text:
 28.12.2020
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 438/41
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2020/2211 НА КОМИСИЯТА
 от 22 декември 2020 година
 за изменение на приложение VI към Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 по отношение на Обединеното кралство
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕС) 2016/2031 на Европейския парламент и на Съвета от 26 октомври 2016 г. за защитните мерки срещу вредителите по растенията, за изменение на регламенти (ЕС) No 228/2013, (ЕС) No 652/2014 и (ЕС) No 1143/2014 на Европейския парламент и на Съвета и за отмяна на директиви 69/464/ЕИО, 74/647/ ЕИО, 93/85/ ЕИО, 98/57/ЕО, 2000/29/ЕО, 2006/91/ЕО и 2007/33/ЕО на Съвета (1), и по-специално член 40, параграф 3 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 на Комисията (2) са предвидени защитни мерки срещу вредителите по растенията, приложими на територията на Съюза.
 (2)
 Правото на Съюза, включително Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072, е приложимо към и във Обединеното кралство по време на преходен период, който изтича на 31 декември 2020 г. в съответствие със Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия („Споразумението за оттегляне“), и по-специално член 126 и член 127, параграф 1 от него.
 (3)
 В съответствие с Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 клубени на видовете Solanum L. и техните хибриди, различни от посочените във вписвания 15 и 16 от приложение VI към посочения регламент („посочените растения“), могат да бъдат въвеждани в Съюза от третите държави, посочени в четвъртата колона на вписване 17 от посоченото приложение.
 (4)
 С оглед на изтичането на преходния период, предвиден в Споразумението за оттегляне, Обединеното кралство подаде искане до Комисията за признаването му за свободно от посочения вредител, считано от 1 януари 2021 г.
 (5)
 В Директива 93/85/ЕИО на Съвета (3) са предвидени мерки, които държавите членки да предприемат, наред с другото, срещу вредителя Clavibacter sepedonicus (Spieckermann and Kottho) Nouioui et al., който е една от причините за болестта пръстеновидно гниене по картофите.
 (6)
 В съответствие с член 2 от Директива 93/85/ЕИО Обединеното кралство е извършило годишни проучвания, резултатите от които доказват, че територията му е била свободна от посочения вредител през последните три години. Резултатите от тези проучвания бяха съобщени през 2020 г. на Комисията и другите държави.
 (7)
 Освен това при движението на посочените растения на територията на Обединеното кралство или от тази държава към Съюза посоченият вредител не е бил засичан.
 (8)
 Обединеното кралство информира Комисията, че законодателството, с което е транспонирана Директива 93/85/ЕИО, няма да бъде изменено и ще продължи да се прилага от 1 януари 2021 г.
 (9)
 Поради това Обединеното кралство следва да бъде включено в четвъртата колона на вписване 17 в приложение VI към Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072, без да се засяга прилагането на правото на Съюза във и спрямо Обединеното кралство по отношение на Северна Ирландия, в съответствие с член 5, параграф 4 от Протокола относно Ирландия/Северна Ирландия към Споразумението за оттегляне, във връзка с приложение 2 към същия протокол.
 (10)
 С цел да се гарантира, че Обединеното кралство ще продължи да бъде свободно от посочения вредител, то следва да представя на Комисията до 28 февруари на всяка година резултати от проучвания, потвърждаващи отсъствието на Clavibacter sepedonicus (Spieckermann and Kottho) Nouioui et al. на негова територия през предходната година.
 (11)
 Поради това Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 следва да бъде съответно изменен.
 (12)
 Тъй като преходният период, предвиден в Споразумението за оттегляне, изтича на 31 декември 2020 г., настоящият регламент следва да се прилага от 1 януари 2021 г.
 (13)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по растенията, животните, храните и фуражите,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Приложение VI към Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 се изменя в съответствие с приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Той се прилага от 1 януари 2021 г.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 22 декември 2020 година.
 За Комисията
 Председател
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) ОВ L 317, 23.11.2016 г., стр. 4.
 (2) Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 на Комисията от 28 ноември 2019 г. за установяване на еднакви условия за изпълнението на Регламент (ЕС) 2016/2031 на Европейския парламент и на Съвета за защитните мерки срещу вредителите по растенията, за отмяна на Регламент (ЕО) No 690/2008 на Комисията и за изменение на Регламент за изпълнение (ЕС) 2018/2019 на Комисията (ОВ L 319, 10.12.2019 г., стр. 1).
 (3) Директива 93/85/ЕИО на Съвета от 4 октомври 1993 г. относно борбата с пръстеновидното гниене по картофите (ОВ L 259, 18.10.1993 г., стр. 1).
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Текстът в четвъртата колона на вписване 17 от приложение VI към Регламент за изпълнение (ЕС) 2019/2072 се заменя със следното:
 „Трети държави, с изключение на:
 а)
 Алжир, Египет, Израел, Либия, Мароко, Сирия, Тунис, Турция и Швейцария,
 или
 б)
 държавите, които отговарят на следните условия:
 i)
 те са една от следните:
 Азербайджан, Албания, Андора, Армения, Беларус, Босна и Херцеговина, Грузия, Исландия, Канарски острови, Лихтенщайн, Молдова, Монако, Норвегия, Русия (само следните райони: Приволжски федерален окръг (Приволжский федеральный округ), Северозападен федерален окръг (Северо-Западный федеральный округ), Северно-кавказки федерален окръг (Северо-Кавказский федеральный округ), Централен федерален окръг (Центральный федеральный округ) и Южен федерален окръг (Южный федеральный округ), Сан Марино, Северна Македония, Сърбия, Украйна, Фарьорски острови, Черна гора и
 ii)
 отговарят на едно от следните условия:
 —
 признати са за свободни от Clavibacter sepedonicus (Spieckermann and Kottho) Nouioui et al., съгласно процедурата, посочена в член 107 от Регламент (ЕС) 2016/2031, или
 —
 законодателството им е признато за еквивалентно на правилата на Съюза относно защитата срещу Clavibacter sepedonicus (Spieckermann & Kottho) Nouioui et al. съгласно процедурата, посочена в член 107 от Регламент (ЕС) 2016/2031.
 или
 в)
 Обединеното кралство (*1), при условие че е изпълнено следното условие: представяне от страна на Обединеното кралство на Комисията до 28 февруари на всяка година на резултатите от проучвания, потвърждаващи отсъствието на Clavibacter sepedonicus (Spieckermann and Kottho) Nouioui et al. на негова територия през предходната година.
 (*1) В съответствие със Споразумението за оттеглянето на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия от Европейския съюз и Европейската общност за атомна енергия, и по-специално член 5, параграф 4 от Протокола относно Ирландия/Северна Ирландия във връзка с приложение 2 към същия протокол, за целите на настоящото приложение позоваванията на Обединеното кралство не включват Северна Ирландия.““


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 27.10.2021.
 COM(2021) 677 final
 2021/0354(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) u pogledu donošenja Odluke donošenju izmjena regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju u okviru članka 15. Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu („Protokol o onečišćavanju s kopna”)
 OBRAZLOŽENJE
 1.Predmet prijedloga
 Ovaj se prijedlog odnosi na stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 22. sastanku ugovornih stranaka Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) i njezinih protokola o odluci o donošenju izmjena regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju u okviru članka 15. Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu („Protokol o onečišćavanju s kopna”).
 2.Kontekst prijedloga
 2.1.Konvencija o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja i njezini protokoli
 Barcelonska konvencija i njezinih sedam protokola donesenih u okviru Mediteranskog akcijskog plana čine glavni regionalni pravno obvezujući multilateralni sporazum o zaštiti okoliša za Sredozemno more.
 Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu („Protokol o onečišćavanju s kopna”) jedan je od sedam protokola uz Barcelonsku konvenciju. Cilj mu je da se poduzmu sve odgovarajuće mjere za sprečavanje, smanjenje i u najvećoj mogućoj mjeri uklanjanje onečišćenja Sredozemnog mora uslijed odlaganja otpada ili drugih tvari.
 Europska unija stranka je Protokola o onečišćavanju s kopna (izmijenjenog)
 1
 .
 2.2.Sastanak ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola
 Na sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola okupljaju se ministri i viši dužnosnici koji predstavljaju sve ugovorne stranke Barcelonske konvencije i njezinih protokola. Sastanak ugovornih stranaka održat će se od 7. do 10. prosinca 2021. u Antalyi (Turska).
 U skladu s člankom 25. Barcelonske konvencije Europska unija („EU”) ostvaruje svoje pravo glasa brojem glasova jednakim broju njezinih država članica koje su ugovorne stranke te Konvencije i jednog od njezinih protokola ili više njih. EU ne ostvaruje svoje pravo glasa kad ga ostvaruju njegove države članice i obratno.
 U skladu s člankom 15. stavkom 1. Protokola o onečišćavanju s kopna odluke o donošenju akcijskih planova, programa i mjera donose se dvotrećinskom većinom glasova ugovornih stranaka koje su prisutne i glasuju.
 2.3.Predviđeni akt za 22. sastanak ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola
 Na sljedećem ministarskom sastanku ugovorne stranke Barcelonske konvencije i njezinih protokola trebaju donijeti Odluku o donošenju izmjena regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju u okviru članka 15. Protokola o onečišćavanju s kopna („predviđeni akt”).
 Regionalni planovi bit će obvezujući za Uniju u skladu s člankom 15. stavkom 3. Protokola o onečišćavanju s kopna.
 3.Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije
 Djelovanje u cilju smanjenja količine morskog smeća bitan je element zakonodavstva Unije za zaštitu morskog okoliša, bioraznolikosti i ekosustava.
 U skladu s 14. ciljem održivog razvoja i Napuljskom deklaracijom, predviđenim aktom pružit će se nove definicije i proširiti područje primjene mjera u četiri glavna područja (gospodarski instrumenti, kružno gospodarstvo za plastiku te kopneni i morski izvori morskog smeća). Aktom se zahtijeva i da se od 2025. donose preventivne mjere za postizanje kružnog gospodarstva za plastiku, posebice postupnim zaustavljanjem potrošnje i proizvodnje određenih plastičnih proizvoda za jednokratnu uporabu te ograničavanjem uporabe određenih kemijskih aditiva koji izazivaju zabrinutost u proizvodnji plastike (u skladu sa Stockholmskom konvencijom).
 Stajalište Unije potrebno je zbog pravno obvezujućih učinaka predviđenog prijedloga.
 Prijedlog je u skladu s ciljem Unije u okviru zelenog plana da se smanji onečišćenje i poboljša zaštita okoliša. Stoga se predlaže da Unija podrži donošenje predviđenog akta.
 4.Pravna osnova
 4.1.Postupovna pravna osnova
 4.1.1.Načela
 Člankom 218. stavkom 9. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) predviđeno je donošenje odluka kojima se utvrđuju „stajališta koja u ime Unije treba donijeti tijelo osnovano na temelju sporazuma kada je to tijelo pozvano donositi akte koji proizvode pravne učinke, uz iznimku akata kojima se dopunjuje ili mijenja institucionalni okvir sporazuma”.
 Pojam „akti koji proizvode pravne učinke” obuhvaća akte koji proizvode pravne učinke na temelju pravila međunarodnog prava kojima se uređuje predmetno tijelo.
 4.1.2.Primjena na ovaj predmet
 Sastanak ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola instancija je osnovana na temelju sporazuma, Barcelonske konvencije.
 Predviđenim aktom donijet će se izmjene regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju te je on stoga akt koji proizvodi pravne učinke.
 Predviđenim aktom ne dopunjuje se niti mijenja institucionalni okvir Barcelonske konvencije ni njezinih protokola.
 Stoga je postupovna pravna osnova za predloženu odluku članak 218. stavak 9. UFEU-a.
 4.2.Materijalna pravna osnova
 4.2.1.Načela
 Materijalna pravna osnova za odluku na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a prije svega ovisi o cilju i sadržaju predviđenog akta o kojem se zauzima stajalište u ime Unije. Ako predviđeni akt ima dva cilja ili elementa te ako se može utvrditi da je jedan od ta dva cilja ili elementa glavni, a drugi samo sporedan, odluka na temelju članka 218. stavka 9. UFEU-a mora se temeljiti na samo jednoj materijalnoj pravnoj osnovi, naime onoj koju zahtijeva glavni ili prevladavajući cilj ili element.
 4.2.2.Primjena na ovaj predmet
 Glavni cilj i sadržaj predviđenog akta odnose se na zaštitu okoliša.
 Stoga je materijalna pravna osnova predložene odluke članak 192. stavak 1. UFEU-a.
 4.3.Zaključak
 Pravna osnova predložene odluke trebao bi biti članak 192. stavak 1. UFEU-a u vezi s člankom 218. stavkom 9. UFEU-a.
 2021/0354 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba zauzeti u ime Europske unije u okviru Konvencije o zaštiti morskog okoliša i obalnog područja Sredozemlja („Barcelonska konvencija”) u pogledu donošenja Odluke donošenju izmjena regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju u okviru članka 15. Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu („Protokol o onečišćavanju s kopna”)
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 192. stavak 1. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Izmijenjeni Protokol o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja iz izvora i djelatnosti na kopnu („Protokol o onečišćavanju s kopna”) Unija je sklopila Odlukom Vijeća 1999/801/EZ
 2
 , a stupio je na snagu 11. svibnja 2008.
 (2)U skladu s člankom 15. Protokola o onečišćavanju s kopna, na sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola mogu se donositi regionalni akcijski planovi koji sadržavaju mjere i rokove za njihovu provedbu.
 (3)Na svojem 22. sastanku, koji će se održati od 7. do 10. prosinca 2021., ugovorne stranke Barcelonske konvencije i njezinih protokola trebaju donijeti izmjene regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju u okviru članka 15. Protokola o onečišćavanju s kopna. Predviđenim aktom pružit će se nove definicije i proširiti područje primjene mjera u četiri glavna područja (gospodarski instrumenti, kružno gospodarstvo za plastiku te kopneni i morski izvori morskog smeća).
 (4)Potrebno je utvrditi stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola jer će se Odlukom donijeti izmjene regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju, koji je obvezujući za Uniju u skladu s člankom 15. stavkom 3. Protokola o onečišćavanju s kopna.
 (5)Budući da je predviđeni regionalni plan u skladu s ambicijom Unije da smanji onečišćenje i poboljša zaštitu okoliša, predlaže se da Unija podrži donošenje Odluke,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje treba zauzeti u ime Unije na 22. sastanku ugovornih stranaka Barcelonske konvencije i njezinih protokola jest da se podržava donošenje Odluke o izmjeni regionalnog plana za gospodarenje morskim smećem u Sredozemlju u okviru članka 15. Protokola o zaštiti Sredozemnog mora od onečišćavanja s kopna („Protokol o onečišćavanju s kopna”).
 Članak 2.
 Ova je Odluka upućena Komisiji.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 SL L 322, 14.12.1999., str. 18.–31.
 (2)
 SL L 322, 14.12.1999., str. 18.–31.


type: wikipedia

text:
EPJ står for Elektronisk Patientjournal. Formålet med disse er bl.a. at øge tilgængeligheden af data og sikkerheden omkring de oplysninger, som sundhedspersonalet (læger etc.) gemmer om hver enkelt patient. Herved ønsker man bl.a. at undgå fejlmedicinering, mindske rutinerne omkring journalisering og give samme information til alle uanset fysisk placering.
 Der findes mange forskellige EPJ-systemer af forskellige firmaer. Systemerne er typisk opdelt i moduler, således at der for eksempel er et modul til medicinering eller vagtplaner.
 For at gøre EPJ-systemerne mere ensartede, forsøgte sundhedsstyrelsen at udvikle en model kaldet GEPJ (Grundstruktur for Elektronisk PatientJournal) projektet blev dog droppet i 2006.
 Datadeling
 Egentlig udveksling af data mellem EPJ-systemer bruges kun meget lidt. Det skyldes bl.a., at der ikke er udarbejdet et fælles terminologiapparat i Danmark på området; et ensartet klinisk sprog og en ensartet måde at føre de elektroniske journaler på. Det gør udveksling af data meget vanskelig og problematisk. GEPJ hjælper et stykke ad vejen, men er ikke tilstrækkeligt. I stedet for udveksling af data findes i dag løsninger, så de væsentligste data kan ses på tværs af EPJ-systemer.
 SUP (Standardiseret Udtræk af Patientdata) er en fælles database, som en række regioner benytter til at dele data om patienter, som flytter fra ét sygehus til et andet, som kan ligge i den anden ende af landet. I dag kendes løsningen som e-journal. Det er tanken, at e-journal, skal bruges til at dele data om patienter mellem sygehuse og ift. praktiserende læger. Desuden kan den enkelte patient se sin elektroniske journal her og i øvrigt se, hvem der har kigget i journalen f.eks. på sygehuset.
 Udvidelsesmuligheder for EPJ
 EPJ kan f.eks. også kombineres med taleteknologi, dvs. talegenkendelse, i forbindelse med dikteringen af en lægejournal. På denne måde kan lægens mundtlige diktat overføres til skreven tekst direkte f.eks. uden brug af en sekretær, som så kan frigøres til andre opgaver. Sådanne løsninger betegnes ofte som medicinsk diktering.
 Referencer
 Datalogi
 Sundhedsvæsen i Danmark


text:
Η Βίγλα είναι περιοχή στην έρημο του Αγίου Όρους που υπάγεται στη Μονή Μεγίστης Λαύρας και στην οποία βρίσκονται ησυχαστήρια της. Βρίσκεται μισή ώρα περίπου μακρία από τη μονή, κοντά στη Σκήτη Τιμίου Προδρόμου Μεγίστης Λαύρας. Εκεί βρίσκεται και το Σπήλαιο του Αγίου Αθανασίου. Αποτελείται από οκτώ υδροδοτούμενα Ησυχαστήρια και ένα Κελλί τα οποία έχουν ενσωματωμένο ναό.
 Σε αυτά διαμένουν δέκα μοναχοί που ασχολούνται με ιερορραπτική, αγιογραφία και κατασκευή κομποσχοινίων. Εκεί είναι το κελλί του Αγίου Μηνά που ζει ο Μοναχός Ιωσήφ.
 Δείτε επίσης
 Άγιος Νείλος (Άγιο Όρος)
 Παραπομπές
 Άγιο Όρος
 Μονή Μεγίστης Λαύρας


type: caselaw

text:
 7.12.2013
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 359/17
 Tužba podnesena 3. listopada 2013. — Litva protiv Komisije
 (Predmet T-533/13)
 2013/C 359/34
 Jezik postupka: litavski
 Stranke
 Tužitelj: Republika Litva (zastupnici: D. Kriaučiūnas, R. Krasuckaitė i A. Karbauskas)
 Tuženik: Europska komisija
 Zahtjevi
 Tužitelj od Općeg suda zahtijeva da:
 —
 poništi članak 1. stavak 4. Provedbene odluke Europske komisije C(2013) 4487 final od 19. srpnja 2013. kojom se u Litvi odobrava dodjeljivanje prijelaznih nacionalnih potpora za 2013. („pobijana odluka”);
 —
 naloži Europskoj komisiji snošenje troškova.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 U prilog osnovanosti tužbe tužitelj ističe četiri tužbena razloga.
 1.
 Prvi tužbeni razlog odnosi se na povredu članka 39. UFEU-a, u vezi s prvim podstavkom članka 40. stavka 2. UFEU-a, i načela nediskriminacije
 Usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, Komisija je povrijedila članak 39. UFEU-a, u vezi s prvim podstavkom članka 40. stavka 2. UFEU-a, zbog toga što se nije pridržavala ciljeva zajedničke poljoprivredne politike koji su određeni u Ugovoru o FEU (osobito članak 39. stavak 1. točka (b) UFEU-a) i kriterija zajedničke poljoprivredne politike to te je također povrijedila načelo nediskriminacije.
 2.
 Drugi tužbeni razlog odnosi se na povredu Uredbe br. 73/2009
 Komisija je, pravno neutemeljeno usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, povrijedila Uredbu br. 73/2009, (1) pogrešno primijenivši članak 10.a stavak 4. te uredbe.
 3.
 Treći tužbeni razlog odnosi se na pogrešnu ocjenu Komisije
 Usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, Komisija je počinila pogrešku u ocjeni jer je pogrešno ocijenila razine izravnih isplata starih i novih država članica u 2012. i jer je utemeljila svoj izračun odobrene prijelazne nacionalne potpore na takvoj pogrešnoj ocjeni.
 4.
 Četvrti tužbeni razlog odnosi se na povredu načela dobre uprave
 Usvojivši članak 1. stavak 4. pobijane odluke, Komisija je povrijedila načelo dobre uprave, zato što nije postupila u skladu s dužnošću da za temelj uzme nove podatke koje joj je dostavila Republika Litva, a koji su se ticali razina izravnih uplata u državama članicama i nije ocijenila stvarni značaj izravnih uplata za litavske farme.
 (1) Uredba Vijeća (EZ) br. 73/2009 od 19. siječnja 2009. o utvrđivanju zajedničkih pravila za programe izravne potpore za poljoprivrednike u okviru zajedničke poljoprivredne politike i utvrđivanju određenih programa potpore za poljoprivrednike, o izmjeni uredaba (EZ) br. 1290/2005, (EZ) br. 247/2006, (EZ) br. 378/2007 i stavljanju izvan snage Uredbe (EZ) br. 1782/2003. (SL 2009 L 30, str. 16., kako je izmijenjena u SL 2010 L 43, str. 7.) (SL, posebno izanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 3., svezak 19., str. 199.).


text:
 Események
 május 14. – kiadják az Alvincziana resolutiót a Diploma Leopoldinum kiegészítésére
 Születések
 május 24. – Georg Raphael Donner osztrák barokk szobrász († 1741)
 Az év témái
 1693 az irodalomban
 1693 a tudományban
 Halálozások
 január 6. – IV. Mehmed, az Oszmán Birodalom 20. szultánja (* 1642)
 március 9. – Antonio Caraffa olasz zsoldosvezér (* 1646 körül)
 augusztus 25. – Johann Christoph Bach német zenész, Johann Sebastian Bach nagybátyja (* 1645)
 szeptember 19. – Janez Vajkard Valvasor szlovén történész, geográfus (* 1641)
 17. század


text:
27.7.2002 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 180/19
 La Repubblica francese conclude che la Corte voglia: Ricorso del Mediatore europeo contro la sentenza del
 Tribunale di primo grado delle Comunità europee (Terza
 Sezione) pronunciata il 10 aprile 2002 nella causa T-209/
 00 tra F. Lamberts e il Mediatore europeo, proposto il
 — annullare la decisione con cui la Commissione ha concor- 24 giugno
 dato con gli Stati Uniti taluni orientamenti in materia di
 cooperazione normativa e di trasparenza;
 (Causa C-234/02 P)
 (2002/C 180/33)
 — condannare la Commissione alle spese.
 Il 24 giugno 2002 il Mediatore europeo, rappresentato dal sig.
 J. Sant’Anna, con domicilio eletto in Lussemburgo, ha proposto
 dinanzi alla Corte di giustizia delle Comunità europee un
 ricorso contro la sentenza del Tribunale di primo grado delle
 Comunità europee (Terza Sezione) pronunciata il 10 aprile
 2002 nella causa T-209/00 tra F. Lamberts e il Mediatore
 Motivi e principali argomenti europeo.
 Il ricorrente conclude che la Corte voglia:
 — Malgrado le precauzioni di linguaggio che figurano nel
 documento allegato a una nota che la Commissione — annullare la decisione impugnata, relativa alla ricevibilità
 ha rivolto al comitato 133 incaricato della politica del ricorso per risarcimento danni, contenuta nella senten-
 commerciale comune, elementi sostanziali inducono il za del Tribunale di primo grado pronunciata il 10 aprile
 governo francese a ritenere che gli orientamenti implichi- 2002 nella causa T-209/00, Frank Lamberts contro
 no un vero e proprio impegno che crea obblighi a carico Mediatore europeo e dichiarare quindi tale ricorso irricevi-
 delle parti. Tali orientamenti presentano, con grande bile.
 precisione, gli obiettivi perseguiti, l’ambito d’azione e le
 misure da adottare per raggiungere gli obiettivi fissati. La
 circostanza che gli orientamenti non siano, di per sé,
 destinati a modificare lo stato del diritto comunitario non Motivi e principali argomenti
 può far perdere di vista il fatto che essi comportano, per
 lo meno, un impegno di cooperazione a carico delle parti.
 Peraltro, le disposizioni che figurano al titolo VI degli
 orientamenti, relativo al monitoraggio della loro applica- Violazione del diritto comunitario
 zione, dimostrano molto chiaramente l’obbligatorietà
 dell’impegno di cooperazione sottoscritto dalle parti.
 L’esistenza di un sistema di sorveglianza attesta che gli La decisione contestata è contraria allo schema costituzionale
 autori degli orientamenti hanno chiaramente escluso previsto dal Trattato e relativo alla responsabilità del Mediatore.
 che le parti si trincerino dietro la volontarietà della Operando un controllo della legittimità del procedimento
 cooperazione per venir meno all’impegno assunto. d’indagine compiuto dal Mediatore, nonché della decisione che
 chiude il caso, il Tribunale di primo grado ha disconosciuto i
 limiti del controllo giurisdizionale sull’azione del Mediatore.
 Dato che gli orientamenti costituiscono un accordo Esso ha compiuto un controllo sull’esercizio delle attribuzioni
 internazionale ai sensi dell’art. 300 CE, l’atto con cui la del Mediatore che i Trattati conferiscono al Parlamento
 Commissione ne ha deciso la conclusione è viziato da europeo e che questo aveva già eseguito.
 incompetenza e può solo essere annullato.
 Dichiarando la causa ricevibile, il Tribunale non ha rispettato
 la distinzione tra il ricorso per risarcimento danni, da una
 parte, e il ricorso di annullamento ed il ricorso in carenza
 — Gli orientamenti sono altresı̀ in contrasto con il Trattato dall’altra. Il Mediatore non contesta affatto che sia possibile
 CE nella parte in cui stabiliscono una restrizione del per un cittadino introdurre un ricorso per risarcimento danni
 monopolio di proposta del quale la Commissione gode contro il Mediatore a causa di una sua azione o di un suo
 nell’ambito del processo legislativo comunitario e in cui comportamento colpevole eventuali alla base del suo danno.
 incidono sull’insieme di tale processo legislativo. Orbene, se il Tribunale ha ritenuto a ragione che il Trattato
 conferisca ai cittadini un diritto di presentare una denuncia al
 Mediatore e di ricevere da questo una risposta, esso, a torto, ha
 concluso di potere controllare le indagini e le conclusioni delle
 indagini del Mediatore al fine di verificare l’assenza di colpa
 all’origine di un pregiudizio causato al cittadino. Non esiste
 alcuna tradizione costituzionale comune di sottoporre le
 ---pagebreak--- C 180/20 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 27.7.2002
 indagini e le decisioni dei mediatori ad un controllo giurisdizio- che vengano proposti contro il Mediatore europeo numerosi
 nale. Al contrario, nei paesi nordici dove l’istituzione del ricorsi di annullamento, e persino ricorsi in carenza, sotto
 mediatore ha la sua origine, un controllo del genere è escluso l’apparenza di pretesi ricorsi per risarcimento danni.
 per motivi costituzionali fondati sulle competenze e sulle
 funzioni rispettive dei tribunali e dei mediatori. Nel caso di specie, occorre riconoscere che il ricorso per
 risarcimento danni, benché proposto contro il Mediatore,
 Esercitando un controllo sul dovere di informare il denuncian- riguardava in maniera evidente la riparazione di un danno
 te, sul valore dei documenti ricevuti entro determinati termini, provocato dall’azione della Commissione europea di cui il
 sul rispetto dei termini del procedimento e sulla validità delle cittadino si era lamentato presso il mediatore. Considerandolo
 conclusioni del Mediatore a seguito dell’indagine in merito alla ricevibile, mentre i danni di cui si lamentava il cittadino
 possibilità di soluzioni in via amichevole, il Tribunale ha dipendevano dall’istituzione interessata dalla denuncia, il Tri-
 rimesso in discussione la distinzione tra i ricorsi di annullamen- bunale ha dovuto ritenere che le indagini del Mediatore
 to e in carenza da un lato e il ricorso per risarcimento danni abbiano lo scopo di proteggere gli interessi dei cittadini
 dall’altro. Accettando di effettuare un controllo di legittimità danneggiati e che hanno subito un pregiudizio a causa di un
 sul complesso del procedimento d’indagine del Mediatore e comportamento colpevole delle istituzioni, ma non è questo il
 delle sue conclusioni, il Tribunale apre la via alla possibilità caso.


text:
4.11.2000 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee C 316/3
 SENTENZA DELLA CORTE SENTENZA DELLA CORTE
 (Sesta Sezione)
 11 luglio 2000
 13 luglio 2000
 nella causa C-473/98 (domanda di pronunci a pregiudiziale
 del Kammarrätten di Stoccolma): Kemikalieinspektionen
 contro Toolex Alpha AB (1) nella causa C-46/97: Repubblica ellenica contro Commis-
 sione delle Comunità europee (1)
 [Libera circolazione delle merci — Divieto nazionale di
 principio dell’uso del tricloroetilene — Art. 36 del Trattato («Liquidazione dei conti del FEAOG — Esercizio 1992»)
 CE (divenuto, in seguito a modifica, art. 30 CE)]
 (2000/C 316/05)
 (2000/C 316/04)
 (Lingua processuale: il greco)
 (Lingua processuale: lo svedese)
 (Traduzione provvisoria: la traduzione definitiva sarà pubblicata nella
 «Raccolta della giurisprudenza della Corte»)
 (Traduzione provvisoria; la traduzione definitiva sarà pubblicata nella
 «Raccolta della giurisprudenza della Corte») Nel procedimento C-46/97, Repubblica ellenica (agenti: i
 signori P. Mylonopoulos e I. Chalkias) contro Commissione
 delle Comunità europee, (agente la signora M. Condor-Duran-
 de) avente ad oggetto l’annullamento parziale della decisione
 Nel procedimento C-473/98, avente ad oggetto la domanda di della Commissione 20 novembre 1996, 96/701/CE, che modi-
 pronuncia pregiudiziale proposta alla Corte, a norma dell’art. fica la decisione 96/311/CE relativa alla liquidazione dei
 177 del Trattato CE (divenuto art. 234 CE), dal Kammarrätten conti presentati dagli Stati membri per le spese dell’esercizio
 di Stoccolma, nella causa dinanzi ad esso pendente tra finanziario 1992 finanziate dal Fondo europeo agricolo di
 Kemikalieinspektionen e Toolex Alpha AB, domanda vertente orientamento e di garanzia (FEAOG), sezione «garanzia»,
 sull’interpretazione degli artt. 30 e 36 del Trattato CE (divenuti, nonché per alcune spese dell’esercizio 1993 (GU L 323, pag.
 in seguito a modifica, artt. 28 e 30 CE), la Corte, composta dai 26), nella sua parte riguardante la Repubblica ellenica, la Corte
 signori G.C. Rodrı́guez Iglesias, presidente, J.C. Moitinho de (Sesta Sezione), composta dai signori R. Schintgen, presidente
 Almeida, D.A.O. Edward, L. Sevón e R. Schintgen, presidenti della Seconda Sezione, facente funzione di presidente della
 di sezione, J.-P. Puissochet, G. Hirsch, P. Jann, H. Ragnemalm, Sesta Sezione, P.J.G. Kapteyn, G. Hirsch (relatore), H. Ragne-
 M. Wathelet (relatore) e signora F. Macken, giudici; avvocato malm e V. Skouris, giudici, avvocato generale: P. Léger
 generale: J. Mischo, cancelliere: signora L. Hewlett, amministra- cancelliere: signora L. Hewlett, amministratore, ha pronunciato
 tore, ha pronunciato l’11 luglio 2000 una sentenza il cui il 13 luglio 2000 una sentenza il cui dispositivo è del seguente
 dispositivo è del seguente tenore: tenore:
 Una normativa nazionale che, da un lato, stabilisce un divieto di 1) Il ricorso è respinto.
 principio di usare tricloroetilene a fini professionali e, dall’altro,
 prevede un sistema di deroghe individuali e condizionate è giustificata,
 in base all’art. 36 del Trattato CE (divenuto, in seguito a modifica, 2) La Repubblica ellenica è condannata alle spese.
 art. 30 CE), da motivi di tutela della salute delle persone.
 (1) GU C 71 del 13.3.1999. (1) GU C 142 del 10.5.1997.


text:
 18.12.2019
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 328/58
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2019/2163
 zo 17. decembra 2019,
 ktorým sa stanovujú spúšťacie objemy na roky 2020 a 2021 na účely možného uplatňovania dodatočných dovozných ciel na určité druhy ovocia a zeleniny
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami, a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a najmä na jeho článok 183 prvý odsek písm. b),
 keďže:
 (1)
 V článku 39 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) 2017/892 (2) sa stanovuje, že dodatočné dovozné clo uvedené v článku 182 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 možno uplatňovať na výrobky a počas období uvedených v prílohe VII k uvedenému vykonávaciemu nariadeniu. Dodatočné dovozné clo sa musí uplatňovať, ak množstvo akýchkoľvek výrobkov prepustených do voľného obehu v ktoromkoľvek z období uplatňovania stanovených v uvedenej prílohe prekročí spúšťací objem dovozu v roku pre daný výrobok. Dodatočné dovozné clá sa neuložia, ak je nepravdepodobné, že by dovoz narušil trh Únie, alebo ak by účinky boli neprimerané plánovanému cieľu.
 (1)
 V súlade s článkom 182 ods. 1 druhým pododsekom nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 sa spúšťacie objemy dovozu na účely možného uplatňovania dodatočných dovozných ciel na niektoré druhy ovocia a zeleniny zakladajú na údajoch o dovoze a údajoch o domácej spotrebe za predchádzajúce tri roky. Spúšťacie objemy pre určité druhy ovocia a zeleniny by sa na roky 2020 a 2021 mali stanoviť na základe údajov, ktoré oznámili členské štáty za roky 2016, 2017 a 2018.
 (2)
 Vzhľadom na to, že obdobie uplatňovania možných dodatočných dovozných ciel stanovených v prílohe VII k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2017/892 sa pre celý rad výrobkov začína 1. januára, toto nariadenie by sa malo uplatňovať od 1. januára 2020, a preto by malo nadobudnúť účinnosť čo najskôr,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Na roky 2020 a 2021 sa spúšťacie objemy uvedené v článku 182 ods. 1 prvom pododseku písm. b) nariadenia (EÚ) č. 1308/2013 pre výrobky vymenované v prílohe VII k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2017/892 stanovujú v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Uplatňuje sa od 1. januára 2020.
 Platí do 30. júna 2021.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 17. decembra 2019
 Za Komisiu
 Predsedníčka
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 671.
 (2) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/892 z 13. marca 2017, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (Ú. v. EÚ L 138, 25.5.2017, s. 57).
 PRÍLOHA
 Spúšťacie objemy pre výrobky a obdobia uvedené v prílohe VII k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) 2017/892 na účely možného uplatňovania dodatočných dovozných ciel
 Bez toho, aby boli dotknuté pravidlá interpretácie kombinovanej nomenklatúry, sa opis výrobkov považuje len za orientačný. Rozsah pôsobnosti dodatočných dovozných ciel je na účely tejto prílohy určený rozsahom pôsobnosti číselných znakov KN v ich podobe v čase prijatia tohto nariadenia.
 Poradové číslo
 Číselný znak KN
 Opis výrobkov
 Obdobie uplatňovania
 Spúšťací objem (v tonách)
 2020
 2021
 78.0020
 0702 00 00
 Rajčiaky
 od 1. júna do 30. septembra
 54 848
 78.0015
 od 1. októbra
 do 31. mája
 578 315
 78.0065
 0707 00 05
 Uhorky šalátové
 od 1. mája do 31. októbra
 62 171
 78.0075
 od 1. novembra
 do 30. apríla
 48 583
 78.0085
 0709 91 00
 Artičoky
 od 1. novembra
 do 30. júna
 8 244
 78.0100
 0709 93 10
 Cukety
 od 1. januára do 31. decembra
 94 081
 78.0110
 0805 10 22
 0805 10 24
 0805 10 28
 Pomaranče
 od 1. decembra
 do 31. mája
 466 660
 78.0120
 0805 22 00
 Klementínky
 od 1. novembra
 do konca februára
 241 919
 78.0130
 0805 21
 0805 29 00
 Mandarínky (vrátane druhov tangerines a satsumas) wilkingy a podobné citrusové hybridy
 od 1. novembra
 do konca februára
 96 897
 78.0160
 0805 50 10
 Citróny
 od 1. januára do 31. mája
 351 591
 78.0155
 od 1. júna do 31. decembra
 621 073
 78.0170
 0806 10 10
 Stolové hrozno
 od 16. júla do 16. novembra
 214 307
 78.0175
 0808 10 80
 Jablká
 od 1. januára do 31. augusta
 595 028
 78.0180
 od 1. septembra do 31. decembra
 1 154 623
 78.0220
 0808 30 90
 Hrušky
 od 1. januára do 30. apríla
 141 496
 78.0235
 od 1. júla do 31. decembra
 106 940
 78.0250
 0809 10 00
 Marhule
 od 1. júna do 31. júla
 7 166
 78.0265
 0809 29 00
 Čerešne okrem višní
 od 16. mája do 15. augusta
 104 573
 78.0270
 0809 30
 Broskyne vrátane nektáriniek
 od 16. júna do 30. septembra
 3 482
 78.0280
 0809 40 05
 Slivky
 od 16. júna do 30. septembra
 204 681


text:
 21.6.2021
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 LI 219/55
 VYKONÁVACIE NARIADENIE RADY (EÚ) 2021/999
 z 21. júna 2021,
 ktorým sa vykonáva článok 8a ods. 1 nariadenia (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku
 RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 765/2006 z 18. mája 2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku (1), a najmä na jeho článok 8a ods. 1,
 so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
 keďže:
 (1)
 Rada 18. mája 2006 prijala nariadenie (ES) č. 765/2006 o reštriktívnych opatreniach voči Bielorusku.
 (2)
 Európska rada 24. a 25. mája 2021 prijala závery, v ktorých dôrazne odsúdila vynútené pristátie lietadla spoločnosti Ryanair 23. mája 2021 v Minsku v Bielorusku, ktorým sa ohrozila letecká bezpečnosť, a zadržanie novinára Ramana Prataseviča a Sofie Sapegovej bieloruskými úradmi. Vyzvala Radu, aby na základe príslušného sankčného rámca čo najskôr prijala zaradenia ďalších osôb a subjektov na zoznam.
 (3)
 Vzhľadom na závažnosť incidentu by sa mal na zoznam fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, uvedený v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 765/2006 doplniť jeden ďalší subjekt.
 (4)
 Príloha I k nariadeniu (ES) č. 765/2006 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Príloha I k nariadeniu (ES) č. 765/2006 sa mení v súlade s prílohou k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Luxemburgu 21. júna 2021
 Za Radu
 predseda
 J. BORRELL FONTELLES
 (1) Ú. v. EÚ L 134, 20.5.2006, s. 1.
 PRÍLOHA
 Príloha 1 k nariadeniu (ES) č. 765/2006 sa mení takto:
 (1)
 do tabuľky „B. Právnické osoby, subjekty a orgány podľa článku 2 ods. 1“ sa dopĺňa tento subjekt:
 Názov
 Prepis z bieloruštiny do angličtiny
 Prepis z ruštiny do angličtiny
 Názov
 (v bieloruštine)
 (v ruštine)
 Identifikačné údaje
 Odôvodnenie zaradenia do zoznamu
 Dátum zaradenia do zoznamu
 „15.
 Belaeronavigatsia
 State-owned enterprise
 V bieloruštine: Белаэронавiгация
 Дзяржаўнае прадпрыемства
 Adresa: 19 Korotkevich Str., Minsk, 220039, Republic of Belarus
 Tel. +375 (17) 215-40-51
 Štátny podnik BELAERONAVIGATSIA je zodpovedný za bieloruské riadenie letovej prevádzky Je preto zodpovedný za odklonenie osobného letu FR4978 na letisko v Minsku bez náležitého odôvodnenia 23. mája 2021. Cieľom tohto politicky motivovaného rozhodnutia bolo zadržanie a uväznenie opozičného novinára Ramana Prataseviča a Sofie Sapegovej a je formou potláčania občianskej spoločnosti a demokratickej opozície v Bielorusku.
 21.6.2021“
 V ruštine: Белаэронавигация
 Государственное предприятие
 Fax: +375 (17) 213-41-63
 Webové sídlo: http://www.ban.by/
 E-mail: office@ban.by
 Dátum registrácie: 1996
 Štátny podnik BELAERONAVIGATSIA je preto zodpovedný za potláčanie občianskej spoločnosti a demokratickej opozície.


type: contracts

text:
 15.3.2018
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 73/9
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-A
 BR. 139/2016
 od 8. srpnja 2016.
 o izmjeni Priloga II. (Tehnički propisi, norme, ispitivanje i potvrđivanje) Sporazumu o EGP-u [2018/361]
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Uredba Komisije (EU) 2015/704 оd 30. travnja 2015. o izmjeni Uredbe (EZ) br. 1881/2006 u pogledu najvećih dopuštenih količina PCB-ova koji nisu slični dioksinima u divlje ulovljenom psu kostelju piknjavcu (Squalus acanthias) (1) treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)
 Uredba Komisije (EU) 2015/705 оd 30. travnja 2015. o utvrđivanju metoda uzorkovanja i kriterija učinkovitosti za metode analize za službenu kontrolu razina eruka kiseline u hrani te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 80/891/EEZ (2) treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (3)
 Uredbom (EU) 2015/705 stavlja se izvan snage Direktiva Komisije 80/891/EEZ (3) koja je uključena u Sporazum o EGP-u i koja se stoga treba isključiti iz njega.
 (4)
 Ova se Odluka odnosi na zakonodavstvo o hrani. Zakonodavstvo o hrani ne primjenjuje se na Lihtenštajn sve dok je primjena Sporazuma između Europske zajednice i Švicarske Konfederacije o trgovini poljoprivrednim proizvodima proširena na Lihtenštajn, kako je navedeno u uvodnom dijelu poglavlja XII. Priloga II. Sporazumu o EGP-u. Ova se Odluka stoga ne primjenjuje na Lihtenštajn.
 (5)
 Prilog II. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Poglavlje XII. Priloga II. Sporazumu o EGP-u mijenja se kako slijedi:
 1.
 U točki 54.zzzz (Uredba Komisije (EZ) br. 1881/2006) dodaje se sljedeća alineja:
 „—
 32015 R 0704: Uredbom Komisije (EU) 2015/704 od 30. travnja 2015. (SL L 113, 1.5.2015., str. 27.).”.
 2.
 Nakon točke 107. (Uredba Komisije (EU) 2015/1898) umeće se sljedeća točka:
 „108.
 32015 R 0705: Uredba Komisije (EU) 2015/705 оd 30. travnja 2015. o utvrđivanju metoda uzorkovanja i kriterija učinkovitosti za metode analize za službenu kontrolu razina eruka kiseline u hrani te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 80/891/EEZ (SL L 113, 1.5.2015., str. 29.).”.
 3.
 Briše se tekst točke 27. (Direktiva Komisije 80/891/EEZ).
 Članak 2.
 Vjerodostojni su tekstovi uredbi (EU) 2015/704 i (EU) 2015/705 na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 9. srpnja 2016. pod uvjetom da su sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u poslana (*1).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 8. srpnja 2016.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednica
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) SL L 113, 1.5.2015., str. 27.
 (2) SL L 113, 1.5.2015., str. 29.
 (3) SL L 254, 27.9.1980., str. 35.
 (*1) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


text:
 4.4.2009
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 82/30
 2009 m. sausio 26 d. pareikštas ieškinys byloje Portugalijos Respublika prieš Komisiją
 (Byla T-33/09)
 (2009/C 82/53)
 Proceso kalba: portugalų
 Šalys
 Ieškovė: Portugalijos Respublika, atstovaujama L. Inez Fernandes ir J. A. de Oliveira
 Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
 Ieškovės reikalavimai
 —
 Visų pirma, panaikinti 2008 m. lapkričio 25 d. Sprendimą C(2008) 7419, kuriuo Komisija nurodė Portugalijos Respublikai sumokėti baudą, kuri jai paskirta 2008 m. sausio 10 d. įsigaliojusiu Teisingumo Teismo sprendimu Byloje C-70/06;
 —
 Jei pirmasis reikalavimas nebūtų patenkintas, panaikinti minėtą sprendimą tiek, kiek jo padariniai tęsiasi po 2008 m. sausio 29 dienos;
 —
 Priteisti iš Europos Bendrijų Komisijos visas bylinėjimosi išlaidas arba, jei Teisingumo Teismas paprasčiausiai sumažintų mokėtinos baudos sumą, priteisti kiekvienai šaliai padengti savo bylinėjimosi išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Ieškovė reikalauja panaikinti aptariamą sprendimą pagal EB 230 straipsnį remdamasi tuo, kad Komisija pažeidė EB Sutartį arba su jos taikymu susijusias teisės normas.
 Komisija pažeidė EB Sutartį arba su jos taikymu susijusias teisės normas reikalaudama ieškovės mokėti periodinę baudą už kiekvieną dieną, kurią nustatė Teisingumo Teismas byloje C-70/06 ir kuri taikoma laikotarpiu nuo 2008 m. sausio 10 d. iki liepos 17 d., nors ieškovė jau visiškai įvykdė pareigą perkelti Direktyvą 89/665/EEB (1).
 Kai 2008 m. Sausio 10 d. Teisingumo Teismas priėmė sprendimą byloje C-70/06, kuriuo nurodė ieškovei sumokėti baudą už kiekvieną dieną vėluojant įgyvendinti priemones, nurodytas jo sprendime byloje C-275/03 Komisija prieš Portugaliją (2004 m., Rink. I-0000), kuriuo reikalaujama panaikinti 1967 m. lapkričio 21 d. Dekretą — įstatymą Nr. 48051, numatantį nuostolių atlyginimą asmenims, patyrusiems žalą dėl Bendrijos teisės dėl viešojo prekių pirkimo ar ją perkeliančių nacionalinių teisės nuostatų pažeidimo tik įrodžius klastą arba kaltę, Portugalijos Respublika jau buvo priėmusi Įstatymą Nr. 67/2007. Tuo įstatymu buvo panaikintas minėtas dekretas — įstatymas ir patvirtinta nauja valstybės ir kitų viešosios valdžios institucijų deliktinės atsakomybės sistema. Portugalijos Respublika įstatymą paskelbė 2007 m. gruodžio 31 d.Diário da República (Portugalijos oficialusis leidinys), pirmoji serija, Nr. 251. Šis įstatymas įsigaliojo po trisdešimties dienų nuo jo paskelbimo, t. y. 2008 m. sausio 30 dieną.
 2008 m. sausio 4 d. ieškovas apie šį faktą pranešė Teisingumo teismui ir pareikalavo, kad Įstatymo Nr. 67/2007 kopija būtų pridėta prie Bylos C-70/06 dokumentų. Tačiau dėl vėlyvo proceso etapo Teisingumo Teismas nebegalėjo atsižvelgti į minėtą faktą ir 2008 m. sausio 10 d. priėmė sprendimą.
 Todėl ieškovė teigia, kad reikalaujama mokėti bauda gali būti susijusi tik su laikotarpiu iki 2008 m. sausio 9 d. arba, blogiausiu atveju, iki 2008 m. sausio 29 d., nes Įstatymo Nr. 67/2007 įsigaliojimo data nesutampa su jo paskelbimo data. Todėl Komisijos reikalavimas visiškai nepagrįstas tiek, kiek jis susijęs su vėlesniais laikotarpiais.
 (1) 1989 m. gruodžio 21 d. Tarybos Direktyva dėl įstatymų ir kitų teisės aktų, susijusių su peržiūros procedūrų taikymu sudarant viešojo prekių pirkimo ir viešojo darbų pirkimo sutartis, derinimo (OL L 395, 1989 m., p. 33; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k. 6 sk., 1 tomas p. 246–248).


text:
 30.10.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 310/27
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 77/2014 HATÁROZATA
 (2014. május 16.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. mellékletének (Műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 Az élelmiszerekkel kapcsolatos, nem a betegségek kockázatának csökkentésére vagy a gyermekek fejlődésére és egészségére vonatkozó egyes állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2013. október 23-i 1017/2013/EU bizottsági rendeletet (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 A nem a betegségek kockázatának csökkentését, illetve a gyermekek fejlődését és egészségét érintő, élelmiszerekkel kapcsolatos, egészségre vonatkozó, engedélyezett állítások jegyzékének megállapításáról szóló 432/2012/EU rendelet módosításáról szóló, 2013. október 23-i 1018/2013/EU bizottsági rendeletet (2) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (3)
 Az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentésétől, illetve a gyermekek fejlődésétől és egészségétől eltérő tárgyú, egészségre vonatkozó bizonyos állítások engedélyezésének elutasításáról szóló, 2013. október 30-i 1066/2013/EU bizottsági rendeletet (3) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (4)
 Az 1881/2006/EK rendeletnek a szárazföldi állatok májában található dioxinok, dioxinszerű PCB-k és nem dioxinszerű PCB-k mint szennyező anyagok felső határértékei tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. október 30-i 1067/2013/EU bizottsági rendeletet (4) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (5)
 Az 1333/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. mellékletének a kolbászokhoz használt természetes belekben alkalmazott nátrium-foszfátok (E 339) felhasználása tekintetében történő módosításáról szóló, 2013. október 30-i 1069/2013/EU bizottsági rendeletet (5) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (6)
 A T-2 és a HT-2 toxin gabonafélékben és gabonatermékekben való jelenlétéről szóló, 2013. március 27-i 2013/165/EU bizottsági ajánlást (6) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (7)
 Ez a határozat élelmiszerekre vonatkozó jogszabályokat érint. Az EGT-megállapodás II. melléklete XII. fejezetének bevezetőjében leírtak alapján az élelmiszerekre vonatkozó jogszabályok mindaddig nem alkalmazandók Liechtensteinre, amíg az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a mezőgazdasági termékek kereskedelméről szóló megállapodás kiterjed Liechtensteinre. Ez a határozat ezért nem alkalmazandó Liechtensteinre.
 (8)
 Az EGT-megállapodás II. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás II. mellékletének XII. fejezete a következőképpen módosul:
 1.
 Az 54zzzz. pont (1881/2006/EK bizottsági rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32013 R 1067: a Bizottság 2013. október 30-i 1067/2013/EU rendelete (HL L 289., 2013.10.31., 56. o.)”
 .
 2.
 Az 54zzzzr. pont (1333/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32013 R 1069: a Bizottság 2013. október 30-i 1069/2013/EU rendelete (HL L 289., 2013.10.31., 61. o.)”
 .
 3.
 Az 54zzzzzp. pont (432/2012/EU bizottsági rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32013 R 1018: a Bizottság 2013. október 23-i 1018/2013/EU rendelete (HL L 282., 2013.10.24., 43. o.)”
 .
 4.
 A szöveg a 78. pont (851/2013/EU bizottsági rendelet) után a következő pontokkal egészül ki:
 „79.
 32013 R 1017: a Bizottság 2013. október 23-i 1017/2013/EU rendelete az élelmiszerekkel kapcsolatos, nem a betegségek kockázatának csökkentésére vagy a gyermekek fejlődésére és egészségére vonatkozó egyes állítások engedélyezésének elutasításáról (HL L 282., 2013.10.24., 39. o.).
 80.
 32013 R 1066: a Bizottság 2013. október 30-i 1066/2013/EU rendelete az élelmiszerekkel kapcsolatos, a betegségek kockázatának csökkentésétől, illetve a gyermekek fejlődésétől és egészségétől eltérő tárgyú, egészségre vonatkozó bizonyos állítások engedélyezésének elutasításáról (HL L 289., 2013.10.31., 49. o.)”
 .
 5.
 A „JOGI AKTUSOK, AMELYEKET A SZERZŐDŐ FELEK TUDOMÁSUL VESZNEK” címsor alatti szöveg a 14. pontot (2012/154/EU bizottsági ajánlás) követően a következő ponttal egészül ki:
 „15.
 32013 H 0165: a Bizottság 2013. március 27-i 2013/165/EU ajánlása a T-2 és a HT-2 toxin gabonafélékben és gabonatermékekben való jelenlétéről (HL L 91., 2013.4.3., 12. o.)”
 .
 2. cikk
 Az 1017/2013/EU, az 1018/2013/EU, az 1066/2013/EU, az 1067/2013/EU és az 1069/2013/EU rendeletnek, valamint a 2013/165/EU ajánlásnak az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2014. május 17-én lép hatályba, feltéve hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (7).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2014. május 16-án.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Gianluca GRIPPA
 (1) HL L 282., 2013.10.24., 39. o.
 (2) HL L 282., 2013.10.24., 43. o.
 (3) HL L 289., 2013.10.31., 49. o.
 (4) HL L 289., 2013.10.31., 56. o.
 (5) HL L 289., 2013.10.31., 61. o.
 (6) HL L 91., 2013.4.3., 12. o.
 (7) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.


type: other

text:
VS41032
 Odločba: Sodba III Ips 21/2006
 ECLI:SI:VSRS:2007:III.IPS.21.2006
 Datum seje senata: 23.05.2007
 Področje: CIVILNO PROCESNO PRAVO - OBLIGACIJSKO PRAVO - STATUSNO PRAVO
 Institut: začetek teka zastaralnega roka - pasivna legitimacija - prepoved konkurence - kršitev prepovedi konkurence - zastaranje odškodninskega zahtevka zaradi kršitve prepovedi konkurence
 Zveza: ZGD člen 41, 41/1, 41/3, 42, 42/1, 42/2, 42/3.ZOR člen 206, 376.ZPP člen 335, 371, 383.
 Tretji odstavek 42. člena ZGD je treba razlagati tako, da "kršitev" ne pomeni kršitve prepovedi konkurence same po sebi (udeležbe v dveh (potencialno) konkurenčnih družbah), temveč pomeni konkretno kršitev (konkreten posel, dejanje), ki je povzročila konkretno škodo. Subjektivni trimesečni zastaralni rok iz tretjega odstavka 42. člena ZGD začne torej teči od trenutka, ko družba izve za kršitelja in za dejanje (posel), ki je povzročilo škodo, katere povrnitev zahteva. Objektivni petletni zastaralni rok iz tretjega odstavka 42. člena ZGD pa začne teči od trenutka, ko je bilo storjeno konkretno dejanje (sklenjen posel), ki je povzročilo konkretno škodo, katere povrnitev se zahteva.
 1. Prvi toženec je bil hkrati družbenik dveh družb z omejeno odgovornostjo: tožeče stranke in druge toženke. Tožeča stranka mu je očitala kršitev prepovedi konkurence in od njega zahtevala povrnitev škode, ki ji je zaradi tega nastala. Solidarno plačilo je zahtevala tudi od druge toženke, preko katere je prvi toženec kot njen družbenik in direktor izvrševal prepovedano konkurenčno dejavnost.
 2. Sodišče prve stopnje je oba zahtevka zavrnilo. Zoper prvega toženca zato, ker je ocenilo, da ni dokazano, da bi kršil prepoved konkurence in zato, ker bi bile v primeru obstoja zatrjevanih kršitev terjatve glede na določilo tretjega odstavka 42. člena ZGD že zastarane (drugi odstavek na osmi strani sodbe sodišča prve stopnje). Zoper drugo toženko pa zato, ker ni pasivno legitimirana.
 3. Sodbo sodišča prve stopnje je tožeča stranka izpodbijala s pritožbo. Sodišče druge stopnje jo je zavrnilo in potrdilo sodbo sodišča prve stopnje. Sicer je, drugače kot sodišče prve stopnje, presodilo, da je prvi toženec kršil prepoved konkurence, vendar se je strinjalo, da so terjatve zastarale. Prav tako se je strinjalo, da druga toženka ni pasivno legitimirana.
 4. Sodbo sodišča druge stopnje z revizijo izpodbija tožeča stranka. Uveljavlja zmotno uporabo materialnega prava in bistvene kršitve določb pravdnega postopka pred sodiščem prve in druge stopnje. Predlaga, da Vrhovno sodišče reviziji ugodi, razveljavi izpodbijani sodbi in zadevo vrne sodišču prve stopnje v novo sojenje.
 5. Revizija je bila vročena toženima strankama, ki nanjo nista odgovorili, in Vrhovnemu državnemu tožilstvu Republike Slovenije.
 BISTVENE KRŠITVE DOLOČB PRAVDNEGA POSTOPKA 7. Tožeča stranka sodiščema nižjih stopenj očita bistvene kršitve določb pravdnega postopka. Navaja, da večina njenih navedb, ki so bile bistvene za odločitev, ni bila upoštevanih, oziroma sodišči do njih nista zavzeli stališča, zaradi česar opozarja na kršitev načela kontradiktornosti. Tako pavšalnih očitkov ni mogoče preizkusiti. Vrhovno sodišče se pri odločanju o reviziji omeji na preizkus tistih kršitev določb pravdnega postopka, na katere se stranka sklicuje (371. člen ZPP), kar pomeni, da stranka v reviziji ni dolžna le navesti razlogov, zaradi katerih jo vlaga (335. člen ZPP v zvezi s 383. členom ZPP), temveč mora te razloge tudi ustrezno obrazložiti. Tega pa tožeča stranka ni napravila.
 UPORABA MATERIALNEGA PRAVA 8. Za presojo zahtevkov je treba uporabiti Zakon o gospodarskih družbah (ZGD, Ur. l. RS, št. 15/2005 - uradno prečiščeno besedilo), ki je veljal v času, ko naj bi bile storjene zatrjevane kršitve. Ker je bilo to tudi pred uveljavitvijo Obligacijskega zakonika (OZ, Ur. l. RS, št. 83/2001 in spremembe), se glede na 1060. člen OZ uporabljajo določbe Zakona o obligacijskih razmerjih (ZOR, Ur. l. SFRJ, št. 29/1978 in spremembe).
 Zahtevek zoper prvega toženca 9. Tožeča stranka v reviziji izpodbija presojo sodišč nižjih stopenj, da je njena odškodninska terjatev, ki izvira iz kršitve prepovedi konkurence, po določbi tretjega odstavka 42. člena ZGD zastarala.
 10. Prepoved konkurence v gospodarskem statusnem pravu predpisujeta 41. in 42. člen ZGD. Naslovniki prepovedi so tudi družbeniki družbe z omejeno odgovornostjo, kar pomeni, da ne smejo biti hkrati družbeniki družbe z neomejeno odgovornostjo, komplementarji komanditne družbe, družbeniki ali poslovodje družbe z omejeno odgovornostjo, člani uprave ali nadzornega sveta delniške družbe, prokuristi, delavci v katerikoli družbi ali podjetniki z dejavnostjo, ki je ali bi lahko bila v konkurenčnem razmerju z dejavnostjo prve družbe (prvi odstavek 41. člena ZGD). Akt o ustanovitvi družbe lahko prepoved konkurence omili (tretji odstavek 41. člena ZGD). Če družbenik prekrši prepoved konkurence, lahko družba zahteva odškodnino (prvi odstavek 42. člena ZGD). Poleg tega lahko od kršitelja zahteva prepustitev poslov, sklenjenih za svoj račun (kot poslov sklenjenih za račun družbe), prenos koristi iz poslov, sklenjenih za svoj račun ali odstop svoje pravice do odškodnine (drugi odstavek 42. člena ZGD).
 11. Glede zastaranja navedenih terjatev, ki jih ima družba proti kršitelju prepovedi konkurence, tretji odstavek 42. člena ZGD določa: "Terjatve družbe iz prejšnjih odstavkov zastarajo v treh mesecih po tem, ko družba izve za kršitev in kršitelja, najkasneje pa v petih letih od kršitve." Sodišče druge stopnje je to določbo razlagalo tako, da je začetek trimesečnega subjektivnega zastaralnega roka vezalo na trenutek, ko je družba izvedela za kršitev in kršitelja in pri tem štelo, da kršitev pomeni že kršitev prepovedi iz 41. člena ZGD (četrti odstavek na tretji strani sodbe sodišča druge stopnje). Tožeča stranka v reviziji nasprotuje takšni razlagi in zaključku, da je njena terjatev zastarala pred vložitvijo tožbe. Meni, da je glede uveljavljanja odškodninskega zahtevka treba upoštevati pravila ZOR, po katerih odškodninska terjatev za povzročeno škodo zastara v treh letih odkar je oškodovanec zvedel za škodo in za tistega, ki je škodo napravil (376. člen ZOR). V kolikor se naj za zastaranje odškodninske terjatve uporablja tretji odstavek 42. člena ZGD, pa ga je po mnenju tožeče stranke treba ustrezno razlagati.
 12. Določba tretjega odstavka 42. člena ZGD predstavlja lex specialis glede na splošne določbe ZOR in jo je zato glede vprašanja dolžine zastaralnih rokov in glede vprašanja začetka teka zastaralnih rokov treba uporabiti. Ker ureja vsa vprašanja, ki so potrebna za odločanje o zastaranju odškodninskih terjatev zaradi kršitve prepovedi konkurence, sklicevanje na določbe ZOR in razlaga, po kateri bi začel zastaralni rok teči šele takrat, ko bi družba izvedela za škodo in njen obseg, ne pride v poštev.
 13. Sodišče druge stopnje je sicer uporabilo določbo tretjega odstavka 42. člena ZGD, a jo je glede vprašanja začetka teka zastaralnega roka zmotno razlagalo. Razlaga sodišča druge stopnje, ki je "kršitev," od katere tečeta zastaralna roka, razumelo zgolj kot kršitev prepovedi iz 41. člena ZGD, bi lahko, ne le v obravnavanem, temveč tudi v velikem številu drugih primerov, pripeljala do tega, da bi zastaranje nastopilo še preden bi terjatev sploh nastala. Sama kršitev prepovedi konkurence (ki je podana že, če bi dejavnosti družb, katerih družbenik je ista oseba, zgolj lahko bili v konkurenčnem razmerju) namreč še ne povzroči škode. Za nastanek odškodninske obveznosti (in terjatve po prvem odstavku 42. člena ZGD) mora kršitev povzročiti škodo, kar pa se lahko zgodi kasneje kot v treh mesecih po dnevu, ko je ena oseba postala družbenik v dveh konkurenčnih družbah z omejeno odgovornostjo. Enako so lahko tudi posli, katerih prepustitev ima družba pravico zahtevati na podlagi drugega odstavka 42. člena ZGD, sklenjeni po preteku treh mesecev od kar je kršitelj vstopil v "dvojni položaj."
 14. Tretji odstavek 42. člena ZGD je zato treba razlagati tako, da "kršitev" ne pomeni kršitve prepovedi konkurence same po sebi (udeležbe v dveh (potencialno) konkurenčnih družbah), temveč pomeni konkretno kršitev (konkreten posel, dejanje), ki je povzročila konkretno škodo. Subjektivni trimesečni zastaralni rok iz tretjega odstavka 42. člena ZGD začne torej teči od trenutka, ko družba izve za kršitelja in za dejanje (posel), ki je povzročilo škodo, katere povrnitev zahteva. Objektivni petletni zastaralni rok iz tretjega odstavka 42. člena ZGD pa začne teči od trenutka, ko je bilo storjeno konkretno dejanje (sklenjen posel), ki je povzročilo konkretno škodo, katere povrnitev se zahteva.
 15. Oškodovana družba ima od takrat, ko izve za kršitelja in za konkreten posel, s katerim ji je bila povzročena škoda, tri meseca časa, da ugotovi in izračuna obseg škode ter vloži tožbo. Zahteva, da se mora na kršitev odzvati hitro, je v skladu s predvideno strogo ureditvijo za oškodovano družbo, na katero kaže že kratka dolžina subjektivnega zastaralnega roka. Večja pravna varnost, ki je s tem zagotovljena naslovnikom prepovedi konkurence iz 41. člena ZGD, je utemeljena na dejstvu, da institut prepovedi konkurence predstavlja (sicer z zakonom predvideno) omejevanje svobodne konkurence, kot ene izmed bistvenih sestavin ustavno zagotovljene svobodne gospodarske pobude (74. člen Ustave Republike Slovenije).
 16. Vrhovno sodišče ugotavlja, da je terjatev tožeče stranke tudi ob pravilni razlagi tretjega odstavka 42. člena ZGD zastarala pred vložitvijo tožbe. Sodišče prve stopnje je ugotovilo, da je tožeča stranka januarja 2000 vedela za kršitve, na podlagi katerih zahteva odškodnino (ugotovitve na deseti strani sodbe sodišča prve stopnje). Ob tej dejanski ugotovitvi, na katero je Vrhovno sodišče vezano, ni pomembno ali so bile kršitve, na podlagi katerih tožeča stranka zahteva odškodnino, kontinuirane ali ne. Odločilno je, da je tožeča stranka zanje izvedela januarja 2000. Tožbo, ki jo je vložila julija 2000, je vložila po poteku subjektivnega trimesečnega zastaralnega roka, kar pomeni, da je ugovor zastaranja prvega toženca utemeljen.
 17. Pri odločanju v tej zadevi je Vrhovno sodišče ugotovilo, da prvi odstavek 41. člena ZGD določa, da družbeniki družbe z omejeno odgovornostjo ne smejo sodelovati v "nobeni od teh vlog, pa tudi ne kot delavci v katerikoli drugi družbi ali kot podjetnik z dejavnostjo, ki je ali bi lahko bila v konkurenčnem razmerju z dejavnostjo prve družbe." Ob takšni zakonski dikciji se glede na navedbe prvega toženca, da je v tožečo stranko vstopil po tem, ko je že bil družbenik v drugi toženki, postavlja vprašanje, ali je tožeča stranka kot druga družba, v katero je vstopil prvi toženec, aktivno legitimirana za vložitev tožbe zaradi kršitve prepovedi konkurence. Vendar pa Vrhovno sodišče na to vprašanje v obravnavanem primeru ni odgovorilo, ker glede njega dejansko stanje ni zadostno ugotovljeno, hkrati pa sama ugotovitev ne bi imela nobenega vpliva na odločitev v zadevi. Tožeča stranka namreč zaradi zastaranja uveljavljane terjatve v nobenem primeru ne more uspeti.
 Zahtevek zoper drugo toženko 18. Tožeča stranka v reviziji opozarja, da je druga toženka odgovorna že na podlagi splošnih pravil odškodninskega prava, zaradi česar zanjo ni nujna uporaba določb ZGD.
 19. Presoja sodišč nižjih stopenj, da konkurenčna družba ni pasivno legitimirana za odškodninski zahtevek po prvem odstavku 42. člena ZGD, je pravilna. Kršitelj konkurenčne prepovedi iz prvega odstavka 41. člena ZGD je namreč lahko le družbenik prizadete družbe, ne pa druga, njej konkurenčna družba.
 20. ZGD konkurenčne družbe, katere družbenik je udeležen v dveh družbah, ne sankcionira. Sankcionira (v 42. členu) le ravnanje družbenika. V kolikor bi menil, da mora konkurenčna družba odgovarjati, bi ZGD to uredil. Ker tega ni uredil, ni podlage za oceno, da bi lahko bilo ravnanje konkurenčne družbe protipravno. Zato zoper njo ni mogoče uveljavljati odškodnine na podlagi splošnih pravil odškodninskega prava. Sklicevanje tožeče stranke na 206. člen ZOR je neutemeljeno. Ta določba namreč predstavlja podlago za solidarno odgovornost, ne pa podlage za odškodninsko odgovornost.
 21. Zahtevek bi bilo mogoče presojati še z vidika kršitve nelojalne konkurence. Ker pa je tožeča stranka (še posebej v II. točki pritožbe zoper sodbo sodišča prve stopnje) poudarjala, da zahtevka zoper drugo toženko na tej podlagi ne uveljavlja, ga sodišče, čeprav sicer ni vezano na pravno kvalifikacijo, s tega vidika ni dolžno preizkusiti.
 ODLOČITEV VRHOVNEGA SODIŠČA 22. Ker tožeča stranka v reviziji ni uveljavljala konkretnih absolutnih bistvenih kršitev določb pravdnega postopka in ker je tudi ob pravilni uporabi materialnega prava oba zahtevka, tako zoper prvega toženca, kot zoper drugo toženko, treba zavrniti, je Vrhovno sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo zavrnilo kot neutemeljeno.


text:
 Avis juridique important
 |
 21995D1230(04)
 Decision No 3/95 of the Association Council, association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Bulgaria, of the other part of 20 December 1995 concerning the export of certain ECSC steel products from the Republic of Bulgaria to the Community
 Official Journal L 325 , 30/12/1995 P. 0037 - 0050
 DECISION No 3/95 OF THE ASSOCIATION COUNCIL, association between the European Communities and their Member States, of the one part, and the Republic of Bulgaria, of the other partof 20 December 1995concerning the export of certain ECSC steel products from the Republic of Bulgaria to the Community(95/573/ECSC)THE ASSOCIATION COUNCIL, Whereas the Contact Group referred to in Article 11 of Protocol 2 of the Europe Agreement establishing an association between the European Communities and their Member States of the one part and the Republic of Bulgaria of the other part, (1) which entered into force on 1 February 1995, met on 30 October 1995 to discuss trends in imports of ECSC products from the Republic of Bulgaria into the Community and recognized the need for an administrative procedure, having as its purpose the rapid provision of information on the trend of trade flows, in order to ensure that the attainment of the objectives of the Agreement will not be jeopardized; Whereas such an administrative procedure would help to increase transparency and avoid possible diversions of trade; Whereas the Contact Group therefore agreed to recommend to the Association Council established under Article 105 of the Agreement that the double-checking system introduced in 1995 by Association Council Decision No 2/95 (2) should be renewed for the period between 1 January and 31 December 1996; Whereas the Parties are desirous to promote the orderly and equitable development of trade in steel between the Community and the Republic of Bulgaria; Whereas the Association Council, having been supplied with all relevant information, has determined that the solution acceptable to the two Parties which least disturbs the functioning of the Agreement is the renewal of a double-checking system, without quantitative limits, for the import into the Community of certain steel products covered by the ECSC Treaty between 1 January and 31 December 1996, HAS DECIDED AS FOLLOWS: Article 1 1. For the period 1 January to 31 December 1996, imports into the Community of the products listed in Annex I originating in the Republic of Bulgaria shall be subject to the presentation of an import document conforming the model shown at Annex II issued by the authorities in the Community. 2. The classification of the products covered by this decision is based on the tariff and statisticalnomenclature of the Community (hereinafter called the 'combined nomenclature', or in abbreviated from 'CN'). The origin of the products covered by this Decision shall be determined in accordance with the rules in force in the Community. 3. For the period 1 January to 31 December 1996, imports into the Community of the iron and steel products listed in Annex I and which originate in the Republic of Bulgaria shall, in addition, be subject to the issue of an export document by the competent Bulgarian authorities. Presentation by the importer of the original of the export document must be effected not later than 31 March of the year following that in which the goods covered by the document were shipped. Shipment is considered to have taken place on the date of loading onto the exporting means of transport. 4. The export document shall conform to the model shown in Annex III. It shall be valid for exports throughout the customs territory of the Community. 5. The Republic of Bulgaria shall notify the Commission of the European Communities of the names and addresses of the appropriate Bulgarian governmental authorities which are authorized to issue and to verify export documents together with specimens of the stamps and signatures they use. The Republic of Bulgaria shall also notify the Commission of any change in these particulars. 6. Certain technical provisions on the implementation of the double-checking system are set out in Annex IV. Article 2 1. The Republic of Bulgaria undertakes to supply the Community with precise statistical information on the export licences issued by the Bulgarian authorities pursuant to Article 1. Such information shall be transmitted to the Community by the end of the period following the month to which the statistics relate. 2. The Community undertakes to supply the Bulgarian authorities with precise statistical information on import authorizations issued by Member States in respect of the products listed in Annex I. Such information shall be transmitted to the Bulgarian authorities by the end of the period following the month to which the statistics relate. Article 3 If necessary, at the request of either of the Parties, consultations shall be held on any problems arising from the operation of this Decision. Such consultations shall be held promptly. Any consultations held under this Article shall be approached by both Parties in a spirit of cooperation and with a desire to reconcile the difference between them. Article 4 Any notices to be given hereunder shall be given: - in respect of the Community, to the Commission of the European Communities (DG I.D.2 and DG III.C.2), - in respect of the Republic of Bulgaria, to the Mission of the Republic of Bulgaria to the European Communities; and the Ministry of Trade and Foreign Economic Cooperation of the Republic of Bulgaria. Article 5 This Decision shall be binding on both the Community and the Republic of Bulgaria which shall take the measures necessary to implement it. Article 6 This Decision shall enter into force on the date of signature. It shall apply with effect from 1 January 1996. Done at Brussels, 20 December 1995. For the Association CouncilThe PresidentL. ATIENZA SERNA(1) OJ No L 358, 31. 12. 1994, p. 3. (2) See page 27 of this Official Journal. ANNEX I REPUBLIC OF BULGARIA List of products subject to double-checking (1996) 7202 11 207202 11 807202 99 117203 90 007206 10 007206 90 007208 10 007208 25 007208 26 007208 27 007208 36 007208 37 107208 37 907208 38 107208 38 907208 39 107208 39 907208 40 107208 40 907208 51 107208 51 307208 51 507208 51 917208 51 997208 52 107208 52 917208 52 997208 53 107208 53 907208 54 107208 54 907208 90 107209 15 007209 16 107209 16 907209 17 107209 17 907209 18 107209 18 917209 18 997209 25 007209 26 107209 26 907209 27 107209 27 907209 28 107209 28 907209 90 107210 11 107210 12 117210 12 197210 20 107210 30 107210 41 107210 49 107210 50 107210 61 107210 69 107210 70 317210 70 397210 90 317210 90 337210 90 387211 13 007211 14 107211 14 907211 19 207211 19 907211 23 107211 23 517211 29 207211 90 117212 10 107212 10 917212 20 117212 30 117212 40 107212 40 917212 50 317212 50 517212 60 117212 60 917213 10 007213 20 007213 91 107213 91 207213 91 417213 91 497213 91 707213 91 907213 99 107213 99 907214 20 007214 30 007214 91 107214 91 907214 99 107214 99 317214 99 397214 99 507214 99 617214 99 697214 99 807214 99 907215 90 107216 10 007216 21 007216 22 007216 31 117216 31 197216 31 917216 31 997216 32 117216 32 197216 32 917216 32 997216 33 107216 33 907216 40 107216 40 907216 50 107216 50 917216 50 997216 99 107219 11 007219 12 107219 12 907219 13 107219 13 907219 14 107219 14 907219 21 107219 21 907219 22 107219 22 907219 23 007219 24 007219 31 007219 32 107219 32 907219 33 107219 33 907219 34 107219 34 907219 35 107219 35 907219 90 107220 11 007220 12 007220 20 107220 90 117220 90 317221 00 107221 00 907222 11 117222 11 197222 11 217222 11 297222 11 917222 11 997222 19 107222 19 907222 30 107222 40 107222 40 307225 11 007225 19 107225 19 907225 20 207225 30 007225 40 207225 40 507225 40 807225 50 007225 91 107225 92 107225 99 107226 11 107226 19 107226 19 307226 20 207226 91 107226 91 907226 92 107226 93 207226 94 207226 99 207227 10 007227 20 007227 90 107227 90 507227 90 957228 10 107228 10 307228 20 117228 20 197228 20 307228 30 207228 30 417228 30 497228 30 617228 30 697228 30 707228 30 897228 60 107228 70 107228 70 317228 80 107228 80 907301 10 00 ANNEX II >REFERENCE TO A FILM> ANNEX III >REFERENCE TO A FILM> ANNEX IV REPUBLIC OF BULGARIA TECHNICAL ANNEX ON THE DOUBLE-CHECKING SYSTEM 1. The export documents shall measure 210 × 297 mm. The paper used shall be white writing paper, sized, not containing mechanical pulp, and weighing not less than 25 g/m2. They shall be printed in English. If they are completed by hand, entries must be in ink and in printed script. These documents may comprise additional copies duly indicated as such. If the documents have several copies only the top copy is the original. This copy shall be clearly marked as 'original' and other copies as 'copies'. Only the original shall be accepted by the competent authorities of the Community as being valid for the control of export to the Community in accordance with the provisions of the double-checking system. 2. Each document shall bear a standardized serial number, whether or not printed, by which it can be identified. This number shall be composed of the following elements: - two letters identifying the exporting country as follows: BG, - two letters identifying the intended Member State of customs clearance as follows: BE = BelgiumDK = DenmarkDE = GermanyEL = GreeceES = SpainFR = FranceIE = IrelandIT = ItalyLU = LuxembourgNL = NetherlandsAT = AustriaPT = PortugalFI = FinlandSE = SwedenGB = United Kingdom. - a one-digit number identifying the year, corresponding to the last figure in the respective year, e. g. 6 for 1996, - a two-digit number from 01 to 99, identifying the particular issuing office concerned in the exporting country, - a five-digit number running consecutively from 00001 to 99999 allocated to the intended Member State of customs clearance. 3. The export documents shall be valid for four months from the date of their issue. Export documents may be renewed or prolonged. 4. Each export document may be used for one or more consignments of the products in question. However, since the importer needs to present the original export document when requesting an import document, export documents should, as far as possible, be issued in respect of individual commercial transactions, not global contracts. 5. The Republic of Bulgaria need not show price information on the export document if there is a genuine need to protect commercial confidentiality. In such cases, box 9 of the export document should indicate the reason for not showing the price information and that it is available to the competent authorities of the Community on request. 6. Export documents may be issued after the shipment of the products to which they relate. In such cases they must bear the endorsement 'issued retrospectively'. 7. In the event of a theft, loss or destruction of an export document, the exporter may apply to the competent governmental authority which issued the document for a duplicate to be made out on the basis of the export documents in his possession. The duplicate of any such document so issued shall bear the endorsement 'duplicate'. The duplicate shall bear the date of the original export document. 8. The competent authorities of the Community shall be informed immediately of the withdrawal or modification of any export documents already issued and, where relevant, of the basis for such action. 9. The Republic of Bulgaria intends to include a description of the classification of the goods (i.e. first or second choice or other sub-standard products) in box 10 of the export document.


text:
 23.11.2013
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 344/10
 Arrest van het Hof (Vierde kamer) van 26 september 2013 (verzoek om een prejudiciële beslissing ingediend door het Oberlandesgericht Innsbruck — Oostenrijk) — TEXDATA Software GmbH
 (Zaak C-418/11) (1)
 (Vennootschapsrecht - Vrijheid van vestiging - Elfde richtlijn (89/666/EEG) - Openbaarmaking van boekhoudbescheiden - Bijkantoor van in andere lidstaat gevestigde kapitaalvennootschap - Geldboete bij verzuim van openbaarmaking binnen gestelde termijn - Recht op doeltreffende voorziening in rechte - Beginsel van eerbiediging van rechten van verdediging - Geschiktheid, doeltreffendheid, evenredigheid en afschrikkende werking van sanctie)
 2013/C 344/14
 Procestaal: Duits
 Verwijzende rechter
 Oberlandesgericht Innsbruck
 Partij in het hoofdgeding
 TEXDATA Software GmbH
 Voorwerp
 Verzoek om een prejudiciële beslissing — Oberlandesgericht Innsbruck — Uitlegging van de artikelen 49 en 54 VWEU, de artikelen 47, tweede alinea, en 50 van het Handvest van de grondrechten van de Europese Unie, het algemene beginsel van het recht op een doeltreffende voorziening in rechte, artikel 6 van de Eerste richtlijn (68/151/EEG) van de Raad van 9 maart 1968 strekkende tot het coördineren van de waarborgen, welke in de lidstaten worden verlangd van de vennootschappen in de zin van de tweede alinea van artikel 58 van het Verdrag, om de belangen te beschermen zowel van de deelnemers in deze vennootschappen als van derden, zulks teneinde die waarborgen gelijkwaardig te maken (PB L 65, blz. 8), artikel 60 bis van de Vierde richtlijn (78/660/EEG) van de Raad van 25 juli 1978 op de grondslag van artikel 54, lid 3, sub g, van het Verdrag betreffende de jaarrekening van bepaalde vennootschapsvormen, zoals gewijzigd (PB L 222, blz. 11), en artikel 38, lid 6, van de Zevende richtlijn (83/349/EEG) van de Raad van 13 juni 1983 op de grondslag van artikel 54, lid 3, sub g, van het Verdrag betreffende de geconsolideerde jaarrekening (PB L 193, blz. 1) — Openbaarmaking van de geconsolideerde jaarrekening van bepaalde vennootschapsvormen — Regeling van een lidstaat die bij verzuim om de geconsolideerde jaarrekening binnen negen maanden bij de bevoegde rechtbank neer te leggen, voorziet in een geldboete, zonder dat de organen van de vennootschap de gelegenheid hebben te worden gehoord
 Dictum
 Onder voorbehoud van de door de verwijzende rechter te verrichten verificaties moeten de artikelen 49 VWEU en 54 VWEU, de beginselen van een doeltreffende voorziening in rechte en van eerbiediging van de rechten van de verdediging en artikel 12 van de Elfde richtlijn (89/666/EEG) van de Raad van 21 december 1989 betreffende de openbaarmakingsplicht voor in een lidstaat opgerichte bijkantoren van vennootschappen die onder het recht van een andere staat vallen, aldus worden uitgelegd dat zij zich niet verzetten tegen een nationale regeling als die in het hoofdgeding, volgens welke bij overschrijding van de termijn van negen maanden voor de openbaarmaking van de boekhoudbescheiden onmiddellijk een geldboete van minstens 700 EUR wordt opgelegd aan de kapitaalvennootschap met een bijkantoor in de betrokken lidstaat, zonder haar vooraf in gebreke te stellen en zonder haar de mogelijkheid te bieden om zich over de verweten inbreuk uit te spreken.
 (1) PB C 331 van 12.11.2011.


text:
Nation:
 Ann Margret Nirling gift Olsson, 1 februari 1918 i Stockholm – 3 februari 1999 i Vadstena, var en svensk simhoppare tävlande för Stockholms KK. Hon deltog i OS 1936 i Berlin och kom tia bland 23 startande. Det blev EM-silver på 10 meter 1938 i London.
 Hon var från 1941 gift med simmaren Per-Olof Olsson (1918-1982).
 Källor
 Fotnoter
 Externa länkar
 Svenska idrottare under 1900-talet
 Svenska simhoppare
 Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
 Tävlande i simhopp vid olympiska sommarspelen 1936
 Idrottare från Stockholm
 Födda 1918
 Avlidna 1999
 Kvinnor


text:
 21.10.2010
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 277/44
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUT
 nr 91/2010
 av den 2 juli 2010
 om ändring av bilaga XIV (Konkurrens) till EES-avtalet
 GEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDE
 med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat avtalet, särskilt artikel 98, och
 av följande skäl:
 (1)
 Bilaga XIV till avtalet ändrades genom gemensamma EES-kommitténs beslut nr 77/2010 av den 11 juni 2010 (1).
 (2)
 Kommissionens förordning (EU) nr 461/2010 av den 27 maj 2010 om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn (2) bör införlivas med avtalet.
 (3)
 Kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002 (3), som är införlivad med avtalet, upphörde att gälla den 31 maj 2010 och bör följaktligen utgå ur avtalet.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Texten i punkt 4b (kommissionens förordning (EG) nr 1400/2002) i bilaga XIV till avtalet ska ersättas med följande:
 ”32010 R 0461: Kommissionens förordning (EU) nr 461/2010 av den 27 maj 2010 om tillämpningen av artikel 101.3 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på grupper av vertikala avtal och samordnade förfaranden inom motorfordonssektorn (EUT L 129, 28.5.2010, s. 52)
 Bestämmelserna i förordningen ska, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassning:
 Följande ska läggas till i slutet av artikel 6:
 ’Om parallella nät av liknande vertikala begränsningar omfattar mer än 50 % av en relevant marknad i Eftastaterna kan Eftas övervakningsmyndighet enligt bestämmelserna i avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol genom rekommendation förklara att den här förordningen inte ska tillämpas på vertikala avtal som innehåller särskilda begränsningar avseende den marknaden.
 En rekommendation enligt första stycket ska riktas till den Eftastat eller de Eftastater där den berörda marknaden finns. Kommissionen ska informeras om utfärdandet av en sådan rekommendation.
 Inom tre månader från det att en rekommendation i enlighet med första stycket har utfärdats ska alla Eftastater till vilka rekommendationen är riktad meddela Eftas övervakningsmyndighet om huruvida de accepterar rekommendationen. Om tidsfristen på tre månader löper ut utan att ett svar har inkommit ska detta förstås som att den Eftastat som inte svarat i tid har accepterat rekommendationen.
 Om en Eftastat till vilken rekommendationen är riktad antingen accepterar rekommendationen eller inte svarar i tid ska den åläggas en rättslig förpliktelse enligt avtalet att genomföra rekommendationen inom tre månader från det att den utfärdats.
 Om en Eftastat till vilken rekommendationen är riktad inom tidsfristen på tre månader meddelar Eftas övervakningsmyndighet att den inte accepterar dess rekommendation ska Eftas övervakningsmyndighet meddela kommissionen detta. Om kommissionen inte samtycker till den berörda Eftastatens ståndpunkt ska artikel 92.2 i avtalet tillämpas.
 Eftas övervakningsmyndighet och kommissionen ska utbyta information och samråda med varandra vid tillämpningen av denna bestämmelse.
 Om parallella nätverk av liknande vertikala begränsningar omfattar mer än 50 % av en relevant marknad inom EES-avtalets territorium kan de två övervakningsmyndigheterna inleda samarbete i syfte att anta separata åtgärder. Om de två övervakningsmyndigheterna kommer överens om en relevant marknad och lämpligheten i att vidta en åtgärd i enlighet med denna bestämmelse ska kommissionen anta en förordning riktad till EU-medlemsstaterna, och Eftas övervakningsmyndighet en rekommendation med motsvarande innehåll till den Eftastat eller de Eftastater där den relevanta marknaden i fråga finns.’”.
 Artikel 2
 Texten till förordning (EU) nr 461/2010 på isländska och norska, som ska offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning, ska vara giltig.
 Artikel 3
 Detta beslut träder i kraft den 3 juli 2010 under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till gemensamma EES-kommittén (4). Det ska tillämpas från och med den 1 juni 2010.
 Artikel 4
 Detta beslut ska offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning.
 Utfärdat i Bryssel den 2 juli 2010.
 På gemensamma EES-kommitténs vägnar
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 Ordförande
 (1) EUT L 244, 16.9.2010, s. 35.
 (2) EUT L 129, 28.5.2010, s. 52.
 (3) EGT L 203, 1.8.2002, s. 30.
 (4) Inga konstitutionella krav angivna.


text:
 12.1.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 7/52
 Rikors ippreżentat fis-6 ta’ Ottubru 2014 – ZZ vs UASI
 (Kawża F-103/14)
 (2015/C 007/62)
 Lingwa tal-kawża: il-Ġermaniż
 Partijiet
 Rikorrent: ZZ (rappreżentant: Heinrich Tettenborn)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (UASI)
 Suġġett
 Talba għall-annullament tad-deċiżjoni tal-konvenut li japplika, fil-konfront tal-kompetizzjonijiet OHIM/AD/01/13 u OHIM/AST/02/13, il-klawżola li tinsab fil-kuntratt ta’ xogħol tar-rikorrent li tipprevedi r-rexissjoni tal-kuntratt ta’ xogħol tiegħu fil-każ li r-rikorrent ma jiġix inkluż fil-lista ta’ riżerva tal-kompetizzjoni ġenerali li jmiss organizzata minn EPSO għall-grupp ta’ funzjonijiet tiegħu fil-qasam speċjalizzat tal-proprjetà industrijali u talba għall-kumpens għad-dannu morali mġarrab.
 Talbiet tar-rikorrent
 —
 jannulla d-deċiżjoni tal-UASI, innotifikata lir-rikorrent permezz ta’ ittra tat-28 ta’ Novembru 2003, li japplika, fil-konfront tal-kompetizzjonijiet OHIM/AD/01/13 u OHIM/AST/02/13 ippubblikati fil-31 ta’ Ottubru 2013, il-klawżola li tinsab fl-Artikolu 5 tal-kuntratt ta’ xogħol tar-rikorrent, li tipprevedi r-rexissjoni tal-kuntratt ta’ xogħol tiegħu fil-każ li r-rikorrent ma jiġix inkluż fil-lista ta’ riżerva tal-kompetizzjoni ġenerali li jmiss organizzata minn EPSO għall-grupp ta’ funzjonijiet tiegħu fil-qasam speċjalizzat tal-proprjetà industrijali,
 —
 jikkundanna lill-UASI għall-ħlas ta’ kumpens xieraq iddeterminat mit-Tribunal għas-Servizz Pubbliku għad-dannu morali kkawżat mid-deċiżjoni indikata fl-inċiż preċedenti, u
 —
 jikkundanna lill-UASI għall-ispejjeż.