type: wikipedia

text:
Jürgen Schult (sündinud 11. mail 1960 Neuhausis) on Saksa DV-d ja Saksamaad esindanud endine kettaheitja, olümpiavõitja (1988) ja maailmameister (1987).
 Schult võitis kettaheites olümpiakulla 1988. aasta olümpiamängudel Seoulis. Maailmameistriks tuli ta 1987. aasta MM-il Roomas ja Euroopa meistriks 1990. aasta EM-il Splitis.
 1986. aastal parandas Schult 74,08-meetrise heitega endist rekordit 2 meetri ja 22 sentimeetriga. See rekord kehtib kettaheite maailmarekordina tänaseni.
 Ta oli tippsportlasena 193 cm pikk ja kaalus 110 kg.
 Saavutused
 Olümpiamängudel
 1988 Seoulis
 olümpiavõitja kettaheites 68.82
 1992 Barcelonas
 hõbemedal kettaheites 64.94
 Maailmameistrivõistlustel
 1987 Rooma
 maailmameister kettaheites 68.74
 1993 Stuttgart
 pronksmedal kettaheites 66.12
 1997 Ateena
 pronksmedal kettaheites 66.14
 1999 Sevilla
 hõbemedal kettaheites 68.18
 Maailmakarikavõistlustel
 1985 Canberras
 hõbemedal 68.30
 1989 Barcelonas
 1. koht 67.12
 Euroopa meistrivõistlustel
 1990 Splitis
 Euroopa meister 64.58
 1994 Helsingis
 pronksmedal 64.18
 1998 Budapestis
 hõbemedal 66.69
 Euroopa karikavõistlustel
 1983 Londonis
 1. koht 64.96
 1987 Prahas
 hõbemedal 66.54
 1989 Gatesheadis
 1. koht 66.54
 1991 Frankfurdis
 hõbemedal 63.24
 Isiklikud rekordid
 Kettaheide: 74.08 m (1986)
 Kuulitõuge: 17.45 m (1982)
 Välislingid
 Saksamaa kettaheitjad
 Sündinud 1960


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 14.5.2005
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 115/2
 ARRÊT DE LA COUR
 (troisième chambre)
 du 3 mars 2005
 dans l'affaire C-32/03 (demande de décision préjudicielle Højesteret): I/S Fini H contre Skatteministeriet (1)
 (Sixième directive TVA - Qualité d'assujetti - Droit à déduction - Liquidation - Lien direct et immédiat - Opérations inhérentes à l'ensemble de l'activité économique)
 (2005/C 115/03)
 Langue de procédure: le danois
 Dans l'affaire C-32/03, ayant pour objet une demande de décision préjudicielle au titre de l'article 234 CE, introduite par le Højesteret (Danemark), par décision du 22 janvier 2003, parvenue à la Cour le 28 janvier 2003, dans la procédure I/S Fini H contre Skatteministeriet, la Cour (troisième chambre), composée de M. A. Rosas, président de chambre, MM. A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský et U. Lõhmus (rapporteur), juges, avocat général: M. F. G. Jacobs, greffier: M. H. von Holstein, greffier adjoint, a rendu le 3 mars 2005 un arrêt dont le dispositif est le suivant:
 L'article 4, paragraphes 1 à 3, de la sixième directive 77/388/CEE du Conseil, du 17 mai 1977, en matière d'harmonisation des législations des États membres relatives aux taxes sur le chiffre d'affaires — Système commun de taxe sur la valeur ajoutée: assiette uniforme, telle que modifiée par la directive 95/7/CE du Conseil, du 10 avril 1995, doit être interprété en ce sens qu'une personne qui a cessé une activité commerciale, mais qui continue de payer le loyer et les charges afférents au local ayant servi pour cette activité, en raison du fait que le contrat de location contient une clause de non-résiliation, est considérée comme un assujetti au sens de cet article et peut déduire la TVA sur les montants ainsi acquittés, pour autant qu'il existe un lien direct et immédiat entre les paiements effectués et l'activité commerciale et que l'absence d'intention frauduleuse ou abusive est établie.
 (1) JO C 83 du 05.04.2003


text:
30.12.2006
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 326/73
 Sag anlagt den 23. november 2006 — Município de Gondomar mod Kommissionen
 (Sag T-324/06)
 (2006/C 326/151)
 Processprog: portugisisk
 Parter
 Sagsøger: Município de Gondomar (Gondomar, Portugal) (ved advogados J.L. da Cruz Vilaça, D. Choussy og L. Pinto Monteiro)
 Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber
 Sagsøgerens påstande
 —
 Det fastslås, at Kommissionen for De Europæiske Fællesskabers beslutning K (2006) 3782 af 16. august 2006 om ophævelse af finansiel støtte fra samhørighedsfonden til projekt nr. 95/10/61/017 — Sanering af Grande Porto/Sul — Subsistema de Gondomar i henhold til Kommissionens beslutning K (95) 3281 af 18. december 1995, hvorved den fulde støtte på 7 778 535 EUR, der er bevilget til projektet, ophæves, og sagsøgeren pålægges at tilbagebetale et beløb på 6 222 828 EUR, er behæftet med åbenbare fejlskøn, er i strid med forordning nr. 1164/94 (1) samt proportionalitets- og retssikkerhedsprincippet og derfor
 —
 principalt: den anfægtede beslutning annulleres
 —
 subsidiært: den anfægtede beslutning annulleres delvist, og det fastslås, at sagsøgeren har ret til den fulde støtte fra samhørighedsfonden med undtagelse af 537 863 EUR
 —
 Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.
 Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter
 Formålet med søgsmålet er annullation af den anfægtede beslutning i medfør af artikel 230 EF, for så vidt som denne beslutning ophæver den samlede støtte på 7 778 535 EUR, der er bevilget til projekt nr. 95/10/61/017, og sagsøgeren pålægges at tilbagebetale 6 222 828 EUR.
 Kommissionen har i den anfægtede beslutning påstået, at sagsøgeren i lyset af forordning nr. 1164/94 og Kommissionens beslutning K (95) 3281, hvorved Fællesskabets støtte til projektet blev bevilget, har begået uregelmæssigheder. Disse uregelmæssigheder drejer sig hovedsageligt om betalinger uden for den omfattede periode, udokumenterede udgifter og den omstændighed, at sagsøgeren ikke færdiggjorde arbejdet inden for den fastsatte frist.
 Sagsøgeren har for det først gjort gældende, at den anfægtede beslutning er utilstrækkeligt begrundet og tilsidesætter retssikkerhedsprincippet. Dette skyldes, at Kommissionen på forskellig vis har baseret den anfægtede beslutning på uklare kriterier og forkastet visse af sagsøgerens argumenter uden at begrunde sine konklusioner.
 Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at der i den anfægtede beslutning er anlagt åbenbart urigtige skøn vedrørende de faktiske omstændigheder, idet
 —
 samtlige de beløb, sagsøgeren har fremlagt, er behørigt dokumenteret
 —
 Kommissionen ikke entydigt fastlagde, hvilke beløb der skulle dokumenteres, idet den heller ikke gennemgik den dokumentation, som sagsøgeren fremlagde som dokumentation for disse udgifter
 —
 Kommissionen afviste sagsøgerens forklaringer uden at fastslå det nøjagtige retsgrundlag for disse afvisninger
 —
 Kommissionen anlagde en urigtig fortolkning af de faktiske omstændigheder og af de dokumenter, der blev fremlagt for den, med det ene formål at påvise, at sagsøgeren havde svigagtige hensigter, hvilket ikke var tilfældet.
 Sagsøgeren har for det tredje anført, at ophævelsen af støtten under de omstændigheder, hvorunder den fandt sted, udgjorde en tilsidesættelse af forordning nr. 1164/94 for så vidt som: (i) alle formålene med denne forordning og med Kommissionens beslutning K (95) 3281 var opfyldt, og (ii) artikel H i bilag II var tilsidesat.
 Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at den anfægtede beslutning under hensyn til projektets fulde gennemførelse og til, at der ikke forelå nogen svigagtig hensigt, er i strid med proportionalitetsprincippet og med artikel 5 EF.
 (1) Rådets forordning (EF) nr. 1164/94 af 16.5.1994 om oprettelse af Samhørighedsfonden.


type: contracts

text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 21993A1213(01)
 Oficialusis leidinys L 309 , 13/12/1993 p. 0003 - 0020 specialusis leidimas suomių kalba: skyrius 11 tomas 23 p. 0177 specialusis leidimas švedų kalba: skyrius 11 tomas 23 p. 0177
 A PRIEDASBiologinės įvairovės konvencijaPREAMBULĖSUSITARIANČIOSIOS ŠALYS,PRIPAŽINDAMOS neįkainojamą biologinės įvairovės vertę, taip pat ekologinę, gamtinę, socialinę, ekonominę, mokslinę, pažintinę, kultūrinę, rekreacinę bei estetinę biologinės įvairovės ir jos komponentų svarbą,PRIPAŽINDAMOS TAIP PAT didelę biologinės įvairovės reikšmę gyvybę palaikančių biosferos sistemų evoliucijai bei išsaugojimui,PATVIRTINDAMOS, kad biologinės įvairovės išsaugojimas yra bendra žmonijos pareiga,DAR KARTĄ PATVIRTINDAMOS, kad valstybės naudojasi suvereniomis teisėmis į savo biologinius išteklius,PATVIRTINDAMOS taip pat, kad valstybės yra atsakingos už savo biologinės įvairovės išsaugojimą ir savo biologinių išteklių stabilų naudojimą,SUSIRŪPINUSIOS tuo, kad biologinė įvairovė dėl kai kurios žmogaus veiklos pastebimai skurdėja,PRIPAŽINDAMOS bendrą informacijos ir žinių apie biologinę įvairovę stygių ir būtinybę skubiai plėtoti mokslines, technines ir organizacines pastangas siekiant užtikrinti bendrą šios problemos supratimą, kas sudarytų prielaidas planuoti bei įgyvendinti reikiamas priemones,PAŽYMĖDAMOS, kad būtina prognozuoti, išvengti ir pašalinti biologinės įvairovės nykimo ir nuostolių priežastis jų pradinėje stadijoje,PAŽYMĖDAMOS TAIP PAT, kad tais atvejais, kai kyla grėsmė biologinei įvairovei žymiai sumažėti arba patirti nuostolių, neginčijamų mokslinių faktų stoka negali būti pretekstu atidėti priemonių panaudojimą grėsmei pašalinti arba jai iki minimumo sumažinti,TOLIAU PAŽYMĖDAMOS, kad pagrindinė biologinės įvairovės išsaugojimo sąlyga yra ekosistemų ir natūralių buveinių išsaugojimas in situ, rūšių gyvybingų populiacijų išlaikymas ir atkūrimas jų natūraliose sąlygose,TOLIAU PAŽYMĖDAMOS, kad priemonės ex situ, visų pirma kilmės šalyje, taip pat yra labai svarbios,PRIPAŽINDAMOS daugelio vietinių bendruomenių ir gyventojų – tradicinio gyvenimo būdo saugotojų – didelę ir tradicinę priklausomybę nuo biologinių išteklių, jų pageidavimą teisingu pagrindu bendrai naudotis gėrybėmis, pritaikant tradicines žinias, naujoves ir praktiką, susijusius su biologinės įvairovės apsauga, stabiliu jos komponentų naudojimu,PRIPAŽINDAMOS TAIP PAT svarbų moterų vaidmenį saugant ir stabiliai naudojant biologinę įvairovę ir pažymėdamos plataus moterų dalyvavimo būtinybę kuriant ir visuose lygiuose įgyvendinant politiką biologinei įvairovei išsaugoti,PABRĖŽDAMOS svarbą ir būtinybę skatinti tarptautinį, regioninį ir pasaulinį valstybių ir tarptautinių organizacijų bei nevalstybinio sektoriaus bendradarbiavimą saugant biologinę įvairovę ir užtikrinant stabilų jos komponentų naudojimą,PRIPAŽINDAMOS, kad, suteikiant naujus ar papildomus finansinius išteklius ir užtikrinant reikiamą atitinkamų technologijų prieinamumą, bus galima iš esmės išplėsti pasaulyje esamas galimybes spręsti biologinės įvairovės nuostolių problemas,PRIPAŽINDAMOS TOLIAU, jog reikalingi specialūs nuostatai, kad būtų patenkinti besivystančių šalių poreikiai, iš jų – naujų ir papildomų finansinių išteklių teikimas, reikiamai užtikrinta galimybė įsigyti atitinkamas technologijas,PAŽYMĖDAMOS ryšium su tuo mažai išsivysčiusių šalių ir salų valstybių ypatingas sąlygas,PRIPAŽINDAMOS, kad biologinės įvairovės apsaugai reikalingi žymūs kapitaliniai įdėjimai ir kad laukiama nemažai ekologinės, ekonominės ir socialinės naudos iš šių kapitalinių įdėjimų,PRIPAŽINDAMOS, kad ekonominis ir socialinis vystymas bei skurdo likvidavimas yra pirmas ir svarbiausias besivystančių šalių uždavinys,ŽINODAMOS, kad biologinės įvairovės apsauga ir stabilus naudojimas turi sprendžiamą reikšmę tenkinant maisto produktų ir sveikatos apsaugos poreikius, taip pat kitas augančio Žemės gyventojų skaičiaus reikmes ir kad galimybė naudotis tiek genetiniais ištekliais, tiek technologijomis ir bendras jų naudojimas turi didelę reikšmę sprendžiant šiuos uždavinius,PAŽYMĖDAMOS, kad galų gale biologinės įvairovės apsauga ir stabilus naudojimas sustiprins draugiškus valstybių santykius ir pasitarnaus taikos stiprinimui visai žmonijai,SIEKDAMOS sutvirtinti ir papildyti esamus tarptautinius susitarimus dėl biologinės įvairovės apsaugos ir jos komponentų stabilaus naudojimo,PASIRYŽUSIOS išsaugoti ir stabiliai saugiai naudoti biologinę įvairovę dabartinės ir būsimų kartų interesais,SUSITARĖ:1 straipsnisTikslaiŠios Konvencijos tikslai, kurių būtina siekti pagal jos atitinkamas nuostatas, yra išsaugoti biologinę įvairovę, stabiliai naudoti jos komponentus ir teisingu bei lygiu pagrindu gauti bendrą naudą, susijusią su gamtinių išteklių naudojimu, taip pat suteikti galimybę naudotis genetiniais ištekliais bei perduoti atitinkamas technologijas, taipogi užtikrinti reikiamą finansavimą.2 straipsnisTerminų vartojimasŠios Konvencijos tikslais:"biologinė įvairovė" reiškia visų gyvų organizmų, įskaitant, šalia kitų, antžemines, jūros ir kitų vandenų ekosistemas ir ekologinius kompleksus, kurių dalis jie yra; ši sąvoka jungia rūšių, tarprūšinę ir ekosistemų įvairovę;"biologiniai ištekliai" jungia genetinius išteklius, organizmus ar jų dalis, populiacijas arba bet kokius kitus ekosistemos biotinius komponentus, turinčius faktinę ar potencialią naudą ar vertę žmonijai;"biotechnologija" reiškia bet kurią technologiją, susijusią su biologinių sistemų, gyvų organizmų arba darinių iš jų naudojimu produkcijos arba procesų gamybai, perdirbimui, konkrečiu jų panaudojimu;"genetinių išteklių kilmės šalis" reiškia šalį, kurioje šie genetiniai ištekliai egzistuoja in situ sąlygose;"genetinius išteklius teikianti šalis" reiškia šalį, tiekiančią genetinius išteklius, imamus iš in situ sąlygų, įskaitant kaip laukinių populiacijų, taip ir sukultūrintų rūšių; taip pat gautus iš ex situ šaltinių, nepriklausomai nuo to, ar jie kilę iš šios šalies, ar ne;"domestifikuotos arba kultūrinės rūšys" reiškia rūšis, kurių evoliucijos procesą veikia žmogus savo poreikiams tenkinti;"ekosistema" reiškia dinamišką kompleksą augalų, gyvūnų ir mikroorganizmų bendrijų, taip pat jas supančios negyvos aplinkos;"išlaikymas ex situ" reiškia biologinės įvairovės komponentų išsaugojimą ne jų natūraliose buveinėse;"genetinė medžiaga" reiškia bet kurią augalinės, gyvūninės, mikrobinės ar kitokios kilmės turinčią funkcionalių paveldimumo elementų medžiagą;"genetiniai ištekliai" reiškia genetinę medžiagą, turinčią faktinę ar potencialią vertę;"buveinė" reiškia vietovės pobūdį (tipą) arba to ar kito organizmo ar populiacijos natūralią gyvavimo vietą;"in situ sąlygos" reiškia sąlygas, kuriose gyvuoja genetiniai ištekliai atitinkamose ekosistemose ir natūraliose buveinėse, o jeigu tai domestifikuotos ar kultūrinės rūšys – toje aplinkoje, kur jos įgijo savo išskirtinus požymius;"išlaikymas in situ" reiškia ekosistemų ir natūralių buveinių išsaugojimą, taip pat rūšių gyvybingų populiacijų jų natūralioje aplinkoje išlaikymą ir atkūrimą; jeigu tai domestifikuotos ar kultūrinės rūšys – toje aplinkoje, kurioje jos įgijo savo skiriamuosius požymius;"saugoma teritorija" reiškia geografiškai apibrėžtą teritoriją, kuri išskiriama, reguliuojama ir naudojama konkretiems gamtosaugos tikslams;"ekonominės integracijos regioninė organizacija" reiškia organizaciją, sukurtą šio regiono suverenių valstybių, kuriai jos valstybės narės suteikia įgaliojimus šios Konvencijos reguliuojamiems klausimams ir kuri reikiama tvarka įgaliota pagal nustatytą procedūrą pasirašyti, ratifikuoti, priimti, pritarti Konvencijai arba prie jos prisijungti;"stabilus naudojimas" reiškia biologinės įvairovės komponentų naudojimą tokiu būdu ir tokiais tempais, kurie perspektyvoje nesukelia biologinės įvairovės skurdimo, tuo pačiu išlaikant jos pajėgumą tenkinti dabarties ir ateities kartų poreikius ir siekius;"technologija" – ši sąvoka jungia ir biotechnologiją.3 straipsnisPrincipasSutinkamai su Jungtinių Tautų Organizacijos Įstatais ir tarptautinės teisės principais valstybės turi suverenią teisę eksploatuoti savus išteklius, laikantis savo gamtosauginės politikos, ir yra atsakingos, užtikrina, kad jų jurisdikcijos rėmuose vykdoma arba jų kontroliuojama veikla nepakenktų aplinkai kitų valstybių arba rajonų, esančių už nacionalinės jurisdikcijos galiojimo ribų.4 straipsnisJurisdikcijos sferaSu sąlyga, kad laikomasi kitų Šalių teisių ir jei šioje konvencijoje aiškiai nenumatyta kitkas, šios Konvencijos nuostatos kiekvienai Susitariančiajai Šaliai galioja:a) kiek tai susiję su biologinės įvairovės komponentais jos nacionalinės jurisdikcijos ribose;b) kiek tai susiję su vykdomais arba jos jurisdikcijos kontroliuojamais procesais ir veikla, nepriklausomai nuo jų pasireiškimo vietos ir pasekmių kaip jos nacionalinės jurisdikcijos ribose, taip ir už nacionalinės jurisdikcijos ribų.5 straipsnisBendradarbiavimasKiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai galima ir tikslinga, bendradarbiauja su kitomis Susitariančiosiomis Šalimis tiesiogiai arba, jei tai reikalinga, per kompetentingas tarptautines organizacijas sprendžiant teritorijų už nacionalinės jurisdikcijos ribų bei kitus klausimus, išreiškiančius bendrus interesus biologinės įvairovės apsaugos ir stabilaus naudojimo tikslu.6 straipsnisBendros pastangos išsaugoti ir stabiliai naudotiKiekviena Susitariančioji Šalis, atsižvelgiant į konkrečias sąlygas ir galimybes:a) rengia biologinės įvairovės išsaugojimo ir stabilaus naudojimo nacionalinę strategiją, planus, programas arba pritaiko šiuo tikslu esamas strategijas, planus ar programas, kuriose atspindi taip pat šios Konvencijos priemones, susijusias su atitinkama Susitariančiąja Šalimi;b) numato, kiek tai įmanoma ir tikslinga, biologinės įvairovės apsaugos ir stabilaus naudojimo priemones atitinkamuose šakiniuose ar tarpšakiniuose planuose, programose ir politikoje.7 straipsnisIdentifikavimas ir priežiūraKiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai įmanoma ir tikslinga, ypač 6–10 straipsniuose numatytais tikslais:a) išskiria biologinės įvairovės komponentus, turinčius svarbią reikšmę jos išsaugojimui ir stabiliam naudojimui, atsižvelgiant į orientacinį kategorijų sąrašą, pateikiamą 1 priedėlyje;b) parenkant pavyzdžius arba kitais metodais vykdo monitoringą biologinės įvairovės komponentų, išskirtų sutinkamai su šio straipsnio a punktu, skiriant ypatingą dėmesį tiems, kurie žada didžiausią jų stabilaus naudojimo galimybę;c) nustato veiklos procesus ir kategorijas, kurios turi ar gali turėti labai nepalankią įtaką biologinės įvairovės apsaugai bei stabiliam naudojimui; stebi jų poveikį atrenkant pavyzdžius ar kitais metodais;d) renka ir tuo ar kitu būdu sistematizuoja atrankos ir stebėjimų duomenis, gautus įgyvendinant šio straipsnio a, b ir c punktų nuostatas.8 straipsnisIšlaikymas in situKiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai įmanoma ir tikslinga:a) sukuria sistemą saugomų teritorijų arba teritorijų, kuriose būtina taikyti specialias priemones biologinei įvairovei išsaugoti;b) parengia, jei reikalinga, saugomų teritorijų arba teritorijų, kuriose būtina taikyti specialias priemones biologinei įvairovei išsaugoti, atrankos, steigimo ir racionalaus naudojimo principines nuostatas;c) reguliuoja arba racionaliai naudoja biologinius išteklius, turinčius svarbią reikšmę biologinės įvairovės apsaugai saugomose teritorijose ir už jų ribų, biologinei įvairovei išsaugoti ir stabiliai naudoti;d) remia ekosistemų, natūralių buveinių apsaugą ir gyvybingų populiacijų išsaugojimą jų gamtinėse sąlygose;e) skatina ekologiškai pagrįstą ir stabilų teritorijų, besiribojančių su saugomomis teritorijomis, vystymą pastarųjų teritorijų apsaugos tikslu;f) imasi priemonių degraduotoms sistemoms reanimuoti bei atkurti ir padeda atkurti pavojuje atsidūrusias rūšis, inter alia, parengiant ir įgyvendinant racionalaus naudojimo planus ir kitas strategijas;g) numato ir įgyvendina priemones, skirtas reguliuoti, kontroliuoti ir apriboti grėsmei, susijusiai su gyvų organizmų naudojimu ir išskyrimu biotechnologijų pagalba, kurie gali turėti neigiamas ekologines pasekmes, įtakojančias biologinės įvairovės išsaugojimą, taip pat ir žmonių sveikatą;h) neleidžia introdukuoti svetimų rūšių, kurios kelia grėsmę ekosistemoms, buveinėms ir rūšims, kontroliuoja ir sunaikina tokias svetimas rūšis;i) stengiasi sudaryti sąlygas, būtinas užtikrinant esamų naudojimo būdų tinkamumą biologinės įvairovės apsaugai ir jos komponentų stabiliam naudojimui;j) sutinkamai su savo nacionaline teisėtvarka, užtikrina pagarbą, išsaugojimą ir palaikymą čiabuvių ir vietinių bendruomenių žinių, naujovių ir praktikos, atspindinčių tradicinį gyvenimo būdą, o tai turi reikšmę saugant ir stabiliai naudojant biologinę įvairovę; padeda plačiau jas taikyti pritariant ir dalyvaujant patiems tų žinių, naujovių ir praktikos turėtojams, taip pat skatina bendrą teisingu pagrindu naudojimąsi gėrybėmis, kurias teikia tų žinių, naujovių ir praktikos taikymas;k) rengia ir įgyvendina reikiamas teisines normas ir (arba) kitus reglamentuojančius nuostatus į pavojų patekusioms rūšims ir populiacijoms išsaugoti;l) atvejais, kada sutinkamai su 7 straipsniu išryškėja esminis nepalankaus poveikio biologinei įvairovei faktas, reglamentuoja ar reguliuoja atitinkamus procesus ir veiklos kategorijas;m) bendradarbiauja suteikiant finansinę ir kitą paramą išlaikymo in situ priemonėms, numatytoms a–l punktuose, ypač vykdomoms besivystančiose šalyse.9 straipsnisIšlaikymas ex situKiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai įmanoma ir tikslinga, ypač papildant priemones in situ:a) imasi priemonių išsaugoti biologinės įvairovės komponentus ex situ, visų pirma tų komponentų kilmės šalyje;b) sudaro ir palaiko sąlygas išlaikyti ir tirti ex situ augalus, gyvūnus ir mikroorganizmus, visų pirma genetinių išteklių kilmės šalyje;c) imasi priemonių atkurti ir reanimuoti išnykimo pavojuje atsidūrusias rūšis jų natūraliose buveinėse atitinkamose sąlygose;d) reglamentuoja ir reguliuoja biologinių išteklių rinkimą jų natūraliose buveinėse išlaikymo ex situ tikslu tam, kad būtų išvengta grėsmės ekosistemoms ir rūšių populiacijoms in situ, išskyrus atvejus, kai būtina imtis specialių laikinų priemonių ex situ sutinkamai su šio straipsnio c punktu; ire) bendradarbiauja teikiant finansinę ir kitokią paramą išlaikymo ex situ priemonėms, numatytoms a–d punktuose, taip pat sudarant ir palaikant išlaikymo ex situ sąlygas besivystančiose šalyse.10 straipsnisBiologinės įvairovės komponentų stabilus naudojimasKiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai įmanoma ir tikslinga:a) numato biologinių išteklių apsaugos ir stabilaus naudojimo klausimų svarstymą priimant nacionalinio lygio sprendimus;b) imasi priemonių biologinių išteklių naudojimo srityje, kad būtų pašalintas arba iki minimumo sumažintas neigiamas poveikis biologinei įvairovei;c) išlaiko ir skatina tradicinius biologinių išteklių naudojimo būdus sutinkamai su susiklosčiusiais kultūriniais papročiais, kurie atitinka apsaugos ir stabilaus naudojimo reikalavimus;d) teikia vietos gyventojams paramą rengiant ir įgyvendinant priemones, gerinančias būklę nukentėjusiuose rajonuose, kur pastebimas biologinės įvairovės sumažėjimas; ire) skatina savo šalies Vyriausybinių organų ir privataus sektoriaus bendradarbiavimą rengiant biologinių išteklių stabilaus naudojimo metodus.11 straipsnisSkatinimo priemonėsKiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai įmanoma ir tikslinga, ekonomiškai ir socialiai pagrįsta, imasi priemonių, skatinančių biologinės įvairovės komponentų apsaugą ir stabilų naudojimą.12 straipsnisTyrimai ir apmokymasSusitariančiosios Šalys, atsižvelgdamos į besivystančių šalių ypatingus poreikius:a) ruošia ir įgyvendina mokslinio ir techninio apmokymo ir kadrų rengimo programas biologinės įvairovės ir jos komponentų išskyrimo, apsaugos ir stabilaus naudojimo priemonėms vykdyti bei remia tokį apmokymą ir kadrų rengimą konkretiems besivystančių šalių poreikiams patenkinti;b) skatina ir remia tyrimus, įgalinančius saugoti ir stabiliai naudoti biologinę įvairovę, ypač besivystančiose šalyse, inter alia, pagal Šalių Konferencijos sprendimus, priimamus remiantis Mokslinių, techninių ir technologinių konsultacijų pagalbinės tarnybos rekomendacijomis; irc) sutinkamai su 16, 18 ir 20 straipsnių nuostatomis, skatina naudojimąsi moksliniais rezultatais, gautais tiriant biologinę įvairovę, kada rengiami biologinių išteklių apsaugos ir stabilaus naudojimo metodai, ir bendradarbiauja naudojantis šiais rezultatais.13 straipsnisŠvietimas ir visuomenės informuotumo kėlimasSusitariančiosios Šalys:a) skatina ir remia biologinės įvairovės apsaugos ir tam reikalingų priemonių svarbos supratimą, jų propagavimą masinėmis informacijos priemonėmis ir šių klausimų įjungimą į mokyklines programas;b) bendradarbiauja atitinkamais atvejais su kitomis valstybinėmis ir tarptautinėmis organizacijomis rengiant mokymo programas ir visuomenės informuotumo kėlimo programas biologinės įvairovės apsaugos ir stabilaus naudojimo klausimais.14 straipsnisNepalankaus poveikio įvertinimas ir sumažinimas iki minimumo1. Kiekviena Susitariančioji Šalis, kiek tai įmanoma ir tikslinga:a) diegia atitinkamas procedūras, reikalaujančias atlikti ekologines ekspertizes savo siūlomiems projektams, kurie gali turėti žymų neigiamą poveikį biologinei įvairovei, kad to poveikio būtų galima išvengti ar jį sumažinti iki minimumo, ir, kada tai tikslinga, sudaro galimybę šiose procedūrose dalyvauti visuomenei;b) imasi atitinkamų priemonių užtikrinti savų programų ir politikos, kurios gali turėti žymų neigiamą poveikį biologinei įvairovei, reikiamą ekologinių pasekmių apskaitą;c) remia abipusį keitimąsi informacija, pranešimais ir konsultacijų teikimą apie jų jurisdikcijos rūmuose vykdomą ar jos kontroliuojamą veiklą, kuri gali turėti neigiamą poveikį biologinei įvairovei kitose valstybėse ar kitose teritorijose už nacionalinės jurisdikcijos ribų, skatinant dvišalių, regioninių arba daugiašalių susitarimų pasirašymą;d) neišvengiamo arba rimto pavojaus ar nuostolių atvejais, kurių šaltinis yra jos jurisdikcijoje arba jos kontroliuojamas, kai pavojus gresia kitos valstybės jurisdikcijos teritorijoje ar kitoje teritorijoje už nacionalinės jurisdikcijos ribų, skubiai praneša valstybėms, kurios gali nukentėti dėl šio pavojaus ar nuostolių, taip pat imasi priemonių išvengti tokio pavojaus ar nuostolių arba juos sumažinti iki minimumo;e) remia nacionalines priemones, kai reikia nedelsiant reaguoti į gamtinių ar kitų priežasčių sukeltą rimtą pavojų arba neišvengiamus nuostolius biologinei įvairovei, ir skatina tarptautinį bendradarbiavimą, papildantį tokias nacionalines pastangas, ir, kur tai tikslinga ir suderinta su suinteresuotomis valstybėmis ar ekonominės integracijos regioninėmis organizacijomis, ruošia bendrus planus ypatingų aplinkybių atvejams.2. Šalių Konferencija atliekamų tyrimų pagrindu sprendžia klausimus dėl atsakomybės ir padėties ištaisymo, įskaitant atkūrimą ir nuostolių biologinei įvairovei kompensavimą, išskyrus atvejus, kai atsakomybė yra visiškai vidaus reikalas.15 straipsnisGenetinių išteklių prieinamumas1. Ryšium su suverenių teisių valstybėms į savo gamtos išteklius pripažinimu, teisė nustatyti genetinių išteklių prieinamumą priklauso nacionalinėms Vyriausybėms ir reguliuojama nacionalinių įstatymų.2. Kiekviena Susitariančioji Šalis stengiasi palengvinti genetinių išteklių prieinamumą ekologiškai nepavojingai naudoti kitoms Susitariančiosioms Šalims ir netaikyti apribojimų, kurie prieštarautų šios Konvencijos tikslams.3. Šios Konvencijos tikslu prie genetinių išteklių, teikiamų Susitariančiosioms Šalims, kurie minimi šiame ir 16 bei 19 straipsniuose, priskiriami tik tie, kurie teikiami Susitariančiųjų Šalių, esančių tokių išteklių kilmės šalimis, arba Šalių, įgijusių šiuos genetinius išteklius sutinkamai su šia Konvencija.4. Prieinamumas, jei jis suteikiamas, aptariamas tarpusavyje suderintomis sąlygomis ir reguliuojamas šio straipsnio nuostatomis.5. Genetinių išteklių prieinamumas reguliuojamas Susitariančiosios Šalies, teikiančios šiuos išteklius, išankstinio argumentuoto sutikimo pagrindu, jei ši Šalis nenusprendžia kitaip.6. Kiekviena Susitariančioji Šalis stengiasi paruošti ir atlikti mokslinius tyrimus genetinių išteklių, kuriuos teikia kitos Susitariančiosios Šalys, ir dalyvauti šiame darbe, kada tai galima, tose Susitariančiosiose Šalyse.7. Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi reikalingų teisinių, administracinių ir politinių priemonių ir, sutinkamai su 16 ir 19 straipsniais, kada tai būtina, pasinaudojant finansavimo mechanizmu, sukurtu sutinkamai su 20 ir 21 straipsniais, siekdama bendrai su Susitariančiąja Šalimi, teikiančia šiuos išteklius, naudoti teisingu ir lygiu pagrindu tyrimų rezultatus, o taip pat naudą, gautą komerciniai ar kitaip naudojant genetinius išteklius. Toks bendras naudojimas vykdomas tarpusavyje suderintomis sąlygomis.16 straipsnisTechnologijų prieinamumas ir perdavimas1. Kiekviena Susitariančioji Šalis, pripažindama, kad į technologijas įskaitoma ir biotechnologija ir kad kaip technologijų prieinamumas, taip ir keitimasis jomis tarp Susitariančiųjų Šalių, yra svarbus elementas siekiant šios Konvencijos tikslų, įsipareigoja, sutinkamai su šio straipsnio nuostatomis, teikti ir (arba) palengvinti kitoms Susitariančiosioms Šalims prieinamumą prie technologijų, kurios susijusios su biologinės įvairovės apsauga ir stabiliu naudojimu arba skirtos genetinių išteklių naudojimui ir nesukelia didesnio pavojaus aplinkai, o taip pat tokių technologijų perdavimą joms.2. Minėtas 1 punkte technologijų prieinamumas ir jų perdavimas besivystančioms šalims užtikrinamas ir (arba) palengvinamas teisingomis ir kuo palankesnėmis sąlygomis, jei yra toks tarpusavio susitarimas, ir, kada tai būtina, sutinkamai su finansavimo mechanizmu, sukurtu remiantis 20 ir 21 straipsniais. Atvejais, kada technologijos sąlygojamos patentų ir kitų intelektualinės nuosavybės apsaugos normų, toks prieinamumas ir perdavimas užtikrinamas sąlygomis, kurios garantuoja pakankamą ir efektyvią intelektualinės nuosavybės teisių apsaugą ir ją atitinka. Šis punktas taikomas sutinkamai su 3, 4 ir 5 punktų nuostatomis.3. Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi reikiamų teisinių, administracinių ar politinių priemonių, kad Susitariančiosioms Šalims, visų pirma besivystančioms šalims, teikiančioms genetinius išteklius, būtų užtikrintas technologijų, susijusių su šių išteklių naudojimu, prieinamumas ir perduodamos šios technologijos tarpusavy sutartomis sąlygomis, įskaitant technologijas, apsaugotas patentais ir kitomis intelektualinės nuosavybės apsaugos teisėmis, ir, esant reikalui, 20 ir 21 straipsnių nuostatų pagrindu ir sutinkamai su tarptautinės teisės normomis, taip pat sutinkamai su 4 ir 5 šio straipsnio punktais.4. Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi reikiamų teisinių, administracinių ar politinių priemonių, kad privatus sektorius palengvintų technologijų, paminėtų 1 punkte, prieinamumą, bendrą šių technologijų ruošimą ir perdavimą kaip Vyriausybinių įstaigų, taip ir privataus sektoriaus interesais, besivystančiose šalyse, ir ryšium su tuo laikosi įsipareigojimų, numatytų 1, 2 ir 3 punktuose.5. Susitariančiosios Šalys, pripažindamos, kad patentai ir kitos intelektualinės nuosavybės apsaugos normos gali įtakoti šios Konvencijos įgyvendinimą, bendradarbiauja šioje srityje, vadovaudamosi nacionaline teisėtvarka ir tarptautinės teisės normomis, siekdamos užtikrinti, kad šios teisės atitiktų, o ne prieštarautų Konvencijos tikslams.17 straipsnisKeitimasis informacija1. Susitariančiosios Šalys remia keitimąsi visų prieinamų šaltinių informacija, susijusia su biologinės įvairovės apsauga ir stabiliu naudojimu, atsižvelgdamos į ypatingus besivystančių šalių poreikius.2. Į tokį keitimąsi informacija įskaitomas keitimasis techninių, mokslinių, socialinių-ekonominių tyrimų rezultatais, taip pat informacija apie profesinio paruošimo ir mokymo programas, specialias žinias, vietinę ir tradicinę patirtį kaip tokią ir turinčią ryšį su technologijomis, numatytomis 16 straipsnio 1 punkte. Be to, jis jungia, kada tai galima, informacijos repatriaciją (grąžinimą į tėvynę).18 straipsnisMokslinis ir techninis bendradarbiavimas1. Susitariančiosios Šalys remia tarptautinį mokslinį ir techninį bendradarbiavimą biologinės įvairovės ir stabilaus naudojimo srityje, esant reikalui, per atitinkamas tarptautines ir nacionalines įstaigas.2. Kiekviena Susitariančioji Šalis remia mokslinį ir techninį bendradarbiavimą su kitomis Susitariančiosiomis Šalimis, ypač su besivystančiomis šalimis, įgyvendinant šią Konvenciją, inter alia, rengiant ir realizuojant nacionalinę politiką. Remiant tokį bendradarbiavimą, ypatingą dėmesį reikia skirti nacionalinių galimybių plėtojimui ir stiprinimui didinant žmonių resursus ir kuriant atitinkamas įstaigas.3. Šalių Konferencija savo pirmajame posėdyje nustato tarpininkavimo mechanizmo sudarymo kelius moksliniam ir techniniam bendradarbiavimui skatinti ir jį lengvinti.4. Susitariančiosios Šalys sutinkamai su nacionaline teisėtvarka ir politika skatina ir rengia bendradarbiavimo formas keitimosi technologijomis ir jų naudojimo srityje, įskaitant vietines ir tradicines technologijas, sutinkamai su šios Konvencijos tikslais. Šiuo tikslu Susitariančiosios Šalys taip pat skatina bendradarbiavimą kadrų rengimo ir pasikeitimo specialistais srityje.5. Susitariančiosios Šalys tarpusavio susitarimo pagrindu remia bendrų mokslinių-techninių programų rengimą bei bendrų įmonių steigimą kurti technologijoms, susijusioms su šios Konvencijos tikslais.19 straipsnisBiotechnologijų panaudojimas ir naudos iš jų paskirstymas1. Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi reikiamų teisinių, administracinių ir politinių priemonių užtikrinti efektyvų dalyvavimą biotechnologiniuose tyrimuose tų Susitariančiųjų Šalių, ypač besivystančių šalių, kurios teikia genetinius išteklius tokiems tyrimams, ir, kai šitai įmanoma, tose Susitariančiosiose Šalyse.2. Kiekviena Susitariančioji Šalis imasi visų įmanomų priemonių, kad remtų ir padėtų teisingu ir lygiu pagrindu Susitariančiosioms Šalims, visų pirma besivystančioms šalims, prioritetinį prieinamumą prie rezultatų ir naudos, kurią teikia biotechnologijos, paremtos genetiniais ištekliais, teikiamais šių Susitariančiųjų Šalių. Toks prieinamumas užtikrinamas tarpusavyje suderintomis sąlygomis.3. Šalys nagrinėja priemonių ėmimosi reikalingumą ir sąlygas, galimai, protokolo forma, įskaitant išankstinį argumentuotą susitarimą, parengiant atitinkamas procedūras dėl nepavojingo perdavimo ir panaudojimo bet kokių gyvų pakitusių organizmų, kurie yra biotechnologijos produktas ir gali turėti neigiamą poveikį biologinės įvairovės apsaugai bei stabiliam naudojimui.4. Kiekviena Susitariančioji Šalis pateikia betarpiškai arba reikalauja iš bet kurio fizinio ar juridinio asmens, esančio jo jurisdikcijoje ir teikiančio 3 punkte minimus organizmus, perduoti visą turimą informaciją apie naudojimo taisykles ir saugumo techniką, nustatytą tos Susitariančiosios Šalies dirbant su šiais organizmais, o taip pat visą turimą informaciją apie atitinkamų konkrečių organizmų potencialų neigiamą poveikį tai Susitariančiajai Šaliai, į kurią šie organizmai įvežami.20 straipsnisFinansiniai ištekliai1. Kiekviena Susitariančioji Šalis įsipareigoja pagal savo galimybę užtikrinti finansinę paramą ir išteklius tiems veiksmams nacionaliniame lygyje, kurie skirti siekti šios Konvencijos tikslų, sutinkamai su savo nacionaliniais planais, prioritetais ir programomis.2. Šalys, kurios yra išsivysčiusios šalys, teikia naujų ir papildomų finansinių išteklių, kad būtų sudaryta galimybė Šalims, esančioms besivystančių šalių lygyje, padengti visas sutartas papildomas išlaidas, kurios atsiranda įgyvendinant priemones, išplaukiančias iš šios Konvencijos įpareigojimų, ir gauti naudą iš jos nuostatų įgyvendinimo; tokios išlaidos suderinamos tarp Šalių, kurios yra besivystančios šalys, ir 21 straipsnyje minimų organizacinių struktūrų, sutinkamai su priemonėmis, strategija, programiniais prioritetais ir prieinamumo kriterijais, o taip pat Šalių Konferencijos nustatomu papildomų išlaidų preliminariniu sąrašu. Kitos Šalys, įskaitant šalis, esančias perėjimo į rinkos ekonomiką sąlygose, gali laisvanoriškai imtis išsivysčiusių šalių įsipareigojimų. Ryšium su šiuo straipsniu, Šalių Konferencija pirmajame savo posėdyje patvirtina sąrašą išsivysčiusių Šalių ir kitų Šalių, kurios savanoriškai prisiima išsivysčiusių Šalių įsipareigojimus. Šalių Konferencija periodiškai peržiūri sąrašą ir, reikalui esant, daro jame pakeitimus. Bus skatinami taip pat savanoriški kitų šalių ir kitų šaltinių indėliai. Vykdant šiuos įsipareigojimus, būtina atsižvelgti į adekvatumo, numatymo bei savalaikio lėšų papildymo reikalingumą ir įrašytų į sąrašą finansuojančių Šalių bendros išlaidų naštos svarbą.3. Šalys, kurios yra išsivysčiusios, gali taip pat teikti, o Šalys, kurios yra besivystančios, – naudoti finansinius išteklius pagal dvišalius, regioninius ir daugiašalius kanalus šiai Konvencijai įgyvendinti.4. Šalių, kurios yra besivystančios, sugebėjimas efektyviai vykdyti Konvencijos įpareigojimus priklausys nuo Šalių, kurios yra išsivysčiusios, efektyvaus vykdymo Konvencijos įpareigojimų, susijusių su finansiniais ištekliais ir technologijų perdavimu, ir iš esmės bus apspręsta tuo, kad socialinis ir ekonominis vystymas ir skurdo likvidavimas yra svarbiausi besivystančių šalių prioritetai.5. Savo veiksmuose, susijusiuose su finansavimu ir technologijų perdavimu, Šalys visiškai atsižvelgia į konkrečias reikmes ir ypatingą mažiau išsivysčiusių šalių būklę.6. Susitariančiosios Šalys taip pat atsižvelgia į ypatingas aplinkybes, kurių išdava – priklausomybė nuo biologinės įvairovės paskirstymo ir buvimo vietų besivystančiose šalyse, ypač mažose salų valstybėse.7. Taip pat turi būti atkreiptas dėmesys į ypatingą būklę besivystančių šalių, įskaitant tas iš jų, kurios yra labiausiai pažeidžiamos ekologiniu požiūriu, tokios kaip šalys su sausrų ir pusiau sausrų zonomis, pajūrio ir kalnų vietovėmis.21 straipsnisFinansavimo mechanizmas1. Teikti neatlygintinus arba lengvatinėmis sąlygomis finansinius išteklius Šalims, kurios yra besivystančios, šios Konvencijos tikslams sukuriamas atitinkamas mechanizmas, kurio pagrindiniai elementai yra išdėstyti šiame straipsnyje. Šios Konvencijos tikslu šis mechanizmas veikia vadovaujamas Šalių Konferencijos ir yra jai atskaitingas. Mechanizmo veiklą užtikrina ta organizacinė struktūra, dėl kurios Šalių Konferencija, tikėtina, priims sprendimą pirmajame savo posėdyje. Šios Konvencijos tikslu Šalių Konferencija nustato priemones, strategiją, programinius prioritetus ir kriterijus, reguliuojančius tokių išteklių prieinamumą ir jų naudojimą. Įnašai atliekami atsižvelgiant į reikalingumą užtikrinti laukiamą, adekvatų ir savalaikį finansinių išteklių prieaugį, apie kurį minima 20 straipsnyje, atitinkantį išteklių poreikį, kurio dydį periodiškai nustato Šalių Konferencija, o taip pat finansavime dalyvaujančių Šalių, įrašytų į sąrašą, numatytą 20 straipsnio 2 punkte, bendros išlaidų naštos svarbą. Savanoriški indėliai taip pat gali patekti iš Šalių, kurios yra išsivysčiusios, taip pat iš kitų šalių ir kitų šaltinių. Mechanizmas veikia demokratinės ir atviros valdymo sistemos principu.2. Sutinkamai su šios Konvencijos tikslais Šalių Konferencija savo pirmajame posėdyje numato priemones, strategiją ir programinius prioritetus, o taip pat aiškius kriterijus ir pagrindinius principus, reguliuojančius finansinių išteklių prieinamumą ir jų naudojimą, įskaitant reguliariai atliekamą tokio naudojimo kontrolę ir jo vertinimą. Po konsultacijų su atitinkama organizacine struktūra, kuriai pavestas finansavimo mechanizmo veiklos valdymas, Šalių Konferencija priima sprendimą dėl priemonių, kurios būtinos 1 punkto nuostatoms vykdyti.3. Šalių Konferencija išklauso finansavimo mechanizmo, sukurto sutinkamai su šiuo straipsniu, efektyvumo apžvalgą, įskaitant kriterijus ir pagrindinius principus, apie kuriuos kalbama 2 punkte, ne anksčiau kaip po 2 metų šiai Konvencijai įsigaliojus, o vėliau – reguliariai. Atsižvelgiant į apžvalgos išdavas, ji, reikalui esant, imasi atitinkamų priemonių mechanizmo veiklos efektyvumui didinti.4. Susitariančiosios Šalys svarsto klausimus apie esamų finansavimo įstaigų stiprinimą, kad būtų teikiami finansiniai ištekliai biologinės įvairovės apsaugai ir jos stabiliam naudojimui.22 straipsnisRyšys su kitomis tarptautinėmis konvencijomis1. Šios Konvencijos nuostatos neliečia bet kurios Susitariančiosios Šalies teisių ir įsipareigojimų, išplaukiančių iš bet kurio veikiančio tarptautinio susitarimo, išskyrus atvejus, kai šių teisių ir įsipareigojimų realizavimas gali tapti rimta grėsme ar nuostoliu biologinei įvairovei.2. Kiek tai susiję su jūrų aplinka, Susitariančiosios Šalys vykdo šios Konvencijos nuostatas, neidamos į prieštaravimą su valstybių teisėmis ir įsipareigojimais, numatytais jūros teisės.23 straipsnisŠalių Konferencija1. Šiuo įsteigiama Šalių Konferencija. Pirmąjį Šalių Konferencijos posėdį sukviečia Jungtinių Tautų Organizacijos aplinkos apsaugos programos direktorius vykdytojas ne vėliau kaip per vienerius metus šiai Konvencijai įsigaliojus. Vėliau eiliniai Šalių Konferencijos posėdžiai kviečiami periodiškai, kaip Konferencija nutars pirmajame posėdyje.2. Neeiliniai Šalių Konferencijos posėdžiai kviečiami tada, kai Konferencija laikys būtina arba bet kurios Šalies raštišku prašymu, su sąlyga, jei per šešis mėnesius sekretoriato išsiuntinėtą prašymą palaikys ne mažiau kaip vienas trečdalis Šalių.3. Šalių Konferencija konsensusu suderina ir priima savo procedūros taisykles ir procedūros taisykles bet kurių pagalbinių tarnybų, kurias ji gali įsteigti, o taip pat finansines taisykles, reglamentuojančias sekretoriato finansavimą. Kiekviename eiliniame posėdyje ji tvirtina biudžetą finansiniam laikotarpiui iki kito eilinio posėdžio.4. Šalių Konferencija nuolat stebi šios Konvencijos vykdymą ir šiuo tikslu:a) nustato informacijos, kuri turi būti pateikiama sutinkamai su 26 straipsniu, pateikimo formą ir periodiškumą, peržiūri šią informaciją, o taip pat pranešimus, gautus iš bet kurios pagalbinės tarnybos;b) svarsto mokslines, technines ir technologines rekomendacijas, susijusias su biologine įvairove, gaunamas sutinkamai su 25 straipsniu;c) svarsto ir priima, esant reikalui, protokolus sutinkamai su 28 straipsniu;d) svarsto ir priima, esant reikalui, šios Konvencijos ir jos priedėlių pataisas sutinkamai su 29 ir 30 straipsniais;e) svarsto bet kurio protokolo, o taip pat bet kurių jų priedėlių pataisas ir, priėmus atitinkamą sprendimą, rekomenduoja šio protokolo Šalims jas priimti;f) svarsto ir priima, esant reikalui, papildomus šios Konvencijos priedėlius sutinkamai su 30 straipsniu;g) įsteigia tokias pagalbines tarnybas, kaip antai, konsultacijoms moksliniais ir techniniais klausimais, kurias laiko reikalingomis šios Konvencijos vykdymui;h) palaiko per sekretoriatą kontaktus su Konvencijos vykdomaisiais organais, sprendžiančiais su šia Konvencija susijusius klausimus, kad parengtų atitinkamas bendradarbiavimo su jais formas;i) svarsto ir priima bet kurias papildomas priemones, kurių gali prireikti siekiant šios Konvencijos tikslų, atsižvelgiant į patirtį, sukauptą ją vykdant.5. Jungtinių Tautų Organizacija, jos specializuotos įstaigos ir Tarptautinė atominės energijos agentūra, taip pat bet kuri valstybė, nesanti šios Konvencijos Šalimi, gali būti atstovaujama Šalių Konferencijoje stebėtojo teisėmis. Visos kitos tarnybos ir įstaigos, valstybinės ir nevalstybinės, turinčios veiklos patirtį srityse, susijusiose su biologinės įvairovės apsauga ir stabiliu naudojimu, pranešusios sekretoriatui apie savo pageidavimą būti atstovaujamomis Šalių Konferencijos posėdyje stebėtojų teisėmis, gali būti pakviestos jame dalyvauti, jei tam neprieštarauja bent viena trečioji dalyvaujančių posėdyje Šalių. Leidimą dalyvauti stebėtojų teisėmis reguliuoja Šalių Konferencijos priimtos procedūros taisyklės.24 straipsnissekretoriatas1. Šiuo įsteigiamas sekretoriatas. Jam pavedamos šios funkcijos:a) organizuoti ir aptarnauti Šalių Konferencijos posėdžius, kaip tai numatyta 23 straipsnyje;b) vykdyti bet kuriuo protokolu jai pavestas funkcijas;c) ruošti ir teikti Šalių Konferencijai pranešimus apie veiklą, susijusią su šios Konvencijos vykdymu;d) koordinuoti veiklą su kitomis atitinkamomis tarptautinėmis tarnybomis, tarp jų – sudaryti tokius administracinius ir sutartinius susitarimus, kurių gali prireikti efektyviam jo funkcijų vykdymui;e) vykdyti kitas funkcijas, kurias gali nustatyti Šalių Konferencija.2. Šalių Konferencija savo pirmajame eiliniame posėdyje paskiria sekretoriatą iš tų esamų kompetentingų tarptautinių organizacijų, kurios pareiškia pasiruošusios vykdyti sekretoriato funkcijas sutinkamai su šia Konvencija.25 straipsnisMokslinių, techninių ir technologinių konsultacijų pagalbinė tarnyba1. Šiuo steigiama pagalbinė tarnyba teikti mokslines, technines ir technologines konsultacijas Šalių Konferencijai ir, esant reikalui, kitoms jos pagalbinėms tarnyboms ryšium su šios Konvencijos vykdymu. Ši tarnyba yra atvira dalyvauti visoms Šalims ir turi daugiašakį pobūdį. Ją sudaro Vyriausybių atstovai, kompetentingi atitinkamoje žinių srityje. Ji reguliariai teikia Šalių Konferencijai pranešimus visais savo veiklos aspektais.2. Vadovaujama Šalių Konferencijos ir sutinkamai su pagrindiniais principais bei jai pritariant, ši tarnyba:a) atlieka biologinės įvairovės būklės mokslinį ir techninį įvertinimą;b) rengia mokslinius ir techninius įvertinimus pasekmių, panaudojus priemones, numatytas šios Konvencijos nuostatose;c) parenka naujas, efektyvias ir pačias šiuolaikiškiausias technologijas ir "know-how" biologinės įvairovės apsaugai bei stabiliam jos naudojimui ir pateikia rekomendacijas dėl būdų bei lėšų paremti tokių technologijų rengimą ir (ar) perdavimą;d) teikia konsultacijas dėl mokslinių programų ir tarptautinio bendradarbiavimo tyrimų ir paieškų klausimais, susijusiais su biologinės įvairovės apsauga ir stabiliu jos naudojimu;e) rengia atsakymus į mokslinio, techninio, technologinio ir metodologinio pobūdžio klausimus, kuriuos gali iškelti tarnybai Šalių Konferencija ar kitos jos pagalbinės tarnybos.3. Tarnybos funkcijos, interesų ratas, veiklos organizavimas ir charakteris Šalių Konferencijos gali būti patikslinti.26 straipsnisPranešimaiKiekviena Susitariančioji Šalis periodiškai, kaip nustatyta Šalių Konferencijos, pateikia Šalių Konferencijai pranešimus apie priemones, kurių ji ėmėsi šios Konvencijos nuostatoms įgyvendinti, ir apie jų efektyvumą šios Konvencijos tikslų požiūriu.27 straipsnisGinčų sprendimas1. Kilus tarp Susitariančiųjų Šalių ginčui dėl šios Konvencijos traktavimo arba taikymo, suinteresuotos šalys stengiasi ginčą spręsti derybų keliu.2. Jei suinteresuotos šalys negali ginčo išspręsti derybų keliu, jos gali kartu prašyti trečiosios šalies paslaugų arba kreiptis į ją su prašymu tarpininkauti.3. Ratifikuojant, priimant, pritariant arba prisijungiant prie šios Konvencijos arba bet kuriuo kitu metu po to, valstybė ar ekonominės integracijos regioninė organizacija gali pateikti Depozitoriui raštišką pareiškimą, kad dėl ginčo, kuris nebuvo išspręstas sutinkamai su 1 ar 2 punkto nuostatomis, jos pripažįsta vieną arba abi iš šių priemonių ginčams spręsti kaip privalomą:a) arbitražinį svarstymą sutinkamai su II priedėlio 1 dalies numatyta procedūra;b) ginčo perdavimą į Tarptautinį Teismą.4. Jei ginčo šalys nesutiko, sutinkamai su 3 punktu, su viena ta pačia bet kuria iš procedūrų, ginčas sprendžiamas pagal sutaikymo procedūrą sutinkamai su II priedėlio 2 dalimi, jei šalys nesutaria kitaip.5. Šio straipsnio nuostatos taikomos ir bet kuriam protokolui, jei šiame protokole nenumatyta kitaip.28 straipsnisProtokolų priėmimas1. Susitariančiosios Šalys bendradarbiauja rengiant ir priimant šios Konvencijos protokolus.2. Protokolai priimami Šalių Konferencijos posėdyje.3. Bet kurio siūlomo protokolo tekstą sekretoriatas išsiunčia Susitariančiosioms Šalims bent prieš šešis mėnesius iki posėdžio.29 straipsnisKonvencijos arba protokolų pataisos1. Kiekviena Susitariančioji Šalis gali siūlyti šios Konvencijos pataisas. Kiekviena protokolo Šalis gali siūlyti to protokolo pataisas.2. Šios Konvencijos pataisos priimamos Šalių Konferencijos posėdyje. Bet kurio protokolo pataisos priimamos to protokolo Šalių posėdyje. Siūlomos šios Konvencijos pataisos tekstas arba bet kurio protokolo pataisos tekstas, jei šiame protokole nenumatyta kitaip, sekretoriato išsiunčiamas svarstomo dokumento Šalims ne vėliau kaip prieš šešis mėnesius iki šaukiant posėdį, kuriame numatoma jį priimti. sekretoriatas siūlomų pataisų tekstą taip pat išsiunčia šią Konvenciją pasirašiusių Šalių žiniai.3. Šalys deda pastangas pasiekti susitarimą konsensusu dėl bet kurios šios Konvencijos ar bet kurio protokolo siūlomų pataisų. Jei visos galimybės pasiekti konsensusą išsemtos, pataisa priimama dviejų trečiųjų posėdyje dalyvaujančių ir balsuojančių svarstomo dokumento Šalių dauguma ir Depozitoriaus išsiunčiama visoms Šalims ratifikuoti, priimti arba pritarti.4. Depozitorius gauna pranešimą raštu apie pataisų ratifikavimą, priėmimą arba pritarimą. Pataisos, priimamos sutinkamai su 3 punktu, įsigalioja toms Šalims, kurios su jomis sutiko, devyniasdešimtąją dieną įteikus saugojimui dokumentą apie ratifikavimą, priėmimą arba pritarimą dviems trečiosioms šios Konvencijos Susitariančiųjų Šalių arba atitinkamo protokolo Šalių, jei tame protokole nenumatyta kitaip. Po to pataisos įsigalioja ir bet kuriai kitai Šaliai devyniasdešimtąją dieną nuo tos Šalies dokumento apie šių pataisų ratifikavimą, priėmimą arba pritarimą atidavimo saugojimui.5. Šio straipsnio tikslu frazė "dalyvaujančios ir balsuojančios šalys" reiškia Šalis, dalyvaujančias ir balsuojančias "už" ar "prieš".30 straipsnisPriedėlių ir jų pataisų priėmimas1. Šios Konvencijos arba bet kurio protokolo priedėliai yra atitinkamai šios Konvencijos arba to protokolo neatskiriama dalis ir, jei konkrečiai nenumatyta kitkas, nuoroda į šią Konvenciją arba į jos protokolus reiškia tuo pačiu nuorodą ir į bet kuriuos jų priedėlius. Tokie priedėliai apsiriboja procedūriniais, moksliniais, techniniais ir administraciniais klausimais.2. Jei kuriame nors protokole dėl jo priedėlių nenumatyta kitaip, tai taikoma ši papildomų Konvencijos arba bet kurio protokolo priedėlių siūlymo, priėmimo ir įsigaliojimo procedūra:a) šios Konvencijos arba bet kurio protokolo priedėliai siūlomi ir priimami pagal 29 straipsnyje numatytą procedūrą;b) bet kuri Šalis, kuriai nepriimtini papildomi šios Konvencijos arba bet kurio protokolo, kurių ji yra Šalis, priedėliai, informuoja apie tai Depozitorių raštu per vienerius metus po Depozitoriaus pranešimo apie jų priėmimą. Depozitorius skubiai informuoja visas Šalis apie bet kurį gautą tokį pranešimą. Bet kuri Šalis gali bet kada atšaukti anksčiau išsiųstą pranešimą apie nepritarimą, po to priedėlis šiai Šaliai įsigalioja laikantis c papunkčio nuostatos;c) praėjus vieneriems metams po to, kai Depozitorius praneša apie priedėlių priėmimą, priedėliai įsigalioja visoms šios Konvencijos arba bet kurio atitinkamo protokolo Šalims, kurios nepateikė pranešimo, numatyto b papunkčio nuostatose.3. Šios Konvencijos arba bet kurio iš protokolų priedėlių pataisų siūlymas, priėmimas ir įsigaliojimas reguliuojami procedūros, analogiškos tai, kuri numatyta siūlant, priimant ir įsigaliojant priedėliams prie Konvencijos arba bet kurio iš protokolų.4. Jei papildomas priedėlis ar priedėlio pataisa susijusi su šios Konvencijos arba bet kurio iš protokolų pataisa, tai šis papildomas priedėlis ar pataisa įsigalioja tik įsigaliojus šios Konvencijos arba atitinkamo protokolo pataisai.31 straipsnisBalso teisė1. Išskyrus atvejį, numatytą šio straipsnio 2 punkte, kiekviena šios Konvencijos ar bet kurio protokolo Susitariančioji Šalis turi vieną balsą.2. Klausimais, kurie yra jų kompetencijos sferoje, ekonominės integracijos regioninės organizacijos naudojasi savo balso teise, turėdamos balsų skaičių, kiek yra jos valstybių narių, tuo pačiu esančių Konvencijos ar atitinkamo protokolo Susitariančiosiomis Šalimis. Tos organizacijos nesinaudoja balso teise, jei jų valstybės narės savo balsu naudojasi pačios, ir atvirkščiai.32 straipsnisRyšys tarp šios Konvencijos ir jos protokolų1. Valstybė arba ekonominės integracijos regioninė organizacija gali tapti kurio nors protokolo Šalimi tik tuo atveju, jei ji yra arba tuo pačiu tampa šios Konvencijos Susitariančiąja Šalimi.2. Sprendimus, susijusius su bet kuriuo protokolu, priima tik šio protokolo Šalys. Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri nėra ratifikavusi, priėmusi arba pritarusi protokolui, bet kuriame protokolo Šalių posėdyje gali dalyvauti tik stebėtojo teisėmis.33 straipsnisPasirašymasŠi Konvencija atvira pasirašymui visoms valstybėms ir bet kuriai ekonominės integracijos regioninei organizacijai Rio de Žaneire nuo 1992 m. birželio 5 d. iki 1992 m. birželio 14 d., taip pat centrinėse Jungtinių Tautų Organizacijos įstaigose Niujorke nuo 1992 m. birželio 15 d. iki 1993 m. birželio 4 d.34 straipsnisRatifikavimas, priėmimas arba pritarimas1. Ši Konvencija ir bet kuris iš protokolų valstybių ir ekonominės integracijos regioninių organizacijų turi būti ratifikuotas, priimtas arba jiems pritarta. Dokumentai apie ratifikavimą, priėmimą arba pritarimą atiduodami saugoti Depozitoriui.2. Bet kuri organizacija, nurodyta 1 punkte, kuri tampa šios Konvencijos arba bet kurio protokolo Susitariančiąja Šalimi, tuo atveju, jei nė viena iš jos valstybių-narių nėra Susitariančioji Šalis, prisiima visus įsipareigojimus, numatytus atitinkamai Konvencijoje arba protokole. Tuo atveju, kai viena ar kelios tos organizacijos valstybės-narės yra Konvencijos ar atitinkamo protokolo Susitariančiosios Šalys, ši organizacija ir jos valstybės narės priima sprendimus dėl pareigų vykdant savo įsipareigojimus, išplaukiančius atitinkamai iš Konvencijos arba protokolo. Šiuo atveju organizacija ir valstybės narės negali vienu metu naudotis teisėmis, numatytomis Konvencijoje arba atitinkamame protokole.3. Organizacijos, nurodytos 1 punkte, savo dokumentuose apie ratifikavimą, priėmimą arba pritarimą praneša apie savo kompetencijos sferą Konvencijos arba atitinkamo protokolo reguliuojamais klausimais. Šios organizacijos taip pat informuoja Depozitorių apie bet kurį atitinkamą jų kompetencijos sferų pasikeitimą.35 straipsnisPrisijungimas1. Ši Konvencija ir bet kuris protokolas atviri prisijungti valstybėms ir ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms nuo tos dienos, kai nutraukiamas Konvencijos ar atitinkamo protokolo pasirašymas.2. Organizacijos, nurodytos 1 punkte, savo dokumentuose apie prisijungimą praneša apie savo kompetencijos sferą Konvencijos ar atitinkamo protokolo reguliuojamais klausimais. Šios organizacijos taip pat informuoja Depozitorių apie bet kokį savo kompetencijos sferos pasikeitimą.3. Ekonominės integracijos regioninėms organizacijoms, prisijungiančioms prie šios Konvencijos ar bet kurio protokolo, taikomos 34 straipsnio 2 punkto nuostatos.36 straipsnisĮsigaliojimas1. Ši Konvencija įsigalioja devyniasdešimtąją dieną po to, kai įteikiamas saugojimui trisdešimtasis dokumentas apie ratifikavimą, priėmimą, pritarimą ar prisijungimą.2. Bet kuris protokolas įsigalioja devyniasdešimtąją dieną po to, kai saugojimui įteikiama tiek dokumentų apie ratifikavimą, priėmimą, pritarimą ar prisijungimą, kiek jų numatyta šiame protokole.3. Kiekvienai Susitariančiajai Šaliai, kuri ratifikuoja, priima arba pritaria šiai Konvencijai arba prisijungia prie jos įteikus saugojimui trisdešimtąjį dokumentą apie ratifikavimą, priėmimą, pritarimą arba prisijungimą, Konvencija įsigalioja devyniasdešimtąją dieną tai Susitariančiajai Šaliai įteikus savo dokumentą apie ratifikavimą, priėmimą, pritarimą ar prisijungimą.4. Bet kuris protokolas, jei jame nenumatyta kitaip, Susitariančiajai Šaliai, kuri ratifikuoja, priima arba pritaria šiam protokolui, arba prisijungia prie jo jam įsigaliojus, sutinkamai su 2 punktu, įsigalioja devyniasdešimtąją dieną tai Susitariančiajai Šaliai įteikus savo dokumentą apie ratifikavimą, priėmimą, pritarimą ar prisijungimą arba dieną, kada Susitariančiajai Šaliai įsigalios Konvencija, jei ji įsigalios vėliau.5. Ekonominės integracijos regioninės organizacijos bet kuris dokumentas, įteiktas saugoti 1 ir 2 punkto tikslu, netraktuojamas kaip papildomas dokumentas prie tos organizacijos valstybių narių įteiktų saugoti dokumentų.37 straipsnisIšlygosJokios šios Konvencijos išlygos neleidžiamos.38 straipsnisIšstojimas1. Sukakus dvejiems metams po šios Konvencijos įsigaliojimo Susitariančiajai Šaliai, ši Susitariančioji Šalis bet kuriuo metu gali išstoti iš Konvencijos, išsiuntus Depozitoriui raštišką pranešimą.2. Bet kuris toks išstojimas įsigalioja praslinkus vieneriems metams po to, kai šį pranešimą gauna Depozitorius, arba vėliau, jei tai yra nurodyta pranešime apie išstojimą.3. Bet kuri Susitariančioji Šalis, kuri išstoja iš šios Konvencijos, laikoma taip pat išstojusia iš bet kurio protokolo, kurio Šalis ji buvo.39 straipsnisLaikinoji finansavimo tvarkaSu sąlyga, jei Jungtinių Tautų Organizacijos vystymo programos Pasaulinis aplinkos apsaugos fondas visiškai persitvarkys sutinkamai su 21 straipsnio nuostatomis, Jungtinių Tautų Organizacijos aplinkos apsaugos programa ir Tarptautinis rekonstrukcijos ir vystymo bankas, laikotarpiu nuo šios Konvencijos įsigaliojimo iki pirmojo Šalių Konferencijos posėdžio arba iki to laiko, kol Šalių Konferencija sutinkamai su 21 straipsniu nenustatys tokios organizacinės struktūros, yra laikina organizacinė struktūra.40 straipsnisLaikinos priemonės dėl sekretoriatosekretoriatas, kurį sudaro Jungtinių Tautų Organizacijos aplinkos apsaugos programos direktorius vykdytojas, laikinai, laikotarpiu nuo šios Konvencijos įsigaliojimo iki pirmojo Šalių Konferencijos posėdžio, yra 24 straipsnio 2 punkte numatytas sekretoriatas.41 straipsnisDepozitoriusŠios Konvencijos ir bet kurio protokolo Depozitoriaus funkcijas atlieka Jungtinių Tautų Organizacijos Generalinis Sekretorius.42 straipsnisAutentiški tekstaiŠios Konvencijos originalas, kurio tekstai anglų, arabų, ispanų, kinų, rusų ir prancūzų kalbomis yra lygiai autentiški, įteikiamas saugoti Jungtinių Tautų Organizacijos Generaliniam Sekretoriui.Patvirtindami tai, žemiau pasirašiusieji, reikiamu būdu tam įgalioti, pasirašė šią Konvenciją.Pasirašyta Rio de Žaneire vienas tūkstantis devyni šimtai devyniasdešimt antrųjų metų birželio penktą dieną.--------------------------------------------------I PRIEDĖLISAPIBRĖŽIMAI IR PRIEŽIŪRA1. Ekosistemos ir buveinės: pasižyminčios didele įvairove, dideliu endeminių ir nykstančių rūšių skaičiumi; arba išlaikiusios natūralią gyvąją gamtą; būtinos migruojančioms rūšims; turinčios socialinę, ekonominę, kultūrinę arba mokslinę reikšmę; arba turinčios reprezentatyvinį ar unikalų pobūdį; arba susiję su pagrindiniais evoliuciniais ar kitais biologiniais procesais.2. Rūšys ir bendrijos: atsidūrusios išnykimo pavojuje; esančios domestifikuotų ir kultivuojamų rūšių laukinėmis giminingomis rūšimis; turinčios medicininę, žemės ūkio ar kitą ekonominę vertę; arba turinčios socialinę, mokslinę ar kultūrinę reikšmę; arba vaidinančios svarbų vaidmenį biologinės įvairovės apsaugos ir stabilaus naudojimo tyrimuose, pavyzdžiui, kaip rūšys indikatoriai.3. Aprašytieji genomai ir genai, turintys socialinę, mokslinę arba ekonominę reikšmę.--------------------------------------------------II PRIEDĖLIS1 DALISArbitražinio svarstymo procedūra1 straipsnisŠalis ieškovė praneša sekretoriatui apie tai, kad šalys perduoda ginčą svarstyti sutinkamai su 27 straipsniu. Pranešime nurodoma svarstymo arbitraže objektas, kaip antai, Konvencijos arba protokolo straipsniai, dėl kurių interpretavimo ar taikymo iškilo ginčas. Jei šalys nesutarė dėl ginčo objekto iki paskiriant teismo pirmininką, tai objektą nustato teismas. Sekretoriatas išsiuntinėja tokiu būdu gautą informaciją visoms suinteresuotoms šios Konvencijos arba atitinkamo protokolo Susitariančiosioms Šalims.2 straipsnis1. Iškilus ginčui tarp dviejų šalių, arbitražinį teismą sudaro trys nariai. Kiekviena iš ginčo šalių paskiria vieną arbitrą, ir du tokiu būdu paskirtieji arbitrai tarpusavyje sutarę paskiria trečiąjį arbitrą, kuris vykdys teismo pirmininko funkcijas. Pastarasis negali būti vienos kurios šalies pilietis, negali vienos iš šalių teritorija būti jo įprasta gyvenamoji vieta, negali būti tos šalies tarnyboje ir jokiu kitu būdu negali būti su šalimi susietas.2. Iškilus ginčui tarp daugiau kaip dviejų šalių, šalys, turinčios vienodų ginčo interesų, tarpusavy sutarę, paskiria vieną teismo narį.3. Bet kuri vakancija užimama pagal procedūrą, numatytą pirminiam paskyrimui.3 straipsnis1. Jeigu praėjus dviems mėnesiams po antrojo arbitro paskyrimo nepaskirtas arbitražinio teismo pirmininkas, tai, šalims prašant, kitų dviejų mėnesių laikotarpiu jį paskiria Jungtinių Tautų Organizacijos Generalinis Sekretorius.2. Jei viena iš šalių nepaskiria arbitro per du mėnesius, kita šalis turi teisę informuoti apie tai Generalinį Sekretorių, kuris jį paskiria per kitus du mėnesius.4 straipsnisArbitražinis teismas priima savo sprendimą sutinkamai su šia Konvencija, bet kuriuo atitinkamu protokolu ir tarptautinės teisės normomis.5 straipsnisJei ginčo šalys nesutarė kitaip, arbitražinis teismas savo procedūros taisykles nustato pats.6 straipsnisArbitražinis teismas gali, vienai iš šalių prašant, rekomenduoti laikinas būtinos ginties priemones.7 straipsnisGinčo šalys padeda arbitražinio teismo darbui, kaip antai, naudoja visas jų turimas galimybes:a) teikia jam visus su byla susijusius dokumentus, informaciją ir medžiagą;b) reikalui esant, sudaro galimybę iškviesti liudininkus bei ekspertus ir susipažinti su jų parodymais.8 straipsnisŠalys ir arbitrai privalo užtikrinti konfidencialumą bet kurios informacijos, kurią jie gauna konfidencialia tvarka vykstant arbitražiniam teismui.9 straipsnisJei arbitražinis teismas nepriima kito sprendimo, išplaukiančio iš konkrečių bylos aplinkybių, teismo išlaidos paskirstomos lygiai tarp ginčo šalių. Teismas registruoja visas savo išlaidas ir pateikia šalims galutinę išlaidų ataskaitą.10 straipsnisBet kuri Susitariančioji Šalis, turinti ginčo objekte savų teisinių interesų, kurie gali būti susiję su bylos nagrinėjimu, turi teisę teismui sutikus dalyvauti bylos nagrinėjime.11 straipsnisTeismas gali nagrinėti kontrieškinius, išplaukiančius betarpiškai iš ginčo objekto, ir priimti dėl jų sprendimą.12 straipsnisArbitražinio teismo sprendimai procedūriniais klausimais ir klausimais dėl ginčo esmės priimami jo teismo narių balsų dauguma.13 straipsnisJei viena iš šalių neatvyksta į arbitražinį teismą arba negali išstoti ginant savo bylą, kita šalis gali prašyti teismą tęsti svarstymą ir priimti savo galutinį sprendimą. Vienos šalies nedalyvavimas arba negalėjimas išstoti ginti savo bylą nėra kliūtis ginčui svarstyti. Prieš priimant galutinį sprendimą arbitražinis teismas turi įsitikinti ieškinio faktišku ir juridišku pagrįstumu.14 straipsnisTeismas priima galutinį sprendimą per penkis mėnesius po jo (teismo) galutinio sudarymo datos, jei jis nepripažins būtina pratęsti šį terminą dar vienam periodui, neviršijančiam penkių mėnesių.15 straipsnisArbitražinio teismo galutinis sprendimas apsiriboja ginčo objektu, nurodant motyvus, kuriais jis remiasi. Nurodoma narių, dalyvavusių priimant sprendimą, pavardės, galutinio sprendimo priėmimo data. Bet kuris teismo narys gali pridėti savo nuomonę arba nuomonę, nesutampančią su galutiniu sprendimu.16 straipsnisNutartis ginčo šalims yra privaloma. Ji negali būti apskųsta, jei ginčo šalys iš anksto nesutarė dėl apskundimo procedūros.17 straipsnisBet kurie nesutarimai, kurie gali iškilti tarp ginčo šalių dėl teismo galutinio sprendimo interpretavimo arba vykdymo tvarkos, gali būti bet kurios šalies perduoti svarstyti arbitražiniam teismui, kuris šį sprendimą priėmė.2 DALISSutaikymo procedūra1 straipsnisSutaikymo komisija sudaroma prašant vienai iš ginčo šalių. Jei šalys nesutarė kitaip, ši komisija susideda iš penkių narių, iš kurių po du skiria kiekviena suinteresuota šalis, o pirmininką šie nariai išsirenka kartu.2 straipsnisKilus ginčui tarp daugiau nei dviejų šalių, šalys, turinčios bendrų interesų, tarpusavyje susitarę, paskiria savo komisijos narius. Atvejais, kada yra dvi ar daugiau šalių, turinčių skirtingus interesus, ir kada nesutariama dėl vienodų interesų, jos narius skiria atskirai.3 straipsnisJeigu bet kurie skyrimai, kuriuos turi atlikti šalys, yra neatliekami per du mėnesius nuo prašymo sudaryti sutaikymo komisiją datos, Jungtinių Tautų Organizacijos Generalinis Sekretorius, kai atitinkamai kreipiasi tokį prašymą pateikusi šalis, paskiria komisiją per du kitus mėnesius.4 straipsnisJei per du mėnesius po komisijos narių paskyrimo neišrenkamas sutaikymo komisijos pirmininkas, tai Jungtinių Tautų Organizacijos Generalinis Sekretorius, kai atitinkamai kreipiasi viena iš šalių, skiria pirmininką per kitus du mėnesius.5 straipsnisSutaikymo komisija savo sprendimus priima savo narių dauguma. Jei ginčo šalys nesutarė kitaip, savo procedūrą komisija nustato pati. Ji pateikia siūlymus ginčui spręsti, kuriuos šalys geranoriškai apsvarsto.6 straipsnisKilus nesutarimams dėl sutaikymo komisijos kompetencijos, klausimus sprendžia pati komisija.--------------------------------------------------B PRIEDASEUROPOS EKONOMINĖS BENDRIJOS DEKLARACIJA PAGAL BIOLOGINĖS ĮVAIROVĖS KONVENCIJOS 34 STRAIPSNIO 3 DALĮVadovaudamasi atitinkamomis Europos ekonominės bendrijos steigimo sutarties nuostatomis, Bendrija kartu su jos valstybėmis narėmis turi kompetenciją imtis aplinkos apsaugos veiksmų.Bendrija priėmė keletą teisės aktų, susijusių su Konvencijoje reglamentuojamais klausimais ir sudarančių Bendrijos politikos aplinkos apsaugos srityje ir kitų sektorių politikos turinį, kurių patys svarbiausi yra:- 1981 m. gruodžio 3 d. Tarybos sprendimas 82/72/EEB dėl Europos laukinės gamtos ir gamtinės aplinkos apsaugos konvencijos sudarymo (OL L 38, 1982 2 10, p. 1),- 1982 m. birželio 24 d. Tarybos sprendimas 82/461/EEB dėl Migruojančių laukinių gyvūnų rūšių išsaugojimo konvencijos sudarymo (OL L 210, 1982 7 19, p. 10),- 1982 m. gruodžio 3 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3626/82 dėl Nykstančių laukinės floros ir faunos rūšių tarptautinės prekybos konvencijos įgyvendinimo (OL L 384, 1982 12 31, p. 1),- 1979 m. birželio 2 d. Tarybos direktyva 79/409/EEB dėl laukinių paukščių apsaugos (OL L 103, 1979 4 25, p. 1),- 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos direktyva 92/43/EEB dėl natūralių buveinių ir laukinės faunos bei floros apsaugos (OL L 206, 1992 7 22, p. 7),- 1985 m. birželio 27 d. Tarybos direktyva 85/337/EEB dėl tam tikrų valstybės ir privačių projektų poveikio aplinkai vertinimo (OL L 175, 1985 7 5, p. 40),- 1992 m. birželio 30 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 2078/92 dėl žemės ūkio produktų gamybos metodų, atitinkančių aplinkos apsaugos ir kaimo vietovių tausojimo reikalavimus (OL L 215, 1992 7 30, p. 85),- 1989 m. lapkričio 20 d. Tarybos sprendimas 89/625/EEB dėl Europos mokslo ir technologijos aplinkos apsaugos srityje programos (STEP) (OL L 359, 1989 12 8, p. 9),- 1992 m. gruodžio 20 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 3760/92, nustatantis žvejybos ir akvakultūros sistemą Bendrijoje (OL L 389, 1992 12 31, p. 1),- 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyva 90/219/EEB dėl riboto genetiškai modifikuotų mikroorganizmų naudojimo (OL L 117, 1990 5 8, p. 1),- 1990 m. balandžio 23 d. Tarybos direktyva 90/220/EEB dėl genetiškai modifikuotų organizmų apgalvoto išleidimo į aplinką (OL L 117, 1990 5 8, p. 15),- 1992 m. gegužės 21 d. Tarybos reglamentas (EEB) Nr. 1973/92, nustatantis aplinkos finansinį instrumentą (LIFE) (OL L 206, 1992 7 22, p. 1).--------------------------------------------------C PRIEDASDEKLARACIJA, PRIIMTA BIOLOGINĖS ĮVAIROVĖS KONVENCIJOS RATIFIKAVIMO PROGANeviršydamos savo kompetencijos, Europos bendrija ir jos valstybės narės vėl patvirtina svarbą, teikiamą technologijų perdavimui ir biotechnologijai, siekiant užtikrinti biologinės įvairovės išsaugojimą ir subalansuotą naudojimą. Intelektinės nuosavybės teisių laikymasis yra svarbus elementas įgyvendinant technologijų perdavimo ir bendrų investicijų politiką.Remiantis Biologinės įvairovės konvencija, technologijos perdavimai ir priėjimas prie biotechnologijos pasiekimų Europos bendrijoje ir jos valstybėse narėse bus atliekami vadovaujantis minėtos Konvencijos 16 straipsniu ir nepažeidžiant intelektinės nuosavybės teisių apsaugos principų ir taisyklių, ypač daugiašalių ir dvišalių susitarimų, kuriuos pasirašė arba dėl kurių susitarė šios Konvencijos susitariančiosios šalys.Europos bendrija ir jos valstybės narės skatins Konvencijoje nustatyto finansinio instrumento naudojimą, siekdamos paremti savanorišką Europos ūkio subjektų turimų intelektinės nuosavybės teisių perleidimą, ypač suteikiant licencijas, remiantis įprasta komercine praktika ir sprendimais, tuo pat metu užtikrinant tinkamą ir efektyvią nuosavybės teisių apsaugą.--------------------------------------------------


text:
 6.10.2011
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 262/24
 EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
 Nr. 69/2011
 (2011. gada 1. jūlijs),
 ar ko groza EEZ līguma I pielikumu (Veterinārijas un fitosanitārijas jautājumi) un II pielikumu (Tehniskie noteikumi, standarti, testēšana un sertifikācija)
 EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko pielāgo Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, turpmāk “Līgums”, un jo īpaši tā 98. pantu,
 tā kā:
 (1)
 Līguma I pielikums tika grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2011. gada 1. aprīļa Lēmumu Nr. 9/2011 (1).
 (2)
 Līguma II pielikums tika grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 2011. gada 20. maija Lēmumu Nr. 50/2011 (2).
 (3)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2010. gada 9. februāra Regula (ES) Nr. 115/2010, ar ko nosaka aktivēta alumīnija oksīda lietošanas noteikumus dabīgā minerālūdens un avota ūdens attīrīšanai no fluorīdiem (3).
 (4)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2010. gada 8. oktobra Regula (ES) Nr. 893/2010, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 396/2005 II un III pielikumu attiecībā uz maksimāli pieļaujamajiem acehinosila, bentazona, karbendazima, ciflutrīna, fenamidona, fenazakvīna, flonikamīda, flutriafola, imidakloprīda, joksinila, metkonazola, protiokonazola, tebufenozīda un tiofanātmetila atlieku līmeņiem konkrētos produktos vai uz tiem (4).
 (5)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2010. gada 22. oktobra Regula (ES) Nr. 957/2010 par atļauju piešķiršanu un atļaujas piešķiršanas atteikumu konkrētām veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kuras attiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību (5).
 (6)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2010. gada 22. oktobra Regula (ES) Nr. 958/2010 par atteikumu piešķirt atļauju veselīguma norādei uz pārtikas produktiem, kura neattiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību (6).
 (7)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2009. gada 17. decembra Lēmums 2009/980/ES par atļaujas piešķiršanu veselīguma norādei attiecībā uz ūdenī šķīstoša tomātu koncentrāta ietekmi uz trombocītu salipšanu un par īpašumtiesību datu aizsardzības nodrošināšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1924/2006 (7).
 (8)
 Līgumā jāiekļauj Komisijas 2010. gada 2. jūnija Ieteikums 2010/307/ES par uzraudzību attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā (8).
 (9)
 Šis lēmums nav piemērojams Lihtenšteinai,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Ar šādu ievilkumu papildina Līguma I pielikuma II nodaļas 40. punktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 396/2005):
 “—
 32010 R 0893: Komisijas 2010. gada 8. oktobra Regula (ES) Nr. 893/2010 (OV L 266, 9.10.2010., 10. lpp.).”
 2. pants
 Līguma II pielikuma XII nodaļu groza šādi:
 1)
 ar šādu ievilkumu papildina 54.zzy punktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 396/2005):
 “—
 32010 R 0893: Komisijas 2010. gada 8. oktobra Regula (ES) Nr. 893/2010 (OV L 266, 9.10.2010., 10. lpp.).”;
 2)
 pēc 54.zzzzv punkta (Komisijas Regula (ES) Nr. 1162/2010) iekļauj šādus punktus:
 “54.zzzzw
 32009 D 0980: Komisijas 2009. gada 17. decembra Lēmums 2009/980/ES par atļaujas piešķiršanu veselīguma norādei attiecībā uz ūdenī šķīstoša tomātu koncentrāta ietekmi uz trombocītu salipšanu un par īpašumtiesību datu aizsardzības nodrošināšanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1924/2006 (OV L 336, 18.12.2009., 55. lpp.).
 54.zzzzx
 32010 R 0115: Komisijas 2010. gada 9. februāra Regula (ES) Nr. 115/2010, ar ko nosaka aktivēta alumīnija oksīda lietošanas noteikumus dabīgā minerālūdens un avota ūdens attīrīšanai no fluorīdiem (OV L 37, 10.2.2010., 13. lpp.).
 54.zzzzy
 32010 R 0957: Komisijas 2010. gada 22. oktobra Regula (ES) Nr. 957/2010 par atļauju piešķiršanu un atļaujas piešķiršanas atteikumu dažām veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kuras attiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību (OV L 279, 23.10.2010., 13. lpp.).
 54.zzzzz
 32010 R 0958: Komisijas 2010. gada 22. oktobra Regula (ES) Nr. 958/2010 par atteikumu piešķirt atļauju veselīguma norādei uz pārtikas produktiem, kura neattiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību (OV L 279, 23.10.2010., 18. lpp.).”;
 3)
 zem virsraksta “TIESĪBU AKTI, KAS LĪGUMSLĒDZĒJĀM PUSĒM JĀŅEM VĒRĀ” pēc 65. punkta (Komisijas Ieteikums 2008/103/EK) iekļauj šādu punktu:
 “66.
 32010 H 0307: Komisijas 2010. gada 2. jūnija Ieteikums 2010/307/ES par uzraudzību attiecībā uz akrilamīda koncentrāciju pārtikā (OV L 137, 3.6.2010., 4. lpp.).”
 3. pants
 Regulu (ES) Nr. 115/2010, (ES) Nr. 893/2010, (ES) Nr. 957/2010 un (ES) Nr. 958/2010, Lēmuma 2009/980/ES un Ieteikuma 2010/307/ES teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
 4. pants
 Šis lēmums stājas spēkā 2011. gada 2. jūlijā, ja EEZ Apvienotajai komitejai ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar Līguma 103. panta 1. punktu (9).
 5. pants
 Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā papildinājumā.
 Briselē, 2011. gada 1. jūlijā
 EEZ Apvienotās komitejas vārdā –
 priekšsēdētājs
 Kurt JÄGER
 (1) OV L 171, 30.6.2011., 5. lpp.
 (2) OV L 196, 28.7.2011., 29. lpp.
 (3) OV L 37, 10.2.2010., 13. lpp.
 (4) OV L 266, 9.10.2010., 10. lpp.
 (5) OV L 279, 23.10.2010., 13. lpp.
 (6) OV L 279, 23.10.2010., 18. lpp.
 (7) OV L 336, 18.12.2009., 55. lpp.
 (8) OV L 137, 3.6.2010., 4. lpp.
 (9) Konstitucionālās prasības nav norādītas.


text:
Praujeniniai (Callitrichaceae) – augalų šeima, kuriai priklauso žoliniai vandens bei šlapių vietų augalai su gausiai išsišakojusiu liaunu, stačiu arba šliaužiančiu stiebu. Lapai maži, priešiniai. Žiedai smulkūs. Vaisiai – riešutėliai.
 Auga gėluose vandenyse, iki 2 m gylio. Lietuvoje aptinkamas smulkiuose vandens telkiniuose: grioviuose, kūdrose, tvenkiniuose, upeliuose, drėgnoje žemėje. Apdulkinami vandens ir vėjo. Vaisius išplatina vanduo ir vandens paukščiai. Gerai dauginasi ir vegetatyviniu būdu. Tankiuose praujenių sąžalynuose randa puikų prieglobstį žuvys ir jų jaunikliai. Beveik visos praujenių rūšys gerai auga akvariumuose ir auginamos juose kaip dekoratyviniai augalai.
 Pasaulyje tik viena praujenių (Callitriche) gentis ir apie 25 rūšys. Dabar ši šeima jungiama į gyslotinių (Plantaginaceae) šeimą. Lietuvoje auga 5 praujenių rūšys:
 Įvairioji praujenė (Callitriche cophocarpa)
 Kabliuotoji praujenė (Callitriche hamulata)
 Rudeninė praujenė (Callitriche hermaphroditica). Rūšis įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą.
 Pavasarineė praujenė (Callitriche palustris). Pav.
 Tvenkininė praujenė (Callitriche stagnalis)


text:
 10.3.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 64/41
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 124/2004
 ze dne 24. září 2004,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 97/2004 ze dne 9. července 2004 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 97/830/ES ze dne 11. prosince 1997, kterým se zrušuje rozhodnutí Komise 97/613/ES a ukládají se zvláštní podmínky pro dovoz pistácií a určitých výrobků získaných z pistácií pocházejících nebo zasílaných z Íránu (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutí Komise 2003/551/ES ze dne 22. července, kterým se mění rozhodnutí 97/830/ES, kterým se zrušuje rozhodnutí 97/613/ES a ukládají se zvláštní podmínky pro dovoz pistácií a určitých výrobků získaných z pistácií pocházejících nebo zasílaných z Íránu (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/89/ES ze dne 10. listopadu 2003, kterou se mění směrnice 2000/13/ES, pokud jde o uvádění složek přítomných v potravinách (4), by měla být začleněna do Dohody.
 (5)
 Směrnice Komise 2003/113/ES ze dne 3. prosince 2003, kterou se mění přílohy směrnic Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v obilovinách, v potravinách živočišného původu a v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu (5), opravená v Úř. věst. L 98, 2.4.2004, s. 61 a Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 135, by měla být začleněna do Dohody.
 (6)
 Nařízení Komise (ES) č. 2174/2003 ze dne 12. prosince 2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o aflatoxiny (6), by mělo být začleněno do Dohody.
 (7)
 Směrnice Komise 2003/118/ES ze dne 5. prosince 2003, kterou se mění přílohy směrnic Rady 76/895/EHS, 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro acefát, 2,4-D a parathion-methyl (7), by měla být začleněna do Dohody.
 (8)
 Směrnice Komise 2003/121/ES ze dne 15. prosince 2003, kterou se mění směrnice 98/53/ES, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu množství určitých kontaminujících látek v potravinách (8), by měla být začleněna do Dohody.
 (9)
 Směrnice Komise 2004/1/ES ze dne 6. ledna 2004, kterou se mění směrnice 2002/72/ES, pokud jde o pozastavení používání azodikarboxamidu jako nadouvadla (9), by měla být začleněna do Dohody.
 (10)
 Směrnice Komise 2004/2/ES ze dne 9. ledna 2004, kterou se mění směrnice Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity pro fenamifos (10), opravená v Úř. věst. L 28, 31.1.2004, s. 30, by měla být začleněna do Dohody.
 (11)
 Směrnice Komise 2004/5/ES ze dne 20. ledna 2004, kterou se mění směrnice 2001/15/ES za účelem zařazení určitých látek do přílohy (11), by měla být začleněna do Dohody.
 (12)
 Směrnice Komise 2004/4/ES ze dne 15. ledna 2004, kterou se mění směrnice 96/3/ES, kterou se stanoví odchylka od některých ustanovení směrnice Rady 93/43/EHS o hygieně potravin, pokud jde o námořní přepravu tekutých olejů a tuků bez obalu (12), opravená v Úř. věst. L 81, 19.3.2004, s. 92, by měla být začleněna do Dohody.
 (13)
 Směrnice Komise 2004/6/ES ze dne 20. ledna 2004, kterou se stanoví odchylka od směrnice 2001/15/ES za účelem odložení použití zákazu obchodování s určitými výrobky (13), by měla být začleněna do Dohody.
 (14)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/114/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se mění směrnice 95/2/ES o potravinářských přídatných látkách jiných než barviva a náhradní sladidla (14), by měla být začleněna do Dohody.
 (15)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/115/ES ze dne 22. prosince 2003, kterou se mění směrnice 94/35/ES o náhradních sladidlech pro použití v potravinách (15), by měla být začleněna do Dohody.
 (16)
 Směrnice Komise 2004/13/ES ze dne 29. ledna 2004, kterou se mění směrnice 2002/16/ES o použití některých epoxyderivátů v materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami (16), by měla být začleněna do Dohody.
 (17)
 Směrnice Komise 2004/14/ES ze dne 29. ledna 2004, kterou se mění směrnice 93/10/EHS o materiálech a předmětech vyrobených z celofánu určených pro styk s potravinami (17), by měla být začleněna do Dohody.
 (18)
 Nařízení Komise (ES) č. 242/2004 ze dne 12. února 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o anorganický cín (18), by mělo být začleněno do Dohody.
 (19)
 Směrnice Komise 2004/16/ES ze dne 12. února 2004, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu cínu v konzervovaných potravinách (19), by měla být začleněna do Dohody.
 (20)
 Směrnice 2003/114/ES zrušuje směrnici Rady 67/427/EHS ze dne 27. června 1967, která je začleněna do Dohody a která by proto měla být v Dohodě zrušena,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění podle přílohy tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 2174/2003 a č. 242/2004, směrnic 2003/89/ES, 2003/113/ES, opravené v Úř. věst. L 98, 2.4.2004, s. 61 a Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 135, 2003/114/ES, 2003/115/ES, 2003/118/ES, 2003/121/ES, 2004/1/ES, 2004/2/ES, opravené v Úř. věst. L 28, 31.1.2004, s. 30, 2004/4/ES, opravené v Úř. věst. L 81, 19.3.2004, s. 92, 2004/5/ES, 2004/6/ES, 2004/13/ES, 2004/14/ES a 2004/16/ES, rozhodnutí 97/830/ES a 2003/551/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 25. září 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (20).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 24. září 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 376, 23.12.2004, s. 19.
 (2) Úř. věst. L 343, 13.12.1997, s. 30.
 (3) Úř. věst. L 187, 26.7.2003, s. 43.
 (4) Úř. věst. L 308, 25.11.2003, s. 15.
 (5) Úř. věst. L 324, 11.12.2003, s. 24.
 (6) Úř. věst. L 326, 13.12.2003, s. 12.
 (7) Úř. věst. L 327, 16.12.2003, s. 25.
 (8) Úř. věst. L 332, 19.12.2003, s. 38.
 (9) Úř. věst. L 7, 13.1.2004, s. 45.
 (10) Úř. věst. L 14, 21.1.2004, s. 10.
 (11) Úř. věst. L 14, 21.1.2004, s. 19.
 (12) Úř. věst. L 15, 22.1.2004, s. 25.
 (13) Úř. věst. L 15, 22.1.2004, s. 31.
 (14) Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 58.
 (15) Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 65.
 (16) Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 46.
 (17) Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 48.
 (18) Úř. věst. L 42, 13.2.2004, s. 3.
 (19) Úř. věst. L 42, 13.2.2004, s. 16.
 (20) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 PŘÍLOHA
 rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 124/2004
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 18 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0089: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/89/ES ze dne 10. listopadu 2003 (Úř. věst. L 308, 25.11.2003, s. 15).“
 2.
 V bodě 13 (směrnice Rady 76/895/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0118: směrnice Komise 2003/118/ES ze dne 5. prosince 2003 (Úř. věst. L 327, 16.12.2003, s. 25).“
 3.
 V bodě 38 (směrnice Rady 86/362/EHS), v bodě 39 (směrnice Rady 86/363/EHS) a v bodě 54 (směrnice Rady 90/642/EHS) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32003 L 0113: směrnice Komise 2003/113/ES ze dne 3. prosince 2003 (Úř. věst. L 324, 11.12.2003, s. 24), opravená v Úř. věst. L 98, 2.4.2004, s. 61 a Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 135,
 —
 32003 L 0118: směrnice Komise 2003/118/ES ze dne 5. prosince 2003 (Úř. věst. L 327, 16.12.2003, s. 25),
 —
 32004 L 0002: směrnice Komise 2004/2/ES ze dne 9. ledna 2004 (Úř. věst. L 14, 21.1.2004, s. 10), opravená v Úř. věst. L 28, 31.1.2004, s. 30.“
 4.
 V bodě 54h (směrnice Komise 93/10/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32004 L 0014: směrnice Komise 2004/14/ES ze dne 29. ledna 2004 (Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 48).“
 5.
 V bodě 54j (směrnice Rady 93/43/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32004 L 0004: směrnice Komise 2004/4/ES ze dne 15. ledna 2004 (Úř. věst. L 15, 22.1.2004, s. 25), opravená v Úř. věst. L 81, 19.3.2004, s. 92.“
 6.
 V bodě 54z (směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0115: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/115/ES ze dne 22. prosince 2003 (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 65).“
 7.
 V bodě 54s (směrnice Komise 98/53/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0121: směrnice Komise 2003/121/ES ze dne 15. prosince 2003 (Úř. věst. L 332, 19.12.2003, s. 38).“
 8.
 V bodě 54zb (směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/2/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0114: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/114/ES ze dne 22. prosince 2003 (Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 58).“
 9.
 Znění bodu 4 (směrnice Rady 67/427/EHS) se zrušuje.
 10.
 V bodě 54zi (směrnice Komise 2001/15/ES) se doplňují tato slova:
 „,ve znění:
 —
 32004 L 0005: směrnice Komise 2004/5/ES ze dne 20. ledna 2004 (Úř. věst. L 14, 21.1.2004, s. 19).“
 11.
 V bodě 54zn (nařízení Rady (ES) č. 466/2001) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32003 R 2174: nařízení Komise (ES) č. 2174/2003 ze dne 12. prosince 2003 (Úř. věst. L 326, 23.12.2003, s. 12),
 —
 32004 R 0242: nařízení Komise (ES) č. 242/2004 ze dne 12. února 2004 (Úř. věst. L 42, 13.2.2004, s. 3).“
 12.
 V bodě 54zt (rozhodnutí Komise 2002/16/ES) se doplňují tato slova:
 „,ve znění:
 —
 32004 L 0013: směrnice Komise 2004/13/ES ze dne 29. ledna 2004 (Úř. věst. L 27, 30.1.2004, s. 46).“
 13.
 V bodě 54zzb (směrnice Komise 2002/72/ES) se doplňují tato slova:
 „,ve znění:
 —
 32004 L 0001: směrnice Komise 2004/1/ES ze dne 6. ledna 2004 (Úř. věst. L 7, 13.1.2004, s. 45).“
 14.
 Za bod 54zzk (rozhodnutí Komise 2003/602/ES) se doplňují nové body, které znějí:
 „54zzl.
 397 D 0830: rozhodnutí Komise 97/830/ES ze dne 11. prosince 1997, kterým se zrušuje rozhodnutí Komise 97/613/ES a ukládají se zvláštní podmínky pro dovoz pistácií a určitých výrobků získaných z pistácií pocházejících nebo zasílaných z Íránu (Úř. věst. L 343, 13.12.1997, s. 30), ve znění:
 —
 32003 D 0551: rozhodnutí Komise 2003/551/ES ze dne 22. července 2003 (Úř. věst. L 187, 26.7.2003, s. 43).
 Pro účely Dohody se toto rozhodnutí upravuje takto:
 V příloze II se doplňují tato slova:
 Členský stát
 Místo vstupu
 Island
 Reykjavík (přístav, letiště), Akranes (přístav), Ísafjörður (přístav, letiště), Sauðárkrókur (přístav, letiště), Siglufjörður (přístav, letiště), Akureyri (přístav, letiště), Húsavík (přístav, letiště), Seyðisfjörður (přístav, letiště), Neskaupstaður (přístav, letiště), Eskifjörður (přístav, letiště), Vestmannaeyjar (přístav, letiště), Keflavík (přístav, letiště), Hafnarfjörður (přístav), Egilsstaðir (letiště), Höfn í Hornafirði (přístav, letiště), Þorlákshöfn (přístav), Borgarnes (přístav, letiště), Stykkishólmur (přístav, letiště), Búðardalur (přístav, letiště), Paktreksfjörður (přístav, letiště), Bolungavík (přístav, letiště), Hólmavík (přístav, letiště), Blönduós (přístav, letiště), Ólafsfjörður (přístav, letiště), Vík í Mýrdal (přístav, letiště), Hvolsvöllur (přístav, letiště), Selfoss (přístav, letiště), Kópavogur (přístav, letiště)
 Lichtenštejnsko
 hraniční stanice Schaanwald
 Norsko
 Oslo
 54zzm.
 32004 L 0006: směrnice Komise 2004/6/ES ze dne 20. ledna 2004, kterou se stanoví odchylka od směrnice 2001/15/ES za účelem odložení použití zákazu obchodování s určitými výrobky (Úř. věst. L 15, 22.1.2004, s. 31).
 54zzn.
 32004 L 0016: směrnice Komise 2004/16/ES ze dne 12. února 2004, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu obsahu cínu v konzervovaných potravinách (Úř. věst. L 42, 13.2.2004, s. 16).“


text:
 30.10.2014
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 310/76
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 106/2014
 z dnia 16 maja 2014 r.
 zmieniająca załącznik XXI (Statystyka) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym (zwane dalej „Porozumieniem EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W Porozumieniu EOG należy uwzględnić rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1260/2013 z dnia 20 listopada 2013 r. w sprawie statystyk europejskich w dziedzinie demografii (1).
 (2)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik XXI do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 Po pkt 18z2 (rozporządzenie Komisji (UE) nr 349/2011) w załączniku XXI do Porozumienia EOG dodaje się, co następuje:
 „18z3.
 32013 R 1260: Rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) nr 1260/2013 z dnia 20 listopada 2013 r. w sprawie statystyk europejskich w dziedzinie demografii (Dz.U. L 330 z 10.12.2013, s. 39).
 Do celów Porozumienia przepisy tego rozporządzenia odczytuje się z uwzględnieniem następujących dostosowań:
 a)
 Liechtenstein jest wyłączony z obowiązku przekazywania danych na temat kolejności urodzenia;
 b)
 artykuł 4 nie ma zastosowania do państw EFTA.”
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzenia (UE) nr 1260/2013 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 17 maja 2014 r., pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (2).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 16 maja 2014 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Gianluca GRIPPA
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 330 z 10.12.2013, s. 39.
 (2) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


type: other

text:
Skat.dk: Gaver - selskab - eneanpartshaver
 12 Jan 2009 14:57
 17 Dec 2008 13:20
 2. afdeling, 387/2007
 Selskabsbeskatning + Arv og gaver
 Gaver, selskab, udbytte, hovedaktionær, interesse, godkendt, forening
 Et selskab gav en gave på kr. 100.000,- til G1 Mission. Foreningen er godkendt efter ligningslovens § 8 A, stk. 2, til at modtage fradragsberettigede gaver, og Højestret udtalte, at skattemyndighederne dermed har anerkendt, at foreningens midler anvendes i almennyttigt øjemed til fordel for en større kreds af personer, hvorfor gaver, som gives til en sådan almennyttig forening, som udgangspunkt må forventes at blive ydet ud fra en ideel interesse i at fremme foreningens formål.
 Højesteret fandt det ikke godtgjort, at den gave, skatteyderen som eneanpartshaver lod sit selskab yde G1 Mission, blev givet i strid med de selskabsretlige regler, eller at gaven blev ydet for direkte eller indirekte at tilgodese andre interesser end hans ideelle interesse i at fremme foreningens almennyttige formål. Det gjaldt, selv om hans hustru var medlem af foreningen og virkede som såkaldt "præceptor" til fremme af foreningens aktiviteter.
 Højesteret fandt det på denne baggrund ikke godtgjort, at der forelå skattepligtig maskeret udlodning, jf. ligningslovens § 16 A.
 Ligningsloven § 8 A, stk. 1 (dagældende)
 Ligningsloven § 8 A, stk. 2 (dagældende)
 Aktieselskabsloven § 114
 Ligningsvejledningen 2008-4 S.F.2.1.11
 (advokat Lars Kjeldsen)
 Poul Sørensen, Asbjørn Jensen, Lene Pagter Kristensen, Poul Dahl Jensen og Vibeke Rønne.
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 14. afdeling den 29. juni 2007.
 H1 ApS uddelte i indkomståret 2000 en gave på 100.000 kr. til G1 Mission. Denne forening er godkendt efter ligningslovens § 8 A, stk. 2, til at modtage fradragsberettigede gaver, og skattemyndighederne har dermed anerkendt, at foreningens midler anvendes i almennyttigt øjemed til fordel for en større kreds af personer. Gaver, som gives til en sådan almennyttig forening, må som udgangspunkt forventes at blive ydet ud fra en ideel interesse i at fremme foreningens formål.
 Det er ikke godtgjort, at den gave, som A som eneanpartshaver lod sit selskab yde G1 Mission, blev givet i strid med de selskabsretlige regler, eller at gaven blev ydet for direkte eller indirekte at tilgodese andre interesser end hans ideelle interesse i at fremme foreningens almennyttige formål. Dette gælder, selv om hans hustru var medlem af foreningen og virkede som såkaldt "præceptor" til fremme af foreningens aktiviteter.
 Højesteret finder det på denne baggrund ikke godtgjort, at A havde en sådan direkte eller indirekte økonomisk eller personlig interesse i at begunstige foreningen, at gaven kan anses for ydet af ham personligt med den virkning, at der foreligger en maskeret udlodning, som er skattepligtig efter ligningslovens § 16 A. Højesteret tager derfor hans påstand til følge.
 Sagsomkostningerne fastsættes til dækning af advokatudgifter for landsret og Højesteret med 60.000 kr. og af retsafgift for landsret og Højesteret med 2.000 kr.
 Skatteministeriet skal anerkende, at As aktieindkomst i indkomståret 2000 skal nedsættes med 94.500 kr.
 I sagsomkostninger for landsret og Højesteret skal Skatteministeriet inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 62.000 kr. til A. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.