type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 31994D0646
 94/646/EG: BESCHLUSS DES RATES vom 19. September 1994 über den Abschluß des Abkommens in Form eines Briefwechsels über die vorläufige Anwendung des Protokolls zur Festlegung der Fangrechte und des finanziellen Ausgleichs nach dem Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Regierung der Volksrepublik Angola über die Fischerei vor der Küste Angolas für die Zeit vom 3. Mai 1994 bis zum 2. Mai 1996
 Amtsblatt Nr. L 251 vom 27/09/1994 S. 0021 - 0021 Finnische Sonderausgabe: Kapitel 4 Band 6 S. 0126 Schwedische Sonderausgabe: Kapitel 4 Band 6 S. 0126
 BESCHLUSS DES RATES vom 19. September 1994 über den Abschluß des Abkommens in Form eines Briefwechsels über die vorläufige Anwendung des Protokolls zur Festlegung der Fangrechte und des finanziellen Ausgleichs nach dem Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Regierung der Volksrepublik Angola über die Fischerei vor der Küste Angolas für die Zeit vom 3. Mai 1994 bis zum 2. Mai 1996 (94/646/EG) DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, gestützt auf das Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Regierung der Volksrepublik Angola über die Fischerei vor der Küste Angolas (1), auf Vorschlag der Kommission, in Erwägung nachstehender Gründe: Zwischen der Gemeinschaft und der Republik Angola haben Verhandlungen stattgefunden, um die Änderungen oder Ergänzungen des Fischereiabkommens festzulegen, die am Ende des Anwendungszeitraums des derzeit geltenden dritten Protokolls zu dem Fischereiabkommen vorzunehmen sind. Im Anschluß an diese Verhandlungen wurde am 24. März 1994 ein neues Protokoll paraphiert. Mit diesem Protokoll werden den Fischern der Gemeinschaft für die Zeit vom 3. Mai 1994 bis zum 2. Mai 1996 Fangmöglichkeiten in den Gewässern unter der Hoheitsgewalt oder der Gerichtsbarkeit Angolas eingeräumt. Zur Vermeidung einer Unterbrechung der Fangtätigkeit der Fischereifahrzeuge der Gemeinschaft muß das neue Protokoll möglichst bald angewendet werden. Aus diesem Grunde haben die beiden Vertragsparteien ein Abkommen in Form eines Briefwechsels paraphiert, das die vorläufige Anwendung des paraphierten Protokolls ab dem Tag nach Ablauf des geltenden Protokolls vorsieht. Dieses Abkommen sollte vorbehaltlich einer endgültigen Entscheidung nach Artikel 43 des Vertrags genehmigt werden - BESCHLIESST: Artikel 1 Das Abkommen in Form eines Briefwechsels über die vorläufige Anwendung des Protokolls zur Festlegung der Fangrechte und des finanziellen Ausgleichs nach dem Abkommen zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Regierung der Volksrepublik Angola über die Fischerei vor der Küste Angolas für die Zeit vom 3. Mai 1994 bis zum 2. Mai 1996 wird im Namen der Gemeinschaft genehmigt. Der Wortlaut des Abkommens ist diesem Beschluß beigefügt. Artikel 2 Der Präsident des Rates wird ermächtigt, die Personen zu benennen, die befugt sind, das Abkommen in Form eines Briefwechsels im Namen der Gemeinschaft zu unterzeichnen. Geschehen zu Brüssel am 19. September 1994. Im Namen des Rates Der Präsident J. BORCHERT (1) ABl. Nr. L 341 vom 3. 12. 1987, S. 1.


type: wikipedia

text:
Oštra Luka je općina u zapadnom dijelu Bosne i Hercegovine
 Poslije potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma, najveći dio općine Sanski Most ušao je u sastav Federacije BiH. Od područja koje je ušlo u sastav Republike Srpske formirana je općina Oštra Luka. Ranije je nosila naziv Srpski Sanski Most', ali u skladu s odlukama Ustavnog suda BiH od 22. rujna i 27. veljače 2004. godine naziv je proglašen neustavnim, te se zamjenjuje nazivom Oštra Luka.
 Stanovništvo
 Popisi 1971. – 1991.
 Oštra Luka (naseljeno mjesto), nacionalni sastav
 Popis 2013.
 Naseljena mjesta
 Općinu Oštra Luka sačinjavaju sljedeća naseljena mjesta:
 Batkovci,
 Budimlić Japra,
 Donja Kozica,
 Donja Tramošnja,
 Duge Njive,
 Garevica,
 Gornja Kozica,
 Gornja Tramošnja,
 Hadrovci,
 Halilovci,
 Hazići,
 Koprivna,
 Marini,
 Mrkalji,
 Oštra Luka,
 Ovanjska,
 Podvidača,
 Sasina,
 Slatina,
 Stara Rijeka,
 Škrljevita,
 Trnova,
 Usorci i
 Zenkovići.
 Navedena naseljena mjesta su do potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma bila u sastavu općine Sanski Most koja je ušla u sastav Federacije BiH.
 Povijest
 Ovaj prostor u srednjem vijeku naseljavaju Hrvati i nalazi se u sastavu Hrvatskog Kraljevstva, a kasnije je i dio Sanske županije i biskupije.
 U 14. stoljeću područjem gospodare moćni knezovi Blagajski-Babonići, a početkom 15. ga kraće vrijeme kontrolira Hrvoje Vukčić Hrvatinić.
 U 16. stoljeću područje pada pod osmanlijsku vlast, pod kojom i ostaje do Berlinskog kongresa 1878., kada ga okupira i 1908. aneksira Austro-Ugarska. Nakon toga je dio države Slovenaca, Hrvata i Srba, pa kraljevine Jugoslavije, kao dio Vrbaske banovine, pa Nezavisne Države Hrvatske, pa SR BiH.
 Poznate osobe
 mons. Marko Kamenjaš, hrv. katolički svećenik iz BiH, visoki crkveni dužnosnik
 Izvori
 Vanjske poveznice
 Službene stranice
 Općine u Republici Srpskoj
 Naselja u Republici Srpskoj


type: contracts

text:
 6.10.2011
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 262/64
 ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP
 č. 92/2011
 z 19. júla 2011,
 ktorým sa mení a dopĺňa protokol 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd
 SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
 so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore zmenenú a doplnenú protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „dohoda“), a najmä na jej články 86 a 98,
 keďže:
 (1)
 Protokol 31 k dohode bol zmenený a doplnený rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 68/2007 z 15. júna 2007 (1).
 (2)
 Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán dohody tak, aby zahŕňala rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1041/2009/ES z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovuje program spolupráce v audiovizuálnej oblasti s odborníkmi z tretích krajín (MEDIA Mundus) (2).
 (3)
 Protokol 31 k dohode by sa preto mal zmeniť a doplniť, aby sa táto rozšírená spolupráca mohla uskutočňovať od 1. januára 2011,
 PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
 Článok 1
 V článku 9 ods. 4 protokolu 31 k dohode sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 32009 D 1041: rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 1041/2009/ES z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovuje program spolupráce v audiovizuálnej oblasti s odborníkmi z tretích krajín (MEDIA Mundus) (Ú. v. EÚ L 288, 4.11.2009, s. 10).
 Lichtenštajnsko bude vyňaté z účasti na tomto programe a nebude ani finančne prispievať na tento program.“
 Článok 2
 Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po doručení posledného oznámenia Spoločnému výboru EHP podľa článku 103 ods. 1 dohody (3).
 Uplatňuje sa od 1. januára 2011.
 Článok 3
 Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
 V Bruseli 19. júla 2011
 Za Spoločný výbor EHP
 predseda
 Kurt JÄGER
 (1) Ú. v. EÚ L 304, 22.11.2007, s. 52.
 (2) Ú. v. EÚ L 288, 4.11.2009, s. 10.
 (3) Ústavné požiadavky neboli oznámené.


type: other

jurisdiction: US

text: b'March 7, 2014\n\nReport Number: A-06-14-00027\n\nMr. Iden Martyn\nCozen O\xe2\x80\x99Connor\n1627 I Street, NW, Suite 1100\nWashington, DC 20006\n\nDear Mr. Martyn:\n\nThis informational report provides you with the consolidated results of our audits conducted at\nselected hospitals within the Christus Health System. 1 These hospitals are Christus Santa Rosa\nHospital, Christus St. Frances Cabrini Hospital, and Christus Hospital \xe2\x80\x93 St. Elizabeth (the\nHospitals).\n\nWhy We Did These Reviews\n\nPrior Office of Inspector General (OIG) audits, investigations, and inspections identified certain\npayments to hospitals that are at risk for noncompliance with Medicare billing requirements. For\ncalendar year (CY) 2011, Medicare paid hospitals $151 billion, which represents 45 percent of\nall fee-for-service payments. Because these payments represent a significant portion of\nMedicare\xe2\x80\x99s expenditures, OIG has focused its oversight efforts in this area. For these reviews we\nfocused on inpatient stays of 1 day or less (short stays). Our previous work at other hospitals\nfound that a significant proportion of inpatient short stays would more appropriately be billed as\noutpatient or outpatient with observation services, which generally result in lower reimbursement\nthan inpatient stays.\n\nOur objective of these reviews was to determine whether the Hospitals complied with Medicare\nrequirements for billing inpatient short stays.\n\nHow We Conducted These Reviews\n\nThe reviews covered a total of $4,981,360 in Medicare payments to the Hospitals for 1,046\ninpatient short-stay claims with dates of service from January 1, 2010, through June 30, 2012.\n\n1\n Christus Health is a not-for-profit health system comprising almost 350 service providers and facilities, including\nmore than 60 hospitals and long-term-care facilities. Christus Health provides services in more than 60 cities in the\nUnited States (Texas, Arkansas, Iowa, Louisiana, Missouri, Georgia, and New Mexico) and Mexico.\n\n\nMedicare Compliance Reviews at Hospitals in Christus Health System (A-06-14-00027) 1\n\x0cWe selected a stratified random sample of 100 claims for review at each hospital. We submitted\nall sampled claims to an independent medical review contractor to determine whether the\nservices were medically necessary. The reports focused on inpatient short-stay claims and did\nnot represent an overall assessment of all claims submitted by the hospitals for Medicare\nreimbursement.\n\n Table: Office of Inspector General Compliance Reviews\n of Hospitals in the Christus Health System\n\n Report Hospital\n Audit Title and Report Number Issue Date Location\nMedicare Compliance Review of Christus Santa San Antonio,\n 2/25/14\nRosa Hospital for the Period January 1, 2010, Texas\nThrough June 30, 2012 (A-06-12-00068)\nMedicare Compliance Review of Christus St. Alexandria,\n 2/25/14\nFrances Cabrini Hospital for the Period January 1, Louisiana\n2010, Through June 30, 2012 (A-06-13-00019)\nMedicare Compliance Review of Christus Hospital Beaumont,\n 2/25/14\n\xe2\x80\x93 St. Elizabeth for the Period January 1, 2010, Texas\nThrough June 30, 2012 (A-06-13-00020)\n\nWhat We Found\n\nThe Hospitals complied with Medicare inpatient billing requirements for 84 of the 300 short-stay\nclaims we reviewed. However, the Hospitals did not fully comply with Medicare inpatient\nbilling requirements for the remaining 216 claims. For 205 claims, the Hospitals incorrectly\nbilled Medicare Part A for inpatient beneficiary stays that should have been billed as outpatient\nor outpatient with observation services. Specifically, our independent medical review contractor\ndetermined that inpatient admission was not medically necessary for these beneficiaries. The\nservices planned at the time of admission could have been safely provided at the outpatient level.\nAdditionally, the Hospitals incorrectly billed Medicare for diagnosis-related-group codes that\nwere not supported by the medical records (eight claims), or the medical records did not include\na signed and dated physician order (three claims). As a result of these errors, the Hospitals\nreceived overpayments of $1,321,644.\n\nBased on the results of the three separate samples, we estimated that the Hospitals received at\nleast $3,326,589 in overpayments from Medicare. The Hospitals did not provide a cause for the\noverpayments because they did not agree that they had made these billing errors. In each of the\nreviews, we recommended that the Hospitals refund the overpayments to the Medicare contractor\nand strengthen controls to ensure full compliance with Medicare requirements.\n\nAppendix A contains a summary of results by hospital, and Appendix B contains the sample\nresults and estimates.\n\n\n\n\nMedicare Compliance Reviews at Hospitals in Christus Health System (A-06-14-00027) 2\n\x0cConclusion\n\nThis report is being provided to you for informational purposes. Please use these results in any\ncorrective actions you may take to reduce Medicare overpayments for the three hospitals we\nreviewed and other hospitals in your health care system. We appreciate the opportunity to\nprovide you with these results.\n\nSection 8L of the Inspector General Act, 5 U.S.C. App., requires that OIG post its publicly\navailable reports on the OIG Web site. Accordingly, this informational report will be posted at\nhttps://oig.hhs.gov.\n\n Sincerely,\n\n\n\n /Brian P. Ritchie/\n Assistant Inspector General\n for Audit Services\n\n\n\n\nMedicare Compliance Reviews at Hospitals in Christus Health System (A-06-14-00027) 3\n\x0c APPENDIX A: RESULTS BY HOSPITAL\n\n Hospital Number of Claims Number of Claims \xe2\x80\x93 Number of Claims \xe2\x80\x93\n \xe2\x80\x93 Inpatient Stay Incorrectly Billed Did Not Include\n Not Medically Diagnosis-Related- Physician Order\n Necessary Group Codes\nChristus Santa Rosa\nHospital 61 7 2\nChristus St. Frances Cabrini\nHospital 62 0 0\nChristus Hospital \xe2\x80\x93 St.\nElizabeth 82 1 1\n Total 205 8 3\n\n\n\n\n Medicare Compliance Reviews at Hospitals in Christus Health System (A-06-14-00027) 4\n\x0c APPENDIX B: SAMPLE RESULTS AND ESTIMATES\n\n Sample Results\n Number of\n Incorrectly\n Billed Value of\n Value of Value of 100 Claims in Overpayments in\n Hospital Frame Size Frame Sampled Claims Sample Sample\nChristus Santa\nRosa Hospital 342 $1,987,423 $754,583 70 $446,289\nChristus St.\nFrances Cabrini\nHospital 187 1,247,510 687,348 62 517,682\nChristus Hospital\n\xe2\x80\x93 St. Elizabeth 517 1,746,427 444,402 84 357,673\n Total 1,046 $4,981,360 $1,886,333 216 $1,321,644\n\n Estimated Overpayments\n (Limits Calculated for a 90-percent Confidence Interval)\n\n\n Point\n Hospital Estimate Lower Limit Upper Limit\n Christus Santa\n Rosa Hospital $1,318,479 $1,192,275 $1,444,683\n Christus St.\n Frances Cabrini\n Hospital 942,312 814,568 1,070,057\n Christus Hospital\n \xe2\x80\x93 St. Elizabeth 1,440,602 1,319,746 1,561,459\n Total $3,701,393 $3,326,589 $4,076,199\n\n\n\n\n Medicare Compliance Reviews at Hospitals in Christus Health System (A-06-14-00027) 5\n\x0c'


text:
Sonho Sem Fim é um filme brasileiro de 1986, escrito por Walter Lima Jr. e Nelson Nadotti e dirigido por Lauro Escorel Filho. O filme é estrelado por Carlos Alberto Riccelli, Débora Bloch e Imara Reis.
 Sinopse
 Com o almejo de se tornar um astro de cinema, o cineasta Eduardo Abelim (Carlos Alberto Riccelli) deixa o Rio Grande do Sul e se aventura no Rio de Janeiro, na década de 1920. Sem conseguir nada na então capital Federal, ele decide voltar para sua terra natal para realizar seu maior sonho: abrir sua própria produtora.
 Elenco
 Carlos Alberto Riccelli como Eduardo Abelim "Edu"
 Débora Bloch como Clara
 Imara Reis como Flora
 Renato Consorte como Lázaro
 Emmanuel Cavalcanti como Leonel
 Marieta Severo como Lola
 Sérgio Mamberti como Quiromante
 Fernanda Torres como Cigana
 Luiz Carlos Arutin como Exibidor
 João Carlos Castanha como Canguru
 Xala Felippi como Marieta
 Vicente Barcellos como João
 Pedro Santos como Edgar
 Prêmios e Indicações
 Filmes do Brasil de 1986
 Filmes em língua portuguesa
 Filmes de aventura da década de 1980
 Filmes de aventura do Brasil
 Filmes premiados no Festival de Gramado


text:
 26.11.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 311/5
 DECIZIA NR. 257/2014 A COMITETULUI MIXT AL SEE
 din 12 decembrie 2014
 de modificare a anexei I (Chestiuni veterinare și fitosanitare) și a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE [2015/2124]
 COMITETUL MIXT AL SEE,
 având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul (UE) nr. 491/2014 al Comisiei din 5 mai 2014 de modificare a anexelor II și III la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele maxime de reziduuri pentru ametoctradin, azoxistrobin, cicloxidim, ciflutrin, dinotefuran, fenbuconazol, fenvalerat, fludioxonil, fluopiram, flutriafol, fluxapiroxad, glufosinat de amoniu, imidacloprid, indoxacarb, MCPA, metoxifenozid, pentiopirad, spinetoram și trifloxistrobin din sau de pe anumite produse (1) trebuie încorporat în Acordul privind SEE.
 (2)
 Regulamentul (UE) nr. 588/2014 al Comisiei din 2 iunie 2014 de modificare a anexelor III și IV la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de ulei de portocale, Phlebiopsis gigantea, acid giberelic, Paecilomyces fumosoroseus tulpina FE 9 901, virusul poliedrozei nucleare Spodoptera littoralis, virusul poliedrozei nucleare Spodoptera exigua, Bacillus firmus I-1582, S-acid abscisic, acid L-ascorbic și virusul poliedrozei nucleare Helicoverpa armigera din sau de pe anumite produse (2) trebuie încorporat în Acordul privind SEE.
 (3)
 Regulamentul (UE) nr. 617/2014 al Comisiei din 3 iunie 2014 de modificare a anexelor II și III la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele maxime de reziduuri pentru etoxisulfuron, metsulfuron-metil, nicosulfuron, prosulfuron, rimsulfuron, sulfosulfuron și tifensulfuron-metil din sau de pe anumite produse (3) trebuie încorporat în Acordul privind SEE.
 (4)
 Regulamentul (UE) nr. 703/2014 al Comisiei din 19 iunie 2014 de modificare a anexelor II, III și V la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele maxime de reziduuri pentru acibenzolar-s-metil, etoxiquin, flusilazol, izoxaflutol, molinat, propoxicarbazon, piraflufen-etil, chinoclamină și warfarină din sau de pe anumite produse (4) trebuie încorporat în Acordul privind SEE.
 (5)
 Regulamentul (UE) nr. 737/2014 al Comisiei din 24 iunie 2014 de modificare a anexelor II și III la Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește limitele maxime de reziduuri pentru 2-fenil-fenol, clormequat, ciflufenamid, ciflutrin, dicamba, fluopicolid, flutriafol, fosetil, indoxacarb, isoprotiolan, mandipropamid, metaldehidă, metconazol, fosmet, picloram, propizamidă, piriproxifen, saflufenacil, spinosad și trifloxistrobin din sau de pe anumite produse (5) trebuie încorporat în Acordul privind SEE.
 (6)
 Prezenta decizie se referă la legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare. Legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare nu se aplică Principatului Liechtenstein atât timp cât aplicarea Acordului dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind schimburile comerciale cu produse agricole se extinde la Principatul Liechtenstein, astfel cum se prevede în adaptările sectoriale aduse anexei I și în partea introductivă a capitolului XII din anexa II la Acordul privind SEE. În consecință, prezenta decizie nu se aplică Principatului Liechtenstein.
 (7)
 Prin urmare, anexele I și II la Acordul privind SEE ar trebui modificate în mod corespunzător,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 În anexa II la Acordul privind SEE, capitolul II, la punctul 40 [Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următoarele liniuțe:
 „—
 32014 R 0491: Regulamentul (UE) nr. 491/2014 al Comisiei din 5 mai 2014 (JO L 146, 16.5.2014, p. 1);
 —
 32014 R 0588: Regulamentul (UE) nr. 588/2014 al Comisiei din 2 iunie 2014 (JO L 164, 3.6.2014, p. 16);
 —
 32014 R 0617: Regulamentul (UE) nr. 617/2014 al Comisiei din 3 iunie 2014 (JO L 171, 11.6.2014, p. 1);
 —
 32014 R 0703: Regulamentul (UE) nr. 703/2014 al Comisiei din 19 iunie 2014 (JO L 186, 26.6.2014, p. 1);
 —
 32014 R 0737: Regulamentul (UE) nr. 737/2014 al Comisiei din 24 iunie 2014 (JO L 202, 10.7.2014, p. 1).”
 Articolul 2
 În anexa II la Acordul privind SEE, capitolul XII, la punctul 54zzy [Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului] se adaugă următoarele liniuțe:
 „—
 32014 R 0491: Regulamentul (UE) nr. 491/2014 al Comisiei din 5 mai 2014 (JO L 146, 16.5.2014, p. 1);
 —
 32014 R 0588: Regulamentul (UE) nr. 588/2014 al Comisiei din 2 iunie 2014 (JO L 164, 3.6.2014, p. 16);
 —
 32014 R 0617: Regulamentul (UE) nr. 617/2014 al Comisiei din 3 iunie 2014 (JO L 171, 11.6.2014, p. 1);
 —
 32014 R 0703: Regulamentul (UE) nr. 703/2014 al Comisiei din 19 iunie 2014 (JO L 186, 26.6.2014, p. 1);
 —
 32014 R 0737: Regulamentul (UE) nr. 737/2014 al Comisiei din 24 iunie 2014 (JO L 202, 10.7.2014, p. 1).”
 Articolul 3
 Textele Regulamentelor (UE) nr. 491/2014, (UE) nr. 588/2014, (UE) nr. 617/2014, (UE) nr. 703/2014și (UE) nr. 737/2014 în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
 Articolul 4
 Prezenta decizie intră în vigoare la 13 decembrie 2014, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (6).
 Articolul 5
 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
 Adoptată la Bruxelles, 12 decembrie 2014.
 Pentru Comitetul mixt al SEE
 Președintele
 Kurt JÄGER
 (1) JO L 146, 16.5.2014, p. 1.
 (2) JO L 164, 3.6.2014, p. 16.
 (3) JO L 171, 11.6.2014, p. 1.
 (4) JO L 186, 26.6.2014, p. 1.
 (5) JO L 202, 10.7.2014, p. 1.
 (6) Nu au fost semnalate obligații constituționale.


text:
Fraternité Sacerdotale Saint-Pie X - FSSPX - SSPX - La Porte Latine - Catholiques de Tradition - Mgr Lefebvre - Mgr Fellay - Pagliarani -Divorcés-remariés : le théologien australien McGavin propose un rescrit pour qu'ils puissent communier - 24 novembre 2015
 Divorcés-remariés : le théologien australien McGavin propose un rescrit pour qu'ils puissent communier - 24 novembre 2015
 Divorcés-remariés : le théologien australien McGavin propose
 un rescrit pour qu'ils puissent communier - 24 novembre 2015
 Hypothèse. Un rescrit qui permettrait de communier. Il serait rédigé par l'évêque, en faveur d'un divorcé remarié de son diocèse, après un examen attentif de son cas qui serait effectué en obéissant à des normes promulguées par le pape. C'est ce que propose un théologien australien pour remédier à la confusion actuelle, par Sandro Magister.
 ROME, le 24 novembre 2015 – Si l’on en croit ce qui se dit un peu partout, le grand vainqueur du synode aurait été l’Église allemande, qui se situe à l'avant-garde mondiale en matière de rénovation de la discipline du mariage catholique.
 Mais lorsque l’on entend ce que le pape François a dit aux évêques d’Allemagne venus à Rome en visite "ad limina", vendredi 20 novembre, la conclusion que l’on en tire n’est pas que l’Église allemande est la plus avancée du monde, mais exactement le contraire. C’est la plus ravagée.
 Le pape a tenu aux évêques allemands des propos très sévères.
 - Il a déploré l’absence de "profil catholique" dans les institutions caritatives et dans les écoles.
 - Il a stigmatisé la chute verticale de l’assistance à la messe et la "disparition de la pratique" du sacrement de pénitence.
 - il s’est plaint de "l’inauguration incessante de nouvelles structures auxquelles, en fin de compte, il manque un élément : les fidèles".
 - Il a appelé les évêques à être des "maîtres de la foi", de cette foi qui est "transmise et vécue dans la communion vivante de l’Église universelle".
 - Il a souligné que, dans les facultés de théologie, "la fidélité à l’Église et au magistère ne contredit pas la liberté académique".
 - Il a rappelé que, dans les paroisses, "la précieuse collaboration des fidèles laïcs ne peut pas devenir un succédané du ministère sacerdotal ou donner carrément l’impression que celui-ci est une possibilité parmi d’autres", parce que "s’il n’y a pas de prêtre, il n’y a pas d'eucharistie".- il a déclaré qu’il fallait "protéger inconditionnellement la vie, depuis le moment de la conception jusqu’à celui de la mort naturelle", parce que "sur ce point nous ne pouvons pas accepter de compromis, sans quoi nous deviendrions nous aussi coupables de pratiquer la culture du déchet".
 Cependant il y a une seule question que le pape n’a pas abordée : celle de l’accès des divorcés remariés à la communion. En Allemagne – mais pas seulement dans ce pays – c’est désormais une pratique courante, autorisée dans les faits par un grand nombre d’évêques, indépendamment de ce qui a été dit au synode et sans attendre que le pape en tire – c’est à lui qu’incombe cette tâche – des décisions opérationnelles.
 Parce que c’est bel et bien ce qui se passe. Le changement d’orientation radical dans la discipline relative au mariage catholique que constitue l’accès des divorcés remariés à la communion est en train de devenir un phénomène très répandu, spontané et hors de tout contrôle, sans que Rome – qui a été le point de départ de ce processus – ait encore émis quelque directive que ce soit.
 L'intervention que l’on peut lire ci-dessous – elle prête à discussion mais elle est d’un intérêt certain – est une réaction raisonnée à cette dérive spontanée. Son auteur est un théologien australien, Paul A. McGavin, qui n’a jamais dissimulé qu’il souhaitait des innovations à propos de la discipline en matière de mariage catholique. Mais à condition que l’on ne touche pas à la doctrine de l'indissolubilité.
 Son opinion, en effet, est que "la doctrine est universelle," tandis que "la discipline prend en compte les circonstances particulières et les responsabilités morales des personnes, y compris en cas d’échecs". Et la tradition de l’Église latine reconnaît effectivement à la chaire de Pierre l'autorité qui lui permet de concéder des exceptions aux lois universelles, y compris en matière de mariage.
 C’est ce qui se produit déjà, par exemple, avec le "privilège pétrinien", en vertu duquel le pape peut dissoudre un mariage "contracté et non consommé". Et c’est ce qui pourrait également se produire – ce que souhaite McGavin – dans le cas d’autres situations matrimoniales complexes.
 Le pouvoir d’autoriser de telles exceptions devrait, d’après le théologien australien, être étendu à chaque évêque. Mais seulement avec des "normes" précises, rédigées par Rome, qui en régiraient l’utilisation et avec un "rescrit" final qui serait formulé par l’évêque de manière publique pour chaque cas. Parce que, à défaut d’une telle réglementation, la confusion et le laxisme n’auraient plus de limites et qu’ils finiraient par démolir également la doctrine.
 La distinction existe déjà, dans le droit canonique actuel, entre les lois générales, qui sont applicables à tout le monde, et les actes administratifs individuels, qui concernent des cas spécifiques.
 Parmi ces actes administratifs il y a le rescrit, qui est défini de la manière suivante par l’article 59 § 1 du code de droit canonique :
 "Par rescrit, on entend l’acte administratif donné par écrit par l’autorité exécutive compétente, par lequel, à la demande de quelqu’un, est concédé selon sa nature propre un privilège, une dispense ou une autre grâce".
 Dans le texte ci-dessous McGavin, après avoir présenté des arguments en faveur de ses idées, propose justement un modèle de rescrit par lequel un évêque pourrait autoriser un divorcé remarié à recevoir la communion, au terme d’un examen attentif de son cas, effectué selon les normes promulguées par Rome.
 Le père McGavin est un prêtre du diocèse de Canberra et Goulburn, en Australie. Il a été professeur d’économie et président de la Business School de l’Université de Nouvelle-Galles du Sud. Il s’est spécialisé en théologie du Nouveau Testament, a été curé d’une paroisse et il est actuellement aumônier catholique de l’Université de Canberra.
 Un acte pastoral et administratif sous mandat du pape, sans changements doctrinaux ou canoniques, par Paul Anthony McGavin
 En matière de mariage/divorce/remariage, la nouvelle situation qui résulte de la publication du motu proprio "Mitis judex Dominus Jesus" par le pape François et de celle de la "Relatio" du synode de 2015 pourrait aboutir à un désaccord entre la doctrine et la pratique et rendre plus urgente encore la publication par le Saint-Père de lignes directrices post-synodales claires.
 La présente note procède à l'examen d’une proposition de "normes" du Saint-Siège pour des actes pastoraux et administratifs ne comportant pas de changements doctrinaux ou canoniques. Cette proposition est complétée à la fin de l’article par un modèle de lettre-rescrit épiscopale.
 Le pape François a devancé la "Relatio" du synode extraordinaire de 2014 (cf. n° 48) lorsqu’il a institué, le 14 septembre 2014, une commission chargée d’étudier la simplification des procédures d’annulation ; ensuite il a devancé le synode de 2015 par son motu proprio "Mitis judex Dominus Jesus", publié le 8 septembre 2015 et qui entrera en vigueur le 8 décembre 2015. On peut donner deux exemples dans lequel cette simplification résout des difficultés que l’on rencontrait dans les procédures juridiques qui étaient employées jusqu’à présent.
 Premier exemple : les simplifications introduites par ces révisions canoniques permettent de parvenir plus facilement à une "certitude morale" (nouveau canon 1687 § 1) dans l’identification juridique d’un empêchement dirimant, tel que l’instabilité mentale au moment où le mariage a été contracté. Autre exemple : les procédures canoniques simplifiées peuvent diminuer la probabilité que la recherche d’une annulation soit freinée par la crainte d’aggraver des conflits conjugaux antérieurs et des blessures qui pourraient amener de nouveaux conflits de droit civil à propos de questions telles que la garde des enfants et/ou les contacts avec les enfants.
 En bref, la législation simplifiée facilite un accès aux tribunaux qui reflète mieux les situations pastorales et de droit civil complexes qui se présentent de nos jours. Le motu proprio "Mitis judex Dominus Jesus" établit une unique phase de procédure (nouveau canon 1671 § 2) et admet qu’il y ait un seul juge (1) dans les procédures qui se déroulent dans le cadre des tribunaux ecclésiastiques (nouveau canon 1673 § 4). De plus il prévoit, dans les cas les plus clairs, une procédure abrégée de détermination judiciaire de l'annulation d’un mariage directement par l’évêque (nouveau canon 1683). En un certain sens, cette dernière solution représente un retour au genre de gouvernement épiscopal qui existait avant que n’apparaisse la pratique des tribunaux ecclésiastiques séparés.
 Certaines personnes ont exprimé leur crainte que cette solution ne rende possible le "divorce" présenté comme une '"annulation". Ce point de vue n’est pas corroboré par le motu proprio. Dans ce texte le pape affirme à trois reprises le principe de l’"indissolubilité" du lien sacré du mariage et, en ce qui concerne la procédure juridique épiscopale abrégée, il parle du "très grand soin [que le pasteur prend] de l’unité des catholiques avec Pierre dans la foi et la discipline". De plus le nouveau canon 1683 limite l’utilisation de la procédure juridique épiscopale abrégée aux cas dans lesquels les époux sont d’accord pour demander la nullité et où les témoignages écrits substantiels ne nécessitent pas d’enquêtes plus approfondies.
 Certains observateurs ont décrit la “Relatio” du synode de 2015 comme un "chef d’œuvre d’ambigüité". Or le cardinal George Pell a défendu les paragraphes 84-86 de la "Relatio" comme "non ambigus”, même s’ils sont considérés par certaines personnes comme "insuffisants”. Lorsqu’elle parle du mariage, la "Relatio" fait un usage répété du mot "indissolubilité" (aux paragraphes 1, 40, 48, 49, 84) et il est certainement incontestable que l’unité et la stabilité du lien matrimonial ont été accueillies par l’Église, depuis son commencement, comme un enseignement du Seigneur enraciné dans le dessein originel de Dieu, "dès l’origine" (Mc 10, 6 ; Gn 1, 27). De même il est certainement incontestable que la rupture intentionnelle du lien matrimonial constitue un péché grave : “Quiconque répudie sa femme et en épouse une autre...” (Mc 10, 11). À ce sujet, comme l’a dit le cardinal Pell, il y a eu un "consensus massif".
 Et cependant, il est indubitable que, en dehors du synode, un large consensus s’est également manifesté à propos d’une interprétation particulière de la citation de "Familiaris consortio" n° 84 – "Les pasteurs doivent savoir que... ils ont l’obligation de bien discerner les diverses situations" – qui est incorporée dans le paragraphe 85 de la "Relatio".
 Avant le synode, les évêques allemands ont déclaré qu’ils avaient le sentiment de ne pas avoir besoin de l'imprimatur de Rome pour émettre des décrets pastoraux en Allemagne. Après le synode, une idée courante est que des décisions pastorales peuvent être prises au niveau local simplement par les prêtres, dans le for interne sacramentel. Mais sans des "normes" émanant du Saint-Siège il serait plus difficile pour les évêques d’endiguer les pratiques du clergé qui affaiblissent la doctrine relative au mariage et qui atténuent le rapport nécessaire entre la doctrine et la discipline.
 Des développements indésirables de ce genre se sont multipliés là où il y a une fusion/confusion entre la doctrine et la discipline. La doctrine est universelle ; la discipline, quant à elle, prend en compte les circonstances particulières et les responsabilités morales des personnes, y compris en cas d’échecs. En bref, la doctrine est générale, comme le catéchisme, tandis que la discipline correspond à des situations spécifiques et qu’elle a pour but l'édification des fidèles et la conversion des comportements particuliers, plutôt que le traitement de situations générales.
 Mais sans "normes" pour la discipline, le danger du laxisme augmente. Laisser la discipline simplement aux prêtres, c’est ouvrir la porte à des pratiques disparates de la part de confesseurs ayant mal interprété ce qu’a dit le pape lors de la clôture du synode de 2014 à propos de ceux qui manifestent ce '"raidissement hostile" qui est "la tentation des zélés, des scrupuleux, des empressés et de ceux que l’on appelle ‘traditionnalistes’”. Lorsque de tels propos ne sont pas interprétés de manière équilibrée, ils peuvent favoriser la diffusion d’une discipline détachée de la doctrine. Cela souligne la nécessité de "normes", que je vais maintenant argumenter.
 Le " consensus massif" manifesté par le synode porte sur l’enseignement de toujours en matière de mariage et sur sa présence cohérente dans le droit canonique. Cependant, ce point étant considéré comme acquis, il existe des “privilèges de foi" (cf. canon 59 § 1) qui, dans la tradition latine sont réservés au Saint-Siège en tant qu’exercice du privilège pétrinien par le législateur. Ce qui est en question ici, c’est la concession d’une faveur qui est en dehors de la loi, mais qui n’abroge pas celle-ci : un acte "administratif”, plutôt qu’un acte "juridique" (2).
 De tels actes administratifs peuvent traiter des situations canoniquement irrégulières et effectivement désordonnées, à propos desquelles il est prudent de donner une réponse pastorale modérée. Les mots-clés sont "modérée” et "prudent" ; or exercer un traitement administratif qui soit modéré et prudent exige des "normes". Dans le cas présent, l’évêque serait le "modérateur" et son action serait régie par des "normes" édictées par le Saint-Siège pour régler la concession par le pape de pouvoirs permettant à l’évêque d’effectuer des actes administratifs et pastoraux qui – dans des circonstances déterminées – permettraient à des personnes qui, pour des raisons complexes, ne sont pas en mesure de régulariser leur situation matrimoniale d’accéder à la communion sacramentelle.
 Les "normes" proposées (3) émaneraient du Saint-Siège et elles pourraient inclure :
 1. la reconnaissance par le requérant (ou par les requérants) du commandement divin de permanence et d’unicité du mariage ;
 2. la reconnaissance par le requérant (ou par les requérants) de l’histoire de l’échec de son mariage, avec ses péchés, ses erreurs humaines et ses drames, ainsi que des leçons qu’il en a tirées ;
 3. l’indication écrite, par le délégué de l’évêque – qui serait dans ce cas un expert en théologie pastorale et pratique – du régime de pénitence et de réparation suivi par le requérant (ou par les requérants), ainsi que l’opinion de ce délégué selon laquelle ce régime aurait eu une durée appropriée ;
 4. l’indication écrite, par l’official diocésain, de l’évaluation canonique qu’il fait du dossier, ainsi que du fait qu’il considère que cette affaire ne pourrait pas être réglée par la voie judiciaire ;
 5. l’indication écrite, par le délégué de l’évêque, de l’évaluation de l'impact pastoral qu’aurait la concession d’une telle faveur sur les contextes sociaux et ecclésiaux du requérant (ou des requérants), parmi lesquels les contextes paroissiaux locaux ;
 6. la description des circonstances dans lesquelles ces pouvoirs peuvent être utilisés comme moyens d’accueillir dans la pleine communion avec l’Église catholique des personnes qui, étant en situation d’irrégularité matrimoniale, relèveraient du droit canonique latin et ne seraient donc pas en mesure d’être pleinement accueillies dans l’Église ;
 7. un compte-rendu de l’usage de ces pouvoirs par l’évêque devra être adressé chaque année au Saint-Siège.
 Ce qui conclut maintenant cette note est le modèle d’une lettre-rescrit qu’un évêque pourrait écrire en application des pouvoirs qui ont été décrits et des “normes” qui régissent ces pouvoirs.
 MODÈLE DE LETTRE-RESCRIT
 Adresse de l’évêché
 Prot. n°. ...
 Acceptation d’une demande de rescrit
 Je suis heureux de vous écrire, suite à votre requête datée du ... et de ma précédente lettre datée du ..., concernant votre demande d’accès à la communion eucharistique, que je suis en mesure de l’accueillir, selon les normes approuvées par le Saint-Père qui me donnent le pouvoir de gérer cette faveur. J’ai donc le pouvoir d’agir en ce qui concerne la démarche de réconciliation et de pénitence que vous avez entreprise au cours de la période ..., sous la direction de votre curé ... et avec la collaboration du père ..., qui exerce dans ce diocèse les fonctions de responsable de la théologie pastorale et pratique.
 Il m’a été confirmé que vous aviez eu recours à tous les moyens pouvant contribuer à la réconciliation des parties concernées, comme le montre le rapport qui m’a été remis par le père ..., que votre situation actuelle se présente comme stable et qu’elle comporte des obligations et des engagements qui sont généralement connus dans votre communauté locale et qui ne sont pas en opposition avec les lois et réglementations civiles relatives à ces questions. Les documents écrits ont été réexaminés également par l’official de ce diocèse, et j’ai pris connaissance avec attention de son rapport, afin de parvenir à me faire une opinion à propos du présent acte administratif pastoral.
 Les documents de cette procédure de réconciliation comprennent votre déclaration de fidélité à l'enseignement de l’Église catholique, tel qu’elle l’a reçu de Notre Seigneur, en ce qui concerne le caractère unique et contraignant du lien matrimonial entre un homme et une femme. L'établissement de ce rescrit est fondé sur votre adhésion publique à la doctrine qu’enseigne l’Église en matière de mariage et sur les aveux que vous avez faits au for interne à propos des défaillances et/ou des drames qui ont bouleversé votre situation matrimoniale précédente, qui ne peut plus être rétablie.
 Je ne vous demande pas de porter sur la place publique un passé douloureux et le processus de réconciliation qui a suivi, mais je vous demande seulement – lorsque la nécessité s’en fera sentir – de témoigner que vous avez entrepris des parcours sous la direction de votre évêque, qui l’ont persuadé d’émettre un rescrit pour votre retour à la communion eucharistique selon les normes indiquées lorsque les pouvoirs épiscopaux m’ont été conférés par le Saint-Siège, ainsi que votre adhésion publique à l'enseignement de l’Église en ce qui concerne le saint mariage.
 Je serai présent à la cathédrale le soir du ... et je serai heureux de vous conduire au sacrement de pénitence avant la sainte messe que je célébrerai à ... heures et au cours de laquelle je serai heureux de vous donner moi-même la sainte communion. Je vous prie de prendre contact avec mon secrétaire particulier ..., pour vous mettre d’accord avec lui. Si tout cela n’est pas possible, vous pourrez présenter cette lettre-rescrit au curé de votre paroisse, afin qu’il puisse lui donner effet de ma part.
 Je désire vous féliciter de votre persévérance grâce à laquelle l’Église a pu vous accorder cette faveur et j’unis mes prières aux vôtres, pour que vous progressiez dans la grâce de Dieu. Priez pour moi afin que je puisse faire preuve de sagesse, de prudence et de courage dans ma vie et dans mon ministère d’évêque.
 Évêque de ...
 Sources : www.chiesa/Traduction française par Charles de Pechpeyrou, Paris, France/LPL
 (1) Dans le cas où il y a un juge unique, la présence de deux assesseurs est également requise (nouveau canon 1676 § 3).
 (2) Il est bon de savoir qu’il y a des actes "administratifs" qui sont juridiques et régis par le droit canonique, de même que les actes canoniques sont régis par une norme "pastorale" plus générale : le "salus animarum", le salut des âmes (canon 1752). Comme l’indique le titre de cet article, les actes ”administratifs” et "pastoraux" font référence à des actes qui sont extra-juridiques, en ce sens qu’ils accordent une faveur concédée sous l'autorité du législateur.
 (3) Les concessions de faveurs régies par des "normes" sont fondées sur ce qui est indiqué dans les nouveaux canons 1675 ("Le juge, avant d’accepter la cause, doit avoir la certitude que le mariage a irréparablement échoué, de sorte qu’il soit impossible de rétablir la vie conjugale commune") et 1691 § 1 (“Dans la sentence, les parties seront avisées des obligations morales et même civiles auxquelles elles peuvent être tenues l’une envers l’autre et envers leurs enfants en ce qui concerne le devoir de subsistance et d’éducation"). L'insertion du point 3 dans ces "normes" impliquerait normalement des processus de ”for interne" et des documents à "accès restreint”, mais il n’inclurait pas le "for interne sacramentel". L'insertion du point 4 vise, pour sa part, à garantir que les requêtes qui peuvent, de manière plus appropriée, être traitées canoniquement soient réorientées vers des traitements judiciaires, surtout lorsque la simplification des procédures d’annulation rend plus facile la découverte d’une solution juridique pour les cas difficiles. Dans l’expression "mariage/divorce/remariage", les mots "divorce" et "remariage" doivent dans ce cas être compris uniquement en référence au droit civil (nouveau canon 1671 § 2), dans la mesure où ces "normes" n’anticipent ni un divorce ("dissolution") ecclésial, ni un mariage ecclésial ultérieur. Dans certains cas particuliers, les "normes" régiraient les procédures pour la concession pastorale de faveurs dans des situations de discordance entre droit civil et droit ecclésiastique, et elles ne doivent pas être perçues comme offrant une solution juridique à l'anomalie de situations confuses.


text:
 28.8.2008
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 230/1
 DECIZIA NR. 1/2007 A CONSILIULUI DE ASOCIERE UE-EGIPT
 din 6 martie 2007
 de constituire a subcomitetelor Comitetului de asociere și a unui grup de lucru privind migrația, afacerile sociale și consulare
 (2008/687/CE)
 CONSILIUL DE ASOCIERE UE-EGIPT,
 având în vedere Acordul euro-mediteranean de stabilire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Arabă Egipt, pe de altă parte (1) („Acordul euro-mediteranean”),
 întrucât:
 (1)
 Se va înființa o zonă de liber schimb între Uniunea Europeană și Republica Arabă Egipt, până la 31 decembrie 2015.
 (2)
 Relațiile Uniunii Europene cu țările sud-mediteraneene devin din ce în ce mai complexe, ca urmare a punerii în aplicare a acordurilor euro-mediteraneene și a continuării parteneriatului euro-mediteranean.
 (3)
 Au fost înființate subcomitete ale comitetelor de asociere ale celorlalte țări asociate, pentru a supraveghea punerea în aplicare a priorităților parteneriatului și apropierea legislațiilor.
 (4)
 Este necesar să se integreze mediul în cadrul politicilor sectoriale, obiectivul fiind dezvoltarea durabilă.
 (5)
 Articolul 80 din Acordul euro-mediteranean prevede înființarea grupurilor de lucru sau a organismelor necesare pentru punerea în aplicare a Acordului euro-mediteranean, iar articolul 67 din Acordul euro-mediteranean prevede înființarea unui grup de lucru care să evalueze punerea în aplicare a dispozițiilor referitoare, între altele, la migrație, afaceri sociale și consulare,
 DECIDE:
 Articolul 1
 Prin prezenta se înființează grupul de lucru privind migrația, afacerile sociale și consulare și subcomitetele Comitetului de asociere UE-Egipt enumerate în anexa 1 și se adoptă regulamentul de procedură al grupului de lucru și ale subcomitetelor enumerate în anexa 2.
 Grupul de lucru și subcomitetele funcționează sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează ulterior fiecărei reuniuni. Acestea nu au putere de decizie.
 Comitetul de asociere procedează la orice altă acțiune necesară pentru a asigura buna funcționare a acestora și informează în mod corespunzător Consiliul de asociere.
 Consiliul de asociere poate decide înființarea în viitor a altor subcomitete sau grupuri, ori să desființeze subcomitetele sau grupurile existente.
 Articolul 2
 Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
 Adoptată la Bruxelles, 6 martie 2007.
 Pentru Consiliul de asociere
 Președintele
 A. ABUL GHEIT
 (1) JO L 304, 30.9.2004, p. 39.
 ANEXA 1
 ACORDUL DE ASOCIERE UE-EGIPT
 Grupul de lucru privind migrația, afacerile sociale și consulare și subcomitetele subordonate comitetului de asociere
 1.
 Grupul de lucru privind migrația, afacerile sociale și consulare
 2.
 Piața internă
 3.
 Industrie, comerț, servicii și investiții
 4.
 Transport, mediu și energie
 5.
 Societate informațională și audiovizual, cercetare și inovație, educație și cultură
 6.
 Agricultură și pescuit
 7.
 Justiție și securitate
 8.
 Cooperare vamală
 9.
 Teme politice: Drepturile omului și democrație – aspecte internaționale și regionale
 ANEXA 2
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Grupul de lucru UE-Egipt privind migrația, afacerile sociale și consulare
 1. Componența și președinția
 Grupul de lucru este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre ale acesteia, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către cele două părți.
 2. Rolul
 Grupul de lucru își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare reuniune. Grupul de lucru nu are nicio putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Grupul de lucru dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea legislațiilor, punerea în aplicare și respectarea legii. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Grupul de lucru examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Condițiile de viață și de muncă ale comunităților migrante
 (b)
 Migrație
 (c)
 Combaterea migrației ilegale
 (d)
 Egalitatea de tratament între resortisanții egipteni și cei comunitari
 (e)
 Cooperare pentru facilitarea eliberării vizelor și simplificarea procedurilor respective
 (f)
 Azil
 (g)
 Încurajarea toleranței și înlăturarea discriminării, inclusiv împotriva persoanelor cu handicap
 (h)
 Promovarea rolului femeilor
 (i)
 Programe egiptene de planificare familială și de protecția mamei și a copilului
 (j)
 Sistemul de protecție socială
 (k)
 Politica de ocupare a forței de muncă și formarea profesională
 (l)
 Cooperare tehnică referitoare la consolidarea capacităților la nivel instituțional și la instruirea în domeniul resurselor umane
 (m)
 Acorduri bilaterale între Egipt și statele membre ale Uniunii Europene cu privire la protecția socială a lucrătorilor care sunt rezidenți legali și lucrează în teritoriile respective.
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Grupul de lucru poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai grupului de lucru.
 Toate comunicările privind grupul de lucru sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Grupul de lucru se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a grupului de lucru se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin 10 zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență, cu acordul ambelor părți.
 Grupul de lucru adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile grupului de lucru, este trimisă de către secretariatul grupului de lucru secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Piața internă
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea legislațiilor, punerea în aplicare și respectarea legii. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Norme tehnice, metrologie, acreditare, standardizare, normalizare, certificare, evaluarea conformității și supravegherea pieței
 (b)
 Legea concurenței și ajutorul de stat
 (c)
 Drepturi de proprietate intelectuală, industrială și comercială
 (d)
 Achiziții publice
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Industrie, comerț, servicii și investiții
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea, punerea în aplicare și respectarea legilor. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Cooperarea industrială, astfel cum este descrisă la articolul 45 din Acordul de asociere
 (b)
 Aspecte comerciale, accesul pe piață, chestiuni tarifare și netarifare, inclusiv aspectele referitoare la origine
 (c)
 Servicii, inclusiv cele financiare și poștale
 (d)
 Turism
 (e)
 Dreptul de constituire și aspecte legate de investiții
 (f)
 Modernizarea industrială
 (g)
 Accesul la finanțare și investiții.
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Transport, mediu și energie
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea, punerea în aplicare, respectarea și integrarea politicilor de mediu în toate domeniile Acordului de asociere. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Transporturi: inclusiv modernizarea infrastructurii (în special a interconexiunilor), deschiderea pieței, securitatea și siguranța în transporturile maritime și aeriene, controlul și administrarea porturilor și aeroporturilor, promovarea sistemelor de transport inteligente și folosirea tehnologiilor informației în toate modalitățile de transport, dezvoltarea conexiunilor rutiere și feroviare cu țările vecine, îmbunătățirea sistemului multimodal și promovarea cooperării regionale.
 (b)
 Guvernarea în materie de mediu, aspecte specifice domeniului (schimbarea climatică, calitatea aerului, resursele de apă și calitatea acestora, gestionarea deșeurilor, protecția naturii, deșertificarea, poluarea costieră și marină, poluarea industrială, etc.), integrarea dimensiunii referitoare la mediu, precum și cooperarea internațională și regională în materie de mediu.
 (c)
 Energie: inclusiv modernizarea și dezvoltarea infrastructurii (în special a interconexiunilor), securitatea și siguranța infrastructurii și a distribuției de energie, gestiunea cererii, promovarea energiilor regenerabile, cercetarea și cooperarea în ceea ce privește schimbul de date, cooperarea la nivel regional, în special promovarea unei piețe Mashrek a gazelor, politica prețurilor și acordurile cu privire la achiziționarea gazelor în Uniunea Europeană; schimbul și transferul de noi tehnologii în industria gazelor.
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Societate informațională și audiovizual, cercetare și inovație, educație și cultură
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are nicio putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea, punerea în aplicare și respectarea legilor. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Dezvoltarea capacităților instituționale în ceea ce privește știința, tehnologia și inovația, în special a acelor capacități aplicabile în utilizarea rezultatelor cercetării științifice și tehnice de către industrie și IMM-uri, în paralel cu aplicarea măsurilor de continuare a acordului de asociere a Republicii Arabe Egipt la programul-cadru de cercetare și dezvoltare tehnologică (CDT)
 (b)
 Cooperarea în domeniul tehnologiilor comunicațiilor și informației
 (c)
 Reformele și cooperarea în domeniul educației, instruirii și tineretului, inclusiv, printre altele, metodele de dezvoltare a învățământului tehnic, schimbul de experiențe în ceea ce privește formarea cadrelor didactice și a conducerii unităților de învățământ, modernizarea programelor educaționale și a programelor analitice de învățământ și combaterea analfabetismului în rândul femeilor
 (d)
 Cooperarea culturală
 (e)
 Politici în domeniile audiovizualului, informației și comunicațiilor
 (f)
 Participarea organizațiilor egiptene la cererile de ofertă din cadrul programului „Tehnologiile societății informaționale”
 (g)
 Politicile și reglementările privind rețelele și serviciile de comunicații electronice
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Agricultură și pescuit
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are nicio putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea, punerea în aplicare și respectarea legilor. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Produse agricole și piscicole
 (b)
 Cooperare agricolă și dezvoltare rurală
 (c)
 Chestiuni fitosanitare și veterinare
 (d)
 Produse agricole transformate
 (e)
 Legislația aplicabilă comerțului
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Justiție și securitate
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are nicio putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea, punerea în aplicare și respectarea legilor. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Cooperarea în domeniul justiției
 (b)
 Cooperarea judiciară în materie civilă și penală
 (c)
 Narcotice
 (d)
 Cooperarea în combaterea criminalității organizate, inclusiv traficul de ființe umane, imigrația ilegală, terorismul și spălarea banilor
 (e)
 Cooperarea în lupta împotriva corupției
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Cooperare vamală
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi raportează după fiecare ședință. Subcomitetul nu are nicio putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Obiectul
 Subcomitetul dezbate punerea în aplicare a Acordului de asociere în domeniile enumerate mai jos. Acesta evaluează în special progresele înregistrate cu privire la apropierea, punerea în aplicare și respectarea legilor. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează orice probleme ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care ar putea fi luate.
 (a)
 Reguli de origine
 (b)
 Proceduri vamale generale, nomenclatura vamală, evaluare vamală
 (c)
 Regimuri tarifare
 (d)
 Cooperare vamală
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte, inclusiv cu caracter orizontal, ca de exemplu statistici, pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, mai multe sau toate domeniile de mai sus.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt exercită împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a reuniunilor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii. Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin 7 zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice.
 REGULAMENT DE PROCEDURĂ
 Subcomitetul UE-Egipt
 Chestiuni politice: Drepturile omului și democrație – aspecte internaționale și regionale
 1. Componența și președinția
 Subcomitetul este compus din reprezentanți ai Comunității Europene și ai statelor membre, precum și din reprezentanți ai Guvernului Republicii Arabe Egipt și este prezidat alternativ de către fiecare parte.
 2. Rolul
 Subcomitetul, ca forum de discuție, consultare și evaluare, își desfășoară activitatea sub autoritatea Comitetului de asociere, căruia îi pune la dispoziție un raport după fiecare ședință. Subcomitetul nu are putere de decizie, dar poate înainta propuneri Comitetului de asociere.
 3. Teme
 Subcomitetul dezbate cu privire la punerea în aplicare a Acordului de asociere și a Planului de acțiune PEV (al Politicii Europene de Vecinătate) conex, inclusiv în domeniile menționate mai jos și evaluează progresul privind obiectivele și acțiunile care au fost identificate și convenite în cadrul Planului de acțiune. Pentru aspecte privind drepturile omului, democrația, aspecte internaționale și regionale incluse în Planul de acțiune UE-Egipt de vecinătate, subcomitetul reprezintă principalul mecanism tehnic de monitorizare. Atunci când este cazul, se dezbat aspecte referitoare la cooperarea în administrația publică. Subcomitetul examinează de asemenea orice aspecte ar putea apărea în domeniile enumerate mai jos și sugerează măsurile care trebuie urmate. Subcomitetul este împărțit în următoarele două grupuri:
 (a)
 Drepturile omului și democrație
 —
 Democrația și statul de drept
 —
 Drepturile omului și libertățile fundamentale, inclusiv
 —
 Drepturile femeilor și copiilor
 —
 Libertatea de asociere și de exprimare și principiul pluralismului în mass-media
 —
 Combaterea discriminării, intoleranței, rasismului și xenofobiei
 —
 Drepturile sociale fundamentale și normele fundamentale din domeniul muncii
 (b)
 Aspecte internaționale și regionale
 —
 Cooperarea privind politica externă și de securitate, inclusiv dezarmarea
 —
 Aspecte regionale inclusiv procesul de pace din Orientul Mijlociu
 —
 Combaterea terorismului
 —
 Neproliferarea armelor de distrugere în masă (ADM) și a mijloacelor lor de răspândire
 Lista de mai sus nu este exhaustivă, alte subiecte mai pot fi adăugate de către Comitetul de asociere.
 Subcomitetul poate discuta aspecte legate de unul, câteva sau toate domeniile de mai sus.
 Acest subcomitet are ca obiectiv să faciliteze dialogul, în contextul înțelegerii reciproce și a respectului pentru pozițiile ambelor părți, cu privire la toate aspectele legate de drepturile omului și democrație, aspecte internaționale și regionale, într-o manieră completă și neexclusivă.
 4. Secretariatul
 Un reprezentant al Comisiei Europene și un reprezentant al Guvernului Republicii Arabe Egipt vor exercita împreună funcțiile de secretari permanenți ai subcomitetului.
 Toate comunicările privind subcomitetul sunt înaintate secretarilor.
 5. Reuniuni
 Subcomitetul se întrunește ori de câte ori este necesar. O reuniune poate fi convocată la cererea oricăreia dintre părți, prin intermediul secretarului acesteia, care va înainta cererea celeilalte părți. După primirea cererii de convocare a unei reuniuni a grupului de lucru, secretarul celeilalte părți are la dispoziție 15 zile lucrătoare pentru a da un răspuns.
 În cazuri deosebit de urgente, reuniunile grupului de lucru pot fi convocate într-un termen mai scurt, cu acordul ambelor părți. Cererile de convocare a reuniunilor ar trebui făcute în scris.
 Fiecare reuniune a grupului de lucru se desfășoară la ora și în locul convenite de ambele părți, alocând un timp adecvat fiecărui grup astfel cum este menționat la punctul 3.
 Reuniunile sunt convocate de către secretarul competent în acord cu președintele. Înaintea fiecărei reuniuni, președintele va fi informat despre componența prevăzută a delegației fiecărei părți.
 Cu acordul ambelor părți, grupul de lucru poate invita la reuniuni experți în scopul de a-i furniza informațiile specifice solicitate.
 La fiecare reuniune va participa un reprezentant al Ministerului Cooperării Internaționale pentru a asigura coordonarea adecvată și legăturile atât cu proiectele și programele în curs, cât și cu cele viitoare finanțate de către Uniunea Europeană, precum și pentru a se asigura de faptul că prioritățile identificate în timpul reuniunii primesc sprijinul necesar.
 6. Ordinea de zi a ședințelor
 Toate cererile privind înscrierea de puncte pe ordinea de zi a subcomitetului se înaintează secretarilor.
 Președintele va elabora o ordine de zi provizorie pentru fiecare reuniune. Secretarul competent o transmite omologului său cu cel puțin zece zile înainte de începerea reuniunii.
 Ordinea de zi provizorie conține punctele pentru care secretarii au primit cerere de înscriere pe ordinea de zi cu cel puțin 15 zile înainte de începerea reuniunii.
 Documentele justificative trebuie să fie primite de ambele părți cu cel puțin șapte zile înainte de reuniune. Aceste termene pot fi reduse în cazuri de urgență cu acordul ambelor părți.
 Subcomitetul adoptă ordinea de zi la începutul fiecărei reuniuni.
 7. Procesul-verbal
 Ambii secretari întocmesc și se pun de acord asupra procesului-verbal după fiecare reuniune. O copie a procesului-verbal, incluzând propunerile subcomitetului, este trimisă de către secretariatul subcomitetului secretarilor și președintelui Comitetului de asociere.
 8. Caracterul public
 În absența unei decizii contrare, reuniunile grupului de lucru nu sunt publice și lucrările acestuia nu sunt făcute publice.


text:
Arapski jezik (ISO 639-3: ara ) makrojezik (30 jezika), pripada južnom ogranku semitskih jezika pa time i afroazijskoj jezičnoj porodici.
 Znanost koja se bavi arapskim jezikom zove se arabistika.
 Općenito
 Pojedini arapski jezici i dijalekti se međusobno djelomično toliko razlikuju, da se teško ili gotovo nikako ne razumiju, naročito ako govornici žive u područjima koja su prostorno jako udaljena (n.pr. Maroko - Irak). Alžirski filmovi, koji se, naravno, snimaju na tamošnjem dijalektu, moraju se "titlovati" na književni arapski ako se prikazuju u zemljama perzijskog zaljeva.
 U širem smislu, arapski jezik obuhvaća veliki broj različitih govornih oblika koji su se u zadnjih tisuću i pol godina koristili ili se još koriste. Ono što sve te jezične oblike spaja u jedan jezik je prije svega Islam a posebno Kuran. Primjer malteškog jezika najbolje pokazuje kakvu ulogu ima Islam u održavanju zajedništva arapskog. Malteški je jedan od magrebskih dijalekata vrlo srodnog arapskom, ali se daleko od njega odvojio i razvio u samostalan standardni jezik.
 Iz staro-arapskog, koji je bio vrlo blizak klasičnom književnom arapskom jeziku, razvio se veliki broj t.zv. novoarapskih dijalekata. Svim govornicima tog jezika osim malteškog je i dalje književni jezik onaj kojim se piše a i krovni jezik.
 Postoje različita gledišta o tome može li se taj pisani jezik smatrati modernim standardnim jezikom. Panarapski satelitski odašiljači bi ga mogli takvim napraviti. Često još nedostaje jedinstveni rječnik za mnoge stvari iz suvremenog života, kao i stručni rječnik za mnoga područja suvremene znanosti. Osim toga, unutar pojedinih arapskih država književni jezik je relativno rijetko sredstvo dnevnog sporazumijevanja.
 Arapski u semitskim jezicima
 Klasični književni arapski se ne razlikuje bitno od staro-arapskog. Pokuša li se usporedbom semitskih jezika utvrditi korijen neke riječi, često se utvrdi da je potpuno jednak klasičnom arapskom. To pokazuje, da klasični arapski ima centralni položaj unutar semitskih jezika. Veliki broj semitista je dugo smatrao, da se klasični arapski može smatrati najizvornijim od svih semitskih jezika. Tek postepeno, upoređivanjem s drugim afro-azijskim jezicima shvaćeno je, da puno toga ipak nije tako izvorno kako se u početku mislilo. Klasični književni arapski predstavlja svakako noviju razinu semitskih jezika koji je iskoristio velike mogućnosti koje postoje u gramatici semitskih jezika i konzekventno se nadogradio. Zadržao je vrlo bogat semitski rječnik i dalje ga dogradio.
 Današnji arapski dijalekti su prošli mnoge promjene koje su drugi semitski jezici prošli puno ranije (prije 2000-3000 godina). Tako je uočljivo, da starohebrejski i moderni arapski dijalekti što se tiče oblikovanja glasova i gramatike imaju jako puno sličnosti. Postoje pretpostavke, da je nomadski život i međusobno preklapanje različitih jezika neprekidno dovodio do sličnog jezičnog razvoja.
 Rasprostranjenost
 Varijacije arapskog govori oko 200 do 300 milijuna ljudi. On je službeni jezik (ali ne uvijek i jedini) u sljedećim zemljama: Egipat, Alžir, Bahrain, Džibuti, Eritreja, Irak, Izrael, Jemen, Jordan, Komori, Katar, Kuvajt, Libanon, Libija, Maroko, Mauritanija, Oman, Pojas Gaze i Zapadna obala, Saudijska Arabija, Somalija, Sudan, Sirija, Čad, Tunis, Ujedinjeni Arapski Emirati. Pored toga, on je i jedan od šest službenih jezika Ujedinjenih naroda. U sociolingvistici se arapski jezik klasificira kao policentrični standardni jezik.
 U najnovije vrijeme govorni književni jezik ponovo dobiva na značenju. Pri tome veliku ulogu ima, među ostalim, televizijska stanica Al Jazeera u Kataru. U njenim se emisijama vode vrlo žive rasprave sudionika iz svih kutova arapskog svijeta koji se trude govoriti što sličnije književnom jeziku da bi ih razumio što veći broj gledatelja. Preko dominirajuće uloge Egipatske TV i filmske proizvodnje (među ostalim i radi broja stanovnika) smatra se govorni kairski dijalekt arapskog u arapskom svijetu kao opće razumljiv, tako reći kao "zajednički" jezik. Obični se filmovi uglavnom ne snimaju na književnom jeziku. On se koristi pretežno za ozbiljne teme kao što su TV- i radiovijesti, religiozne emisije i Božju službu.
 Povijest
 Još u predislamsko vrijeme je na arapskom poluotoku postojao bogati jezik pjesnika, ali je počivao isključivo na usmenoj predaji. Na taj se jezik pjesnika naslanja dijelom i arapski kojim je pisan Kuran ali on već ima neka moderna obilježja, što se može vidjeti na konzonantnim tekstovima. Tek se naknadno, dodavanjem znakova na arapski u Kuranu pojednostavio za Muslimane nearapskog porijekla.
 U ranoislamsko vrijeme su mnoge pjesme tog jezika zapisane. Međutim, do danas se učenje tekstova napamet zadržalo kao važan sastavni dio islamske kulture. Postoje mnogi vrlo poštovani ljudi koji znaju napamet čitav Kuran, tzv. hafizi.
 Klasični književni arapski je prije svega jezik Kurana, koji se iz centra arapskog poluotoka, zajedno s napredovanjem Islama, širio preko cijelog prednjeg Orijenta. 90-tih godina 7. stoljeća je kalif Abd al-Malik podigao taj oblik arapskog na razinu službenog jezika za poslove upravljanja islamskim carstvom.
 Tijekom stoljeća se jezik neprekidno mijenjao što se uglavnom na pismu nije razaznavalo jer se kratki vokali, osim u Kuranu, nisu pisali, a u odnosu na pisani oblik ulagan je trud da se stara pravila ne mijenjaju.
 U službenim prigodama se taj jezik koji se inače koristi samo u pisanom obliku, koristi i usmeno, kao i djelomično na TV i radiju. Taj se jezik često smatra modernim književnim jezikom. Od klasičnog književnog arapskog razlikuje se prije svega rječnikom, a ovisno o stupnju obrazovanja dijelom i gramatikom i izgovorom.
 Glasovi
 35: tD tD9 dD k g dD9 dZ f sD sD9 zD9 S X RF 9 H m nD lD ? h b a aa: U u: o: I i: j w e: zD r q
 Vidi još
 Policentrični standardni jezik
 Izvori
 Literatura
 Kennedy, N.M. 1960. Problems of Americans in Mastering the Pronunciation of Egyptian Arabic. Center for Applied Linguistics, Washington, D.C.
 Mitchell, T.F. 1962. Colloquial Arabic. English Universities Press, London.
 Tomiche, N., 1964. Le Parler Arabe du Caire. Mouton, Paris and The Hague.
 Vanjske poveznice
 ar.wikipedia.org - Wikipedia na arapskom jeziku
 Learn Arabic of the Gulf - Kurs arapskog jezika
 Makrojezici
 Arapi
 Jezici po abecedi:A