikus. Ebaselged ja sobimatud eeskirjad iganädalase puhkeperioodi, puhkevõimaluste ja mitme juhiga veo vaheaegade kohta ning eeskirjade puudumine juhtide tagasipöördumise kohta oma koju on viinud liikmesriikide erinevate tõlgenduste ja täitmise tagamise tavadeni. Mitu liikmesriiki on hiljuti vastu võtnud ühepoolsed meetmed, mis on veelgi suurendanud õiguskindlusetust ning sõidukijuhtide ja ettevõtjate ebavõrdset kohtlemist.
 3.Määruse (EÜ) nr 561/2006 järelhindamine kinnitas, et liidu sotsiaalõigusnormide ebajärjekindel ja ebatõhus täitmise tagamine tulenes peamiselt ebaselgetest eeskirjadest, ebarahuldavast kontrollivahendite kasutamisest ning ebapiisavast halduskoostööst liikmesriikide vahel.
 4.Selged, kohased ja ühtlaselt täidetud eeskirjad on olulised selliste poliitiliste sihtide saavutamiseks nagu juhtide töötingimuste parandamine ning eelkõige moonutamata konkurentsi tagamine ettevõtjate vahel ja liiklusohutuse tagamine kõigi liiklejate jaoks.
 5.Vaheaegade kohta kehtivad eeskirjad osutusid mitme juhiga veo puhul ebasobivaks ja ebapraktiliseks. Seepärast on asjakohane kohandada vaheaegade registreerimise nõuet vastavalt sõidukijuhtide tegevusele mitme juhiga veo puhul.
 6.Rahvusvahelisi kaugvedusid tegevad juhid veedavad pikki perioode kodust eemal. Praegu kehtivad nõuded regulaarse iganädalase puhkeperioodi kohta pikendavad kodust eemal veedetud aega asjatult. Seepärast on soovitav kohandada regulaarse iganädalase puhkeaja sätteid selliselt, et sõidukijuhid saaksid teha vedusid eeskirjade kohaselt ja jõuda regulaarse iganädalase puhkeperioodi ajaks koju ning et kõik lühendatud iganädalased puhkeperioodid kompenseeritaks neile täielikult. Samuti on vaja ette näha, et ettevõtjad korraldaksid juhtide töö selliselt, et kodust eemal viibitavad perioodid ei oleks ülemäära pikad.
 7.Liikmesriigid tõlgendavad ja rakendavad erinevalt iganädalase puhkeaja veetmise koha suhtes esitatud nõudeid. Seepärast on asjakohane seda nõuet täpsustada, et juhtidele oleks tagatud asjakohane majutus regulaarse iganädalase puhkeperioodi ajaks, kui nad viibivad kodust eemal.
 8.Juhtidel tuleb sageli ette ettenägematuid asjaolusid, mille tõttu nad ei jõua iganädalase puhkeaja jaoks ettenähtud sihtkohta ilma liidu eeskirju rikkumata. On soovitav lihtsustada selliste olukordadega toimetulemist juhtide jaoks ja anda neile võimalus jõuda iganädalase puhkeaja sihtkohta ilma maksimaalse sõiduaja nõudeid rikkumata.
 9.Eeskirjade erineva täitmise vähendamiseks ja ärahoidmiseks ning, et veelgi parandada piirülese täitmise tagamise tõhusust ja tulemuslikkust, on oluline kehtestada selged eeskirjad liikmesriikidevaheliseks korrapäraseks halduskoostööks.
 10.Selleks et tagada määruse (EÜ) nr 561/2006 rakendamise ühetaolised tingimused, tuleks komisjonile anda rakendamisvolitused, et selgitada kõnealuse määruse sätteid ja kehtestada ühine lähenemisviis sätete kohaldamise ja täitmise tagamise kohta. Neid volitusi tuleks teostada kooskõlas määrusega (EL) nr 182/2011
 10
 .
 11.Sotsiaalõigusnormide täitmise tagamise kulutasuvuse parandamiseks tuleks täielikult ära kasutada praeguste ja tulevaste sõidumeerikute süsteemide võimalusi. Sel eesmärgil tuleks parandada sõidumeerikute funktsionaalsust, et võimaldada täpsemat positsioneerimist, eelkõige rahvusvaheliste vedude puhul.
 12.Seepärast tuleks vastavalt muuta Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruseid (EÜ) nr 561/2006 ja (EL) nr 165/2014
 11
 ,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
 Artikkel 1
 Määrust (EÜ) nr 561/2006 muudetakse järgmiselt.
 (1)Artikli 3 punkt h asendatakse järgmisega:
 „h)
 kaupade mitteäriliseks veoks kasutatavate sõidukite või sõidukite kombinatsioonidega;“.
 (2)Artiklile 4 lisatakse punkt r:
 „r)
 mitteäriline vedu – mis tahes autovedu, mis ei toimu rendi või tasu eest või omal kulul ning mille eest ei saada tasu ja mis ei too kaasa tulu.“
 (3)Artikli 6 lõike 5 esimene lause asendatakse järgmisega:
 „Vastavalt määruse (EL) nr 165/2014 artikli 34 lõike 5 punkti b alapunktile iii registreerib juht muu tööna kõik artikli 4 punktis e nimetatud viisil veedetud ajad, samuti kogu sõiduaja sõidukis, mida kasutatakse ärilistel eesmärkidel, mis jäävad väljapoole käesoleva määruse reguleerimisala, ning kõik direktiivi 2002/15/EÜ artikli 3 punktis b määratletud valmisolekuajad. Need ajad tuleb kanda käsitsi salvestuslehele või väljatrükile või sisestada manuaalselt sõidumeerikusse.“
 (4)Artiklile 7 lisatakse kolmas lõik:
 „Mitme juhiga veo puhul võib juht teha 45minutilise vaheaja teise juhi poolt juhitavas sõidukis, tingimusel et vaheaja võtnud juht ei abista samal ajal sõidukit juhtivat juhti.“
 (5)Artiklit 8 muudetakse järgmiselt:
 (a)lõike 6 esimene lõik asendatakse järgmisega:
 „6.
 Iga nelja järjestikuse nädala jooksul peab juht võtma vähemalt järgmised puhkeperioodid:
 a)
 neli regulaarset iganädalast puhkeperioodi või
 b)
 kaks vähemalt 45tunnist regulaarset iganädalast puhkeperioodi ja kaks vähemalt 24tunnist lühendatud iganädalast puhkeperioodi.
 Punkti b puhul kompenseeritakse lühendatud iganädalased puhkeperioodid samaväärse puhkeperioodiga, mis tuleb võtta tervikuna enne kõnealusele nädalale järgneva kolmanda nädala lõppu.“;
 (b)lõige 7 asendatakse järgmisega:
 „7. Puhkeperiood, mis võetakse kompensatsioonina lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest, järgneb või eelneb vahetult vähemalt 45tunnisele regulaarsele iganädalasele puhkeperioodile.“;
 (c)lisatakse lõiked 8a ja 8b:
 „8a.
 Regulaarseid iganädalasi puhkeperioode ja üle 45tunniseid iganädalasi puhkeperioode, mida võetakse kompensatsioonina eelneva lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest, ei või võtta sõidukis. Need tuleb võtta sobivas majutuskohas, kus on asjakohased magamis- ja sanitaarruumid;
 a) kas tööandja poolt korraldatud ja makstud kohas või
 b) kodus või mõnes muus juhi poolt valitud eramajutuses.
 8b.
 Veoettevõtja korraldab juhtide töö selliselt, et iga kolme järjestikuse nädala jooksul saab juht veeta kodus vähemalt ühe regulaarse iganädalase puhkeperioodi või ühe üle 45tunnise iganädalase puhkeperioodi, mis on võetud kompensatsioonina lühendatud iganädalase puhkeperioodi eest.“
 (6)Artikli 9 lõige 1 asendatakse järgmisega:
 „9.
 Erandina artiklist 8 tohib parvlaeva või rongiga veetavat sõidukit saatev juht katkestada regulaarse ööpäevase puhkeperioodi või lühendatud iganädalase puhkeperioodi kuni kahel korral muude töödega, mille kogukestus ei tohi ületada ühte tundi. Nimetatud regulaarse ööpäevase puhkeperioodi või lühendatud iganädalase puhkeperioodi jooksul peab juhil olema juurdepääs tema käsutuses olevale magamis- või lamamisasemele.“
 (7)Artiklile 12 lisatakse teine lõige:
 „Tingimusel et liiklusohutus pole seeläbi ohustatud, võib juht teha erandi artikli 8 lõikest 2 ja artikli 8 lõike 6 teisest lõigust, et jõuda sobivasse majutuskohta, nagu on osutatud artikli 8 lõikes 8a, et veeta seal oma ööpäevane või iganädalane puhkeperiood. Selle erandi kasutamisel ei tohi ületada ööpäevast või iganädalast sõiduaega ega lühendada ööpäevast või iganädalast puhkeperioodi. Juht peab sellise erandi laadi ja põhjuse märkima käsitsi sõidumeeriku salvestuslehele või väljatrükile või oma töögraafikusse hiljemalt sobivasse majutuskohta jõudmisel.“
 (8)Artikli 14 lõige 2 asendatakse järgmisega:
 „2.
 Pakilistel juhtudel võivad liikmesriigid erandkorras teha ajutisi, mitte üle 30 päeva kestvaid erandeid, mis peavad olema nõuetekohaselt põhjendatud ja millest teatatakse viivitamata komisjonile.“
 (9)Artikkel 15 asendatakse järgmisega:
 „Artikkel 15
 Liikmesriigid tagavad, et artikli 3 punktis a nimetatud sõidukite juhtide suhtes kohaldatakse riiklikke eeskirju, mis pakuvad lubatud sõiduaegade ja ettenähtud vaheaegade ning kohustuslike puhkeperioodide osas kohast kaitset. Liikmesriigid teavitavad komisjoni selliste juhtide suhtes kohaldatavatest asjakohastest riiklikest eeskirjadest.“
 (10)Artikli 19 lõige 1 asendatakse järgmisega:
 „1.
 Liikmesriigid kehtestavad käesoleva määruse ja määruse (EL) nr 165/2014 sätete rikkumiste korral kohaldatavad karistusnormid ja võtavad kõik vajalikud meetmed nende rakendamise tagamiseks. Nimetatud karitused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed rikkumise raskusega, nagu on määratletud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 2006/22/EÜ
 12
 III lisas, ning hoiatavad ja mittediskrimineerivad. Käesoleva määruse ja määruse (EL) nr 165/2014 rikkumine ei või kaasa tuua mitut sanktsiooni või menetlust. Liikmesriigid teavitavad komisjoni neist meetmetest ja karistusnorme reguleerivatest sätetest artikli 29 teises lõigus nimetatud kuupäevaks. Liikmesriigid annavad viivitamata teada kõigist nende hilisematest muudatustest. Komisjon edastab omakorda teabe liikmesriikidele.“
 (11)Artiklit 22 muudetakse järgmiselt:
 (a)
 lõige 1 asendatakse järgmisega:
 „1.
 Liikmesriigid teevad kooskõlas direktiivi 2006/22/EÜ artiklis 8 sätestatud nõuetega tihedat koostööd ning annavad üksteisele põhjendamatu viivituseta vastastikust abi, et lihtsustada käesoleva määruse ühtset kohaldamist ja tulemuslikku täitmise tagamist.“;
 (b)lõikele 2 lisatakse punkt c:
 „c)
 muu konkreetse teabe kohta, sealhulgas ettevõtja riskiastme kohta, millel võivad olla tagajärjed käesoleva määruse sätetele järgimisele.“;
 (c)lisatakse lõiked 3a ja 3b:
 „3a.
 Käesoleva määruse raames teabe vahetamiseks kasutavad liikmesriigid direktiivi 2006/22/EÜ artikli 7 kohaselt määratud ühendusesiseseid kontaktasutusi.
 3b.
 Vastastikust halduskoostööd tehakse ja haldusabi antakse tasuta.“
 (12)Artikli 25 lõige 2 asendatakse järgmisega:
 „2.
 Lõikes 1 viidatud juhtudel võtab komisjon artikli 24 lõikes 2 nimetatud nõuandemenetluse kohaselt vastu rakendusaktid ühise lähenemisviisi kohta.“
 Artikkel 2
 Määrust (EL) nr 165/2014 muudetakse järgmiselt.
 (1)Artikli 8 lõike 1 teine taane asendatakse järgmisega:
 „–
 iga kolme tunni summeeritud sõiduaja möödumine ja iga kord, kui sõiduk ületab riigipiiri;“.
 (2)Artikli 34 lõike 7 esimene lõik asendatakse järgmisega:
 „7.
 Sobivasse peatuskohta jõudes sisestab juht digitaalsesse sõidumeerikusse nende riikide tähised, kus ta alustas oma igapäevast tööaega ja kus ta selle lõpetas, ning samuti selle, kus ja millal ta ületas piiri. Liikmesriik võib siiski nõuda oma territooriumil vedudega tegelevate sõidukite juhtidelt riigi tähisele täpsemate geograafiliste andmete lisamist, kui liikmesriik on teavitanud komisjoni neist geograafilistest andmetest enne 1. aprilli 1998.“
 Artikkel 3
 Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
 Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
 Brüssel,
 Euroopa Parlamendi nimel
 Nõukogu nimel
 president
 eesistuja
 (1)
 ELT L 102, 11.4.2006, lk 1.
 (2)
 Järelhindamine hõlmas määrust (EÜ) nr 561/2006, direktiivi 2006/22/EÜ, milles käsitletakse nimetatud määruse sätete täitmise tagamist, ning direktiivi 2002/15/EÜ autovedude alase liikuva tegevusega hõivatud isikute tööaja korralduse kohta.
 (3)
 Komisjoni 2017. aasta tööprogrammi 2. lisas esitatud algatus nr 11.
 (4)
 https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/facts-fundings/evaluations/doc/2016-ex-post-eval-road-transport-social-legislation-final-report.pdf
 (5)
 Kokkuvõte järeldustest:
 http://ec.europa.eu/transport/modes/road/consultations/2016-social-legislation-road_en
 (6)
 Lõpparuanne
 https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/facts-fundings/evaluations/doc/2016-ex-post-eval-road-transport-social-legislation-final-report.pdf
 (7)
 ELT C , , lk .
 (8)
 ELT C , , lk .
 (9)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määrus (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist ja millega muudetakse nõukogu määrusi (EMÜ) nr 3821/85 ja (EÜ) nr 2135/98 ning tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3820/85 (ELT L 102, 11.4.2006, lk 1).
 (10)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. veebruari 2011. aasta määrus (EL) nr 182/2011, millega kehtestatakse eeskirjad ja üldpõhimõtted, mis käsitlevad liikmesriikide läbiviidava kontrolli mehhanisme, mida kohaldatakse komisjoni rakendamisvolituste teostamise suhtes (ELT L 55, 28.2.2011, lk 13).
 (11)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 4. veebruari 2014. aasta määrus (EL) nr 165/2014 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta, millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu määrus (EMÜ) nr 3821/85 autovedudel kasutatavate sõidumeerikute kohta ning muudetakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrust (EÜ) nr 561/2006, mis käsitleb teatavate autovedusid käsitlevate sotsiaalõigusnormide ühtlustamist (ELT L 60, 28.2.2014, lk 1).
 (12)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta direktiiv 2006/22/EÜ, mis käsitleb nõukogu määruste (EMÜ) nr 3820/85 ja (EMÜ) nr 3821/85 rakendamise miinimumtingimusi seoses autovedudega seotud sotsiaalõigusnormidega ja millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 88/599/EMÜ (ELT L 102, 11.4.2006, lk 35).


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 26.11.2020.
 COM(2020) 759 final
 2020/0336(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Regionalnog upravljačkog odbora Prometne zajednice u pogledu donošenja proračuna Prometne zajednice za 2021.
 OBRAZLOŽENJE
 1.Predmet prijedloga
 Prijedlog se odnosi na odluku o utvrđivanju stajališta koje treba zauzeti u ime Unije u Regionalnom upravljačkom odboru uspostavljenom na temelju Ugovora o osnivanju Prometne zajednice (dalje u tekstu „UPZ”) u pogledu predviđenog donošenja odluke o proračunu Prometne zajednice za 2021.
 2.Kontekst prijedloga
 2.1.Ugovor o osnivanju Prometne zajednice
 Cilj je Ugovora o osnivanju Prometne zajednice („Sporazum”) stvoriti prometnu zajednicu u području cestovnog i željezničkog prometa, prometa unutarnjim plovnim putovima te pomorskog prometa i razviti prometnu mrežu između Europske unije i stranaka iz jugoistočne Europe. Sporazum je stupio na snagu 1. svibnja 2019.
 Europska unija stranka je Sporazuma
 1
 .
 2.2.Regionalni upravljački odbor
 Regionalni upravljački odbor osnovan je člankom 24. Sporazuma. Odgovoran je za upravljanje Sporazumom i osiguravanje njegove pravilne provedbe. U tu svrhu Odbor daje preporuke i donosi odluke u slučajevima koji su predviđeni Sporazumom. Konkretno, Regionalni upravljački odbor:
 (a)priprema rad Vijeća ministara,
 (b)odlučuje o uspostavi tehničkih odbora,
 (c)kad je riječ o novodonesenim aktima EU-a, poduzima odgovarajuće radnje, konkretno revidira Prilog I. Sporazumu;
 (d)nakon savjetovanja s Vijećem ministara imenuje direktora Stalnog tajništva,
 (e)može imenovati jednog zamjenika direktora Stalnog tajništva ili više njih,
 (f)utvrđuje poslovnik Stalnog tajništva,
 (g)može odlukom preispitati razinu proračunskih doprinosa,
 (h)donosi godišnji proračun Prometne zajednice,
 (i)donosi odluku o postupku izvršenja proračuna, prikazivanja računa i njihova revidiranja te inspekcijskog nadzora,
 (j)donosi odluke u slučaju sporova među ugovornim strankama,
 (k)donosi opća načela kad je riječ o pristupu dokumentima koji su u posjedu tijela osnovanih Sporazumom ili na temelju njega;
 (l)donosi godišnja izvješća o provedbi sveobuhvatne mreže na uvid Vijeću ministara;
 (m)kad je riječ o određenim aktima Unije, utvrđuje rokove i načine prenošenja u strankama iz jugoistočne Europe.
 Regionalni upravljački odbor sastoji se od predstavnika i zamjenika predstavnika ugovornih stranaka. Sve države članice EU-a mogu sudjelovati kao promatrači.
 Regionalni upravljački odbor odlučuje jednoglasno.
 2.3.Predviđeni akt Regionalnog upravljačkog odbora
 Na svojem prvom sastanku 2021. Regionalni upravljački odbor treba donijeti odluku o proračunu Prometne zajednice za 2021. („predviđeni akt”).
 Svrha je predviđenog akta utvrditi godišnji proračun Prometne zajednice za 2021.
 Predviđeni akt postat će obvezujući za stranke u skladu s člankom 25. stavkom 1. Sporazuma, u kojemu je navedeno: „Odluka Regionalnog upravljačkog odbora obvezujuća je za ugovorne stranke. Kad odluka Regionalnog upravljačkog odbora sadržava zahtjev za djelovanje neke ugovorne stranke, ta stranka poduzima potrebne mjere i o tome obavješćuje Regionalni upravljački odbor.”
 3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije
 Doprinos proračunu Prometne zajednice utvrđen je u Prilogu V. Sporazumu. Udio Unije iznosi 80 % proračuna, dok preostalih 20 % osiguravaju stranke zapadnog Balkana.
 Proračun iznosi ukupno 3 milijuna EUR, od čega 2,4 milijuna EUR (80 %) osigurava EU, a 600 000 EUR stranke zapadnog Balkana.
 Za 2021. predlaže se povećanje proračuna na 3,525 milijuna EUR, od čega će 225 000 biti preneseno iz proračuna za 2020., 80 % novih sredstava osigurat će EU (2,640 milijuna EUR)
 2
 , a ostatak od 20 % (660 000) stranke iz jugoistočne Europe.
 Tim iznosom podmirit će se tekući troškovi Stalnog tajništva i organizacija sastanaka raznih tijela Prometne zajednice. Predloženo povećanje opravdano je predstojećim zapošljavanjem dodatnog osoblja, planiranom većom učestalošću sastanaka tehničkih odbora, kupnjom preostale informatičke opreme i softvera te planiranim češćim putovanjima direktora i dužnosnika Stalnog tajništva. Očekuje se da će 2021. biti prva godina redovnih aktivnosti Stalnog tajništva, sa svim zaposlenim i nerukovodećim osobljem te glavnim administrativnim okvirom na snazi. U skladu s Prilogom I. Sporazumu o sjedištu između Prometne zajednice i Srbije, država domaćin Srbija besplatno osigurava urede Stalnog tajništva i dio opreme i usluga povezanih s tim uredima (namještaj, sigurnost, električnu energiju, vodu i čišćenje).
 Donošenje ove odluke Regionalnog upravljačkog odbora neophodno je za provedbu Sporazuma i funkcioniranje Stalnog tajništva.
 4.Pravna osnova
 4.1.Postupovnopravna osnova
 4.1.1.Načela
 Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.
 Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo. Obuhvaća i instrumente koji nemaju obvezujući učinak na temelju međunarodnog prava, ali postoji mogućnost da „presudno utječu na sadržaj propisa koje donese zakonodavac Unije”
 3
 .
 4.1.2.Primjena na ovaj predmet
 Primjena na ovaj predmet
 Regionalni upravljački odbor je tijelo osnovano na temelju sporazuma, konkretno UPZ-a.
 Akt koji Regionalni upravljački odbor treba donijeti je akt koji proizvodi pravne učinke. U skladu s člankom 35. UPZ-a Regionalni upravljački odbor ovlašten je donositi proračun Prometne zajednice, a ta je odluka obvezujuća za stranke Ugovora. Prema svojoj prirodi te u skladu s međunarodnim pravom kojim se uređuje rad Regionalnog upravljačkog odbora taj akt sadržava elemente koji utječu na pravni položaj stranaka UPZ-a, a time i na pravni položaj Unije. Stoga se mora smatrati da on proizvodi pravne učinke. Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir Ugovora. Stoga je postupovnopravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.
 4.2.Materijalnopravna osnova
 4.2.1.Načela
 Materijalnopravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojemu se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnopravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.
 4.2.2.Primjena na ovaj predmet
 Predviđeni je akt nužan za pravilno funkcioniranje UPZ-a. UPZ pak ima ciljeve i elemente u područjima cestovnog i željezničkog prometa te prometa unutarnjim plovnim putovima, što su vrste obuhvaćene člankom 91. UFEU-a, kao i u području pomorskog prometa, vrste obuhvaćene člankom 100. stavkom 2. UFEU-a. Zbog svoje horizontalne prirode predviđeni akt odnosi se na sve navedene elemente. Svi ti elementi međusobno su neodvojivo povezani, pri čemu nijedan nije sporedan u odnosu na drugi.
 Stoga materijalnopravnu osnovu predložene odluke čine sljedeće odredbe: članak 91. i članak 100. stavak 2. UFEU-a.
 4.3.Zaključak
 Pravna osnova predložene odluke trebali bi biti članak 91. i članak 100. stavak 2. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.
 5.Objava predviđenog akta
 U skladu s člankom 25. stavkom 2. Ugovora o osnivanju Prometne zajednice odluke Regionalnog upravljačkog odbora objavljuju se u Službenom listu Europske unije.
 2020/0336 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Regionalnog upravljačkog odbora Prometne zajednice u pogledu donošenja proračuna Prometne zajednice za 2021.
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 91. i članak 100. stavak 2. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 1.Unija je potpisala Ugovor o osnivanju Prometne zajednice („UPZ”) u skladu s Odlukom Vijeća (EU) 2017/1937
 4
 . On je odobren 4. ožujka 2019. u ime Europske unije Odlukom Vijeća (EU) 2019/392
 5
 . Stupio je na snagu 1. svibnja 2019.
 2.U skladu s člankom 35. UPZ-a Regionalni upravljački odbor Prometne zajednice („Upravljački odbor”) svake godine donosi proračun Prometne zajednice. U skladu s istom odredbom Upravljački odbor ovlašten je donositi odluke kojima se utvrđuje postupak za izvršenje proračuna.
 3.Upravljački odbor na sastanku u prosincu 2020. treba donijeti odluku o proračunu Prometne zajednice za 2021., a ako se točka ne obradi na tom sastanku, donošenje će biti zakazano za sljedeći sastanak.
 4.Predloženi proračun Prometne zajednice za 2021. potreban je za pravilno funkcioniranje tijela Prometne zajednice. Iz njega se podmiruju troškovi za osoblje, putovanja, informatičku opremu i softver te operativni rashodi kao što su studije, tehnička pomoć i organizacija konferencija i sastanaka.
 5.Primjereno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Upravljačkom odboru jer je takva odluka neophodna za funkcioniranje Stalnog tajništva Prometne zajednice i imat će pravne učinke u odnosu na Uniju,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije u Regionalnom upravljačkom odboru Prometne zajednice na temu proračuna Prometne zajednice za 2021. temelji se na nacrtu odluke Regionalnog upravljačkog odbora priloženom ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova je Odluka upućena Komisiji.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Odluka Vijeća (EU) 2017/1937 od 11. srpnja 2017. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Ugovora o osnivanju Prometne zajednice, SL L 278, 27.10.2017., str. 1.
 (2)
 Provedbena odluka Komisije od 25.6.2020., C(2020) 4356
 (3)
 Presuda Suda od 7. listopada 2014., Njemačka protiv Vijeća, C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, t. 61.–64.
 (4)
 Odluka Vijeća (EU) 2017/1937 od 11. srpnja 2017. o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Ugovora o osnivanju Prometne zajednice, SL L 278, 27.10.2017., str. 1.
 (5)
 Odluka Vijeća (EU) 2019/392 od 4. ožujka 2019. o sklapanju, u ime Europske unije, Ugovora o osnivanju Prometne zajednice.
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 26.11.2020.
 COM(2020) 759 final
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Regionalnog upravljačkog odbora Prometne zajednice u pogledu donošenja proračuna Prometne zajednice za 2021.
 PRILOG I.
 NACRT
 ODLUKE br. /2020
 REGIONALNOG UPRAVLJAČKOG ODBORA PROMETNE ZAJEDNICE
 od ...
 o donošenju proračuna Prometne zajednice za 2021.
 REGIONALNI UPRAVLJAČKI ODBOR PROMETNE ZAJEDNICE,
 uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Prometne zajednice, a posebno njegov članak 24. stavak 1. i članak 35.,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Donosi se proračun Prometne zajednice za 2021. priložen ovoj Odluci.
 Članak 2.
 (1)U skladu s člankom 10. stavkom 1. financijskih pravila i revizijskih postupaka koji se primjenjuju na Prometnu zajednicu, odobrena sredstva određene proračunske linije proračuna za 2021. mogu se upotrijebiti u svrhe koje se proračunom pripisuju drugoj proračunskoj liniji unutar ukupnog ograničenja od 10 % odobrenih sredstava iz prethodne proračunske linije. To se ne primjenjuje na proračunsku liniju koja se odnosi na proračun za ljudske resurse.
 (2)Odobrena sredstva koja su prenesena imajući u vidu obveze potpisane krajem 2020., kako je navedeno u priloženom proračunu, nisu prihvatljiva za svrhe iz prvog stavka. Ona se ne uzimaju u obzir za određivanje najvišeg iznosa koji odgovara granici od 10 % koja se u njima navodi.
 Članak 3.
 (3)Odobrena sredstva koja na kraju financijskih godina 2019. i 2020. nisu dodijeljena opozivaju se i vraćaju strankama u skladu s postocima utvrđenima u Prilogu V. Ugovoru o osnivanju Prometne zajednice i stvarno uplaćenim doprinosima.
 Sastavljeno u ... ... 2020.
 Za Regionalni upravljački odbor
 Predsjednik
 PRORAČUN PROMETNE ZAJEDNICE ZA 2021.
 Proračunska linija
 Iznos
 (u EUR)
 1.Stalno tajništvo
 1.1. Ljudski resursi
 1 465 706
 1.2. Putni troškovi
 237 600
 1.3. Uredski troškovi, oprema i softver
 403 080
 -od čega novih sredstava
 308 080
 -od čega prenesenih odobrenih proračunskih sredstava koja odgovaraju obvezama potpisanima krajem 2020. za koje plaćanja dospijevaju 2021.
 95 000
 1
 1.4. Ostali troškovi i usluge, uključujući:
 – eksternalizirane i druge usluge (revizija, vidljivost, osposobljavanje osoblja, bankovne naknade)
 – troškovi sastanaka i konferencija
 – troškovi informacijske tehnologije i komunikacije
 – troškovi zapošljavanja novog osoblja
 262 890
 1.5. Studije, tehnička pomoć za potporu provedbi pravne stečevine EU-a i akcijski planovi
 690 000
 -od čega novih sredstava
 560 000
 -od čega prenesenih odobrenih proračunskih sredstava koja odgovaraju obvezama potpisanima krajem 2020. za koje plaćanja dospijevaju 2021.
 130 000
 2
 2.Vijeće ministara
 2.1. Troškovi sastanaka i konferencija
 60 000
 3.Regionalni upravljački odbor
 3.1. Troškovi sastanaka i konferencija
 25 450
 4.Tehnički odbori
 4.1. Troškovi sastanaka i konferencija
 114 100
 5.Socijalni forum
 5.1. Troškovi sastanaka i konferencija
 16 300
 Pričuva (približno 8 % novih sredstava)
 249 874
 Ukupno novih sredstava
 3 300 000
 Ukupni prijenosi iz 2020.
 225 000
 3
 Sveukupno
 3 525 000
 4
 Doprinos EU-a (80 % novih sredstava)
 2 640 000
 Doprinos stranaka iz jugoistočne Europe (20 % novih sredstava: u Prilogu V. UPZ-u raščlanjuju se sredstva po zemljama)
 660 000
 (1)
 Indikativni iznos: postupci javne nabave za videokonferencije i softver za računovodstvo/ljudske resurse u tijeku, ugovori čije se potpisivanje očekuje u prosincu 2020.
 (2)
 Indikativni iznos: postupci javne nabave za videokonferencije i softver za računovodstvo/ljudske resurse u tijeku, ugovori čije se potpisivanje očekuje u prosincu 2020.
 (3)
 Okvirni iznos, konačni iznos treba potvrditi u prosincu 2020. po zaključenju odgovarajućih postupaka nabave i potpisivanju ugovora.
 (4)
 Okvirni iznos, konačni iznos treba potvrditi kad bude poznat ukupni preneseni iznos iz 2020.


type: caselaw

text:
 13.4.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 118/40
 Жалба, подадена на 12 февруари 2015 г. — Tronios Group International/СХВП — British Sky Broadcasting Group (SkyTec)
 (Дело T-77/15)
 (2015/C 118/51)
 Език на жалбата: нидерландски
 Страни
 Жалбоподател: Tronios Group International BV (Бреда, Нидерландия) (представители: R. van Leeuwen и H. Klingenberg, Rechtsanwälte)
 Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки, дизайни и модели) (СХВП)
 Друга страна в производството пред апелативния състав: British Sky Broadcasting Group plc (Айсълуърт, Обединено кралство)
 Данни за производството пред СХВП
 Притежател на спорната марка: Tronios Group International BV.
 Спорна марка: словна марка на Общността „SkyTec“
 Производство пред СХВП: производство по обявяване на недействителност
 Обжалвано решение: решение на четвърти апелативен състав на СХВП от 28.11.2014 г. по преписка R 1681/2013-4
 Искания
 Жалбоподателят моли Общия съд:
 —
 да отмени обжалваното решение и да отхвърли искането за обявяване на недействителност на British Sky Broadcasting Group,
 —
 да осъди British Sky Broadcasting Group да заплати съдебните разноски по настоящото производство, както и разноските, възникнали по предходните производства пред СХВП.
 Изложени основания
 —
 Нарушение на член 54, параграф 2 от Регламент No 207/2009,
 —
 Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент No 207/2009.


type: contracts

text:
 23.10.2008
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 280/10
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L’EEE
 N
 o 80/2008
 du 4 juillet 2008
 modifiant l'annexe IX (Services financiers) de l'accord EEE
 LE COMITÉ MIXTE DE L’EEE,
 vu l'accord sur l'Espace économique européen, modifié par le protocole portant adaptation de cet accord, ci-après dénommé «l'accord», et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 L'annexe IX de l'accord a été modifiée par la décision du Comité mixte de l'EEE no 66/2008 du 6 juin 2008 (1).
 (2)
 Le règlement (CE) no 1569/2007 de la Commission du 21 décembre 2007 établissant un mécanisme de détermination de l’équivalence des normes comptables appliquées par des émetteurs de valeurs mobilières de pays tiers conformément aux directives 2003/71/CE et 2004/109/CE du Parlement européen et du Conseil (2) doit être intégré dans l'accord,
 DÉCIDE:
 Article premier
 Le point suivant est inséré après le point 29ga (directive 2007/14/CE de la Commission) de l'annexe IX de l'accord:
 «29h.
 32007 R 1569: règlement (CE) no 1569/2007 de la Commission du 21 décembre 2007 établissant un mécanisme de détermination de l’équivalence des normes comptables appliquées par des émetteurs de valeurs mobilières de pays tiers conformément aux directives 2003/71/CE et 2004/109/CE du Parlement européen et du Conseil (JO L 340 du 22.12.2007, p. 66).»
 Article 2
 Les textes du règlement (CE) no 1569/2007 en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 5 juillet 2008, pour autant que toutes les notifications prévues à l'article 103, paragraphe 1, de l'accord aient été faites au Comité mixte de l'EEE (3).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l'Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 4 juillet 2008.
 Par le Comité mixte de l’EEE
 Le président
 S.A.S. le prince Nicolas de LIECHTENSTEIN
 (1) JO L 257 du 25.9.2008, p. 29.
 (2) JO L 340 du 22.12.2007, p. 66.
 (3) Obligations constitutionnelles signalées.
 Déclaration commune des parties contractantes concernant la décision no 80/2008 intégrant le règlement (CE) no 1569/2007 dans l'accord
 «Le règlement (CE) no 1569/2007 de la Commission du 21 décembre 2007 établissant un mécanisme de détermination de l’équivalence des normes comptables appliquées par des émetteurs de valeurs mobilières de pays tiers conformément aux directives 2003/71/CE et 2004/109/CE du Parlement européen et du Conseil traite dans plusieurs de ses articles des exigences en matière d'équivalence appliquées aux pays tiers. L'intégration de ce règlement n'affecte pas la portée de l'accord EEE.»


text:
 7.7.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 176/1
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2015/1086 AL COMISIEI
 din 2 iulie 2015
 de aprobare a unei modificări care nu este minoră a caietului de sarcini al unei denumiri înregistrate în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [Abondance (DOP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 53 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a examinat cererea Franței de aprobare a unei modificări a caietului de sarcini al denumirii de origine protejate „Abondance”, înregistrată în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1107/96 al Comisiei (2).
 (2)
 Întrucât modificarea în cauză nu este minoră în sensul articolului 53 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, Comisia a publicat cererea de modificare, în conformitate cu articolul 50 alineatul (2) litera (a) din respectivul regulament, în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (3).
 (3)
 Întrucât Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, modificarea caietului de sarcini ar trebui aprobată,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se aprobă modificarea caietului de sarcini publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene cu privire la denumirea „Abondance” (DOP).
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 2 iulie 2015.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Phil HOGAN
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.
 (2) Regulamentul (CE) nr. 1107/96 al Comisiei din 12 iunie 1996 privind înregistrarea indicațiilor geografice și a denumirilor de origine în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 17 din Regulamentul (CEE) nr. 2081/92 al Consiliului (JO L 148, 21.6.1996, p. 1).
 (3) JO C 74, 3.3.2015, p. 11.


text:
 16.9.2010
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 244/24
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΤΟΥ ΕΟΧ
 αριθ. 70/2010
 της 11ης Ιουνίου 2010
 για την τροποποίηση του παραρτήματος XIII (Μεταφορές) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΟΥ ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, μετά την τροποποίησή της με το πρωτόκολλο προσαρμογής της συμφωνίας για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο, εφεξής «η συμφωνία», και ιδίως το άρθρο 98,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Το παράρτημα XIII της συμφωνίας τροποποιήθηκε με την απόφαση αριθ. 51/2010 της Μεικτής Επιτροπής του ΕΟΧ, της 30ής Απριλίου 2010 (1).
 (2)
 Η απόφαση 2009/959/ΕΕ, της 14ης Δεκεμβρίου 2009, για την τροποποίηση της απόφασης 2007/230/ΕΚ περί εντύπου σχετικά με την κοινωνική νομοθεσία όσον αφορά δραστηριότητες οδικών μεταφορών (2) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία,
 ΑΠΟΦΑΣΙΖΕΙ:
 Άρθρο 1
 Στο σημείο 21αα (απόφαση 2007/230/ΕΚ της Επιτροπής) του παραρτήματος ΧΙΙΙ της συμφωνίας προστίθενται τα ακόλουθα:
 «, όπως τροποποιήθηκε με:
 —
 32009 D 0959: Απόφαση 2009/959/ΕΕ της Επιτροπής της 14ης Δεκεμβρίου 2009 (ΕΕ L 330 της 16.12.2009, σ. 80).».
 Άρθρο 2
 Τα κείμενα της απόφασης 2009/959/ΕΕ στην ισλανδική και τη νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.
 Άρθρο 3
 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 12 Ιουνίου 2010, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί προς τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας (3).
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 11 Ιουνίου 2010.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Ο Πρόεδρος
 Alan SEATTER
 (1) ΕΕ L 181 της 15.7.2010, σ. 19.
 (2) ΕΕ L 330 της 16.12.2009, σ. 80.
 (3) Δεν έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.


text:
 27.6.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 244/38
 Caingean arna tabhairt an 15 Aibreán 2022 – Naass agus Sea Watch v Frontex
 (Cás T-205/22)
 (2022/C 244/52)
 Teanga an cháis: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóirí: Marie Naass (Beirlín, an Ghearmáin), Sea Watch eV (Beirlín) (ionadaithe: I. Van Damme agus Q. Declève, Dlíodóirí)
 Cosantóir: Gníomhaireacht Eorpach um an nGarda Teorann agus Cósta
 An t-ordú atá á lorg
 Iarrann na hiarratasóirí ar an gCúirt Ghinearálta:
 —
 Cinneadh ó Frontex DGSC/TO/PAD-2021-00350 an 7 Feabhra 2022 a chur ar neamhní;
 —
 a ordú do Frontex costais an iarratasóra a íoc.
 Saincheisteanna dlí agus príomhargóintí.
 Mar thaca leis an gcaingean, maíonn na hiarratasóirí dhá shaincheist dlí.
 1.
 An chéad saincheist dlí lena n-éilítear nach bhfuil na cúiseanna le diúltú do dhoiciméid áirithe a bhaineann le heachtra áirithe a tharla sa Mheánmhuir an 30 Iúil 2021 a nochtadh luaite mar is cuí ag Frontex mar chuid dá Chinneadh DGSC/TO/PAD-2021-00350 an 7 Feabhra 2022, ar bhonn na heisceachta maidir le slándáil phoiblí faoi Airteagal 4(1)(a) de Rialachán (CE) Uimh. 1049/2001. (1)
 2.
 An dara saincheist dlí lena n-éilítear go bhfuil Airteagal 4(6) de Rialachán 1049/2001 á shárú le Cinneadh DGSC/TO/PAD-2021-00350 an 7 Feabhra 2022 trí pháirt-rochtain ar na doiciméid a iarradh a dhiúltú.
 (1) Rialachán (CE) Uimh. 1049/2001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 30 Bealtaine 2001 maidir le rochtain phoiblí ar dhoiciméid ó Pharlaimint na hEorpa, ón gComhairle agus ón gCoimisiún (IO L 145, 31.5.2001, lch. 43).


text:
 1.6.2013
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 156/50
 Kanne 2.4.2013 — Bouwfonds Ontwikkeling ja Schouten & De Jong Projectontwikkeling v. komissio
 (Asia T-193/13)
 2013/C 156/92
 Oikeudenkäyntikieli: hollanti
 Asianosaiset
 Kantajat: Bouwfonds Ontwikkeling BV (Hoevelaken, Alankomaat) ja Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (Leidschendam, Alankomaat) (edustajat: asianajajat E. Pijnacker Hordijk ja X. Reintjes)
 Vastaaja: Euroopan komissio
 Vaatimukset
 Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta
 —
 kumoamaan riidanalaisen päätöksen ja
 —
 velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut
 Kantajat riitauttavat 23.1.2013 tehdyn komission päätöksen C(2013) 87, joka koskee Alankomaiden myöntämää valtiontukea SA.24123 (12/C) (ex 11/NN) — Väitetty Leidschendam-Voorburgin kunnan suorittama maan myynti alle markkinahinnan.
 Kanteensa tueksi kantaja vetoaa kolmeen kanneperusteeseen.
 1)
 Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että on rikottu olennaista vaatimusta, jonka mukaan komission on toimivaltaansa käyttäessään toimittava kohtuullisessa ajassa; tästä syystä on rikottu oikeusvarmuuden periaatetta, puolustautumisoikeutta sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklaa.
 Koska komissio teki kanteen kohteena olevan päätöksen yli 38 kuukautta sen jälkeen kun se oli saanut tiedon riidanalaisista toimista, se on toiminut moitittavan hitaasti, mikä on vastoin velvollisuutta toimia kohtuullisessa ajassa. Kohtuuttoman pitkästä tutkintajaksosta aiheutui se, että niiden, joita asia koskee, oli lisäksi vaikeampi kiistää komission väitteet, minkä vuoksi komissio on hidastelullaan rikkonut myös puolustautumisoikeutta.
 2)
 Toinen kanneperuste, joka perustuu vakaviin rikkomisiin merkityksellisten tosiseikkojen toteamisessa ja arvioinnissa ja/tai perusteluvelvoitteen ja/tai SEUT 107 artiklan 1 kohdan rikkomiseen, koska komissio on soveltanut yksityisen sijoittajan periaatetta virheellisesti.
 Kantajat eivät ole saaneet mitään taloudellista etua, eivätkä varsinkaan sellaista taloudellista etua, jonka voitaisiin katsoa olevan sääntöjenvastaista valtiontukea.
 Komissio on laskenut kyseisen edun määrän virheellisesti, muun muassa siksi, että se on katsonut, että kunta vastasi kokonaan sovituista hinnanalennuksista, vaikka hinnanalennuksesta vastasi julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusjärjestely, josta kunnan vastuulla oli 50 prosenttia. Komissio on myöskin jättänyt huomiotta tämän kumppanuusjärjestelyn puitteissa aiemmin sovitut hinnanalennukset perustelematta tätä mitenkään.
 Lisäksi komissio on soveltanut kanteen kohteena olevassa päätöksessä virheellisesti yksityisen sijoittajan periaatetta verratessaan kunnan toimenpiteitä fiktiivisen yksityisen sijoittajan oikeudellisesti toteuttamiskelvottomiin ja taloudellisesti poikkeuksellisen kannattamattomiin toimiin.
 3)
 Kolmas kanneperuste, joka perustuu SEUT 107 artiklan 3 kohdan virheelliseen soveltamiseen.
 Mikäli kyseessä olisi valtiontuki, soveltuu tämä valtiontuki joka tapauksessa täysin sisämarkkinoille. Komissio on virheellisesti todennut, että kunta ei voi väittää, että riidanalaisilla toimenpiteillä tavoiteltiin yhteistä etua. Komissio on arvioinut vuosina 2009/2010 toteutettuja toimenpiteitä virheellisesti, koska se on ottanut huomioon vuonna 2004 vallinneen (edullisemman) markkinatilanteen.
 Komissio on siten katsonut, etteivät riidanalaiset toimet olleet välttämättömiä, asianmukaisia ja kohtuullisia Leidschendamin kunnan rapistuneen keskustan elvyttämiseksi, vaikka tällä tavoitellaan SEU 3 artiklassa ja SEUT 174 artiklassa tarkoitettua selvää ja tunnettua, taloudellista ja sosiaalista johdonmukaisuutta koskevaa päämäärää. Kyseessä ei ole tiedonannon perusteeton vääristäminen.


type: wikipedia

text:
Herb San Marino przedstawia trzy baszty ozdobione piórami na trzech wierzchołkach góry Monte Titano. Baszty to Rocca (Guaita), Cesta (Fratla), Montale. Według legendy ukrył się tam przed prześladowaniami cesarza Dioklecjana święty Maryn. Założył tam niewielką wspólnotę chrześcijańską, dając początek maleńkiemu państwu. Tarczę herbową oznacza wieniec z liści laurowych i dębowych, wieńczy ją (mimo że San Marino zawsze było republiką) korona, która miała oznaczać niezależność, dodana w 1862. Dewiza „Libertas” odnosi się do faktu przekazania góry Monte Titano przez świętego Maryna na własność osobom zamieszkałym na jej zboczach, uwalniając ich od wszelkiej zależności od władzy świeckiej i religijnej.
 Zobacz też
 Flaga San Marino
 Hymn San Marino
 San Marino
 Symbole narodowe San Marino


text:
 25.4.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 171/33
 Caingean arna tabhairt an 7 Márta 2022 – Coinbase v EUIPO – Coinbase Global (coinbase)
 (Cás T-126/22)
 (2022/C 171/59)
 Teanga inar taisceadh an t-iarratas: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóir: Coinbase, Inc. (San Francisco, na Stáit Aontaithe) (ionadaí: A. Nordemann, Dlíodóir)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (EUIPO)
 Páirtí eile sna himeachtaí os comhair an Bhoird Achomhairc: Coinbase Global OÜ (Taillinn, an Eastóin)
 Sonraí na n-imeachtaí os comhair EUIPO
 Iarratasóir an trádmhairc faoi cheist: An páirtí eile os comhair an Bhoird Achomhairc
 Trádmharc atá faoi cheist: Iarratas ar fhocalmharc de chuid an Aontais Eorpaigh coinbase – Iarratas ar chlárú Uimh. 18 090 762
 Nós imeachta os comhair EUIPO: Imeachtaí freasúra
 Cinneadh atá faoi chonspóid: Cinneadh ón gCeathrú Bhord Achomhairc de EUIPO an 20 Nollaig 2021 i gCás R 1097/2021 – 4
 An t-ordú atá á lorg
 Iarann an t-iarratasóir ar an gCúirt Ghinearálta:
 —
 an cinneadh atá faoi chonspóid a chur ar neamhní;
 —
 a ordú do EUIPO na costais a íoc.
 Saincheist dlí arna maíomh
 —
 Sárú ar Airteagal 8(1)(b) de Rialachán (AE) 2017/1001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle.


text:
 28.5.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 141/4
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 489/2013 НА КОМИСИЯТА
 от 27 май 2013 година
 за изменение на приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 относно фармакологичноактивните субстанции и тяхната класификация по отношение на максимално допустимите стойности на остатъчните количества в храните от животински произход по отношение на субстанцията двойноверижна рибонуклеинова киселина, хомоложна на част от вирусната рибонуклеинова киселина, кодираща част от белтъчната обвивка, както и на част от междугенния участък на израелския вирус на острия паралич
 (текст от значение за ЕИП)
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕО) No 470/2009 на Европейския парламент и на Съвета от 6 май 2009 г. относно установяване на процедури на Общността за определяне на допустимите стойности на остатъчни количества от фармакологичноактивни субстанции в храни от животински произход, за отмяна на Регламент (ЕИО) No 2377/90 на Съвета и за изменение на Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета и на Регламент (ЕО) No 726/2004 на Европейския парламент и на Съвета (1), и по-специално член 14 във връзка с член 17 от него,
 като взе предвид становището на Европейската агенция по лекарствата, изготвено от Комитета по лекарствените продукти за ветеринарна употреба,
 като има предвид, че:
 (1)
 Максимално допустимите стойности на остатъчните количества (МДСОК) за фармакологичноактивните субстанции, предназначени за използване в Съюза във ветеринарномедицински продукти за животни, отглеждани за производство на храни, или в биоцидни продукти, използвани в животновъдството, следва да бъдат установени по реда на Регламент (ЕО) No 470/2009.
 (2)
 Фармакологичноактивните субстанции и тяхната класификация по отношение на МДСОК в храните от животински произход са установени в приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 на Комисията от 22 декември 2009 г. относно фармакологичноактивните субстанции и тяхната класификация по отношение на максимално допустимите стойности на остатъчните количества в храните от животински произход (2).
 (3)
 До Европейската агенция по лекарствата бе подадено заявление за установяване на МДСОК за двойноверижна рибонуклеинова киселина, хомоложна на част от вирусната рибонуклеинова киселина, кодираща част от белтъчната обвивка, както и на част от междугенния участък на израелския вирус на острия паралич при пчелите.
 (4)
 Становището на Комитета по лекарствените продукти за ветеринарна употреба е, че за посочената фармакологичноактивна субстанция стандартният фармакологичен и токсикологичен подход, в т.ч. определянето на равнище на допустим дневен прием, не е приемлив и не е необходимо да бъдат установени МДСОК за двойноверижна рибонуклеинова киселина, хомоложна на част от вирусната рибонуклеинова киселина, кодираща част от белтъчната обвивка, както и на част от междугенния участък на израелския вирус на острия паралич при пчелите, приложими за меда.
 (5)
 Съгласно член 5 от Регламент (ЕО) No 470/2009 Европейската агенция по лекарствата винаги разглежда възможността МДСОК от фармакологичноактивни субстанции, установени в определен хранителен продукт, да бъдат използвани по отношение на друг хранителен продукт, получен от същия вид животно, или МДСОК от фармакологичноактивни субстанции в един или повече видове да бъдат използвани спрямо други видове животни. Комитетът по лекарствените продукти за ветеринарна употреба заключи, че за тази субстанция екстраполацията за други животни, отглеждани за производство на храни, не може да бъде подкрепена.
 (6)
 Следователно таблица 1 от приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 следва да бъде изменена, за да бъде включена субстанцията двойноверижна рибонуклеинова киселина, хомоложна на част от вирусната рибонуклеинова киселина, кодираща част от белтъчната обвивка, както и на част от междугенния участък на израелския вирус на острия паралич при пчелите, като се посочи, че не е необходимо установяване на МДСОК, приложими за меда.
 (7)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по ветеринарните лекарствени продукти,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 се изменя съгласно посоченото в приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 27 май 2013 година.
 За Комисията
 Председател
 José Manuel BARROSO
 (1) ОВ L 152, 16.6.2009 г., стр. 11.
 (2) ОВ L 15, 20.1.2010 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 В таблица 1 от приложението към Регламент (ЕС) No 37/2010 по азбучен ред се вмъква следната субстанция:
 Фармакологичноактивна субстанция
 Маркерно остатъчно вещество
 Животински видове
 МДСОК
 Прицелни тъкани
 Други разпоредби (в съответствие с член 14, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 470/2009)
 Терапевтична класификация
 „Двойноверижна рибонуклеинова киселина, хомоложна на част от вирусната рибонуклеинова киселина, кодираща част от белтъчната обвивка, както и на част от междугенния участък на израелския вирус на острия паралич
 НЕПРИЛОЖИМО
 Пчели
 Не се изискват МДСОК
 Мед
 НЯМА ВПИСВАНЕ
 НЯМА ВПИСВАНЕ“