type: contracts

text:
 16.12.2005
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 330/169
 Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 112 — Epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon aikaansaavien, hehkulampuilla varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset (1)
 A. HALLINNOLLISET SÄÄNNÖKSET
 0. SOVELTAMISALA (2)
 Tätä sääntöä sovelletaan epäsymmetrisen lähivalon ja/tai kaukovalon aikaansaaviin moottoriajoneuvon ajovalaisimiin, jotka saattavat sisältää lasi- tai muovimateriaalista valmistettuja linssejä ja jotka on varustettu vaihdettavilla hehkulampuilla.
 1. MÄÄRITELMÄT
 Tässä säännössä
 1.1. ”linssillä” tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka lähettää valoa valaisevan pinnan kautta,
 1.2. ”päällysteellä” tarkoitetaan tuotetta tai tuotteita, jo(t)ka asetetaan yhtenä tai useampana kerroksena linssin ulkopinnalle,
 ”erityyppisillä” ajovalaisimilla tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten seikkojen osalta:
 1.3.1. kauppanimi tai tavaramerkki
 1.3.2. optisen järjestelmän ominaisuudet
 1.3.3. sellaiset valaisimeen sisältyvät tai siitä puuttuvat osat, jotka voivat optisia tuloksia toiminnan aikana tapahtuvan heijastuksen, valon taittumisen, absorption ja/tai vääristymisen vuoksi
 1.3.4. sopivuus oikean- tai vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin
 1.3.5. valokeilan laji (kaukovalo, ajovalo tai molemmat)
 1.3.6. materiaalit, joista linssit ja mahdollinen päällyste muodostuvat
 1.3.7. hehkulampun luokka,
 1.4. eri ”luokkien” (A tai B) ajovalaisimilla ajovalaisimia, jotka ovat tunnistettavissa erityisten fotometristen ominaisuuksien perusteella.
 1.5. Tähän sääntöön sovelletaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjassa annettuja määritelmiä, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.
 2. AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS
 Hyväksyntähakemuksen tekee kauppanimen tai tavaramerkin omistaja tai tämän valtuutettu edustaja. Hakemuksesta on käytävä ilmi:
 2.1.1. onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivalon että kaukovalon vai ainoastaan toisen näistä,
 2.1.2. jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä varten vai ainoastaan joko vasemman- tai oikeanpuoleista liikennettä varten,
 2.1.3. jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasento (kiinnitysasennot) suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon,
 2.1.4. koskeeko hakemus luokan A vai luokan B ajovalaisinta
 2.1.5. käytetyn hehkulampun luokka säännön nro 37 mukaisesti.
 Jokaiseen hyväksyntähakemukseen on liitettävä:
 riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja joissa esitetään ajovalaisin edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä poikkileikkaus; piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntämerkille varattu tila,
 2.2.1.1. jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, selvennys ajovalaisimen kiinnitysasenno(i)sta suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain mainitu(i)ssa asenno(i)ssa,
 2.2.2. lyhyt tekninen kuvaus, jossa mainitaan ääriasennot jäljempänä olevan 6.2.9 kohdan mukaisesti, jos ajovalaisimet tuottavat kääntyvän valon.
 2.2.3. kaksi ajovalaisintyypin näytekappaletta.
 Linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten on toimitettava
 kolmetoista linssiä, joista
 2.2.4.1.1. kuusi voidaan korvata kuudella vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasainen tai kupera ulkopinta ja olennaisilta osin tasainen vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen alue keskellä (kaarevuussäde vähintään 300 mm), ja
 2.2.4.1.2. kukin tällainen linssi tai materiaalinäyte on valmistettava massatuotannossa käytetyllä menetelmällä,
 2.2.4.2. heijastin, johon linssit voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan.
 2.3. Materiaalit, joista linssit ja mahdollinen päällyste muodostuvat, toimitetaan yhdessä materiaalien ja päällysteiden testausraporttien kanssa, jos ne on jo testattu.
 3. MERKINNÄT (3)
 3.1. Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.
 3.2. Linssissä ja päärungossa on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille (4). Nämä tilat on osoitettava edellä olevassa 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.
 3.3. Ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkinnät, joista käyvät ilmi ajoneuvossa olevan optisen yksikön tai hehkulampun kaksi asentoa. Oikeanpuoleisen liikenteen asento merkitään kirjaimilla ”R/D” ja vasemmanpuoleisen liikenteen asento kirjaimilla ”L/G”.
 4. HYVÄKSYNTÄ
 4.1. Yleistä
 4.1.1. Jos ajovalaisintyypin kaikki edellä olevan 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.
 4.1.2. Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yhden kansainvälisen hyväksyntämerkin kiinnittäminen riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset.
 4.1.3. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sen ensimmäiset kaksi numeroa (tällä hetkellä 00) ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille.
 Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopullisesta keskeyttämisestä tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
 4.1.4.1. Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ja jos valaisinta saa käyttää vain 2.2.1.1 kohdan mukaisissa asennoissa, hyväksyntä velvoittaa hakijan tiedottamaan käyttäjälle asianmukaisella tavalla oikeasta (oikeista) asennusasennosta (-asennoista).
 4.1.5. Edellä 3.1. kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä edellä 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin jäljempänä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki.
 4.2. Hyväksyntämerkin koostumus
 Hyväksyntämerkki muodostuu
 kansainvälisestä hyväksyntämerkinnästä, jonka osat ovat
 4.2.1.1. E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (5) ympyrän sisällä
 4.2.1.2. edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntänumero
 seuraava lisätunnus (seuraavat lisätunnukset):
 4.2.2.1. ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edessä siihen päin seisovasta katsojasta oikealle, eli tien liikenteen puoleiselle kaistalle,
 4.2.2.2. ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset optisen yksikön tai hehkulampun asennon asianmukaisella säädöllä, vaakasuora kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle,
 4.2.2.3. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, kirjain ”C” luokkaan A kuuluvissa ja kirjaimet ”HC” luokkaan B kuuluvissa valaisimissa,
 4.2.2.4. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, kirjain ”R” luokkaan A kuuluvissa ja kirjaimet ”HR” luokkaan B kuuluvissa valaisimissa,
 4.2.2.5. ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet ”CR” luokkaan A kuuluvissa ja kirjaimet ”HCR” luokkaan B kuuluvissa valaisimissa,
 4.2.2.6. ajovalaisimissa, joissa on muovilinssi, kirjaimet ”PL”, jotka on merkittävä edellä 4.2.2.3–4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle,
 4.2.2.7. ajovalaisimissa, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, ilmoitus valon enimmäisvoimakkuudesta, joka ilmaistaan jäljempänä 6.3.2.1.2 kohdassa määritellyllä ja lähellä ympyrän sisällä olevaa E-kirjainta olevalla viitemerkillä.
 Ryhmitettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen kaukovalovalaisimien osalta kaukovalon valokeilojen yhteenlaskettu enimmäisvoimakkuus on ilmaistava edellä esitetyn mukaisesti.
 Kaikissa tapauksissa liitteessä 4 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisen testausmenettelyn kuluessa käytetystä asiaankuuluvasta toimintamuodosta ja liitteessä 4 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesta sallitusta jännitteestä (sallituista jännitteistä) on määrättävä hyväksyntälomakkeissa ja niille maille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa, jotka ovat sopimuksen sopimuspuolia ja jotka soveltavat tätä sääntöä.
 Tapauksen mukaan laite on merkittävä seuraavasti:
 4.2.3.1. Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että lähivalon hehkulanka ei ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon hehkulangan kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty: hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen jälkeen on merkittävä vinoviiva (/).
 4.2.3.2. Ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 4 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (×).
 4.2.4. Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä (tällä hetkellä 00), jotka ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle.
 4.2.5. Edellä 4.2.1–4.2.3 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava selvästi luettavissa ja pysyviä. Ne voidaan sijoittaa ajovalaisimen (läpinäkyvään tai muuhun) sisä- tai ulkopuoliseen osaan, jota ei voida irrottaa ajovalaisimen läpinäkyvästä osasta, jonka kautta valo säteilee. Niiden on kuitenkin aina oltava näkyvissä, kun ajovalaisin on asennettuna ajoneuvoon tai kun jokin liikkuva osa, kuten konepelti, on avattuna.
 4.3. Hyväksyntämerkin sijoittelu
 4.3.1. Itsenäiset valaisimet
 Tämän säännön liitteen 2 kuvissa 1–10 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin ja lisätunnusten sijoittelusta.
 4.3.2. Ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet
 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta ympyrän sisällä sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että
 4.3.2.1.1. merkki näkyy 4.3.5 kohdan mukaisesti,
 4.3.2.1.2. mitään ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien valoa lähettävää osaa ei voida irrottaa irrottamatta samalla hyväksyntämerkkiä.
 Kunkin valaisimen tunnus sen säännön mukaisesti, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty, ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä:
 4.3.2.2.1. joko vastaavaan valoa säteilevään pintaan
 4.3.2.2.2. tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 2 neljä esimerkkiä).
 4.3.2.3. Yhden hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.
 4.3.2.4. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien tyypille.
 4.3.2.5. Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 11 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen ajovalaisimien hyväksyntämerkkien järjestelyistä edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.
 4.3.3. Valaisimet, joiden linssejä käytetään erityyppisissä ajovalaisimissa ja jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa
 Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä.
 4.3.3.1. Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille.
 Jos erityyppisillä ajovalaisimilla on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.
 4.3.3.2. Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 12 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainitussa tapauksessa.
 B. AJOVALAISIMIA KOSKEVAT TEKNISET VAATIMUKSET (6)
 5. YLEISET VAATIMUKSET
 5.1. Jokaisen näytekappaleen on täytettävä kohtien 6–8 vaatimikset.
 Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.
 5.2.1. Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Kyseistä laitetta ei tarvitse asentaa yksiköihin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin.
 Jos lähivalon tuottava ajovalaisin ja kaukovalon tuottava ajovalaisin, jotka kumpikin on varustettu omalla hehkulampulla, asennetaan niin, että ne muodostavat yksikön, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää kumpaakin optista järjestelmää erikseen.
 5.2.2. Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan tämän säännön 6.3 kohdan vaatimuksia.
 5.3. Ajovalaisin on varustettava säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyillä hehkulampuilla. Mitä tahansa säännön nro 37 mukaista hehkulamppua voidaan käyttää, ellei säännön nro 37 sisällysluettelossa aseteta käyttörajoituksia (7).
 5.4. Komponentit, joiden avulla hehkulamppu on kiinnitetty heijastimeen, on valmistettava niin, että hehkulamppu voidaan pimeässäkin kiinnittää ainoastaan oikeaan asentoonsa (8).
 5.5. Hehkulampun kannan on vastattava ominaisuuksia, jotka on esitetty IEC:n julkaisussa 61-2, kolmas painos, 1969. Kannan osalta noudatetaan kyseistä hehkulamppuluokkaa koskevaa tietolomaketta.
 5.6. Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämä alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voi tapahtua niin, että ajovalaisinyksikkö asennetaan ajoneuvoon tai hehkulamppu optiseen yksikköön tiettyyn kulmaan. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, eikä rakenne saa mahdollistaa ajovalaisimen tahatonta vaihtamista asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettamista väliasentoon. Jos hehkulampulle on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on osien, jotka kiinnittävät hehkulampun heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella.
 5.7. Täydentäviä testejä suoritetaan liitteen 4 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät muutu liikaa.
 5.8. Jos ajovalaisimessa on muovimateriaalista valmistettu linssi, testit suoritetaan liitteen 6 vaatimusten mukaisesti.
 Kaikkien mekaanisten, sähkömekaanisten tai muiden osien, joita käytetään ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu tuottamaan vuorotellen kaukovalo ja lähivalo tai lähivalo ja/tai käntyvä kaukovalo, on oltava sellaisia, että
 5.9.1. osa on tarpeeksi luja toimiakseen 50 000 kertaa vahingoittumatta huolimatta tärinästä, jolle se saattaa altistua tavanomaisessa käytössä,
 5.9.2. vikaantumistapauksessa valaistus H–H-viivan yläpuolella ei saa ylittää 6.4.5 kohdassa lähivalolle annettuja arvoja; lisäksi lähivalon ja/tai kaukovalon tuottavan ajovalaisimen tuottaman valaistuksen on oltava vähintään 5 luksia testauspisteessä 25 V (VV-viiva, D 75 cm),
 5.9.3. lähivaloon tai kaukovaloon siirryttäessä mekanismi ei saa koskaan pysähtyä näiden kahden asennon väliin,
 5.9.4. käyttäjä ei voi tavallisilla työkaluilla muuttaa liikkuvien osien muotoa tai asentoa.
 6. VALAISTUS
 6.1. Yleiset vaatimukset
 6.1.1. Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että niiden tuottama lähivalo antaa riittävän valaistuksen ilman häikäisyä ja että kaukovalo antaa hyvän valaistuksen. Kääntyvä valo voidaan tuottaa siten, että aktivoidaan yksi lisävalolähde, joka on osa lähivalovalaisinta.
 6.1.2. Ajovalaisimen tuottama valaistus määritellään käyttämällä pystysuoraa kangasta, joka asetetaan 25 m:n päähän valaisimen etupuolelle ja suoraan kulmaan valaisimen akseliin nähden (ks. tämän säännön liite 3).
 6.1.3. Ajovalaisimet on tarkastettava värittömällä vakiohehkulampulla (vertailuhehkulampulla), joka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle. Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä säädetään niin, että saavutetaan asiaa koskevassa säännön N:o 37 tietolomakkeessa ilmoitetun mukainen vertailuvalovirta.
 6.1.4. Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos se täyttää tämän 6 kohdan vaatimukset vähintään yhdellä vakiohehkulampulla (vertailuhehkulampulla), joka voidaan toimittaa ajovalaisimen mukana.
 6.2. Lähivaloja koskevat vaatimukset
 6.2.1. Lähivalon on tuotettava tarpeeksi terävä ”valoraja”, jotta sen avulla voidaan suorittaa tyydyttävä säätö. Valorajan on oltava vaakasuora viiva sen liikenteensuunnan vastakkaiselle puolelle, jolle ajovalaisin on tarkoitettu. Toisella puolella se ei saa ulottua sen murtoviivan HV H1 H4 ulkopuolelle, joka muodostuu 45 asteen kulmassa vaakasuoraan nähden olevasta suorasta viivasta HV H1 ja 25 cm suoran viivan hh yläpuolella sijaitsevasta suorasta viivasta H1 H4, eikä sen suoran viivan HV H3 ulkopuolelle, joka on 15 asteen kulmassa vaakasuoraan nähden (ks. liite 3). Valorajaa, joka ulottuu sekä viivan HV H2 että viivan H2 H4 ulkopuolelle ja joka on kahden edellä mainitun mahdollisuuden yhdistelmä, ei sallita missään olosuhteissa.
 Ajovalaisimen on oltava siten suunnattu, että
 6.2.2.1. jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään oikeanpuoleisen liikenteen vaatimukset, ”valoraja” on kankaan vasemmalla puolella (9) vaakasuora, ja jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, ”valoraja” on kankaan oikealla puolella vaakasuora,
 6.2.2.2. tämä ”valorajan” vaakasuora osa sijaitsee kankaalla 25 cm tason hh alapuolella (ks. liite 3),
 6.2.2.3. ”valorajan””taive” sijaitsee viivalla vv (10).
 6.2.3. Jos näin suunnatulle ajovalaisimelle haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona (11), se on täytettävä ainoastaan jäljempänä kohdissa 6.2.5–6.2.7 ja 6.2.9 esitetyt vaatimukset. Jos valaisin on tarkoitettu käytettäväksi sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä kohdissa 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 esitetyt vaatimukset.
 6.2.4. Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä kohdissa 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1 aste (= 44 cm) (12).
 Jotta suuntaaminen ”valorajan” avulla helpottuisi, ajovalaisin voidaan osittain peittää ”valorajan” terävöittämiseksi.
 6.2.5. Lähivalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
 Piste mittauskankaalla
 Vaadittu valaistus lukseina
 Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet
 Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet
 Luokan A
 ajovalaisin
 Luokan B
 ajovalaisin
 Piste B 50 L
 Piste B 50 R
 ≤ 0,4
 ≤ 0,4
 Piste 75 R
 Piste 75 L
 ≥ 6
 ≥ 12
 Piste 75 L
 Piste 75 R
 ≤ 12
 ≤ 12
 Piste 50 L
 Piste 50 R
 ≤ 15
 ≤ 15
 Piste 50 R
 Piste 50 L
 ≥ 6
 ≥ 12
 Piste 50 V
 Piste 50 V
 —
 ≥ 6
 Piste 25 L
 Piste 25 R
 ≥ 1,5
 ≥ 2
 Piste 25 R
 Piste 25 L
 ≥ 1,5
 ≥ 2
 Kaikki pisteet alueella III
 ≤ 0,7
 ≤ 0,7
 Kaikki pisteet alueella IV
 ≥ 2
 ≥ 3
 Kaikki pisteet alueella I
 ≤ 20
 ≤ 2E (13)
 6.2.6. Hyvälle näkyvyydelle haitallista sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään alueista I, II, III ja IV.
 6.2.7. Liitteen 3 kuvassa C esitetyt valaistusarvot alueilla A ja B on tarkistettava mittaamalla kyseisen kuvan pisteiden 1–8 fotometriset arvot, joiden on oltava seuraavien rajojen sisällä (14):
 1 + 2 + 3 ≥ 0,3 luksia ja
 4 + 5 + 6 ≥ 0,6 luksia ja
 0,7 luksia ≥ 7 ≥ 0,1 luksia ja
 0,7 luksia ≥ 8 ≥ 0,2 luksia.
 6.2.8. Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on täytettävä molemmissa optisen yksikön tai hehkulampun säätöasennoissa vastaavalle liikennejärjestelmälle edellä asetetut vaatimukset.
 Edellä olevassa 6.2.5 kohdassa esitetyt vaatimukset koskevat myös kääntyvän valon tuottavia ajovalaisimia.
 Jos kääntyvä valo saadaan aikaan
 6.2.9.1. kääntämällä lähivaloa tai siirtämällä vaakatasossa valorajan kulmaa, mittaukset on tehtävä sen jälkeen, kun ajovalaisinasennelma on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen vaakatasossa, esimerkiksi goniometrin avulla,
 6.2.9.2. siirtämällä yhtä tai useampaa ajovalaisimen optista osaa ilman, että valorajan kulma siirtyy vaakatasossa, mittaukset on tehtävä näiden osien ollessa äärimmäisessä toiminta-asennossaan,
 6.2.9.3. lisävalolähteen avulla niin, että valorajan kulma ei siirry vaakatasossa, mittaukset on tehtävä kyseinen valolähde aktivoituna.
 6.3. Kaukovaloja koskevat vaatimukset
 6.3.1. Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovalo ja lähivalo, mittaukset kaukovalon kankaalle tuottamasta valaistuksesta on suoritettava ajovalaisimen ollessa samalla tavoin suunnattu kuin edellä 6.2.5–6.2.7 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että voimakkaimman valaistuksen alueen keskus on viivojen hh ja vv leikkauspisteessä. Kyseisen ajovalaisimen on täytettävä vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Jos kaukovalon tuottamiseen käytetään useampaa kuin yhtä valonlähdettä, valaistuksen enimmäisarvon (EM) määrittämiseksi käytetään yhdistettyjä toimintoja.
 Kaukovalon kankaalle tuottaman valaistuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
 Viivojen hh ja vv leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 80:tä prosenttia enimmäisvalaistuksesta. Tämä enimmäisarvo (EM) ei saa olla pienempi kuin 32 luksia luokan A ja 48 luksia luokan B ajovalaisimien osalta. Enimmäisarvo ei missään olosuhteissa saa olla suurempi kuin 240 luksia. Lisäksi yhdistetyn lähi- ja kaukovaloa tuottavan ajovalaisimen osalta tämä enimmäisarvo saa olla enintään 16-kertainen pisteessä 75 R (tai 75 L) mitattuun lähivalon valaistukseen verrattuna.
 6.3.2.1.1. Kaukovalon enimmäisvoimakkuus (IM), joka ilmaistaan tuhansina kandeloina, lasketaan seuraavaa kaavaa käyttäen:
 IM = 0,625 EM
 6.3.2.1.2. Kyseisen enimmäisvoimakkuuden viitemerkki (I'M), johon viitataan edellä 4.2.2.7 kohdassa, saadaan määrittämällä seuraava suhde:
 Tämä arvo pyöristetään arvoon 7,5 — 10 — 12,5 — 17,5 — 20 — 25 — 27,5 — 30 — 37,5 — 40 — 45 — 50.
 6.3.2.2. Pisteestä HV alkaen vaakasuoraan oikealle ja vasemmalle 1,125 metrin etäisyydelle saakka luokan A ajovalaisimien valaistuksen on oltava vähintään 16 luksia ja luokan B ajovalaisimien valaistuksen vähintään 24 luksia, ja 2,25 metrin etäisyydelle saakka luokan A ajovalaisimien valaistuksen on oltava vähintään 4 luksia ja luokan B ajovalaisimien valaistuksen vähintään 6 luksia.
 Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2 ja 6.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1.3 kohdan mukaisiin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa käytetään seuraavaa menettelyä:
 6.4.1. Jokainen hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen viivaan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja pisteen HV suuntauskankaalla. Säädettävä heijastin vaihdetaan sitten asentoon, jossa kankaalle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.2.1–6.2.2.3 ja/tai 6.3.1 kohdan suuntausta koskevia määräyksiä.
 6.4.2. Kun heijastin on alkuasennossaan 6.4.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2 ja 6.3 kohdan asiaan liittyvät fotometriset vaatimukset.
 6.4.3. Lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastinta on siirretty ajovalaisimien säätölaitteen avulla alkuasennostaan pystysuoraan ± 2 astetta tai vähintään ääriasentoon, jos siirtymä tällöin on alle 2 astetta. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen (esimerkiksi goniometrin avulla) vastaavaan vastakkaiseen suuntaan, tarkistetaan valoteho seuraaviin suuntiin (valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä):
 lähivalo: pisteet HV ja 75 R (tai 75 L),
 kaukovalo: EM ja piste HV (prosentteina EM:stä).
 6.4.4. Jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.4.1–6.4.3 kohdan menettely toistetaan kaikkien muiden asentojen osalta.
 6.4.5. Jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2 ja 6.3 kohdan mittauksia varten niin, että ajovalaisimien säätölaite on keskiasennossaan. Edellä olevan 6.4.3 kohdan lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirrettynä ääriasentoihinsa (± 2 asteen sijaan) ajovalaisimien säätölaitteen avulla.
 6.5. Kohdissa 6.2.5–6.2.7 ja 6.3 tarkoitetut valaistuksen arvot kankaalla on mitattava fotoreseptorilla, jonka tehoalueen on oltava sivuiltaan 65 mm:n suuruisen neliön sisällä.
 7. VÄRI
 7.1. Lähetetyn valon on oltava väriltään valkoista. Valokeilojen valoarvojen on oltava seuraavien arvojen sisällä ilmaistuna kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) värikoordinaatteina:
 raja siniseen päin
 x ≥ 0,310
 raja keltaiseen päin
 x ≤ 0,500
 raja vihreään päin
 y ≤ 0,150 + 0,640 x
 raja vihreään päin
 y ≤ 0,440
 raja violettiin päin
 y ≥ 0,050 + 0,750 x
 raja punaiseen päin
 y ≥ 0,382
 8. HAITAN MITTAAMINEN
 Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava (15).
 C. HALLINNOLLISET LISÄMÄÄRÄYKSET
 9. AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
 Ajovalaisintyyppiin mahdollisesti tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Tämä yksikkö voi sitten
 9.1.1. katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole havaittavia kielteisiä vaikutuksia ja että ajovalaisin joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai
 9.1.2. vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.
 9.2. Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.
 9.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava kullekin laajentamista koskevalle ilmoituslomakkeelle sarjanumero ja ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.
 10. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksen 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) mukaisia ja täytettävä seuraavat vaatimukset:
 10.1. Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 7 kohdan vaatimukset.
 10.2. Tämän säännön liitteessä 5 asetettujen tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen vähimmäisvaatimusten on täytyttävä.
 10.3. Tämän säännön liitteessä 7 asetettujen tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevien vähimmäisvaatimusten on täytyttävä.
 10.4. Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.
 10.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.
 10.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.
 11. TUOTANNON VAATIMUSTENVASTAISUUDEN SEURAAMUKSET
 11.1. Ajovalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.
 11.2. Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.
 12. TUOTANNON LOPULLINEN KESKEYTTÄMINEN
 Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön nojalla hyväksytyn ajovalaisintyypin valmistuksen, hänen on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.
 13. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET
 Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka lopullisesti keskeytetystä tuotannosta.
 (1) Joka sisältää
 säännön alkuperäiseen versioon tehdyn lisäyksen 1 — voimaantulopäivä:11.elokuuta 2002.
 säännön alkuperäiseen versioon tehdyn lisäyksen 2 — voimaantulopäivä:10. joulukuuta 2002.
 säännön alkuperäiseen versioon tehdyn lisäyksen 3 — voimaantulopäivä:30. lokakuuta 2003
 (2) Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä sellaisen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.
 (3) Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, suositetaan lisäksi, että sen alueen ääriviivat, joka voidaan pimentää tienkäyttäjille aiheutuvan haitan estämiseksi niissä maissa, joissa liikenne kulkee tien vastakkaista puolta verrattuna siihen maahan, jota varten ajovalaisin on suunniteltu, on merkittävä pysyvästi etulinssiin. Tämä rajaus ei ole kuitenkaan välttämätön silloin, kun alue on selvästi erotettavissa valaisimen muotoilusta.
 (4) Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta, 4.2.5 kohdan mukaista ainutkertaista merkintää pidetään riittävänä.
 (5) Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Jugoslavia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38-39 (antamatta), entisen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksillaan), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45 ja Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47 ja Uusi-Seelanti 48. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuspuolille.
 (6) Hehkulamppujen tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 37.
 (7) Tyyppiä HIR1 ja/tai H9 olevia hehkulamppuja voidaan käyttää lähivalon tuottamiseen vain säännön nro 45 mukaisten ajovalojen pesulaitteiden yhteydessä. Lisäksi tällaisten ajovalaisimien asennukseen sovelletaan säännön nro 48 muutossarjan 01 kohdan 6.2.6.2.2 määräyksiä pystysuuntaisesta kallistuksesta.
 (8) Ajovalaisimen katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset, jos hehkulamppu voidaan kiinnittää helposti ajovalaisimeen ja asetusulokkeet voidaan sovittaa oikein reikiinsä myös pimeässä.
 (9) Kankaan on oltava riittävän leveä, jotta ”valorajaa” voidaan tarkastella vähintään 5 asteen alueella viivan vv molemmilla puolilla.
 (10) Jos valokeilan valorajan ”taive” ei ole terävä, käytetään sivuttaissuuntausta tavalla, joka parhaiten täyttää valaistusta koskevat vaatimukset oikeanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 R ja 50 R ja vasemmanpuoleisen liikenteen osalta pisteissä 75 L ja 50 L.
 (11) Tällainen erityinen ”lähivalovalaisin” voi sisältää kaukovalon, johon ei sovelleta vaatimuksia.
 (12) Uudelleensuuntauksen 1 asteen raja oikealle tai vasemmalle ei estä ylös- tai alaspäin suuntautuvaa pystysuuntaista uudelleensuuntausta. Jälkimmäistä rajoittavat ainoastaan 6.3 kohdan vaatimukset. ”Valorajan” vaakasuora osa ei kuitenkaan saa ulottua viivan hh ulkopuolelle (6.3 kohdan vaatimukset eivät koske ajovalaisimia, joiden on tarkoitus täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta).
 (13) E on todellisuudessa mitattu arvo pisteissä 50R ja 50L.
 (14) Valaistusarvot missä tahansa alueiden A ja B pisteessä, joka sijaitsee myös alueen III sisäpuolella, saavat olla enintään 0,7 luksia.
 (15) Tästä vaatimuksesta annetaan viranomaisille suositus.
 ANNEX 1
 ILMOITUS
 (enimmäiskoko A4 (210 × 297 mm))
 LIITE 2
 ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ
 Ajovalaisin, jossa on jompikumpi edellä esitetty hyväksymismerkki, on hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön nro XXX mukaisesti hyväksyntänumerolla 243. Valaisin täyttää tämän säännön vaatimukset säännön alkuperäisessä muodossa (00). Lähivalo on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Kirjaimet CR (kuva 1) osoittavat, että kyseessä on luokan A lähivalo ja kaukovalo; kirjaimet HCR (kuva 2) osoittavat, että kyseessä on luokan B lähivalo ja kaukovalo.
 Luku 30 ilmaisee, että kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa.
 Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samaan suuntaan suunnattuina.
 Roomalaisten numeroiden käyttämistä hyväksyntänumeroina on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.
 Edellä esitetyillä hyväksyntämerkeillä varustetut ajovalaisimet täyttävät tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta. Valaisimien luokat ja käyttötarkoitukset ovat seuraavat:
 Kuva 3: Luokka A, ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuvat 4a ja 4b: Luokka B, sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen niin, että optista yksikköä tai hehkulamppua säädetään ajoneuvossa.
 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta. Valaisimien luokat ja käyttötarkoitukset ovat seuraavat:
 Kuva 5: Luokka A, sekä oikean- että vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 6: Luokka B, ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.
 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset seuraavasti:
 Kuva 7: Luokka B, ainoastaan lähivalon osalta ja ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 8: Luokka A, ainoastaan kaukovalon osalta.
 Ajovalaisin, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja joka täyttää tämän säännön seuraavasti:
 Kuva 9: Luokka B, sekä lähi- että kaukovalon osalta ja ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 10: Luokka B, ainoastaan lähivalon osalta ja ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Lähivalo ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa.
 Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistetut merkinnät
 (Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti valolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.)
 Malli A
 Malli B
 Malli C
 Malli D
 Huomautus: Edellä esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat hyväksyntämerkillä varustettua valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista:
 etuvalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,
 luokan B ajovalaisimesta, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty tämän säännön mukaisesti säännön alkuperäisessä muodossa (00) ja joka sisältää muovista valmistetun linssin,
 etusumuvalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,
 luokan 1a etusuuntavalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti.
 Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää, eli kyseessä on
 joko luokan B ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka ajovalon enimmäisvoimakkuus on 86 250–101 250 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa) ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) tämän säännön vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin sääntö on alkuperäisessä muodossaan (00),
 ja joka on rakenteellisesti yhdistetty
 etuvalaisimeen, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,
 tai luokan A ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka ajovalon enimmäisvoimakkuus on 33 750–45 000 kandelaa (kuten luku 12.5 osoittaa) ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) tämäön säännön vaatimusten mukaisesti, sellaisena kuin sääntö on alkuperäisessä muodossaan (00),
 ja joka on rakenteellisesti yhdistetty
 edellä esitetyn kaltaisen etuvalaisimen kanssa,
 tai kumpi tahansa edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty yhtenä valaisimena.
 Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi:
 Edellä oleva esimerkki vastaa kahden ajovalaisimen yksikössä käytettävän muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Valaisinyhdistelmä on hyväksytty Ranskassa (E2) hyväksyntänumerolla 81151, ja se koostuu:
 luokan B ajovalaisimesta, joka tuottaa lähivalon ja kaukovalon, joiden enimmäisvoimakkuus on x–y kandelaa ja jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset, ja
 luokan B ajovalaisimesta, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettua, enimmäisvoimakkuudeltaan w kandelan ja z kandelan välillä olevaa kaukovaloa ja joka täyttää tämän säännön vaatimukset; kaukovalojen enimmäisvoimakkuudet yhteensä ovat 86 250 ja 101 250 kandelan välillä.
 LIITE 3
 MITTAUSKANGAS
 A. Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisin
 (mitat millimetreinä, kun etäisyys kankaaseen on 25 m)
 B. Vasemmanpuoleisen liikenteen ajovalaisin
 (mitat millimetreinä, kun etäisyys kankaaseen on 25 m)
 Huomautus: Kuva C sisältää mittauskohdat oikeanpuoleista liikennettä varten. Vasemmanpuoleista liikennettä varten pisteet 7 ja 8 sijaitsevat kuvan oikealla puolella vastaavalla paikalla.
 LIITE 4
 VALOTEKNISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUKSET AJOVALAISIMEN TOIMIESSA
 TÄYDELLISTEN AJOVALAISIMIEN TESTAUS
 Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti pisteessä Emax kaukovalon osalta ja pisteissä HV, 50 R ja B 50 L lähivalon osalta (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta), on testattava täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus valaisimen toimiessa. ”Täydellisellä ajovalaisimella” tarkoitetaan itse täydellistä valaisinta ja sitä ympäröiviä korin osia sekä valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa ajovalaisimen lämpöhäviöön.
 1. VALOTEKNISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS
 Testit on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C, siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan oikeaa ajoneuvoon asennusta vastaavasti.
 1.1. Puhdas ajovalaisin
 Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.
 1.1.1. Testimenettely (1)
 Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määriteltyä aikaa vastaava jakso siten, että:
 (a)
 kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo tai etusumuvalaisin), tätä toimintoa vastaavan hehkulangan on oltava toiminnassa määritellyn ajan (2),
 (b)
 kun kyseessä on ajovalaisin, joka tuottaa lähivalon ja yhden tai useampia kaukovaloja, tai kun kyseessä on ajovalaisin, johon sisältyy kaukovalo ja etusumuvalaisin,
 (i)
 ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
 15 minuuttia, lähivalon hehkulanka toiminnassa,
 5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa,
 (ii)
 jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai kaukovalo(t) toiminnassa (3) kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja kaukovalo(t) (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta,
 (c)
 kun kyseessä on ajovalaisin, joka sisältää etusumuvalaisimen ja yhden tai useampia kaukovaloja
 (i)
 ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
 15 minuuttia, etusumuvalaisin on toiminnassa,
 5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa,
 (ii)
 jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko etusumuvalo tai kaukovalo(t) toiminnassa (3) kerrallaan, testi on suoritettava niin, että etusumuvalaisin ja kaukovalo(t) (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta,
 (d)
 kun kyseessä on ajovalaisin, joka sisältää lähivalon, yhden tai useampia kaukovaloja ja etusumuvalaisimen
 (i)
 ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
 15 minuuttia, lähivalon hehkulanka toiminnassa,
 5 minuuttia, kaikki hehkulangat toiminnassa,
 (ii)
 jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai kaukovalo(t) (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja kaukovalo(t) (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta, ja etusumuvaloa testataan seuraavan syklin mukaisesti: 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa puolet tästä ajasta, kun kaukovalo on samalla toiminnassa.
 (iii)
 jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai etusumuvalaisin (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja etusumuvalaisin ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta, ja ajovaloja testataan seuraavan syklin mukaisesti: 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa puolet tästä ajasta, kun lähivalo on samalla toiminnassa.
 (iv)
 jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo, kaukovalo (3) tai etusumuvalo (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että lähivalo, kaukovalo(t) ja etusumuvalo ovat aktivoituina (2) erikseen kolmanneksen 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.
 (e)
 Kun kyseessä on lähivalo, jossa kääntyvä valo tuotetaan lisävalonlähteen avulla, tämä valolähde kytketään päälle 1 minuutiksi ja pois päältä 9 minuutin ajan silloin, kun lähivalo on yksin aktivoituna (ks. liite 4, lisäys 1).
 1.1.1.2. Testausjännite
 Jännite on säädettävä siten, että saavutetaan 90 prosenttia käytettäville hehkulampuille säännössä nro 37 vahvistetusta enimmäistehosta.
 Syötettävän tehon on aina oltava nimellisjännitteeltään 12 V:n hehkulampun tehon mukainen, jollei hyväksynnän hakija ilmoita, että ajovalaisinta voidaan käyttää tästä poikkeavalla jännitteellä. Viimeksi tarkoitetussa tapauksessa testi on suoritettava tehokkainta tarkoitukseen sopivaa hehkulamppua käyttäen.
 1.1.2. Testitulokset
 1.1.2.1. Silmämääräinen tarkastus
 Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkopuolinen linssi on puhdistettava puhtaalla, kuivalla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen ajovalaisin tarkastetaan silmämääräisesti; ajovalaisimien linsseissä tai mahdollisissa ulkolinsseissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia.
 1.1.2.2. Fotometrinen testi
 Tämän säännön vaatimusten mukaan fotometriset arvot on tarkastettava seuraavista pisteistä:
 Lähivalo:
 50 R — B 50 L — HV oikeanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta,
 50 L — B 50 R — HV vasemmanpuoleiseen liikenteeseen suunniteltujen ajovalaisimien osalta.
 Kaukovalo: piste Emax.
 Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa).
 Fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit.
 1.2. Likainen ajovalaisin
 Kun ajovalaisin on testattu edellä olevan 1.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, kun se on ensin valmisteltu testiä varten 1.2.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.
 1.2.1. Ajovalaisimen valmistelu
 1.2.1.1. Testiseos
 1.2.1.1.1. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista:
 Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:
 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4), ja sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m. Testiseos saa olla enintään 14 vuorokauden ikäinen.
 1.2.1.1.2. Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista:
 Ajovalaisimelle levitetään veden ja epäpuhtaan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:
 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm, 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4), 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m, ja 2 ± 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta (5). Testiseos saa olla enintään 14 vuorokauden ikäinen.
 1.2.1.2. Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle
 Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin kussakin seuraavista pisteistä mitatuista arvoista tässä liitteessä tarkoitetuissa olosuhteissa:
 piste Emax, kun kyseessä on kauko- ja/tai lähivalo ja pelkkä kaukovalo,
 50 R ja 50 V (6) pelkästään lähivalaisimen osalta, joka on tarkoitettu käytettäväksi oikeanpuoleisessa liikenteessä,
 50 L ja 50 V (6) pelkästään lähivalaisimen osalta, joka on tarkoitettu käytettäväksi vasemmanpuoleisessa liikenteessä.
 1.2.1.3. Mittauslaitteisto
 Mittauslaitteena käytetään samanlaista laitetta kuin ajovalaisimien hyväksyntätestissä. Fotometrisissä tarkastuksissa on käytettävä vakiohehkulamppua.
 2. LÄMMÖN VAIKUTUKSESTA JOHTUVAN VALORAJAN PYSTYSUUNTAISEN SIIRTYMÄN TESTI
 Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä toiminnassa olevalle lähivalaisimelle määriteltyä arvoa.
 Kun ajovalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta.
 2.1. Testi
 Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jossa lämpötila on 23 ± 5 °C.
 Ajovalaisin on testattava lähivalolla käyttämällä sarjavalmisteista hehkulamppua, jota on poltettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä ajovalaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (vv:n ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L kautta tai vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan viivan välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) testin alkamisajankohdan jälkeen.
 Edellä tarkoitetun valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa hyväksyttävän tarkat tulokset ja joka voidaan toistaa.
 2.2. Testitulokset
 2.2.1. Testitulos ilmoitetaan milliradiaaneina (mrad) ja se katsotaan lähivalaisimen osalta hyväksyttäväksi ainoastaan, jos itseisarvo ΔrI = |r3 – r60| ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2. Jos tämä arvo on kuitenkin yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), testataan toinen ajovalaisin 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi seuraavassa määritellyn syklin, jotta voidaan vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa oikeaa asennusta ajoneuvoon:
 lähivalon pitäminen toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään 1.1.1.2 kohdan mukaisesti),
 tunnin mittainen lepojakso.
 Ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos ensimmäisestä näytteestä mitatun itseisarvon ΔrI ja toisesta näytteestä mitatun itseisarvon ΔrII keskiarvo on enintään 1,0 mrad:
 (1) Testausaikataulu esitetään tämän säännön liitteessä 8.
 (2) Jos testattava ajovalaisin sisältää merkkivalaisimia, viimeksi mainitun on oltava toiminnassa testin ajan. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen yksi yhteen.
 (3) Jos kaksi tai useampi hehkulanka on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen samanaikaiseksi käytöksi.
 (4) NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Epäpuhtausseoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7 ja 2 %:n liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200–300 cP.
 (5) Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan epäpuhtaan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.
 (6) Piste 50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella pystysuoralla viivalla v-v, kun etäisyys kankaaseen on 25 m.
 LISÄYS 1
 Toimintajaksot fotometristen ominaisuuksien vakauden testauksessa
 Lyhenteet:
 P:
 lähivalon valaisin
 D:
 kaukovalon valaisin (D1 + D2 = kaksi kaukovaloa)
 F:
 etusumuvalaisin
 sykli: 15 min sammutettuna, 5 min päällä
 sykli: 9 min sammutettuna, 1 min päällä
 Kaikki seuraavat ryhmitetyt ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet sekä lisämerkinnät esitetään tässä esimerkkeinä eikä tyhjentävästi.
 1.
 P tai D tai F (HC tai HR tai B)
 2.
 P+F (HC B) tai P+D (HCR)
 3.
 P+F (HC B/) tai HC/B tai P+D (HC/R)
 LIITE 5
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyä koskevat vähimmäisvaatimukset
 1. YLEISTÄ
 1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. Tämä vaatimus koskee myös väriä.
 Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla (vertailuhehkulampulla) varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa:
 1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta. Arvojen B 50 L (tai R) ja alueen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään:
 B 50 L (tai R):
 0,2 luksia, vastaa 20:tä prosenttia
 0,3 luksia, vastaa 30:tä prosenttia
 Alue III
 0,3 luksia, vastaa 20:tä prosenttia
 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia
 tai jos
 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (1) (sallittu toleranssi +0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella,
 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta.
 1.2.3. Jos edellä kuvatun testin tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1° (2).
 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.
 1.3. Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä:
 Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.
 Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.
 Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näyte, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.
 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUKSEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti.
 Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.
 2.1. Testien luonne
 Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän tarkastusta.
 2.2. Testimenetelmät
 2.2.1. Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.
 2.2.2. Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä hyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.
 2.2.3. Edellä olevan 2.2.1. ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittaman mittauksen kanssa.
 2.2.4. Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten.
 2.3. Näytteenotto
 Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.
 Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadun hallintaa.
 2.4. Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet
 Ajovalonäytteille tehdään fotometriset mittaukset säännössä määritellyistä pisteista, jotka ovat kaukovalon osalta Emax, HV (3), HL ja HR (4), ja lähivalon osalta B 50 L (tai R), HV, 50 V, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. liitteen 3 kuva).
 2.5. Hyväksyttävyysperusteet
 Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 10.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.
 Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.
 (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.
 (2) Katso alaviite 11 tämän säännön tekstissä.
 (3) Kun kaukovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivaloon, kaukovalon mittauspiste HV on sama kuin lähivalon mittauspiste HV.
 (4) HL ja HR: pisteet viivalla ”hh” 1,125 m:n etäisyydellä pisteen HV vasemmalla tai oikealla puolella.
 LIITE 6
 Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset — Linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus
 1. YLEISET VAATIMUKSET
 1.1. Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.
 1.2. Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.
 1.3. Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (jos sovellettavissa), hyväksyntätesteissä tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä.
 1.4. Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa; vain lisäyksen 1 taulukossa B säädetyt testit ovat pakolliset.
 2. TESTIT
 2.1. Lämpötilamuutosten sieto
 2.1.1. Testit
 Kolmen uuden näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti:
 3 tuntia lämpötilassa 40 °C ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa,
 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,
 15 tuntia lämpötilassa –30 °C ± 2 °C,
 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa,
 3 tuntia lämpötilassa 80 °C ± 2 °C,
 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.
 Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan.
 Huomautus: Sykliin ”yksi tunti lämpötilassa 23° C ± 5° C” on sisällyttävä ne siirtymäjaksot lämpötilasta toiseen, jotka ovat tarpeen lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi.
 2.1.2. Fotometriset mittaukset
 2.1.2.1. Menetelmä
 Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen.
 Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua (vertailuhehkulamppuja) ja ne on tehtävä seuraavissa pisteissä:
 B 50 L ja 50 R lähivalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta);
 Emax-reitti kaukovalaisimen tai lähi/kaukovalaisimen kaukovalon osalta.
 2.1.2.2. Tulokset
 Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat vaihdella enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina.
 2.2. Ilmakehässä esiintyvien ja kemiallisten aineiden sieto
 2.2.1. Ilmakehässä esiintyvien aineiden sieto
 Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500 K–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aallonpituudeltaan alle 295 nm ja yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Testausrakenteen sisällä näytteiden kanssa samaan tasoon asetetusta mustasta levystä mitatun lämpötilan on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa.
 Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 °C ± 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti:
 suihkutus 5 minuuttia, kuivaus 25 minuuttia.
 2.2.2. Kemiallisten aineiden sieto
 Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla jäljempänä 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella.
 2.2.2.1. Testiseos
 Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina).
 2.2.2.2. Testiseoksen levittäminen
 Liotetaan (ISO 105 -standardin mukaista) puuvillakankaan palaa, kunnes se on läpeensä kyllästetty edellä 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella, ja kangas levitetään 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle paineessa 50 N/cm2, joka vastaa 14 × 14 mm:n testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa.
 Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kyllästettävä uudelleen seoksella niin, että neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama määritellyn testiseoksen koostumuksen kanssa.
 Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan tasauttaa, jotta se ei aiheuta näytteeseen säröjä.
 2.2.2.3. Puhdistaminen
 Kun testiseos on levitetty näytteille, näytteiden annetaan kuivua ilmassa, ja ne pestään sitten kohdassa 2.3 (Puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella lämpötilassa 23 °C ± 5 °C.
 Tämän jälkeen näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia, lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja pyyhitään pehmeällä kankaalla.
 2.2.3. Tulokset
 2.2.3.1. Ilmakehän aineiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla enemmän kuin 0,020 (Δtm ≤ 0,020).
 2.2.3.2. Kemiallisten aineiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa esiintyä jälkiä valovirran hajotukseen mahdollisesti vaikuttavista kemiallisista tahroista, ja valovirran hajotuksen keskivaihtelu mitattuna kolmesta naytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla enemmän kuin 0,020 (Δdm ≤ 0,020).
 2.3. Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto
 2.3.1. Puhdistusaineiden sieto
 Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 °C ± 5 °C ja sitten upotettava viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja jonka koostumus on: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia.
 Testin lopuksi näytteet kuivataan lämpötilassa 50 °C ± 5 °C.
 Näytteiden pinta puhdistetaan kostealla kankaalla.
 2.3.2. Hiilivetyjen sieto
 Kolmen näytteen ulkopintoja hierotaan kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina), ja sen jälkeen näytteiden annetaan kuivua ilmassa.
 2.3.3. Tulokset
 Kun edellä esitetyt kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, valon läpäisyn vaihtelun keskiarvo mitattuna kolmesta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti ei saa olla enemmän kuin 0,010 (Δtm ≤ 0,010).
 2.4. Mekaanisen rappeutumisen sieto
 2.4.1. Mekaanisen rappeutumisen aikaansaava menetelmä
 Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille on suoritettava yhdenmukaisen mekaanisen rappeutumisen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen.
 2.4.2. Tulokset
 Tämän testin jälkeen vaihtelut
 läpäisevyydessä
 :
 diffuusiossa
 :
 mitataan lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti tämän säännön 2.2.4.1.1 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Mahdollisten päällysteiden pysyvyyttä koskeva testi
 2.5.1. Näytteen valmistelu
 Linssin päällysteen alueella oleva pinta, joka on kooltaan 20 mm × 20 mm, leikataan partaterällä tai neulalla ruudukoksi, jonka neliöt ovat kooltaan suunnilleen 2 mm × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin päällysteen leikkaamiseksi.
 2.5.2. Testin kuvaus
 Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti ± 20 prosenttia mitattuna tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakio-olosuhteissa. Teippiä, jonka on oltava vähintään 25 mm leveä, painetaan vähintään viiden minuutin ajan 2.5.1 kohdassa määritellyn mukaisesti valmisteltua pintaa vasten.
 Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Tässä vaiheessa teippi irrotetaan vakionopeudella 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3. Tulokset
 Ruudutetulla alueella ei saa esiintyä mainittavia huononemia. Huononemat leikkauskohdissa neliöiden välillä tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos huonontunutta aluetta ei ole enempää kuin 15 prosenttia ruudutetusta pinnasta.
 2.6. Sellaisia valaisinyksiköitä, joissa on muovilinssi, koskevat testit
 2.6.1. Linssin pinnan mekaanisen rappeutumisen sieto
 2.6.1.1. Testit
 Valaisinnäytteen nro 1 linssille on suoritettava edellä 2.4.1 kohdassa määritelty testi.
 2.6.1.2. Tulokset
 Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää enintään 30 prosentilla pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot ja alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot (vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L).
 2.6.2. Mahdollisten päällysteiden pysyvyyttä koskeva testi
 Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava edellä 2.5 kohdassa määritelty testi.
 3. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUS
 Linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi, jos:
 3.1.1. kemiallisten aineiden sietotestin sekä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta),
 3.1.2. edellä 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen fotometriset arvot 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä.
 3.2. Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä.
 LISÄYS 1
 HYVÄKSYNTÄTESTIEN AIKAJÄRJESTYS
 A. Muovimateriaaleille (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetuille linsseille tai materiaalinäytteille) suoritettavat testit.
 Näytteet — Testit
 Linssit tai materiaalinäytteet
 Linssit
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 1.1.
 Rajoitettu fotometria (2.1.2 kohta)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Lämpötilan muutos (2.1.1 kohta)
 x
 x
 x
 1.1.2.
 Rajoitettu fotometria (2.1.2 kohta)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Valon läpäisyn mittaus
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Hajotuksen mittaus
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Ilmakehässä esiintyvät aineet (2.2.1 kohta)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Valon läpäisyn mittaus
 x
 x
 x
 1.4.
 Kemialliset aineet (2.2.2 kohta)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Hajotuksen mittaus
 x
 x
 x
 1.5.
 Puhdistusaineet (2.3.1 kohta)
 x
 x
 x
 1.6.
 Hiilivedyt (2.3.2 kohta)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Valon läpäisyn mittaus
 x
 x
 x
 1.7.
 Rappeutuminen (2.4.1 kohta)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Valon läpäisyn mittaus
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Hajotuksen mittaus
 x
 x
 x
 1.8.
 Pysyvyys (2.5 kohta)
 x
 B. Täydellisille ajovalaisimille (toimitettuna tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti) suoritettavat testit.
 Testit
 Täydellinen ajovalaisin
 Näyte nro
 1
 2
 2.1.
 Rappeutuminen (2.6.1.1 kohta)
 x
 2.2.
 Fotometria (2.6.1.2 kohta)
 x
 2.3.
 Pysyvyys (2.6.2 kohta)
 x
 LISÄYS 2
 VALON HAJOTUKSEN JA LÄPÄISYN MITTAUSMENETELMÄ
 1. LAITTEET (ks. kuva)
 Kollimaattori K:n, jolla on puolihajoama β/2 = 17.4 × 104 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin Dτ, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan.
 Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen Dτ ilmaisimeen R; linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°.
 Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat α°/2 = 1° ja αmax/2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvafokaalitasolle.
 Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa.
 Etäisyys L2–Dτ ja linssin L2 fokaalipituus F2
 (1) on valittava niin, että kuva Dτ peittää täysin ilmaisimen R.
 Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö.
 2. MITTAUKSET
 Seuraavat lukemat on otettava:
 Lukema
 Näyte
 DD:n keskiosa
 Edustettu määrä
 T1
 ei
 ei
 Tulovalovirta alkulukemassa
 T2
 kyllä
 (ennen testiä)
 ei
 Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24°:n kentässä
 T3
 kyllä
 (testin jälkeen)
 ei
 Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24°:n kentässä
 T4
 kyllä
 (ennen testiä)
 kyllä
 Uuden materiaalin hajottama valovirta
 T5
 kyllä
 (testin jälkeen)
 kyllä
 Testatun materiaalin hajottama valovirta
 (1) L2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä.
 LISÄYS 3
 SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ
 1. Testauslaitteisto
 1.1. Ruisku
 Käytettävässä ruiskussa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 ± 0,02 1:n nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar – 0, +0,5 bar.
 Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 mm ± 50 mm rappeutumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 mm ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta.
 1.2. Testiseos
 Testiseos koostuu
 silikahiekasta, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0–0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8–2, ja
 vedestä, jonka kovuus on enintään 205 g/m3, niin, että seoksessa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti.
 2. Testi
 Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle.
 Rappeutuminen tarkistetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on asetettu vertailun vuoksi testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes vaihtelu näytteen tai näytteiden aikaansaaman valon hajotuksessa lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä mitattuna on sellainen, että:
 Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti rappeutunut.
 LISÄYS 4
 TEIPIN PYSYVYYSTESTI
 1. TARKOITUS
 Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään teipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden.
 2. PERIAATE
 Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa.
 3. YMPÄRISTÖOLOSUHTEET
 Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia.
 4. TESTIKAPPALEET
 Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ympäristöolosuhteissa (ks. 3 kohta edellä).
 Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Kyseiset testikappaleet otetaan rullasta, kun teipistä on irrotettu kolme ensimmäistä kierrosta.
 5. MENETTELY
 Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.
 Teipistä otetaan viisi testikappaletta siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla:
 Teippi kiinnitetään lasilevyyn asteittain sormen kevyellä pituussuuntaisella hankaavalla liikkeellä teippiä liiallisesti painamatta niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia.
 Yhdistelmä jätetään määriteltyihin ympäristöolosuhteisiin 10 minuutin ajaksi.
 Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleen akseliin nähden kohtisuorassa tasossa.
 Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallinen pää taivutetaan 90°:n kulmaan. Voimaa käytetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva on kohtisuorassa kyseiseen voimaan ja levyyn nähden.
 Teippi vedetään irti nopeudella 300 mm/s ± 30 mm/s, ja tähän tarvittava voima kirjataan.
 6. TULOKSET
 Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen, ja mediaanin arvo on mittauksen tulos. Arvo ilmaistaan Newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti.
 LIITE 7
 TARKASTAJAN TEKEMÄÄ NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 1. YLEISTÄ
 1.1. Tämän säännön mahdolliset mekaaniset ja geometriset vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. Tämä vaatimus koskee myös väriä.
 Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa:
 1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta. Arvojen B 50 L (tai R) ja alueen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään:
 B 50 L (tai R):
 0,2 luksia, vastaa 20:tä prosenttia
 0,3 luksia, vastaa 30:tä prosenttia
 Alue III
 0,3 luksia, vastaa 20:tä prosenttia
 0,45 luksia, vastaa 30:tä prosenttia
 tai jos
 1.2.2.1. lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi 0,2 luksia) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittauskankaalle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (sallittu toleranssi 0,1 luksia), 75 R (tai L), 50 V, 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 22,5 cm viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella,
 1.2.2.2. ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Emax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.
 1.2.3. Jos edellä kuvatun testin tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1° (1).
 1.2.4. Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua.
 1.2.5. Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.
 1.2.6. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.
 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO
 Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.
 2.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat:
 2.1.1.1. Näyte A
 A1:
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 A2:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 siirrytään näytteeseen B
 näyte B
 B1:
 molemmat ajovalaisimet
 0 prosenttia
 2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.
 2.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:
 2.2.1.1. Näyte A
 A3:
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 mutta
 enintään
 30 prosenttia
 2.2.1.2. näyte B
 B2:
 A2:n osalta
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 B3:
 A2:n osalta
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 mutta
 enintään
 30 prosenttia
 2.2.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.
 2.3. Hyväksynnän peruuttaminen
 Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 2.3.1. Näyte A
 A4:
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 30 prosenttia
 A5:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 2.3.2. näyte B
 B4:
 A2:n osalta
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 B5:
 A2:n osalta
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 B6:
 A2:n osalta
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 30 prosenttia
 2.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.
 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO
 A3:n, B2:n ja B3:n osalta on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta ajovalaisimesta koostuva kolmas näyte C, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi).
 3.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.1.1.1. Näyte C
 C1:
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 C2:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 siirrytään näytteeseen D
 Näyte D
 D1:
 C2:n osalta
 molemmat ajovalaisimet
 0 prosenttia
 3.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.
 3.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:
 3.2.1.1. Näyte D
 D2:
 C2:n osalta
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 3.2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.
 3.3. Hyväksynnän peruuttaminen
 Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.3.1. Näyte C
 C3:
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 C4:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 3.3.2. Näyte D
 D3:
 C2:n osalta
 yksi ajovalaisin
 0 tai enemmän kuin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 3.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.
 4. VALORAJAN PYSTYSUUNTAINEN SIIRTYMÄ
 Kun tarkastetaan lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää, sovelletaan seuraavaa menettelyä:
 Yksi näytettä A edustavista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevan 2.2.2 kohdan syklin.
 Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.
 Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan näytteestä A toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.
 Jos kyseinen arvo 1,5 mrad näytteen A osalta ei kuitenkaan täyty, kaksi näytettä B edustavaa ajovalaisinta on testattava saman menettelyn mukaisesti, ja molempien näytteiden arvo Δr saa olla enintään 1,5 mrad.
 (1) Katso alaviite 11 tämän säännön tekstissä.
 LIITE 8
 TOIMINTAJAKSOT FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUKSESSA
 Lyhenteet:
 P:
 lähivalon valaisin
 D:
 kaukovalon valaisin (D1 + D2 = kaksi kaukovaloa)
 F:
 etusumuvalaisin
 :
 sykli: 15 min sammutettuna, 5 min päällä
 Kaikki seuraavat ryhmitetyt ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet sekä lisätyt luokan B merkinnät esitetään tässä esimerkkeinä eikä tyhjentävästi.
 1.
 P tai D tai F (HC tai HR tai B)
 2.
 P+D (HCR) tai P+D1+D2 (HCR HR)
 3.
 P+D (HC/R) tai P+D1+D2 (HC/R HR)
 4.
 P+F (HC B)
 5.
 P+F (HC B/) tai HC/B
 6.
 D+F (HR B) tai D1+D2+F (HR HR B)
 7.
 D+F (HR B/) tai D1+D2+F (HR HR B/)
 8.
 P+D+F (HCR B) tai P+D1+D2+F (HCR HR B)
 9.
 P+D+F (HC/R B) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B)
 10.
 P+D+F (HCR B/) tai P+D1+D2+F (HCR HR B/)
 11.
 P+D+F (HC/R B/) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B/)


type: other

text:
kask budowlanylong 4 lashes gdzie kupić
 Balustrady Poznańdekoracje komunijne
 09/10/2012, Prawo w nieruchomościach No comments
 Art. 51. [Wyposażenie jednostek państwowych] 1. Państwowa osoba prawna oraz państwowa jednostka organizacyjna, z dniem ich utworzenia, są wyposażane w nieruchomości niezbędne do ich działalności odpowiednio przez Ministra Skarbu Państwa, organ założycielski lub przez organ nadzorujący.
 Wyposażenie polega na przeniesieniu na rzecz państwowej osoby prawnej własności nieruchomości albo oddaniu jej nieruchomości gruntowej w użytkowanie wieczyste lub na oddaniu państwowej jednostce organizacyjnej nieruchomości w trwały zarząd.
 Art. 52. |Wskazanie nieruchomości] Na wniosek Ministra Skarbu Państwa, organu założycielskiego lub organu nadzorującego kierownik urzędu rejonowego wskazuje nieruchomości, które mogą być przeznaczone na wyposażenie państwowej osoby prawnej lub państwowej jednostki organizacyjnej.
 Art. 53. [Ustanowienie wyposażenia] 1. Minister Skarbu Państwa lub organ założycielski w akcie o utworzeniu państwowej osoby prawnej rozstrzyga o wyposażeniu tej osoby w nieruchomości, o któiych mowa w art. 52.
 2. Minister Skarbu Państwa lub organ założycielski, wykonując ustalenia zawarte w akcie o utworzeniu państwowej osoby prawnej, przenosi na państwową osobę prawną własność nieruchomości lub oddaje tej osobie nieruchomości gruntowe w użytkowanie wieczyste w drodze umowy zawartej w formie aktu notarialnego.
 Art. 54. [Rozwinięcie] 1. Organ nadzorujący w akcie o utworzeniu państwowej jednostki organizacyjnej wyposaża tę jednostkę w nieruchomości, o których mowa w art. 52.
 Kierownik urzędu rejonowego, wykonując ustalenia zawarte w akcie o utworzeniu państwowej jednostki organizacyjnej, oddaje tej jednostce nieruchomości w trwały zarząd w drodze decyzji.


jurisdiction: EU

text:
 Важна правна забележка
 |
 22005D0050
 Официален вестник n° L 239 , 15/09/2005 стр. 0020 - 0021
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 50/2005oт 29 април 2005 годиназа изменение на приложение I (Ветеринарни и фитосанитарни въпроси) към Споразумението за ЕИПСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Приложение I към Споразумението беше изменено с Решение No 43/2005 на Съвместния комитет на ЕИП oт 11 март 2005 г. [1].(2) Регламент (EО) No 1472/2004 на Комисията oт 18 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1874/2203 за одобряване на националните програми за контрол на болестта скрейпи на определени държави-членки, и за определяне на допълнителни гаранции, и за дерогации по отношение на развъдните програми за овце с цел постигане на резистентност към трансмисивни спонгиформни енцефалопатии при овцете, по силата на Решение 2003/100/ЕО [2], следва да се включи в Споразумението.(3) Регламент (EО) No 1492/2004 на Комисията oт 23 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета по отношение на мерките за ликвидиране на трансмисивни спонгиформни енцефалопатии при животните от рода на едрия рогат добитък, овцете и козите, търговията и вноса на сперма и яйцеклетки от животни от рода на овцете и козите и специфичен рисков материал [3], следва да се включи в Споразумението.(4) Настоящото решение не се прилага за Исландия и Лихтенщайн,РЕШИ:Член 1Глава I на приложение I към Споразумението се изменя, както следва:1. В точка 12 (Регламент (ЕО) No 999/2001 на Европейския парламент и на Съвета) на част 7.1. се добавя следното тире:- "— 320004 R 1492: Регламент (ЕО) No 1492/2004 на Комисията от 23 август 2004 г. (ОВ L 274, 24.8.2004 г., стр. 3)."2. Към точка 21 (Регламент (ЕО) No 1874/2003 на Европейския парламент и на Съвета) на част 7.2 се добавя следното:"изменен със:- 320004 R 1472: Регламент (ЕО) No 1472/2004 на Комисията от 18 август 2004 г. (ОВ L 271, 19.8.2004 г., стр. 26)."Член 2Текстовете на Регламент (EО) No 1472/2004 и Регламент (ЕО) No 1492/2004 на норвежки език, които следва да се публикуват в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 30 април 2005 г., при условие че всички нотификации до Съвместния комитет на ЕИП съгласно член 103, параграф 1 от Споразумението са направени [****].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 29 април 2005 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателRichard Wright[1] ОВ L 198, 28.7.2005 г., стр. 45.[2] ОВ L 271, 19.8.2004, стр. 26.[3] ОВ L 274, 24.8.2004 г., стр. 3.[****] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------


text:
 26.10.2012
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 326/1
 PROTOKOLL (Nru 28)
 DWAR IL- KOEŻJONI EKONOMIKA, SOĊJALI U TERRITORJALI
 IL-PARTIJIET KONTRAENTI GĦOLJA,
 FILWAQT LI JFAKKRU li l-Artikolu 3 tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea jsemmi, fost objettivi oħra, il-promozzjoni tal-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali u tas-solidarjetà bejn l-Istati Membri, u li din il-koeżjoni tidher fost l-oqsma ta' kompetenza kondiviża ta' l-Unjoni elenkati fl-Artikolu 4(2)(c) tat-Trattat dwar il-Funzjonament ta' l-Unjoni Ewropea,
 FILWAQT LI JFAKKRU li d-dispożizzjonijiet tat-Tielet Parti, Titolu XVIII fuq il-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali meħuda flimkien jipprovdu l-bażi ġuridika għall-konsolidizzazjoni u l-iżvilupp ulterjuri ta' l-azzjoni ta' l-Unjoni fil-qasam tal-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali, inkluż il-ħolqien ta’ fond ġdid,
 FILWAQT LI JFAKKRU li d-dispożizzjonijiet ta' l-Artikolu 177 tat-Trattat dwar il-Funzjonament ta' l-Unjoni Ewropea jipprovdu għall-ħolqien ta' Fond ta' Koeżjoni,
 FILWAQT LI JINNOTAW li l-Bank ta' l-Investiment Ewropew qiegħed jislef ammonti kbar u li dejjem qed jiżdiedu, għall-ġid ta' l-ifqar reġjuni,
 FILWAQT LI JINNOTAW ix-xewqa għal aktar flessibbiltà fl-arranġamenti għall-allokazjonijiet mill-Fondi Strutturali,
 FILWAQT LI JINNOTAW ix-xewqa għall-modulazzjoni tal-livelli ta’ parteċipazzjoni ta' l-Unjoni fi programmi u proġetti f’ċerti pajjiżi,
 FILWAQT LI JINNOTAW il-proposta li tingħata aktar konsiderazzjoni lill-prosperità relattiva ta' l-Istati Membri fis-sistema tar-riżorsi proprji,
 JIRRIJAFFERMAW li l-promozzjoni tal-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali hija vitali għall-iżvilupp komplet u s-suċċess li jibqa' fit-tul ta' l-Unjoni,
 JIRRIJAFFERMAW l-konvinzjoni tagħhom li l-Fondi Strutturali għandhom ikomplu jkollhom parti konsiderevoli sabiex jinkisbu l-għanijiet ta' l-Unjoni fil-qasam tal-koeżjoni,
 JIRRIJAFFERMAW il-konvinzjoni tagħhom li il-Bank ta' l-Investiment Ewropew jrid ikompli jiddedika l-maġġoranza tar-riżorsi tiegħu għall-promozzjoni tal-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali, u jiddikjaraw ruħhom disposti li jirrivedu il-bżonnijiet kapitali tal-Bank ta' l-Investiment Ewropew malli dan ikun neċessarju għal dak l-għan,
 JAQBLU li l-Fond ta’ Koeżjoni għandu jipprovdi kontribuzzjonijiet finanzjarji ta' l-Unjoni għal proġetti fil-qasam tal-ambjent u n-networks transewropej fl-Istati Membri b’PGN per capita ta’ anqas minn 90 % tal-medja ta' l-Unjoni u li għandhom programm li jwassal għat-twettiq tal-kondizzjonijiet ta’ konverġenza ekonomika skond l-Artikolu 126 tat-Trattat dwar il-Funzjonament ta' l-Unjoni Europea,
 JIDDIKJARAW l-intenzjoni tagħhom li jħallu marġni ta’ flessibbiltà akbar fl-allokazjoni ta’ fondi mill-Fondi Strutturali sabiex jiġu applikati għall-bżonnijiet speċifici mhux kontemplati taħt ir-regolomenti tal-Fondi Strutturali viġenti,
 JIDDIKJARAW li huma disposti li jimmodulaw il-livelli ta’ parteċipazzjoni ta' l-Unjoni fil-kuntest ta’ programmi u proġetti tal-Fondi Strutturali, bil-ħsieb li jevitaw żidiet eċċessivi fin-nefqa ta' l-estimi fl-Istati Membri l-anqas sinjuri,
 JIRRIKONOXXU l-bżonn li jiġi segwit regolarment il-progress fit-twettiq tal-koeżjoni ekonomika, soċjali u territorjali u jiddikjaraw id-disponibbiltà tagħhom li jeżaminaw il-miżuri kollha neċessarji f’dan ir-rigward,
 JIDDIKJARAW l-intenzjoni tagħhom li jagħtu aktar każ tal-kapaċità kontributtiva ta' l-Istati Membri individwali fis-sistema tar-riżorsi proprji u li jeżaminaw mezzi sabiex jikkoreġu, għall-Istati Membri l-inqas sinjuri, l-elementi regressivi li jeżistu fis-sistema preżenti tar-riżorsi proprji,
 JAQBLU li jannettu dan il Protokoll mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament ta' l-Unjoni Ewropea.


type: caselaw

text:
20150731059617102015/C 270/402812015TC27020150817CS01CSINFO_JUDICIAL20150526323322Věc T-281/15: Žaloba podaná dne 26. května 2015 – Pirellli Tyre v. OHIM (Pneumatiky pro kola vozidel)
 ---documentbreak--- C2702015CS3220120150526CS0040322332Žaloba podaná dne 26. května 2015 – Pirellli Tyre v. OHIM (Pneumatiky pro kola vozidel)
 (Věc T-281/15)2015/C 270/40Jednací jazyk: italština
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Pirellli Tyre SpA (Milán, Itálie) (zástupci: D. Caneva a G. Fucci, advokáti)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM)
 Údaje týkající se řízení před OHIM
 Sporný (průmyslový) vzor: (Průmyslový) vzor Společenství (Pneumatiky pro kola vozidel) – (Průmyslový) vzor Společenství č. 4 692-0001
 Napadené rozhodnutí: Rozhodnutí třetího odvolacího senátu OHIM ze dne 11. února 2015, ve věci R 1287/2014-3
 Návrhová žádání
 Žalobkyně navrhuje, aby Tribunál:
 —
 napadené rozhodnutí zrušil;
 —
 vyhověl návrhu na restitutio in intergrum předloženému společností Pirelli Tyre SpA na základě článku 67 nařízení ES č. 6/2002 2002 o (průmyslových) vzorech Společenství, a konstatoval, že platba poplatku za obnovu na druhé pětileté období převodem z běžného platebního účtu č. 000069 znějícího na jméno společnosti Bugnion SpA byla řádně provedena, a proto jsou dotyčná práva k průmyslovému vzoru i nadále platná;
 —
 uložil OHIM náhradu nákladů řízení.
 Dovolávaný žalobní důvod
 —
 Porušení čl. 67 nařízení č. 6/2002/nařízení č. 2245/2002


type: wikipedia

text:
Het wapen van Nij Altoenae is het dorpswapen van het Nederlandse dorp Nij Altoenae, in de Friese gemeente Waadhoeke. Het wapen werd in 2010 geregistreerd.
 Beschrijving
 De blazoenering van het wapen in het Fries luidt als volgt:
 De Nederlandse vertaling luidt als volgt:
 De heraldische kleuren zijn: sinopel (groen), goud (goud) en keel (rood).
 Symboliek
 Gouden dwarsbalk: symbool voor de Oudebildtdijk waar het dorp aan gelegen is. De gouden kleur duidt op de oude naam "gouden hoep" van de dijk.
 Klaverblad: symbool voor de landbouw.
 Korenaren: verwijzen eveneens naar de landbouw.
 Vrijkwartier: opgenomen in Hollandse kleuren als verwijzing naar de Hollandse arbeiders die het Bildt ingepolderd hebben. Het vrijkwartier toont het wapen van het Land van Altena in omgekeerde kleuren als verwijzing naar de plaatsnaam van het dorp.
 Zie ook
 Nij Altoenae
 Cultuur in Waadhoeke