type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22004A1130(04)
 Eiropas Savienības Nolīgums ar Turcijas Republiku par Turcijas Republikas dalību Eiropas Savienības Policijas misijā Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā (EUPOL Proxima”)
 Official Journal L 354 , 30/11/2004 P. 0090 - 0092
 TULKOJUMSEiropas SavienībasNolīgumsar Turcijas Republiku par Turcijas Republikas dalību Eiropas Savienības Policijas misijā Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā (EUPOL "Proxima")EIROPAS SAVIENĪBA,no vienas puses, unTURCIJAS REPUBLIKA,no otras puses,še turpmāk kopīgi minētas kā "Iesaistītās Puses",- Eiropas Padomes 2003. gada 29. septembrī pieņemto Vienoto rīcību 2003/681/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misiju Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā (še turpmāk EUPOL "Proxima") [1], kurā tā noteica, ka kandidātvalstis ir aicinātas un pārējās trešās valstis var tikt aicinātas piedalīties EUPOL "Proxima",- uzaicinājumu Turcijas Republikai piedalīties EUPOL "Proxima",- spēku izveidošanas procesa veiksmīgu pabeigšanu un misijas policijas priekšnieka un Krīžu pārvarēšanas civilo aspektu komitejas ieteikumu piekrist Turcijas Republikas līdzdalībai EUPOL "Proxima",- Politikas un drošības komitejas 2004. gada 10. februāra Lēmumu pieņemt Turcijas Republikas ieguldījumu EUPOL "Proxima",- nolīgumu, ko 2003. gada 11. decembrī ES noslēdza ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, par EUPOL "Proxima" statusu un darbību Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā [2], tostarp noteikumus par EUPOL "Proxima" personāla statusu,IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.1. pantsPamatojums1. Turcijas Republika pievienojas 2003. gada 29. septembrī pieņemtās Vienotās rīcības 2003/681/KĀDP noteikumiem par EUPOL "Proxima", kā arī jebkurai vienotai rīcībai vai lēmumam, ko Eiropas Savienības Padome var pieņemt, lai paplašinātu EUPOL "Proxima" darbību.2. Turcijas Republikas ieguldījums EUPOL "Proxima" neskar Eiropas Savienības lēmumu pieņemšanas autonomiju.2. pantsPersonāla statuss1. Statusu personālam, ko Turcijas Republika nosūta uz EUPOL "Proxima", reglamentē ar nolīgumu, kuru ES 2003. gada 11. decembrī noslēgusi ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par EUPOL "Proxima" statusu Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā.2. Neskarot ES nolīgumu ar Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku par EUPOL "Proxima" statusu un darbībām Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, Turcijas Republikas personāls, kas piedalās EUPOL "Proxima", paliek tās jurisdikcijā.3. Turcijas Republika ir atbildīga par visu prasību izskatīšanu saistībā ar dalību EUPOL "Proxima", kuras iesniedz tās personāls vai kas attiecas uz tās personālu. Turcijas Republika ir atbildīga par jebkuras lietas ierosināšanu, jo īpaši par tiesvedības vai disciplināro procedūru sākšanu pret jebkuru tās personāla pārstāvi.4. Turcijas Republika atsakās no jebkādām prasībām pret jebkuru valsti, kas piedalās EUPOL "Proxima", Turcijas Republikas personāla ievainošanas vai nāves gadījumā vai gadījumā, ja tai [Turcijas Republikai] ir radīti zaudējumi vai bojāts tās īpašums, ko izmanto EUPOL "Proxima" darbībai, ja šāds ievainojums, nāve, zaudējums vai bojājums:- radies EUPOL "Proxima" personāla darbības dēļ, pildot pienākumus saistībā ar operāciju, izņemot rupjas nolaidības vai tīša noteikumu pārkāpuma gadījumā,- radies, izmantojot jebkādu īpašumu, kas pieder EUPOL "Proxima" dalībvalstīm, ar noteikumu, ka šis īpašums ir izmantots saistībā ar operāciju, un izņemot gadījumus, kad EUPOL "Proxima" personāls, kas izmanto šo īpašumu, ir vainojams rupjā nolaidībā vai tīšā noteikumu pārkāpumā.5. Eiropas Savienības dalībvalstis apņemas nākt klajā ar paziņojumu par atteikšanos no prasībām saistībā ar Turcijas Republikas dalību EUPOL "Proxima".3. pantsKlasificēta informācija1. Turcijas Republika veic visus atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu klasificētas ES informācijas aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Padomes drošības reglamentu, kas ietverts Padomes Lēmumā 2001/264/EK [3], un saskaņā ar turpmākajām norādēm, ko sniegušas kompetentās iestādes, tostarp EUPOL "Proxima" misijas vadītājs/policijas priekšnieks.2. Ja ES un Turcijas Republika ir noslēgušas nolīgumu par drošības procedūrām klasificētās informācijas apmaiņai, šāda nolīguma noteikumus piemēro EUPOL "Proxima" darbības kontekstā.4. pantsPersonāls, kas nosūtīts uz EUPOL "Proxima"1. Turcijas Republika nodrošina to, ka personāls, ko tā nosūta uz EUPOL "Proxima", veic savus pienākumus atbilstīgi:- Vienotās rīcības 2003/681/KĀDP noteikumiem un to turpmākiem grozījumiem, kā minēts šā nolīguma 1. panta 1. punktā,- operācijas plānam,- īstenošanas pasākumiem.2. Turcijas Republika laikus informē EUPOL "Proxima" misijas vadītāju/policijas priekšnieku un Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātu par visām pārmaiņām EUPOL "Proxima".3. Kompetentā Turcijas Republikas iestāde personālam, ko nosūta uz EUPOL "Proxima", veic medicīnisko pārbaudi, vakcināciju un izsniedz dokumentu, kas apliecina dienestam derīgu veselības stāvokli. Turcijas Republikas personāls, ko nosūta uz EUPOL "Proxima", uzrāda šāda apliecinoša dokumenta kopiju.4. Nosūtītie policijas darbinieki pilda pienākumus savas valsts policijas formas tērpos. Beretes un zīmotnes nodrošina EUPOL "Proxima".5. pantsPavēļu ķēde1. Turcijas Republikas nosūtītais personāls veic pienākumus un darbojas, vadoties vienīgi pēc EUPOL "Proxima" interesēm.2. Viss personāls paliek pilnīgā savas valsts iestāžu pakļautībā.3. Valstu iestādes nodod Operatīvo kontroli (OPCON) EUPOL "Proxima" misijas vadītāja/policijas priekšnieka pārziņā, kurš īsteno pavēles un kontroles tiesības, izmantojot pavēles un kontroles hierarhijas struktūru.4. Misijas vadītājs/policijas priekšnieks vada EUPOL "Proxima" un uzņemas organizēt tās ikdienas pienākumus.5. Turcijas Republikai ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz operatīviem ikdienas pienākumiem kā ES dalībvalstīm, kas piedalās operācijā, saskaņā ar Vienotās rīcības 2003/681/KĀDP 9. panta 4. punktu.6. EUPOL "Proxima" misijas vadītājs/policijas priekšnieks ir atbildīgs par operācijas personāla disciplīnas kontroli. Vajadzības gadījumā disciplināru sodīšanu uzņemas attiecīgā valsts iestāde.7. Turcijas Republika norīko Kontingenta kontaktvienību (KK), kas pārstāv tās nacionālo kontingentu operācijas laikā. KK sniedz ziņojumus EUPOL "Proxima" misijas vadītājam/policijas priekšniekam par attiecīgās valsts jautājumiem un ir atbildīga par operācijas kontingenta ikdienas disciplīnu.8. Lēmumu izbeigt operāciju pieņem Eiropas Savienība pēc apspriešanās ar Turcijas Republiku, ja šī valsts joprojām sniedz ieguldījumu EUPOL "Proxima" darbībā operācijas izbeigšanas brīdī.6. pantsFinansiālie aspekti1. Turcijas Republika uzņemas visas izmaksas, kas saistītas ar tās dalību operācijā, izņemot tās izmaksas, ko sedz no ES kopējiem līdzekļiem, kā paredzēts operācijas budžetā.2. Turcijas Republika apsver iespēju sniegt brīvprātīgus ieguldījumus.3. Ja tiek sniegti šādi brīvprātīgi ieguldījumi, EUPOL "Proxima" misijas vadītājs/policijas priekšnieks un Turcijas Republikas attiecīgais administratīvais dienests noslēdz vienošanos par noteikumiem saistībā ar Turcijas Republikas ieguldījumu EUPOL "Proxima" operācijas budžetā, paredzot šo maksājumu praktisko kārtību. Šādos noteikumos cita starpā iekļauj noteikumus par:a) attiecīgo summu;b) finanšu ieguldījumu maksas kārtību;c) audita procedūru.4. Ja noticis nāves gadījums, gūti ievainojumi, radīti zaudējumi vai noticis kaitējums fiziskām vai juridiskām personām no Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas, Turcijas Republika gadījumos, ja ir konstatēta tās atbildība, izmaksā kompensāciju, ievērojot nosacījumus, kas paredzēti līgumā par misijas statusu, kā minēts šā nolīguma 2. panta 1. punktā.7. pantsNoteikumu neievērošanaJa kāda no Pusēm neievēro tās saistības, kas noteiktas nolīgumā, otrai Pusei ir tiesības izbeigt šā nolīguma darbību, par to paziņojot vienu mēnesi iepriekš.8. pantsStrīdu izšķiršanaStrīdus par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu Puses savstarpēji izšķir ar diplomātiskiem līdzekļiem.9. pantsStāšanās spēkā1. Šis nolīgums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.2. Šo nolīgumu var grozīt, pamatojoties uz Pušu savstarpēju rakstisku vienošanos. Grozījumi stājas spēkā saskaņā ar 1. punktā paredzēto procedūru.3. Šo nolīgumu kāda no Pusēm var denonsēt, rakstiski paziņojot par denonsēšanu otrai Pusei. Šāda denonsēšana stājas spēkā sešus mēnešus pēc tam, kad otra Puse ir saņēmusi paziņojumu par denonsēšanu.Briselē, 2004. gada 10. septembrī, sastādīts angļu valodā četros eksemplāros.Eiropas Savienības vārdā Turcijas Republikas vārdā --------------------------------------------------[1] OV L 249, 1.10.2003., 66. lpp.[2] OV L 16, 23.1.2004., 65. lpp.[3] OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp.


type: legislation

text:
 |
 52013PC0521
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) /* COM/2013/0521 final - 2013/0247 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Prodloužení odchylky pro používání zvýšené míry
 spolufinancování, která je určena členským státům ohroženým
 závažnými obtížemi, pokud jde o jejich finanční stabilitu
 · Odůvodnění a cíle návrhu
 Přetrvávající finanční a
 hospodářská krize vyvinula tlak na vnitrostátní finanční zdroje,
 jelikož členské státy realizují nezbytné politiky fiskální konsolidace.
 V této souvislosti je zvlášť důležité zajistit co nejlepší
 provádění programů rozvoje venkova.
 Provádění programů je často
 problematické, v neposlední řadě v důsledku problémů s
 likviditou způsobených fiskální konsolidací. To platí zejména v těch
 členských státech, které jsou finanční krizí postiženy nejvíce a
 obdržely finanční pomoc v rámci ozdravného programu. K dnešnímu dni
 obdrželo finanční pomoc sedm zemí, které se s Komisí dohodly na
 makroekonomickém ozdravném programu. Jedná se o Kypr, Maďarsko, Rumunsko,
 Lotyšsko, Portugalsko, Řecko a Irsko (dále jen „země zapojené do
 programu“). Na Maďarsko, Rumunsko a Lotyšsko se již ozdravný program
 nevztahuje.
 Aby se zajistilo, že tyto členské státy (a
 kterýkoliv jiný členský stát, jenž v budoucnosti může tyto
 programy pomoci využívat) budou pokračovat v provádění programů
 rozvoje venkova a uvolňovat prostředky na projekty, obsahuje
 současný návrh ustanovení, která by těmto členským státům
 umožnila využívat zvýšenou míru spolufinancování, aniž by se změnila
 celková výše finančních prostředků přidělených v rámci
 politiky rozvoje venkova na období 2007–2013. Tímto způsobem se členským
 státům v kritickém okamžiku poskytnou dodatečné finanční zdroje
 a usnadní další provádění programů.
 ·
 Obecné souvislosti a platné předpisy
 vztahující se na oblast návrhu
 Ustanovení čl. 70 odst. 4c nařízení (ES)
 č. 1698/2005 stanoví, že maximální výše příspěvku
 z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
 může být zvýšena odchylně od limitů uvedených v odstavcích
 3, 4 a 5 téhož článku, a to nejvýše na 95 % způsobilých
 veřejných výdajů v regionech způsobilých podle
 konvergenčního cíle, v nejvzdálenějších regionech a na menších
 ostrovech v Egejském moři a na 85 % způsobilých
 veřejných výdajů v ostatních regionech. Tato odchylka
 v současnosti platí pouze pro výdaje vynaložené platebními agenturami
 do dne 31. prosince 2013.
 ·
 Soulad s ostatními politikami a cíli Unie
 Návrh je v souladu s ostatními návrhy a
 iniciativami přijatými Komisí v reakci na finanční krizi.
 2. KONZULTACE
 ZÚČASTNĚNÝCH STRAN A POSOUZENÍ DOPADŮ
 ·
 Konzultace zúčastněných stran
 S externími zúčastněnými stranami nebyly
 vedeny konzultace.
 · Sběr a využití výsledků odborných konzultací
 Nebylo třeba využít externích odborných
 konzultací.
 ·
 Analýza dopadů
 Členské státy, kterým je poskytována
 finanční pomoc, mohou Komisi předložit žádost o změnu svých
 programů rozvoje venkova na období 2007–2013 a využít odchylku pro použití
 vyšší míry spolufinancování, než je běžné. V současnosti tuto
 odchylku využívá Řecko, Irsko a Portugalsko, ovšem ne ve všech
 případech v maximální výši. Jelikož celková výše finančních prostředků
 přidělených členským státům na dané období z EZFRV se
 nezmění, vyšší míra spolufinancování ze strany EU znamená podstatné
 snížení celkové výše příspěvků z veřejných
 zdrojů, které jsou určeny na programy rozvoje venkova během
 programového období. Členské státy, kterým je poskytována finanční
 pomoc, mají v současnosti možnost zvýšit příspěvek
 z EZFRV ve stávajících programech rozvoje venkova na období 2007–2013
 pouze pro výdaje vynaložené do dne 31. prosince 2013 (po dobu, po kterou je
 členskému státu poskytována finanční pomoc), a tato možnost tedy
 netrvá až do konečného data způsobilosti výdajů, jímž je 31.
 prosinec 2015.
 U výdajů vynaložených v rámci nového
 programového období 2014–2020 může být podle článku 22 nařízení
 (EU) č. .../... (nařízení o společných ustanoveních) výše
 příspěvku z EZFRV navýšena o 10 procentních bodů nad míru
 spolufinancování platnou pro každé opatření z EZFRV. Tento nový systém
 spočívající v jednotném navýšení u všech opatření může
 v jednotlivých případech znamenat větší či menší změnu
 výše příspěvků z EZFRV ve srovnání se současným
 systémem podle čl. 70 odst. 4c nařízení (ES) č. 1698/2005.
 Pokud by možnost používat vyšší než běžnou
 výši příspěvků z EZFRV v rámci stávajících
 programů rozvoje venkova podle čl. 70 odst. 4c nařízení (ES)
 č. 1698/2005 byla omezena koncem roku 2013 a pouze na dobu, po kterou
 je členskému státu poskytována finanční pomoc, hrozí, že bude
 vážně ohroženo maximální a optimální využívání finančních
 prostředků z EZFRV pro dotčené programy rozvoje venkova
 předtím, než bude možné provést navýšení u nových programů.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 ·
 Shrnutí navrhovaných opatření
 Navrhuje se změna čl. 70
 odst. 4c nařízení (ES) č. 1698/2005, která by členským
 státům, které jsou příjemci finanční pomoci, umožnila využívat
 až do konce období způsobilosti zvýšení o 10 procentních bodů, a
 to pouze pro otevřené rozpočtové závazky pro programové období
 2007–2013, a domáhat se jej ve svých žádostech o konečný
 zůstatek, i když finanční pomoc již nebude poskytována.
 ·
 Právní základ
 Články 42 a 43 Smlouvy o fungování EU.
 · Zásada subsidiarity
 Návrh je v souladu se zásadou subsidiarity, pokud
 jde o jeho účel poskytnout větší podporu prostřednictvím EZFRV
 některým členským státům, které čelí vážným obtížím,
 zejména v souvislosti s hospodářským růstem, finanční stabilitou
 a se zhoršením schodku a zadlužením, což je kromě jiného způsobeno
 také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím. V této
 souvislosti je nezbytné vytvořit na úrovni Unie přechodný
 mechanismus, který umožní odchylku od běžné míry spolufinancování pro EZFRV.
 ·
 Zásada proporcionality
 Návrh je v souladu se zásadou
 proporcionality:
 Rozšíření uplatnění zvýšené míry
 spolufinancování je přiměřené s ohledem na
 přetrvávající hospodářskou krizi a na další snahy
 o pomoc těmto členským státům.
 ·
 Volba nástrojů
 Navrhovaný nástroj: změna současného
 nařízení.
 Komise prozkoumala možnosti, které skýtá právní
 rámec, a s ohledem na dosavadní zkušenosti považuje za nutné navrhnout
 změnu nařízení (ES) č. 1698/2005.
 4. DOPAD NA ROZPOČET
 Prostředky na závazky nebudou ovlivněny,
 neboť se nenavrhuje žádná změna maximálních částek
 z finančních prostředků EZFRV stanovených
 v operačních programech na programové období 2007–2013.
 Nicméně potřebné prostředky na
 platby v rozpočtu na rok 2014 se mohou zvýšit o 90 milionů EUR
 v případě, že členské státy budou nadále používat zvýšenou
 míru spolufinancování.
 Na základě žádostí členského státu o
 udělení prostředků a s přihlédnutím k vývoji
 předkládání žádostí o průběžné platby přezkoumá Komise
 situaci a popřípadě zváží odpovídající opatření.
 2013/0247 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY,
 kterým se mění nařízení Rady (ES)
 č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského
 zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na články 42 a 43 uvedené smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise,
 po postoupení návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[1],
 s ohledem na stanovisko Výboru
 regionů[2],
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Nebývale závažná
 celosvětová finanční krize a hospodářský útlum vážně
 poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly
 podstatné zhoršení finančních a hospodářských podmínek v
 několika členských státech. Zvláště některé z nich mají
 závažné obtíže, pokud jde zejména o jejich hospodářský růst,
 finanční stabilitu a zhoršení schodku a zadlužení, nebo jim takové
 obtíže hrozí, což je kromě jiného způsobeno také mezinárodním
 hospodářským a finančním prostředím.
 (2) Přestože již byla
 přijata řada významných opatření včetně změn v
 právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy krize, dopad finanční
 krize na reálnou ekonomiku je stále pociťován v mnoha směrech a tlak
 na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá.
 (3) S ohledem na vážné
 problémy s finanční stabilitou, jimž stále čelí řada
 členských států, a ve snaze omezit výsledné negativní vlivy
 během přechodu ze stávajícího do nadcházejícího programového období
 umožněním maximálního využívání dostupných finančních
 prostředků EZFRV by se mělo trvání odchylky navyšující maximální
 výši příspěvku z EZFRV stanovené v čl. 70 odst. 4c
 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005[3]
 prodloužit až do konečného data způsobilosti výdajů pro
 programové období 2007–2013, jímž je 31. prosinec 2015.
 (4) Možnost
 zvýšení průběžných plateb a plateb konečného
 zůstatku nad běžnou míru spolufinancování by neměla být omezena
 na dobu, během níž je členský stát příjemcem finanční
 pomoci podle nařízení (EU) č. 407/2010, nařízení (ES)
 č. 332/2002 nebo Smlouvy o založení Evropského mechanismu
 stability, protože členský stát i nadále čelí vážným
 problémům se zajišťováním spolufinancování ze státního
 rozpočtu, a to i poté, co bylo poskytování finanční pomoci
 dokončeno.
 (5) V souladu se závěry
 Evropské rady ze 7.–8. února 2013 a s ustanoveními článku
 22 nařízení o společných ustanoveních se míra
 spolufinancování zvýšená o 10 procentních bodů použije pro programové
 období 2014–2020, a to do 30. června 2016, kdy bude možnost zvýšení
 přezkoumána. Vzhledem k tomu, že se programová období
 2007–2013 a 2014–2020 překrývají, je třeba zajistit ucelené
 a jednotné zacházení s členskými státy přijímajícími finanční
 pomoc v obou obdobích. Členské státy, které jsou příjemci
 finanční pomoci, by proto měly mít možnost využívat výhod plynoucích
 ze zvýšené míry spolufinancování až do konce období způsobilosti
 a domáhat se jí ve svých žádostech o platbu konečného
 zůstatku, i když finanční pomoc již nebude poskytována.
 (6) Vzhledem k tomu, že
 lhůta stanovená v čl. 70 odst. 4c se shoduje s koncem
 programového období, a vzhledem k relevantním potřebám programů
 a procesním požadavkům je vhodné, aby toto nařízení vstoupilo v
 platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 (7) Nařízení (ES) č.
 1698/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 Článek 1
 Znění čl. 70 odst. 4c nařízení
 (ES) č. 1698/2005 se mění takto:
 a) V prvním pododstavci se
 návětí nahrazuje tímto:
 „Odchylně
 od limitů uvedených v odstavcích 3, 4 a 5 může být
 příspěvek z EZFRV zvýšen na nejvýše 95 % způsobilých
 veřejných výdajů v regionech způsobilých podle
 konvergenčního cíle, v nejvzdálenějších regionech a na menších
 ostrovech v Egejském moři a na 85 % způsobilých veřejných
 výdajů v ostatních regionech. Tyto sazby se použijí na způsobilé
 veřejné výdaje nově uvedené v každém certifikovaném prohlášení
 o výdajích, pokud po [OPOCE: vložte
 prosím datum vstupu tohoto nařízení v platnost]
 členský stát splňuje jednu z těchto podmínek: “.
 b) Druhý pododstavec se nahrazuje
 tímto:
 „Členský stát, který hodlá
 využít odchylky uvedené v prvním pododstavci, předloží Komisi žádost,
 aby odpovídajícím způsobem změnila jeho program rozvoje venkova.
 Odchylka se použije ode dne, kdy Komise změnu programu schválí.“
 Článek 2
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto
 nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech
 členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 FINANČNÍ VÝKAZ || AGRI/I1/2013/1278200
 6.20.2013.6
 || DATUM: 17. 5. 2013
 1. || ROZPOČTOVÁ POLOŽKA: 05 04 Rozvoj venkova ||
 2. || NÁZEV: Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV)
 3. || PRÁVNÍ ZÁKLAD: Ustanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie
 4. || CÍLE: Toto nařízení prodlužuje do konce roku 2015 odchylku, která umožňuje členským státům, jimž je poskytována finanční pomoc, zvýšit příspěvek z EZFRV na 95 % v regionech spadajících pod konvergenční cíl, v nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři a na 85 % v ostatních regionech.
 5. || FINANČNÍ DOPADY || OBDOBÍ 12 MĚSÍCŮ (v milionech EUR) || BĚŽNÝ ROZPOČTOVÝ ROK 2013 (v milionech EUR) || NÁSLEDUJÍCÍ ROZPOČTOVÝ ROK 2014 (v milionech EUR)
 5.0 || VÝDAJE - FINANCOVANÉ Z ROZPOČTU EU (NÁHRADY/INTERVENCE) - VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ - JINÝCH SUBJEKTŮ || || || PZ: - PP: + 90
 5.1 || PŘÍJMY - VLASTNÍ ZDROJE EU (DÁVKY/CLA) - VNITROSTÁTNÍ || || ||
 || || 2015 || 2016 || 2017 || 2018
 5.0.1 || ODHADOVANÉ VÝDAJE || || || PP: - 90 ||
 5.1.1 || ODHADOVANÉ PŘÍJMY || || || ||
 5.2 || METODA VÝPOČTU: -
 6.0 || MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN Z PROSTŘEDKŮ UVEDENÝCH V PŘÍSLUŠNÉ KAPITOLE STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? || nepoužije se
 6.1 || MŮŽE BÝT PROJEKT FINANCOVÁN PŘEVODEM MEZI KAPITOLAMI STÁVAJÍCÍHO ROZPOČTU? || nepoužije se
 6.2 || BUDE POTŘEBA DODATEČNÝ ROZPOČET? || NE
 6.3 || BUDE POTŘEBA ZAČLENIT PROSTŘEDKY DO BUDOUCÍCH ROZPOČTŮ? || NE
 POZNÁMKY: Na prostředky na závazky nebude mít změna nařízení 1698/2005 žádný finanční dopad, neboť celkový příděl určený na rozvoj venkova ani jeho roční rozpis se nemění. U plateb mohou být výsledkem návrhu na prodloužení odchylky, která umožňuje používat zvýšenou míru spolufinancování, vyšší úhrady nákladů dotčeným členským státům. Návrh nebude mít žádný dopad v roce 2013. Na základě posledního dostupného odhadu plateb z členských států lze potřebné dodatečné platby odhadnout na 90 milionů EUR v roce 2014 (ve srovnání se situací, kdy by používání zvýšené míry skončilo v roce 2013). Tato částka bude kompenzována při uzavírání programů, pravděpodobně v roce 2017. Na základě žádostí členského státu o udělení prostředků a s přihlédnutím k vývoji předkládání žádostí o průběžné platby přezkoumá Komise situaci a popřípadě zváží odpovídající opatření.
 [1] Úř. věst. C , , s. .
 [2] Úř. věst. C , , s. .
 [3] Úř. věst. L 277, 21.10.2005, s.1.


type: other

text:
Portal de Empresas Portal del Empleado Inicio >> Conocenos >> Actualidad Jurídica >> Trasmisión de participaciones sociales
 No Consulta: V3604-13
 Adquisición de participaciones sociales. Determinación de la composición del activo. Inmuebles en arrendamiento. Aplicación de la exención en el ITPAJD.
 Art. 108 Ley 24/1988
 El consultante pretende adquirir participaciones sociales de una entidad; con la compra de dichas participaciones sería titular del 66,12 por 100 de dicha entidad. El activo de la sociedad de la que quiere adquirir las acciones está compuesto en más del 50 por 100 por fincas urbanas y rústicas de las cuales el 44,26 por 100 están arrendadas a terceros, el 34,62 por 100 están en explotación agraria por la propia empresa y el 21,12 por 100 de los inmuebles que figuran en su activo no están afectos a actividad empresarial.
 Si sería aplicable el artículo 108 de le Ley del Mercado de Valores.
 La Ley 7/2012, de 29 de octubre, de modificación de la normativa tributaria y presupuestaria y de adecuación de la normativa financiera para la intensificación de las actuaciones en la prevención y lucha contra el fraude (BOE de 30 de octubre de 2012) ha modificado sustancialmente el contenido del artículo 108 de la Ley 24/1988, de 28 de julio, del Mercado de Valores (BOE de 29 de julio de 1988) –en adelante, LMV–, que ha quedado redactado en los siguientes términos:
 – En los supuestos a que se refiere la letra c) del apartado 2 anterior, la parte proporcional del valor real de los inmuebles que fueron aportados en su día correspondiente a las acciones o participaciones transmitidas.».
 La nueva redacción del precepto ha entrado en vigor el día 31 de octubre de 2012, por lo que resulta aplicable a todas las transmisiones de valores que se hayan producido a partir de esa fecha. Conforme al nuevo artículo 108 de la LMV, las transmisiones de valores tendrán el siguiente tratamiento en el Impuesto sobre el Valor Añadido y en el Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados (en lo sucesivo, IVA e ITPAJD):
 Como regla general, la transmisión de valores está exenta tanto del IVA si los valores a transmitir forman parte del patrimonio empresarial de la transmitente o, si no es así, del Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados (ITPAJD), en su modalidad de transmisiones patrimoniales onerosas, según la operación esté sujeta a uno u otro impuesto (apartado 1 del artículo 108, LMV).
 Sin embargo, si mediante la transmisión de valores se hubiera pretendido eludir el pago de los tributos que habrían gravado la transmisión de los inmuebles propiedad de las entidades a las que representen dichos valores, es decir, el pago del IVA o del ITPAJD, entrará en juego la regla especial, conforme a la cual dicha transmisión quedará sujeta al impuesto eludido, y ya no como transmisión de valores, sino como transmisión de inmuebles; lo cual implica que desde ese momento la transmisión de los valores en cuestión se tratará en el impuesto aplicable como transmisión de inmuebles a todos los efectos (párrafo primero del apartado 2 del artículo 108, LMV).
 No obstante lo anterior, el precepto regula tres supuestos en los que se produce la inversión de la carga de la prueba (párrafos segundo a quinto del apartado 2 del artículo 108, LMV). En estos tres casos – incisos a), b) y c) – (que no tienen carácter exhaustivo, sino meramente enunciativo), la Administración gestora sólo tendrá que comprobar la existencia de los requisitos objetivos que conforman el presupuesto de hecho en concreto, cuya concurrencia supondrá la presunción de la del requisito subjetivo de la pretensión de elusión y, en consecuencia, la sujeción al gravamen correspondiente sin exención. Ahora bien, a fin de evitar la indefensión del contribuyente, esta presunción admite la prueba en contrario (presunción “iuris tantum”), de forma que el sujeto pasivo tendrá la oportunidad de probar la inexistencia de la pretensión de elusión, si bien, al tratarse de una cuestión de hecho, no puede ser resuelta a priori, sino que habrá de ser planteada en el procedimiento de gestión correspondiente y enervada por el interesado ante la Administración tributaria gestora competente.
 Del precepto anterior, se deduce que las transmisiones de valores, no admitidos a negociación en un mercado secundario oficial, están en general exentas del Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados, modalidad de transmisiones patrimoniales onerosas, y del IVA, en los términos expuestos en el artículo 108 de la Ley 24/1988, de 28 de julio, del Mercado de Valores; es decir, siempre que no resulte de aplicación el apartado 2.
 En el supuesto objeto de consulta parece que no concurren los requisitos exigidos en el apartado 2 del artículo 108 de la LMV para conformar el presupuesto de hecho previsto en ninguno de los tres incisos –a), b) c)– de dicho apartado, ya que, los requisitos de afección de bienes a los que se refiere el artículo 108 de la LMV deben ser los exigidos por la normativa del IVA y no la del IRPF y por tanto se entiende que el arrendamiento de inmuebles es una actividad empresarial y según manifiesta el consultante la mayoría de los inmuebles de la sociedad de la que va a adquirir las acciones están afectos a una actividad empresarial, la propia de la empresa y el arrendamiento de bienes inmuebles. Por tanto, en principio, no será de aplicación la excepción a la exención prevista en dicho apartado y, en consecuencia, la transmisión de valores en cuestión quedará exenta del impuesto al que está sujeta, que en este caso sería el Impuesto sobre el Valor Añadido, si los valores a transmitir forman parte del patrimonio empresarial de la entidad transmitente o, si no es así, el Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados, en su modalidad de transmisiones patrimoniales onerosas.
 Todo ello, sin perjuicio de que mediante la transmisión de valores objeto de consulta se haya pretendido eludir el pago del Impuesto sobre el Valor Añadido o del Impuesto sobre Transmisiones Patrimoniales y Actos Jurídicos Documentados que habría gravado la transmisión de los inmuebles propiedad de la entidad a la que representan dichos valores, cuestión que, como se ha indicado anteriormente, constituye una cuestión de hecho sobre la que este Centro Directivo no puede pronunciarse a priori, sino que deberá ser probada suficientemente por la Administración tributaria competente para la gestión del tributo, para que resulte de aplicación la excepción a la exención prevista en el apartado 1 del artículo 108.


type: caselaw

text:
 25.6.2005
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 155/29
 Klage der Borax Europe Ltd. gegen die Kommission der Europäischen Gemeinschaften, eingereicht am 29. April 2005
 (Rechtssache T-166/05)
 (2005/C 155/56)
 Verfahrenssprache: Englisch
 Die Borax Europe Ltd. mit Sitz in Guildford (Vereinigtes Königreich) hat am 29. April 2005 eine Klage gegen die Kommission der Europäischen Gemeinschaften beim Gericht erster Instanz der Europäischen Gemeinschaften eingereicht. Prozessbevollmächtigte der Klägerin sind die Rechtsanwälte D. Vandermeersch und K. Nordlander.
 Die Klägerin beantragt,
 —
 die Entscheidung SG/B/2/IS/md D(2005) 1644 der Kommission vom 21. Februar 2005 für nichtig zu erklären;
 —
 der Kommission die Kosten des Verfahrens aufzuerlegen.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Die Klagegründe und wesentlichen Argumente entsprechen denen in der Rechtssache T-121/05.


text:
 31.7.2018
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 194/32
 IZVEDBENA UREDBA SVETA (EU) 2018/1074
 z dne 30. julija 2018
 o izvajanju Uredbe (EU) 2017/1509 o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji
 SVET EVROPSKE UNIJE JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (EU) 2017/1509 z dne 30. avgusta 2017 o omejevalnih ukrepih proti Demokratični ljudski republiki Koreji in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 329/2007 (1) ter zlasti člena 47(2) Uredbe,
 ob upoštevanju predloga visokega predstavnika Unije za zunanje zadeve in varnostno politiko,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Svet je 30. avgusta 2017 sprejel Uredbo (EU) 2017/1509.
 (2)
 V skladu s členom 47a(1) Uredbe (EU) 2017/1509 je Svet pregledal seznam oseb in subjektov iz Prilog XV, XVI, XVII in XVIII k navedeni uredbi.
 (3)
 Svet je sklenil, da bi bilo treba posodobiti nekatere vnose v zvezi z osebami in subjekti iz Prilog XV in XVI k Uredbi (EU) 2017/1509.
 (4)
 Prilogi XV in XVI k Uredbi (EU) 2017/1509 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti –
 SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Prilogi XV in XVI k Uredbi (EU) 2017/1509 se spremenita, kot je določeno v Prilogi k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 30. julija 2018
 Za Svet
 Predsednik
 G. BLÜMEL
 (1) UL L 224, 31.8.2017, str. 1.
 PRILOGA
 1.
 Priloga XV k Uredbi (EU) 2017/1509 se pod naslovom „(a) Fizične osebe, ki so uvrščene na seznam v skladu s točko (a) člena 34(4)“ spremeni:
 (a)
 obstoječi vnosi se preštevilčijo 1–30;
 (b)
 naslednji vnosi se nadomestijo:
 Ime
 (in morebitni vzdevki)
 Podatki za ugotavljanje istovetnosti
 Datum uvrstitve na seznam
 Razlogi
 „3.
 HYON Chol-hae (tudi HYON Chol Hae)
 Datum rojstva: 1934
 Kraj rojstva: Mandžurija, Kitajska
 22.12.2009
 Maršal ljudske vojske Koreje od aprila 2016. Nekdanji namestnik direktorja oddelka za splošno politiko ljudske vojske Koreje (vojaški svetovalec preminulega Kim Jong-Ila). Na 7. kongresu Delavske stranke Koreje maja 2016, kjer je Delavska stranka Koreje sprejela odločitev o nadaljevanju jedrskega programa DLRK, izvoljen za člana Centralnega komiteja Delavske stranke Koreje.
 6.
 PAK Jae-gyong (tudi Chae-Kyong, PAK Jae Gyong)
 Datum rojstva: 1933
 Št. potnega lista: 554410661
 22.12.2009
 Nekdanji namestnik direktorja oddelka za splošno politiko ljudskih oboroženih sil in nekdanji namestnik direktorja logističnega urada ljudskih oboroženih sil (vojaški svetovalec preminulega Kim Jong-Ila). Prisoten pri pregledu poveljstva strateških raketnih sil pod vodstvom KIM Jong Una. Član Centralnega komiteja Delavske stranke Koreje.
 16.
 KIM Jong-gak (tudi KIM Jong Gak)
 Datum rojstva: 20.7.1941
 Kraj rojstva: Pjongjang, DLRK
 20.5.2016
 Nekdanji direktor oddelka za splošno politiko ljudske vojske Koreje. Generalmajor ljudske vojske Koreje, rektor vojaške univerze Kim Il-Sunga, nekdanji član osrednje vojaške komisije Delavske stranke Koreje, ki je ključni organ za zadeve nacionalne obrambe v DLRK. Kot tak je odgovoren za podporo ali spodbujanje programov DLRK, povezanih z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki ali drugim orožjem za množično uničevanje.
 18.
 KIM Won-hong (tudi KIM Won Hong)
 Datum rojstva: 7.1.1945
 Kraj rojstva: Pjongjang, DLRK
 Št. potnega lista: 745310010
 20.5.2016
 General. Prvi namestnik direktorja oddelka za splošno politiko ljudske vojske Koreje. Nekdanji direktor oddelka za državno varnost. Nekdanji minister za državno varnost. Član osrednje vojaške komisije Delavske stranke Koreje in Nacionalne obrambne komisije, ki je bila ključni organ za zadeve nacionalne obrambe v DLRK, preden je bila preoblikovana v Komisijo za državne zadeve; zadevna organa sta ključna organa za zadeve nacionalne obrambe v DLRK. Kot tak je odgovoren za podporo ali spodbujanje programov DLRK, povezanih z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki ali drugim orožjem za množično uničevanje.
 21.
 SON Chol-ju (tudi SON Chol Ju)
 20.5.2016
 Generalpolkovnik ljudske vojske Koreje. Namestnik direktorja, odgovoren za organizacijo ljudske vojske Koreje, in nekdanji politični direktor letalskih in protiletalskih sil, ki nadzira razvoj moderniziranih protiletalskih raket. Kot tak je odgovoren za podporo ali spodbujanje programov DLRK, povezanih z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki ali drugim orožjem za množično uničevanje.“
 2.
 V Prilogi XV k Uredbi (EU) 2017/1509 se pod naslovom „(b) Pravne osebe, subjekti in organi, ki so uvrščeni na seznam v skladu s točko (a) člena 34(4)“ preštevilčijo obstoječi vnosi 1–5.
 3.
 Priloga XV k Uredbi (EU) 2017/1509 se pod naslovom „(c) Fizične osebe, ki so uvrščene na seznam v skladu s točko (b) člena 34(4)“ spremeni:
 (a)
 naslednji vnosi se nadomestijo:
 Ime
 (in morebitni vzdevki)
 Podatki za ugotavljanje istovetnosti
 Datum uvrstitve na seznam
 Razlogi
 „10.
 DJANG Tcheul Hy
 (JANG Tcheul-hy, JANG Cheul-hy, JANG Chol-hy, DJANG Cheul-hy, DJANG Chol-hy, DJANG Tchoul-hy, KIM Tcheul-hy)
 Datum rojstva: 11.5.1950
 Kraj rojstva: Kangwon
 20.4.2018
 DJANG Tcheul Hy skupaj z možem KIMOM Yongom Namom, sinom KIMOM Sujem Gwangom in snaho KIM Kyong Hui sodeluje v vzorcu goljufivih finančnih praks, ki bi lahko prispevale k programom DLRK, povezanim z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki ali drugim orožjem za množično uničevanje. Bila je imetnica več bančnih računov v Uniji, ki jih je na njeno ime odprl njen sin KIM Su Gwang. Sodelovala je tudi pri več bančnih transferjih z računov svoje snahe KIM Kyong Hui na bančne račune zunaj Unije.
 11.
 KIM Su Gwang
 (KIM Sou-Kwang, KIM Sou-Gwang, KIM Son-Kwang, KIM Su-Kwang, KIM Soukwang, KIM Su-gwang, KIM Son-gwang)
 Datum rojstva: 18.8.1976
 Kraj rojstva: Pjongjang, DLRK.
 20.4.2018
 Skupina strokovnjakov je ugotovila, da je KIM Suj Gwang agent urada Reconnaissance General Bureau, tj. subjekta, ki je na seznamu Združenih narodov. Ugotovila je tudi, da KIM Su Gwang in njegov oče KIM Yong Nam sodelujeta v vzorcu goljufivih finančnih praks, ki bi lahko prispeval k programom DLRK, povezanim z jedrskim orožjem, balističnimi izstrelki ali drugim orožjem za množično uničevanje. KIM Su Gwang je odprl več bančnih računov v več državah članicah, tudi na imena družinskih članov. Ko je delal kot diplomat, je sodeloval je pri različnih večjih bančnih transferjih na bančne račune v Uniji oziroma na račune zunaj Unije, tudi na račune, odprte na ime soproge KIM Kyong Hui.“
 (b)
 vnosi se preštevilčijo 1–6.
 4.
 V Prilogi XVI k Uredbi (EU) 2017/1509 se pod naslovom „Seznam oseb, subjektov ali organov iz člena 34(1) in (3)“ in podnaslovom „(a) Fizične osebe“ naslednji vnosi nadomestijo:
 Ime
 (in morebitni vzdevki)
 Podatki za ugotavljanje istovetnosti
 Datum uvrstitve na seznam
 Razlogi
 „4.
 JON Chol Young
 tudi: JON Chol Yong
 Št. potnega lista: 563410192
 Diplomat DLRK na veleposlaništvu v Angoli.
 Datum rojstva: 30.4.1975
 22.1.2018
 Predstavnik družbe Green Pine Associated Corporation in diplomat DLRK v Angoli.
 Green Pine je na seznamu ZN zaradi svojih dejavnosti, vključno s kršitvijo embarga ZN na orožje. Družba Green Pine se je tudi pogajala o pogodbah za prenovo plovil angolske mornarice, ki kršijo prepovedi, uvedene z resolucijami Varnostnega sveta Združenih narodov.“


text:
 EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION
 •it *
 it *
 Bryssel den 1.10.1997
 KOM(97)484 slutlig
 Förslag till
 RÅDETS FÖRORDNING (EG)
 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av säckar och påsar av
 polyeten eller polypropen med ursprung i Indien, Indonesien och Thailand och om
 slutgiltigt uttag av den införda preliminära antidumpningstullen
 (framlagt av kommissionen)
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- Motivering
 Genom förordning (EG) nr 47/97• införde kommissionen preliminära antidumpningstullar
 på import av säckar och påsar av polyeten eller polypropen med urspamg i Indien,
 Indonesien och Thailand som omfattas av KN-nummer 6305 32 81 och 6305 33 91.
 Därefter gavs intresserade parter möjlighet att inlämna skriftliga synpunkter cjch begära att
 bli hörda. Deras synpunkter beaktades i den omfattning som ansågs lämpligt.
 Kommissionen fortsatte att inhämta alla upplysningar den bedömde som nödvändiga for
 sina slutliga avgöranden.
 Efter att den preliminära förordningen publicerats, framgick det att de berörda
 produkterna i vissa fall även kunde omfattas av andra KN-nummer än de som omnämnts i
 denna förordning. Därför föreslås det att dessa nummer också inkluderas i den förordning
 som påför slutgiltiga tullar.
 Angående dumpning, efter att vissa producenter/exportörer i de berörda länderna framlagt
 omfattande bevis, fastställdes de slutgiltiga dumpningsmarginalen till en lägre nivå än de
 preliminärt fastställda marginalerna. Emedan de slutgiltiga marginalerna beträffande
 Thailand och Indonesien inte skilde sig särskilt mycket från de preliminära, see punkterna
 (27) ochd (29), framlade de indiska exportörerna faktorer som tillät en omfattande
 sänkning av deras slutgiltiga dumpningsmarginaler, see punkt (24).
 Eftersom inga nya argument beträffande skada, orsakssamband och gemenskapens
 intresse framlagts vilket skulle leda till ändring av de preliminära slutsatserna, kan det
 bekräftas att gemenskapsindustrin lidit materiell skada som orsakats av dumpad import
 och att det ligger i gemenskapens intresse att anta slutgiltiga åtgärder.
 Eftersom skademarginalerna som fastställts, beträffande exportörerna från samtliga
 berörda länder var högre i alla instanser än de relativa dumpningsmarginalerna, föreslås
 det att antidumpningstullar påförs i enlighet med de slutgiltiga dumpningsmarginalerna
 som fastställts enligt följande:
 -Indien: marginaler från 0,0 till 36,0%
 -Indonesien: marginaler från 23,5 till 56,0%
 -Thailand. marginaler från 13,2 till 60,8%
 1
 EGT nr L 12. 15.1.1997, s. 8.
 ---pagebreak--- RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr
 av den
 om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av säckar och påsar av
 polyeten eller polypropen med ursprung i Indien, Indonesien och Thailand och om
 slutgiltigt uttag av den införda preliminära antidumpningstullen
 EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT FÖLJANDE FÖRORDNING
 med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,
 med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd
 mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen1,
 senast ändrad genom rådets förordning (EG) nr 2331/962, särskilt artikel 9 i denna,
 med beaktande av det förslag som lämnats av kommissionen efter samråd med
 rådgivande kommittén, och
 med beaktande av följande:
 I. PRELIMINÄRA ÅTGÄRDER
 (1) Genom kommissionens förordning (EG) nr 45/973 (nedan kallad förordningen om
 preliminär tull) infördes preliminära tullar på import till gemenskapen av säckar
 och påsar som omfattas av KN-nummer 6305 32 81 och 6305 33 91 med ursprung i
 Indien, Indonesien och Thailand. Genom kommissionens förordning (EG) nr
 1168/974 förlängdes giltighetstiden för den preliminära antidumpningstullen till
 högst tre månader.
 'EGTnrL56,6.3.1996, s. 1.
 2
 EGT nr L 317, 6.12.1996, s. 1.
 3
 EGT nr L 12, 15.1.1997, s. 8.
 4
 EGT nr L 169, 27.6.1997, s. 14.
 A 3L
 ---pagebreak--- II. EFTERFÖLJANDE FÖRFARANDE
 (2) Efter införandet av de preliminära antidumpningsåtgärderna har flera berörda parter
 skriftligen lämnat synpunkter.
 (3) De parter som begärde att bli hörda av kommissionen gavs möjlighet till detta.
 (4) Kommissionen fortsatte att inhämta och kontrollera alla uppgifter som den
 bedömde nödvändiga för ett slutgiltigt avgörande.
 (5) Parterna delgavs de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av
 vilka införandet av slutgiltiga antidumpningstullar och ett slutgiltigt uttag av de
 belopp som säkrats genom den preliminära tullen skulle rekommenderas. De
 beviljades också en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter
 delgivningen.
 (6) De muntliga och skriftliga synpunkter som lämnats av de berörda parterna prövades
 och har vid behov beaktats i samband med de slutgiltiga slutsatserna.
 III. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
 (7) Några exportörer bestred slutsatserna i förordningen om preliminär tull att
 linongpåsar skulle anses vara en berörd produkt. De anförde argumenten i punkt 8 i
 ingressen till förordningen om preliminär tull. I detta sammanhang bör det påpekas
 att linongpåsarna inte behöver vara helt utbytbara mot alla övriga typer av den
 berörda produkten för att anses vara en och samma produkt. Det räcker medx att
 produkttyperna har samma grundläggande fysiska egenskaper och samma
 grundläggande användningsområden. Detta är uppenbarligen fallet med linongpåsar
 jämfört med de andra typer av polyolefinpåsar som omfattas av undersökningen. De
 preliminära slutsatserna om beskrivningen av den berörda produkten bekräftas
 därmed.
 ---pagebreak--- (8) Dessa exportörers påstående att gemenskapsindustrin inte tillverkar linongpåsar är
 dessutom ogrundat. Det erinras om att en produkttyp inte behöver tillverkas av
 gemenskapsindustrin för att omfattas av ett antidumpningsförfarande, men
 undersökningen har visat att tre av de samarbetsvilliga gemenskapsti II verkaina
 också tillverkar och säljer linongpåsar. Gemenskapsindustrin tillverkar således en
 likadan produkt enligt definitionen i artikel 1.4 i rådets förordning nr 384/96 (nedan
 kallad grundförordningen).
 (9) En importör begärde att mjuka behållare för preliminär förvaring av bulkvaror
 tillverkade av vävnader med en vikt av högst 120 g/m2 (så kallade stora påsar) inte
 skulle omfattas av detta förfarande. Det hävdades att fram till början av 1995 kunde
 stora påsar endast tillverkas av vävnader med en vikt av minst 120 g/m2. Med den
 tekniska utveckling som har ägt rum sedan dess har det emellertid blivit möjligt att
 använda vävnader med en vikt av endast 100 g/m" för att tillverka stora påsar.
 Importören i fråga påpekade vidare att stora påsar med en vikt av högst 120 g/m2 är
 lätta att identifiera, eftersom de omfattas av ett särskilt KN-nummer.
 (10) Denna begäran kunde inte godtas. För det första omfattade klagomålet alla påsar
 tillverkade av polyeten- eller polypropenremsor, icke av trikå, utan av vävnader
 med en vikt av högst 120 g/m2 . Det gjordes ingen skillnad mellan stora påsar och
 andra typer av påsar. För det andra har de stora påsar och andra typer av påsar som
 omfattas av undersökningen samma grundläggande fysiska/kemiska egenskaper
 och samma användningsområden, dvs. de tillverkas av samma råmaterial och
 används för förpackning och transport av varor. I detta sammanhang bör »det
 påpekas att även om en viss typ av den berörda produkten inte fanns eller inte
 användes särskilt mycket under undersökningsperioden, omfattar
 produktbeskrivningen även produkttyper som har utvecklats senare, förutsatt att
 dessa produkttyper har samma grundläggande fysiska/kemiska/tekniska egenskaper
 och samma användningsområden.
 ---pagebreak--- (11) Under punkt 6 i ingressen till förordningen om preliminär tull anges det att den
 berörda produkten omfattas av KN-nummer 6305 32 81 och 6305 33 91.
 Kommissionen har emellertid erfarit att de säckar och påsar som omfattas av den
 här undersökningen kan klassificeras enligt KN-nummer 3923 21 00, 3923 29 10
 och 3923 29 90 och ändå motsvara beskrivningen av den berörda produkten om de
 tillverkas av en vävnad som antingen består av remsor bredare än 5 mm eller är
 laminerad på båda sidor på ett sätt som är synligt för blotta ögat. Säckar och påsar
 som omfattas av beskrivningen av den berörda produkten och klassificeras enligt
 andra KN-nummer än de preliminärt angivna skall därför också omfattas av den här
 undersökningen. Slutsatserna i förordningen om preliminär tull beträffande
 beskrivningen av den berörda produkten och den likadana produkten bekräftas
 alltså.
 IV. DUMPNING
 1. Normalvärde
 a. Indien
 (12) Tre indiska exporterande tillverkare har anfört invändningar mot den metod som
 använts för att fastställa om deras försäljning har skett vid normal handel. De ansåg
 att eftersom kos.tnaden för råmaterial ökade kraftigt under undersökningsperioden
 skulle månadskostnaden för produktionen, inte den årliga kostnaden, ha använts
 för att fastställa volymen på den försäljning som skett med förlust. Eftersom
 råmaterialet utgör den största delen av den totala produktionskostnaden för den
 berörda produkten har volymen av den försäljning som skett till priser under
 enhetskostnaden räknats om på grundval av den månatliga produktionskostnaden
 för de företag som lämnat sådan information.
 (13) Flera indiska exporterande tillverkare har anfört invändningar mot kommissionens
 sätt att tillämpa artikel 2.4 i grundförordningen. De ansåg att de vägda
 genomsnittliga försäljningspriserna skulle ha jämförts med de vägda genomsnittliga
 kostnaderna för de berörda produkttyperna utan att utesluta den försäljning som
 skett med förlust. Även om några av priserna låg under kostnaderna vid tidpunkten
 för försäljningen, låg det genomsnittliga försäljningspriset för den berörda
 produkten över den vägda genomsnittliga kostnaden.
 ---pagebreak--- Det bör påpekas att det i enlighet med tredje stycket i artikel 2.4 i
 grundförordningen är normal praxis att normalvärdet endast baseras på all
 försäljning, även den som skett med förlust, om följande två villkor uppfylls
 samtidigt:
 - Den vägda genomsnittliga produktionskostnaden är lägre än det vägda
 genomsnittliga försäljningspriset för en viss produkt.
 - Volymen av den försäljning på den inhemska marknaden som skett med förlust är
 mindre än 20 % av den totala försäljningsvolymen.
 Eftersom varje annat tillvägagångssätt skulle vara i strid med artikel 2.4 har det
 varit nödvändigt att avslå de indiska exportörernas begäran.
 (14) En indisk exporterande tillverkare som sålt den berörda produkten i otillräckliga
 mängder på den inhemska marknaden och som exporterat produkttyper som såldes
 av andra tillverkare/exportörer i det berörda landet, menade att normalvärdet skulle
 ha konstruerats i stället för att beräknas på grundval av de priser som togs ut av
 andra tillverkare i Indien.
 I enlighet med artikel 2.1 i grundförordningen skall normalvärdet vanligtvis baseras
 på priserna på den inhemska marknaden. Om en exportör inte har tillräcklig
 inhemsk försäljning vid normal handel, måste normalvärdet baseras på andra
 exportörers försäljningspriser för den jämförbara produkten, då det kan antas
 att användning av andra exportörers priser ger ett riktigare normalvärde än
 konstruktion med utgångspunkt i produktionskostnaden. Det är endast om andra
 tillverkare inte har representativ försäljning på den inhemska marknaden eller*om
 sådana försäljningspriser inte är lämpliga som normalvärdet skall konstrueras i
 enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen. Exportören i fråga har emellertid inte
 framfört några argument för att övriga exportörers priser inte skulle ha varit
 lämpliga.
 ---pagebreak--- b. Indonesien
 (15) En indonesisk exporterande tillverkare hävdade att det vägda genomsnittet av de
 normalvärden som fastställts för andra indonesiska tillverkare inte borde tillämpas
 på honom, eftersom det inte var representativt för en viss typ av påsar och menade
 att denna produkttyp skulle uteslutas från beräkningen av normalvärdet eller att
 normalvärdet skulle konstrueras. Hans krav kunde inte godtas av samma skäl som
 de som anges i punkt 10 i ingressen till förordningen om preliminär tull.
 c. Slutsats
 (16) De övriga slutsatserna i punkt 14-24 i ingressen till förordningen om preliminär tull
 rörande fastställande av normalvärdet bekräftas därmed.
 2. Exportpris
 (17) Inga nya argument har framförts beträffande fastställandet av exportpriser.
 Slutsatserna i punkt 20 i ingressen till förordningen om preliminär tull bekräftas
 därmed.
 ---pagebreak--- 3. Jämförelse
 a. Indien
 (18) Fyra indiska exporterande tillverkare har anfört invändningar mot att bankavgifter
 inkluderas i kreditkostnaderna vid justeringen av exportpriserna. De hävdade att de
 inte tog hänsyn till dessa avgifter vid fastställandet av de exportpriser som togs ut.
 Det bör påpekas att bankavgifterna i sådana fall är kopplade till kreditkostnaden
 och därför måste beaktas vid fastställandet av kreditkostnaden. Deras krav kunde
 därför inte godtas.
 (19) De flesta tillverkare/exportörer hävdade att otillräcklig hänsyn hade tagits till
 tullrestitution, eftersom allt råmaterial inköpt på den inhemska marknaden var
 belagt med importtullar för vilka tullrestitution skulle ha beviljats och att de skulle
 beviljas tullrestitution närhelst de exporterade den berörda produkten, oavsett om
 de använt råmaterial med ursprung på den inhemska marknaden eller material som
 importerats från tredje land.
 I det här sammanhanget bör det påpekas att tillverkarna/exportörerna underlät att
 framlägga avgörande bevis för sina påståenden om att all polyeten och polypropen
 som användes vid tillverkning av säckar och påsar, även de som såldes på den
 inhemska marknaden, innehöll importerat råmaterial för vilket tull hade betalats i
 enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen. I enlighet med vad som anges i
 punkt 24 i ingressen till förordningen om preliminär tull om införande av en
 preliminär antidumpningstull har justering för tullrestitution endast beviljats i de
 fall där det har fastställts att likadana produkter och material som fysiskt ingår i
 dessa produkter, sålda av dessa tillverkare/exportörer på deras inhemska marknad
 och avsedda för konsumtion i landet ifråga, verkligen var belagda med importtull.
 ---pagebreak--- b. Indonesien
 (20) De indonesiska exporterande tillverkarna hävdade att hänsyn skulle, tas till
 tullrestitution på grundval av tidigare praxis och det faktum att tullbefrielse för
 polyeten- och polypropenharts som används vid tillverkningen av exporterade påsar
 återspeglas av att importavgifter tas ut på harts som är fysiskt införlivat med påsar
 som säljs på den inhemska marknaden.
 De exporterande tillverkarna underlät att framlägga avgörande bevis för att all
 polyeten- och polypropenharts som används vid tillverkningen av säckar och påsar,
 även de som säljs på den inhemska marknaden, innehöll importerat råmaterial för
 vilket tull betalades i enlighet med artikel 2.10 b i grundförordningen. Justering
 för tullrestitution har därför inte beviljats.
 c. Thailand
 (21) De thailändska exporterande tillverkarna hävdade att med hänsyn till de avsevärda
 prisskillnaderna mellan, å ena sidan, råmaterial med ursprung på den inhemska
 marknaden, avsett för inhemsk försäljning av den berörda produkten och, å andra
 sidan, råmaterial med ursprung på exportmarknaden, avsett för export till tredje
 land, skulle en justering beviljas i enlighet med artikel 2.10 k i grundförordningen.
 De thailändska exporterande tillverkarna hävdade att tullrestitutionssystemet i
 Thailand ledde till en avsevärd skillnad mellan kostnaderna för råmaterial för den
 exporterade produkten och kostnaderna för den produkt som säljs på den inhemska
 marknaden, vilket påverkar jämförbarheten mellan de inhemska
 försäljningspriserna och exportförsäljningspriserna.
 Det bör påpekas att den begärda justeringen är kopplad till tullrestitutionen och
 importavgifterna och bestäms helt av artikel 2.10 b i grundförordningen. De
 exporterande tillverkarna har emellertid underlåtit att framlägga avgörande bevis
 för att all polyeten och polypropen som används vid tillverkningen av säckar och
 påsar, även de som säljs på den inhemska marknaden, innehöll importerat
 råmaterial för vilket tull betalades i enlighet med artikel 2.10 b i
 grundförordningen.
 8
 ---pagebreak--- 4. Dumpningsmarginal
 a. Allmänt
 (22) Med hänsyn till att inga nya argument framförts beträffande fastställande av
 dumpningsmarginalen bekräftas härmed den metod som anges i punkt 25 - 36 i
 ingressen till förordningen om preliminär tull.
 b. Indien
 (23) En indisk exporterande tillverkare framförde invändningar mot slutsatserna i punkt
 27 i ingressen till förordningen om preliminär tull, genom vilka det beslutades att
 endast en dumpningsmarginal skulle fastställas för två närstående företag. Det
 hävdades att företaget är en särskild ekonomisk enhet med separat produktion,
 administration och saluföring och att det tillverkar en annan produkt.
 Mot bakgrund av uppgifterna i förordningen om preliminär tull, varav de flesta inte
 bestreds av företaget, och för att undvika risken för att antidumpningsåtgärderna
 skulle kringgås, vidhölls beslutet att endast en dumpningsmarginal skulle fastställas
 för de båda berörda indiska tillverkarna/exportörerna.
 ---pagebreak--- (24) De vägda genomsnittliga dumpningsmarginaler som slutgiltigt fastställts för de
 samarbetsvilliga indiska tillverkarna/exportörerna är följande, uttryckta i procent av-
 priset fritt gemenskapens gräns:
 Gilt Pack 0,0 %
 Neo Sack Ltd 0,0 %
 Buildmet Private Ltd 15,6 %
 Kanpur Plastipack 4,3 %
 Polyspin Export Ltd och
 Polyspin Private Ltd 13,8 %
 Shankar Packaing Ltd 6,1 %
 (25) Den slutgiltigt fastställda dumpningsmarginalen för andra indiska exportörer än de
 som samarbetade vid denna undersökning, uttryckt i procent av priset fritt
 gemenskapens gräns, är 36,0 %.
 (26) Plastics and Linoleums Export Promotion Council in India anförde invändningar
 mot konstaterandet i punkt 29 i ingressen till förordningen om preliminär tull att
 det fanns en hög grad av bristande samarbete. Med tanke på att de samarbetsvilliga
 exportörerna stod för cirka 57 % av den totala exporten är det uppenbart att 43 %
 av exportörerna inte samarbetade. I enlighet med sedvanlig praxis anses detta vara
 en hög grad av bristande samarbete. Begäran kunde således inte godtas, varför
 metoden i punkt 29 i ingressen till förordningen om preliminär tull vidhölls.
 10
 ---pagebreak--- c. Indonesien
 (27) De dumpningsmarginaler som fastställts för de indonesiska
 tillverkarna/exportörerna och som anges i punkt 31 - 33 i ingressen till
 förordningen om preliminär tull bekräftas härmed slutgiltigt.
 Dumpningsmarginalerna är således följande, uttryckta i procent av priset fritt
 gemenskapens gräns:
 i)För samarbetsvilliga tillverkare/exportörer som ingick i stickprovet:
 PT Budi Indoplast Indah 56,0 %
 PT Hardo Soloplast 28,4 %
 PT Kemilau Indah Permana Ltd 31,0 %
 PT Poliplas Indah Sejahtera 38,0 %
 PTSimoplas 23,5%
 ii) För samarbetsvilliga tillverkare/exportörer som inte
 ingick i stickprovet: 28, 3 %
 iii) För andra än de indonesiska tillverkare/exportörer som samarbetade vid
 undersökningen: 56.0 %
 d. Thailand
 (28) En thailändsk exporterande tillverkare anförde invändningar mot att det vägda
 genomsnittliga normalvärdet jämfördes med exportpriset för varje transaktion
 eftersom, menade han, det endast var ett fåtal transaktioner som skilde sig avsevärt
 från det vägda genomsnittliga försäljningspriset och det i de fallen var fråga om
 betydligt högre priser än det vägda genomsnittliga exportpriset. En översyn av-
 beräkningarna bekräftade detta och det vägda genomsnittliga normalvärdet
 jämfördes därför med det vägda genomsnittliga exportpriset. Jämförelsemetoden
 granskades också i fråga om de övriga thailändska exportörerna och då liknande
 förhållanden befanns vara fallet för två andra företag beslutades att det vägda
 genomsnittliga normalvärdet även vad gäller dessa företag skulle jämföras med det
 vägda genomsnittliga exportpriset.
 11
 ---pagebreak--- (29) De vägda genomsnittliga dumpningsmarginaler som slutgiltigt fastställts för de
 samarbetsvilliga thailändska tillverkarna/exportörerna är följande, uttryckta i
 procent av priset fritt gemenskapens gräns:
 Bangkok Polysack Co. Ltd 13,2 %
 CP Poly-Industry Public Co. Ltd 43,2 %
 Laemthong Industry Co. Ltd 60,8 %
 Pacific Polysack Co. Ltd 47,8 %
 Thai Coating Industrial Public Co. Ltd 21,5 %
 Thai Plastic Products Co. Ltd 15,8 %
 Den slutgiltigt fastställda dumpningsmarginalen för andra thailändska exportörer än
 de som samarbetade vid den här undersökningen, uttryckt i procent av priset fritt
 gemenskapens gräns, är 60,8 %.
 e. Nya exportörer i Indien
 (30) Tre indiska företag som inte exporterade den berörda produkten till Europeiska
 gemenskapen under undersökningsperioden begärde att bli behandlade som nya
 exportörer. Sedan kommissionen undersökt om alla villkoren i artikel 11.4 var
 uppfyllda fastställde den att den vägda genomsnittliga dumpningsmarginal som
 konstaterats för de samarbetsvilliga indiska företagen, 10,5 %, skulle tillämpas
 även på dessa tre nya företag.
 12
 ---pagebreak--- V. GEMENSKAPSINDUSTRIN
 (31) Plastics and Linoleums Export Promotion Council in India (PLEPCI) ifrågasatte de
 klagandes ståndpunkt, eftersom endast fyra av de åtta som ursprungligen klagat,
 plus en som tillkom senare, hade svarat på kommissionens frågeformulär. PLEPCI
 hävdade att kommissionen inte hade grund för sina slutsatser om den klagande
 industrins representativitet i enlighet med vad som anges i punkt 37 i ingressen till
 förordningen om preliminär tull.
 (32) Det fanns inga konkreta bevis till stöd för kritiken att kommissionens slutsatser i
 detta avseende var felaktiga. Såsom anges i punkt 37 i ingressen till förordningen
 om preliminär tull hade det i samband med undersökningen kontrollerats huruvida
 de samarbetsvilliga klagande gemenskapstillverkarna fortfarande svarade för en
 större andel av gemenskapens totala tillverkning av den berörda produkten enligt
 artikel 4.1 i grundförordningen. Undersökningen har visat att de samarbetsvilliga
 tillverkare som anges i punkt 4 i ingressen till förordningen om preliminär tull
 svarade för cirka 75 % av den totala beräknade tillverkningen i gemenskapen av
 den likadana produkten. Det bekräftas därför att den klagande industrin i detta
 förfarande motsvarar definitionen av gemenskapsindustrin enligt punkt 37 i
 ingressen till förordningen om preliminär tull.
 13
 ---pagebreak--- VI. SKADA
 (33) PLEPCI ifrågasatte det faktum att det inte i förordningen om preliminär tull angavs
 någon siffra för det antal anställda som var beroende av tillverkningen av produkten
 i fråga och begärde en förklaring till den sysselsättningsminskning på 16,9 % som
 anges i punkt 51 i ingressen till den förordningen. Som svar på detta kan endast
 påpekas att sysselsättningssiffran fastställdes på grundval av gemenskapsindustrins
 svar på frågeformulären. Antalet anställda i tillverkningen av den likadana
 produkten i gemenskapen var 1992 767 och sjönk till 637 under
 undersökningsperioden, dvs. med 16,9 %.
 (34) Eftersom andra argument saknas om den skada som vållats gemenskapsindustrin
 bekräftar rådet resultatet av skadeundersökningen och slutsatsen att den berörda
 industrin, i enlighet med vad som anges i punkt 38 - 52 i ingressen till förordningen
 om preliminär tull, har vållats avsevärd skada enligt artikel 3 i grundförordningen,
 särskilt med tanke på de negativa trenderna för produktionen,
 kapacitetsutnyttjandet, marknadsandelen, priserna, lönsamheten, investeringarna
 och sysselsättningen under hela den period som omfattas av skadeundersökningen.
 VII. VALLANDE AV SKADA
 (35) PLEPCI hävdade att kommissionen hade fastställt att det vägda genomsnittliga
 försäljningspriset för gemenskapsindustrin minskade med 3,9 % under
 undersökningsperioden, men att den inte hade förklarat vilken roll det minskade
 priset på råmaterial använt vid tillverkningen av den likadana produkten spelade för
 den negativa prisutvecklingen, och det gjordes gällande att priserna på råmaterial
 sjönk med mer än en tredjedel under åren 1991-1993. Dessutom hävdades att det
 finns ett samband mellan det kraftiga prisfallet på råmaterial under 1993 och de
 förluster som gemenskapsindustrin råkade ut för det året.
 14
 ---pagebreak--- (36) De uppgifter som framkom i samband med undersökningen visade inte att den
 påstådda utvecklingen av priserna på råmaterial varit av avgörande betydelse för
 utvecklingen av försäljningspriserna på gemenskapens marknad mellan 1992 och
 första kvartalet 1995, dvs. under hela den period som undersökningen avsåg.
 Eftersom PLEPCI inte lade fram några övertygande bevis eller uppgifter som
 bevisar motsatsen, kan detta klagomål inte beaktas ytterligare.
 (37) Dessutom bör det påpekas att, i motsats till vad som uppgavs av PLEPCI, en
 eventuell minskning av råmaterialkostnaderna på ett eller annat sätt skulle ha haft
 en positiv effekt på gemenskapsindustrins lönsamhet, framför allt med hänsyn till
 att råmaterialet kan svara mot upp till en tredjedel av gemenskapsindustrins totala
 kostnader för tillverkning av den berörda produkten. Slutsatserna i punkt 49 i
 ingressen till förordningen om preliminär tull visar att detta emellertid inte var
 fallet.
 (38) PLEPCI begärde också klarlägganden om kommissionens slutsatser om de
 klagande tillverkarnas lager, försäljning och tillverkning under perioden mellan
 1994 och undersökningsperioden och hävdade att det var inkonsekvent att påstå att
 gemenskapsindustrins försäljningsvolym och tillverkning ökade samtidigt som
 lagren minskade under samma period.
 Beträffande detta argument bekräftas att lagren minskade något under perioden
 1994 till och med undersökningsperioden. Förklaringen till detta är att den berörda
 industrins försäljning på gemenskapsmarknaden i stort sett var stabil (-46 ton),
 medan den försäljning som var avsedd för export utanför gemenskapen ökade i
 motsvarande grad under samma tidsperiod.
 (39) Slutligen hävdade PLEPCI att den import som omfattas av undersökningen inte
 kunde anses ha vållat gemenskapsindustrin någon avsevärd skada, eftersom
 priserna och gemenskapstillverkarnas marknadsandel under perioden 1994 fram till
 undersökningsperioden hade ökat, medan importörerna i undersökningen visade sig
 ha förlorat en del av marknaden på grund av att importpriset hade ökat något.
 15
 ---pagebreak--- (40) Här bör det framhållas att skadeundersökningen omfattade perioden från och med
 den 1 januari 1992 till och med den 31 mars 1995, dvs. en period av mer än tre år.
 Därför bör all utveckling under en del av denna period jämföras med utvecklingen
 totalt sett under hela undersökningsperioden. Eftersom PLEPCI:s slutsatser endast
 baseras på en begränsad period av skadeundersökningsperioden, har dess argument
 endast ett begränsat värde, oavsett den totala utvecklingen under hela den berörda
 perioden.
 (41) Det bekräftas att gemenskapsindustrins marknadsandel ökade med 0,2 % och att det
 skedde en viss prisökning under undersökningsperioden jämfört med 1994. Trots
 detta förlorade gemenskapsindustrin en del av marknaden och dess
 försäljningspriser minskade under perioden för skadeundersökningen, dvs. från
 1992 till slutet av den undersökningsperiod som anges i punkt 47 och 48 i ingressen
 till förordningen om preliminär tull. Även om den berörda importen förlorade 1,8
 % av sin marknadsandel samtidigt som priserna ökade med 2,5 % under
 undersökningsperioden jämfört med 1994, erinras det om att dess marknadsandel
 från och med 1992 till och med undersökningsperioden, dvs. under hela den period
 som omfattas av skadeundersökningen, ökade med 13,8 procentenheter, dvs. med
 46 %, samtidigt som importpriset minskade med 3,3 %. Av den anledningen kunde
 deras argument inte godtas.
 (42) Eftersom inga relevanta nya argument lagts fram om slutsatserna i punkt 53-72 i
 ingressen till förordningen om preliminär tull bekräftas den preliminära slutsatsen
 om vållande av avsevärd skada för gemenskapsindustrin.
 16
 ---pagebreak--- VIII. GEMENSKAPENS INTRESSE
 (43) Det erinras om att en intressebedömning genomförts bland annat med avseende på
 gemenskapsindustrin, användarna och importörerna, enligt punkt 73 och följande i
 ingressen till förordningen om preliminär tull, och att inga avgörande skäl mot att
 införa antidumpningsåtgärder framkommit. Slutsatsen var snarare att det rimligen
 ligger i gemenskapens intresse att skydda gemenskapsindustrin mot illojal
 handelspraxis i form av dumpad import från Indien, Indonesien och Thailand.
 (44) Eftersom inga nya argument lades fram i samband med den bedömning av
 gemenskapens intresse som genomförts i enlighet med förordningen om preliminär
 tull bekräftas härmed de preliminära slutsatserna.
 IX. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
 A. Antidumpningstullarnas nivå och typ
 (45) Mot bakgrund av de ovannämnda slutsatserna om dumpning, skada, orsakssamband
 och gemenskapens intresse övervägdes vilken typ av antidumpningsåtgärder som
 måste vidtas, och nivån på dessa, för att få bort den skadliga dumpningens
 snedvridande verkningar på handeln och återställa effektiva konkurrensvillkor på
 gemenskapsmarknaden.
 (46) Eftersom den prisnivå vid vilken de skadliga verkningarna av importen skulle vara
 undanröjda var högre än dumpningsmarginalen för alla berörda länder i
 undersökningen, användes dumpningsmarginalen för att bestämma nivån. på
 åtgärderna.
 (47) På grundval av vad som anges ovan bör slutgiltiga tullar i form av värdetullar
 införas.
 17
 ---pagebreak--- (48) I enlighet med artikel 11.4 i grundförordningen kan ingen översyn avseende en ny
 exportör inledas beträffande Indonesien i samband med detta förfarande för att
 fastställa individuella dumpningsmarginaler, eftersom stickprovstagning ägde rum i
 samband med den ursprungliga undersökningen. För att säkerställa lika behandling
 mellan eventuella nya exportörer och de företag som samarbetar vid denna
 undersökning bör emellertid bestämmelser införas om att den vägda genomsnittliga
 tull som införts för de senare företagen skall tillämpas på eventuella nya exportörer
 vilka annars skulle ha rätt att begära en översyn enligt artikel 11.4.
 X. UTTAG AV PRELIMINÄR TULL
 (49) Mot bakgrund av den för de exporterande tillverkarna fastställda storleken på
 dumpningsmarginalerna och den allvarliga skada som vållats gemenskapsindustrin
 anses det nödvändigt att de belopp som säkrats genom preliminära
 antidumpningstullar för transaktioner med den berörda produkten definitivt tas ut
 på den slutgiltiga tullnivån.
 18
 ---pagebreak--- HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:
 Artikel 1
 1. Slutgiltiga antidumpningstullar skall införas på import av vävda säckar och påsar
 av sådana slag som används för förpackning av varor, icke av trikå utan framställda
 av polyeten- eller polypropenremsor eller dylikt av vävnader med en vikt av högst
 120 g/m2, med ursprung i Indien, Indonesien eller Thailand. Produkten med denna
 beskrivning omfattas av KN-nummer 6305 32 81, 6305 33 91, ex 3923 21 00
 (Taric-nummer : 39232100* 10), ex 3923 29 10 (Taric-nummer : 39232910*10) och
 ex 3923 29 90 ( Taric-nummer : 39232990*10).
 2. Den tullsats som enligt denna förordning skall tillämpas på nettopriset fritt
 gemenskapens gräns skall vara följande:
 a) 36,0 % för säckar och påsar med ursprung i Indien (Taric-tilläggsnummer
 8900) med undantag av import tillverkad av följande företag som skall
 omfattas av de tullsatser som anges nedan:
 Indien:
 Tullsats Taric-tilläggsnummer
 (%)
 Buildmet Private Ltd 15,6 8944
 Gilt Pack 0,0 8945
 Kanpur Plastipack 4,3 8946 :
 Neo Sack Ltd 0,0 8947
 Polyspin Export Ltd och 8948
 Polyspin Private Ltd 13,8
 Shankar Packaging Ltd 6,1 8949
 Aditya Bags (India) Limited 10,5 8424
 TPI India Limited 10,5 8424
 Virgo Polymers (India) 10,5 8424
 Limited
 19
 ---pagebreak--- b) 56,0 % för säckar och påsar med ursprung i Indonesien (Taric-tilläggsnummer
 8900)med undantag av importvaror tillverkade av följande företag som skall
 omfattas av nedanstående tullsatser:
 Indonesien:
 Tullsats Taric-tilläggsnummer
 (%)
 P.T. Adhi Kara Suryatama 28,3 8950
 P.T. Aster Dharma Industri 28,3 8950
 P.T. Hardo Soloplast 28,4 8951
 P.T. Kemilau IndahPermana Ltd 31,0 8952
 P.T. Peiasnal 28,3 8950
 P.T. Poliplas Indah Sejahtera 38,0 8953
 P.T. Simoplas 23,5 8954
 P.T. Wirapetro 28,3 8950
 c) 60,8 % för säckar och påsar med ursprung i Thailand (Taric-tilläggsnummer 8900)
 med undantag av import tillverkad av följande företag som skall omfattas av
 nedanstående tullsatser:
 Thailand:
 Tullsats Taric-tilläggsnummer
 (%)
 Bangkok Polysack Co Ltd 13,2 8955
 CP Poly-Industry Public Co Ltd 43,2 8956
 Thai Coating Industrial Public Co Ltd. 21,5 8958
 Thai Plastic Products Co Ltd 15,8 8959
 Pacific Polysacks Co Ltd 47,8 8094
 20
 ---pagebreak--- 3. Om inte annat anges, skall gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
 4. Om en indonesisk part för kommissionen lägger fram tillräckliga bevis för att den
 inte exporterade de varor som anges i artikel 1.1 under undersökningsperioden, att
 den inte är en exportör eller tillverkare som omfattas av åtgärderna i denna
 förordning närstående och att den har exporterat de berörda varorna efter
 undersökningsperioden eller att den genom avtal har gjort ett oåterkalleligt
 åtagande att exportera en betydande kvantitet till gemenskapen, kan rådet med
 enkel majoritet på förslag av kommissionen och efter samråd med rådgivande
 kommittén ändra artikel 1.2 b och tilldela den berörda parten den tull som tillämpas
 på samarbetsvilliga tillverkare/exportörer vilka inte ingick i stickprovstagningen,
 dvs. 28,3 %.
 Artikel 2
 Det belopp som säkrats genom den preliminära antidumpningstullen enligt förordning
 (EG) nr 45/97 skall slutgiltigt tas ut till den slutgiltigt införda tullsatsen.
 Säkrade belopp överstigande den slutgiltiga antidumpningstullen, som berör import av
 säckar och påsar, skall frisläppas.
 Artikel 3
 Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska
 gemenskapernas officiella tidning.
 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
 Utfärdad i Bryssel den På rådets vägnar
 21
 ---pagebreak--- ---pagebreak--- ISSN 1024-4506
 KOM(97) 484 slutlig
 DOKUMENT
 SV 02 11
 Katalognummer : CB-C0-97-494-SV-C
 ISBN 92-78-24881-9
 Byrån för Europeiska gemenskapernas officiella publikationer
 L-2985 Luxemburg
 ^ ^


text:
Obecny czas: 21 Lis 2017, 08:27
 Wysłany: 19 Maj 2017, 11:38
 Temat postu: Re: Migracja niemieckiego AU z 1920 z uznaniem
 Wysłany: 19 Maj 2017, 13:50
 Ojciec dziecka, przyznał się do ojcostwa dziecka a skoro art 64 dekretu z dnia 22 stycznia 1946r. Prawo rodzinne nie przewidywał, żadnego uczestnictwa matki dziecka w uznaniu ojcostwa dziecka, to i w roku 1920 zapewne też tak było. Nie mamy nawet możliwości szukania przepisu prawnego w tych przepisach uchylonych w roku 1945, bo nie wiemy nawet jakiego przepisu prawnego mamy szukać i gdzie go szukać, skoro tam są przepisu pochodzące np. z 1784r. Dziecko, które miało ojca nosiło jego nazwisko a jak ojca nie miało, to nosiło nazwisko matki. Stąd też w dawnych aktach nie ma nazwiska dziecka, bo to w tamtych czasach było oczywiste, tak jak w omawianym kiedyś na Forum akcie urodzenia chyba marokańskim.
 Czyli przyjmujemy, że uznanie dziecka mamy skuteczne i dziecko uznane nosi nazwisko ojca.
 To, że w oryginalnym skorowidzu dziecko nosi nazwisko matki, to może było to nazwisko wpisane z chwili urodzenia dziecka a nie z chwili sporządzenia aktu urodzenia dziecka, może tak się pisało w skorowidzach albo jest w nim błąd.
 Oczywiście, że wzmianka o danych kryjących ojca, naniesiona w roku 1962 jest bez sensu.
 Art. 39 ustawy, czyli unieważnienie wzmianki dodatkowej przez sąd, w powodach tam podanych nie przewidują takiej sytuacji, że wzmianka jest naniesiona bez sensu. Ja bym tę wzmiankę pominęła w akcie przeniesionym do rejestru stanu cywilnego.
 Wysłany: 19 Maj 2017, 13:55
 Z zapisem w skorowidzu, to może być i tak, że przyszedł ojciec dziecka i powiedział jaka kobieta urodziła dziecko a kierownik otworzył skorowidz i wpisał nazwisko matki, jako nazwisko dziecka, bo dziecko uznane ma ojca od urodzenia i jego nazwisko również a nie od dnia uznania czy daty sporządzenia aktu urodzenia.
 Wysłany: 19 Maj 2017, 14:58
 Moim zdaniem ktoś w 1962 r. nie za bardzo umiał czytać akta z 1920 (może właśnie podjął pracę w USC i nie miał żadnej pomocy) i dlatego dopisał wzmiankę o uzupełnieniu aktu o dane kryjące ojca. Skorowidz do aktów pewnie też pochodzi z tego okresu. U nas skorowidze były robione właśnie w latach 60 ubiegłego wieku.
 Wysłany: 19 Maj 2017, 15:04
 Trochę jeszcze pociągnę ten temat, bo nie wszystko jest dla mnie oczywiste.
 Nie napisałam, a może to ważne, że rodzice dziecka, po trzech latach od jego urodzenia, zawarli związek małżeński.
 Poszukałam trochę i doszłam do tego, że na tym terenie, w 1920 roku obowiązywał Niemiecki Kodeks Cywilny z 1896 roku - chyba.
 &1706 - Dziecko nieślubne otrzymuje nazwisko rodowe matki.
 Nie znalazłam nigdzie regulacji, czy sytuację zmienia fakt uznania przez ojca.
 Jedynie & 1719 przewiduje, że przez małżeństwo rodziców, dziecko uzyskuje stanowisko prawne dziecka ślubnego.
 Natomiast & 1616, mówiący o tym, że dziecko otrzymuje nazwisko ojca, znajduje się w Tytule 4- Stanowisko prawne dzieci ślubnych.
 Nie wiem, czy dobrze interpretuję te przepisy. Ale może to ma być tak: urodziło się dziecko - nazwisko rodowe matki mimo uznania. Ślub rodziców - nabycie nazwiska ojca.
 Co do wzmianki o danych kryjących, to chyba ją zignoruję.
 A gdyby było tak jak myślę, to musiałabym zamieścić jakąś wzmiankę o ślubie rodziców i wynikającej z tego zmianie nazwiska dziecka. W ten sposób dojdę do nazwiska ojca. Tylko, czy taka wzmianka jest dopuszczalna z datą bieżącą i powołaniem na nieobowiązujące przepisy?
 Skorowidz jest z tamtego okresu.
 Wysłany: 20 Maj 2017, 07:43
 Bardzo dziękuję Pani Kierownik, że podała Pani te przepisy prawne z Niemieckiego Kodeksu Cywilnego, bo już teraz nie musimy domyślać się jak mogło być a wiemy jak było i w roku 1920 i możemy porównać zapisy z Prawa rodzinnego z roku 1946r., bo przecież podstawą tworzenia przepisów dla jednolitej świeckiej rejestracji stanu cywilnego obowiązującej od dnia 1 stycznia były poprzednie przepisy prawne aby w jakiś sposób utrzymać zasady z prawa rodzinnego z okresu sprzed 1 stycznia 1946r. o czym stanowi zapis art. XXIII par. 2 dekretu z dnia 22 stycznia 1946r. Przepisy wprowadzające Prawo rodzinne.
 Z tych przepisów Niemieckiego Kodeksu Cywilnego wynika bezspornie jakie nazwisko nosi dziecko nieślubne - nazwisko matki. Czyli odnośnie nazwiska dziecka znaczenie ma tylko fakt czy jest to dziecko pochodzące z małżeństwa czy nie jest.
 Fakt uznania ojcostwa czy ustalenia ojcostwa co do nazwiska dziecka się nie odnosi, co wynika wprost z tego zapisu 1706. Podobnie sprawa była uregulowana w Prawie rodzinnym z roku 1946 (art. 52 par.1) - Dziecko pozamałżeńskie nosi nazwisko rodowe matki. Tylko w przypadku ustalenia ojcostwa sąd mógł na wniosek matki nadać nazwisko ojca - art. 52 par. 2 w/w przepisu prawnego.
 Czyli w roku 1920 dziecko miało ustalone ojcostwo ale nazwisko nadal było nazwiskiem jego matki i stan taki z nazwiskiem trwał do czasu zawarcia małżeństwa przez rodziców tego dziecka. 3 lata po urodzeniu tego dziecka, jego rodzice zawarli małżeństwo i dziecko uzyskało status dziecka uprawnionego z małżeństwa, co oznacza, że traktowane jest tak samo, jak dzieci pochodzące z małżeństwa, łącznie z prawem do nazwiska ojca, o czym mówi ten zapis 1616. W Prawie rodzinnym jest to art. 17.
 Czyli w skorowidzu, do którego dane zostały wpisane w tym samym czasie ,co sporządzenie aktu zapis jest prawidłowy na dzień jego sporządzenia. Brakuje tylko nowego nazwiska dla dziecka-nazwiska ojca, ktore należało dopisać.
 Wysłany: 20 Maj 2017, 08:21
 Teraz co do wzmianek; wszystkie wpisuje się z bieżącą datą, po przeniesieniu aktu stanu cywilnego z księgi papierowej do rejestru stanu cywilnego, bo do aktu w księdze, po 1 września 2015r. nie można nic już wpisać.
 Wpisuje się tylko takie wzmianki dodatkowe, o których treści mówi obecna ustawa, ale podstawą prawną naniesienia wzmianki dodatkowej do aktu jest akt prawny obowiązujący w chwili dokonania czynności, jako że ważność czynności rozpatruje się na moment ich dokonania a nie na moment wpisu do aktu stanu cywilnego.
 Czyli podstawą prawną prawną wpisania wzmianki o nazwisku dziecka ( jako nazwisku ojca), z chwilą zawarcia małżeństwa przez jego rodziców, jest w tym przypadku zapis 1616 (piszę zapis bo nie wiem co ten znak przed cyframi 1616 oznacza - czy to jest artykuł czy paragraf).
 Wysłany: 20 Maj 2017, 09:05
 Natomiast co do tej wzmianki z roku 1962, to też bym ją pominęła, tak jak pomija się wiele zapisów, które są w aktach stanu cywilnego, szczególnie tych sporządzonych w formie opisowej, jak np. status majątkowy ojca , zapis, że dziecko panieńskie urodziła praczka , czyli zawód matki czy rodziców, wyznanie. Nie bardzo mi tu pasuje wystąpienie do sądu o unieważnienie wzmianki (art.39 ust. 1 ustawy), z powodów w ustawie podanych, bo stan faktyczny pochodzenia dziecka jest w akcie stwierdzony - dziecko ma ojca, uchybienie to nie jest, które może spowodować zmniejszenie mocy dowodowej aktu też nie. Ojca dziecko ma, tylko niepotrzebnie została ta wzmianka wpisana o danych kryjących ojca, bo taką się wpisuje gdy ojcostwo dziecka nie zostało ustalone a nie w przypadku takim jak omawiany, czyli mamy ustalenie ojcostwa.
 Dodamy tylko wzmiankę np. o treści ; z dniem...tu dzień zawarcia małżeństwa przez rodziców dziecka, dziecko, którego akt dotyczy nosi nazwisko ojca, na skutek zawarcia małżeństwa przez jego rodziców i wszystko będzie się nam zgadzało.
 Wysłany: 22 Maj 2017, 08:45
 Bardzo dziękuję. Miałam podobne przemyślenia ale potrzebowałam konsultacji z osobą o większym doświadczeniu.


type: wikipedia

text:
Id-Dolomiti (pronunzja: [doloˈmiːti]; bil-Ladino: Dolomites; bil-Ġermaniż: Dolomiten [doloˈmiːtn̩]; bid-djalett ta' Venezja: Dołomiti [doɰoˈmiti]; bid-djalett ta' Friuli: Dolomitis), magħrufa wkoll bħala l-Muntanji Dolomitiċi jew l-Alpi Dolomitiċi, huma katina muntanjuża li tinsab fil-Grigal tal-Italja. Jiffurmaw parti mill-Alpi tan-Nofsinhar tal-ġebla tal-ġir u jibqgħu sejrin mix-xmara Adige fil-Punent sal-Wied ta' Piave (Pieve di Cadore) fil-Lvant. Il-konfini fit-Tramuntana u fin-Nofsinhar huma definiti mill-Wied ta' Puster u mill-Wied ta' Sugana (bit-Taljan: Valsugana). Id-Dolomiti jinsabu fir-reġjuni ta' Veneto, Trentino-Alto Adige/Südtirol u Friuli Venezia Giulia, u jkopru żona kondiviża bejn il-provinċji ta' Belluno, Vicenza, Verona, Trentino, Südtirol, Udine u Pordenone.
 Gruppi muntanjużi oħra bi struttura ġeoloġika simili huma mifruxa tul ix-xmara Piave lejn il-Lvant – id-Dolomiti d'Oltrepiave; u 'l bogħod mix-xmara Adige lejn il-Punent – id-Dolomiti di Brenta (id-Dolomiti tal-Punent). Grupp iżgħar jissejjaħ Piccole Dolomiti (id-Dolomiti ż-Żgħar), u jinsab bejn il-provinċji ta' Trentino, Verona, u Vicenza.
 Il-Park Nazzjonali tad-Dolomiti ta' Belluno u bosta parks reġjonali oħra jinsabu fiż-żona tad-Dolomiti. F'Awwissu 2009, id-Dolomiti tniżżlu fil-lista tas-Siti ta' Wirt Dinji tal-UNESCO.
 Etimoloġija
 Isem id-Dolomiti, magħrufa wkoll bħala l-"Muntanji Ċari", oriġina minn isem il-blat kostitwenti tagħhom, id-dolomit. Dan il-blat issemma wara l-mineraloġista Franċiż tas-seklu 18 Déodat Gratet de Dolomieu (1750-1801), li kien l-ewwel wieħed li ddeskriva l-mineral.
 Storja
 Għal millenji sħaħ, il-kaċċaturi u l-komunitajiet tagħhom kienu avvanzaw u laħqu l-ogħla reġjuni bil-blat u x'aktarx li kienu xxabbtu sa xi qċaċet ukoll. Hemm evidenza li l-patri Ġiżwita Franz von Wulfen minn Klagenfurt ixxabbat sa fuq il-Lungkofel u d-Dürrenstein fis-snin 90 tas-seklu 18. Fl-1857, il-Brittaniku John Ball kien l-ewwel wieħed li xxabbat sa fuq Monte Pelmo. Paul Grohmann iktar 'il quddiem tela' fuq diversi qċaċet bħal Antelao, Marmolata, Tofana, Monte Cristallo, u Boè. Għall-ħabta tal-1860, ix-xabbatur Agordin Simone de Silvestro kien l-ewwel persuna li tela' konxjament fuq iċ-Civetta. Michael Innerkofler kien wieħed mix-xabbaturi tat-Tre Cime di Lavaredo. Iktar 'il quddiem, żewġ xabbaturi lokali importanti ħafna li rnexxielhom jixxabtu ma' diversi qċaċet għall-ewwel darba kienu Angelo Dibona u Giovanni Piaz.
 Matul l-Ewwel Gwerra Dinjija, il-linja militari bejn l-armata Taljana u dik tal-Awstrija u tal-Ungerija kienet tgħaddi mid-Dolomiti, u ż-żewġ naħat użaw il-mini tal-art b'mod estensiv. F'Cinque Torri (Ħames Torrijiet), f'Monte Piana u f'Monte Lagazuoi hemm mużewijiet tal-gwerra fil-beraħ. Bosta nies iżuru d-Dolomiti biex jixxabbtu tul mogħdijiet fl-għoli ħafna magħrufa bħala vie ferrate, li jgħaddu bejn il-blat tal-qċaċet u li kienu nħolqu matul il-gwerra.
 Għadd ta' mogħdijiet fuq distanza twila jgħaddu mid-Dolomiti. Dawn jissejħu alte vie (bil-Ġermaniż: Dolomiten Höhenwege), jiġifieri litteralment mogħdijiet għoljin, u huma numerati minn 1 sa 10. Dawn il-mogħdijiet jieħdu xi ġimgħa biex wieħed jagħmilhom mill-bidu sat-tmiem, u fihom hemm diversi rifugi (għorfiet ta' rifuġju) fejn wieħed jista' jistkenn. L-ewwel mogħdija, li hija l-iktar waħda rinomata, tissejjaħ Alta Via 1. Fir-reġjun ta' Alta Badia ntużat id-datazzjoni bir-radjukarbonju biex tintwera konnessjoni bejn l-attività taċ-ċedimenti tal-art u t-tibdil fil-klima.
 Sit ta' Wirt Dinji
 Id-Dolomiti ġew iddeżinjati bħala Sit ta' Wirt Dinji tal-UNESCO fl-2009.
 Il-valur universali straordinarju tas-sit ġie rrikonoxxut abbażi ta' żewġ kriterji tal-għażla tal-UNESCO: il-kriterju (vii) "Post fejn iseħħu fenomeni naturali tal-għaġeb jew fejn hemm żoni ta' ġmiel naturali u ta' importanza estetika eċċezzjonali"; u l-kriterju (viii) "Eżempju straordinarju li jirrappreżenta stadji importanti tal-istorja tad-dinja, inkluż it-trapass tal-ħajja, il-proċessi ġeoloġiċi kontinwi sinifikanti fl-iżvilupp tat-tipi differenti ta' art, jew il-karatteristiċi ġeomorfiċi jew fiżjografiċi sinifikanti".
 Ġeografija
 Ir-reġjun spiss jinqasam fid-Dolomiti tal-Punent u dawk tal-Lvant, isseparati bejniethom minn linja li tgħaddi mal-assi Val Badia – il-Mogħdija Muntanjuża ta' Campolongo – il-Wied ta' Cordevole (Agordino).
 Klassifikazzjoni attwali
 Id-Dolomiti jistgħu jinqasmu fil-ktajjen muntanjużi li ġejjin:
 Sella
 Marmolada
 Tofane
 il-Grupp ta' Langkofel
 il-Grupp ta' Geisler
 il-Grupp ta' Peitlerkofel
 il-Grupp ta' Puez
 il-Grupp ta' Fanes
 il-Grupp ta' Schlern
 Rosengarten
 Latemar
 Pala
 il-Muntanji ta' Lüsen
 Civetta
 Pelmo
 Marmarole
 il-Grupp ta' Cadini
 il-Grupp ta' Cristallo
 Sorapiss
 Antelao
 Bosconero
 Vette Feltrine
 Schiara
 id-Dolomiti ta' Praga
 id-Dolomiti ta' Sexten
 id-Dolomiti ta' Friuli
 Turiżmu u sport
 Id-Dolomiti huma rinomati għall-iskijjar fix-xhur tax-xitwa u għat-tixbit, għall-mixi, għaċ-ċikliżmu u għall-qbiż mill-għoli (BASE jumping) fil-muntanji, kif ukoll għall-paragliding u għall-hang gliding fis-sajf u fl-aħħar tar-rebbiegħa/fil-bidu tal-ħarifa. It-tixbit ilu tradizzjoni fid-Dolomiti mill-1887, meta Georg Winkler, li kellu 17-il sena, ixxabbat waħdu għall-ewwel darba sal-quċċata tal-Vajolettürme. Iċ-ċentru prinċipali jinkludu: Rocca Pietore maġenb il-Glaċier ta' Marmolada, fil-konfini bejn Trentino u Veneto, l-irħula ż-żgħar ta' Alleghe, Falcade, Auronzo u Cortina d'Ampezzo, u l-villaġġi ta' Arabba, Urtijëi u San Martino di Castrozza, kif ukoll iż-żoni kollha tal-widien ta' Fassa, Gardena u Badia.
 Il-Maratona dles Dolomites, tellieqa tar-roti fit-triq li ddum ġurnata sħiħa, li tkopri seba' mogħdijiet muntanjużi tad-Dolomiti, issir kull sena fl-ewwel ġimgħa ta' Lulju.
 Postijiet karatteristiċi oħra huma:
 Monte Pasubio u Strada delle 52 Gallerie (mogħdija militari mħaffra bi 52 mina li nbniet matul l-Ewwel Gwerra Dinjija)
 Altopiano di Asiago u Calà del Sasso, b'4,444 tarġa, l-itwal mogħdija bit-taraġ fid-dinja li hija miftuħa għall-pubbliku.
 Qċaċet ewlenin
 Mogħdijiet muntanjużi ewlenin
 Parks ewlenin
 Referenzi
 Muntanji tal-Italja
 Siti ta' Wirt Dinji