text:
Kalėdinė Torunė ir pasakiška Marienburgo pilis – kelionė sekant viduramžių palikimu – mstories.lt
 Šiame straipsnyje pasidalinsiu naujais įspūdžiais iš vienos dienos išvykos į neapsakomo grožio miestą, romantišką ir kvepiančią Kalėdomis – Torunę, taip pat įspūdžiais apie didingą ir neužmirštamą Malborko (arba Marienurgo) pilį. Galiausiai kaip ir žadėjau pasidalinsiu šiek tiek kitokiu, „teminiu“ savaitgalio trukmės kelionės planu, sekant viduramžių palikimu bei aplankant Torunę, Malborko pilį ir anksčiau aprašytą Gdanską. Planas puikiai tiks ne tik istorijos mėgėjams, bet ir nuotykių ieškotojams kaip aš.
 Taigi visų pirma išgirtoji Torunė. Apie šį miestą galima išgirsti įvairiausių epitetų: „Lenkijos gotikos perlas“, „viduramžiškiausias Lenkijos miestas“, „riterių miestas“... ir taip toliau. Galiu drąsiai teigti, jog Torunė verta visų tų epitetų ir dar daugiau. Aš taigi parinkau dar įstabesnį epitetą: kvepiantis Kalėdomis. 🙂 Bet būtent taip ir jaučiausi esant ten, nors lankėmės spalio pirmą savaitgalį, visai ne šventiniu laikotarpiu. Man šis miestas toks jaukus, toks šiltas, kvepiantis tradiciniais imbieriniais sausainiais „pierniki“ ir aplamai tai vienas mieliausių miestų, kuriame lankiausi. Juokiausi sakydama, jog trūksta tik Kalėdinių lempučių, sniego ir eglutės ir tikra Kalėdų pasaka viduramžių ir gotikos auroje.
 Skonio reikalas, čia žinoma nepamatysit dangoraižių ar neįtikėtino dydžio pastatų, tačiau aplankysite senamiestį, kuris ne tik yra didžiausias Lenkijoje ir yra laikomas vienu gražiausių Europoje, bet ir yra įtrauktas į UNESCO pasaulinio kultūros paveldo sąrašą. Jei man vis tiek dar nepavyko jūsų įtikinti, laikas perskaityti šį straipsnį ir pasidaryti į nuotraukas – garantuoju, kad norėsis čia apsilankyti.
 Pradžioj šiek tiek naudingos informacijos. Yra keli variantai kaip patogiausia aplankyti Torunę. Siūlyčiau iš Lietuvos vykti į Gdanską autobusu. Tokiu atveju nušausite kelis zuikius iškart ir kaip minėjau galėsite apturėti visiškai viduramžišką savaitgalį lankant Gdanską-Torunę-Malborko pilį. Antras variantas yra skristi į Varšuvą ir lankyti Torunę iš čia. Varšuvos senamiestis ne ką mažiau įspūdingas, tiesa jeigu norėsite iš Varšuvos aplankyti ir Gdanską, ir Malborko pilį, savaitgalio gali ir nepakakti. Bet kokiu atveju variantų gana daug, tiek iš Varšuvos tiek iš Gdansko patogu vykti į Torunę automobiliu arba traukiniu, mes vykome iš Gdansko automobiliu, užtrukome ne pilnas dvi valandas, nes nepaisant 300 km kelio, dauguma jo yra autostrada (tiesa šis patogumas mokamas: į vieną pusę teks susimokėti apie 27 zlotus). Torunėje traukinių stotis yra visai netoli senamiesčio (vos pusvalandis pėsčiomis), o štai atvykus automobiliu teko šiek tiek pasivažinėti, kol radome vietą prisiparkuoti (primenu, kad vykome jau pasibaigus vasaros sezonui – spalio mėnesį), bet bent jau parking’as savaitgaliais Torunėje nemokamas. Apačioje įdedu žemėlapį, kad susigaudytumėt, kur yra Torunė ir kaip lengviausia ją pasiekti iš Gdansko arba Varšuvos.
 Traukiniu iš Varšuvos
 Traukiniu iš Gdansko
 Na o dabar šiek tiek apie patį miestą. Tiesa turiu jums kai ką prispipažinti: pastaruoju metu vis mažiau planuoju. Žinoma, kad panaršau apie miestą, kur vykstu, bet jei lankytinos vietos daugmaž apsiriboja bažnyčiomis, monumentais, miesto aikštėmis ir muziejais (žodžiu visais lankytinais objektais būdingais realiai bet kuriam miestui), plano nebedarau. Tam yra dvi priežastys: keliavimas su planu ir be plano yra dvi totaliai skirtingos patirtys. Noriu pabrėžti, kad dauguma atvejų plano neturėjimas yra ne išeitis, tačiau būtent šiuo atveju leidžiu sau tiesiog pasiklysti siaurose miesto gatvėse, užklysti į atokias terasas su slaptomis kavinėlėmis ir pasigrožėti „neturistiniu ir tikru“ miesto gyvenimu. Antra priežastis, eko turizmas, kuriuo vis labiau domiuosi (galbūt apie tai netgi parašysiu atskirą straipsnelį) ir kuris skatina nevykti į tas vietas, kur žmonės tiesiog lipa vienas ant kito tam, kad nusifotografuotų prie turistinio objekto (dažnai ta nuotrauka nei graži, nei jums bus kelianti gerus prisiminimus). Bėkite nuo tokių vietų kuo toliau – tai nebus pats geriausias jūsų kelionės prisiminimas ir patyrimas. O jei negalėsit ramiai numirt nenusifotografavę prie Trevi fontano ar Mona Lizos paveikslo, na... bet kada spėsit tai padaryti, greičiausiai jie niekur nedings. Dėl šios priežasties pateikiu oficialų tinklalapį su lankytinomis vietomis senamiestyje, bet iš jų aprašysiu vos keletą, kur BŪTINA apsilankyti turistui, o visa kita kviečiu „atrasti“.
 Lankytinos vietos Torunėje
 Taigi klaidžiojant po Torunės senamiestį aplankyti tikrai verta Rotušę (Town hall), kuri yra pačioje senamiesčio širdyje. Šis gotikinio stiliaus pastatas buvo pastatytas 14 amžiuje ir yra laikomas pačiu svarbiausiu istoriniu monumentu visame Torunės senamiestyje. Kaip ir kiekviena rotušė, amžiais šis pastatas buvo administracinis ir komercinis miesto centras. Kaip ir priklauso čia buvo visko: bokšte miesto archyvas ir kalėjimas, požemyje vyno rūsiai ir alaus daryklos, kituose aukštuose prekystaliai, teismo, miesto tarybos, konferencijų salės, kur dažnai atvykdavo Lenkijos karaliai. Visgi įstabiausias rotušės akcentas yra bokštas, kuris yra ir seniausia šių dienų pastato dalis, pastatytas dar 1274 metais, o 14 amžiuje iškeltas į dabartinį 40 metrų aukštį. Ne veltui miniu šį bokštą, galima pasivaikščioti ir po pačią rotušę, tačiau į bokštą siūlau būtinai užlipti, mat nuo ten atsiveria neapsakomo grožio miesto panorama. Su visu įstabiu senamiesčiu, bažnyčiomis, Vyslos upe bei naująja Torune tolumoje. Tiesa bilietai į rotušės muziejų ir bokštą skirtingi, bet kokiu atveju tikrai nebrangūs, todėl jeigu į muziejų eiti nenorite patariu nusipirkti bilietą į bokštą už 12 zlotų ir užlipti pasigrožėti panorama iš 40 metrų aukščio, tikrai nepasigailėsit.
 Antroji lankytina vieta tai Šv. Jono Krikštytojo ir Šv. Jono evangelisto bažnyčia arba tiesiog Katedra Świętojańska. Tai viena iš trijų gotikinių bažnyčių, esančių mieste, kuri buvo pradėta statyti dar 13 amžiaus viduryje, tačiau jos statymas truko net 200 metų. Beje įdomu tai, kad ši bažnyčia susijusi ir su Mikolojumi Koperniku, vienoje iš koplyčių saugoma 13 amžiaus krikšto „vonelė“ (angl. Batismal font), kuri galimai buvo naudojama krikštijant žymųjį astronomą, taip pat 16 amžiaus antkapio įrašas bei 18 amžiaus monumentas. Beje pasinaudosiu proga paminėti, kad žymiąjam lenkų atstronomui Kopernikui ne be reikalo toks didelis dėmesys, būtent Torunė laikoma jo gimimo vieta. Senamiestyje yra ne tik monumentas jam, bet ir namas, kuriame jis gimė, kur taip pat galima apsilankyti. Pabaigai dar vienas įdomus faktas apie bažnyčią – jos bokšte kabo trečias pagal dydį varpas visoje Lenkijoje.
 Na ir šiek tiek nukrypstant nuo istorijos prie smagesnių dalykų, esant Torunėje jūs tiesiog privalote paragauti nacionalinių imbierinių sausainių „pierniki“. Net ir nežinant fakto, kad šie imbieriniai sausainiai yra nacionalinis desertas čia, nesunku bus tą suprasti ir pastebėti, nes tų „pierniki“ pilna ant kiekvieno kampo, atrodo miestas net kvepia imbieriniais sausainiais ir tai turbūt dar viena priežastis, kodėl mieste ištisai jaučiasi minėta jauki Kalėdinė atmosfera. Pasakojama, jog Torunės sausainiukų meistrai labai akylai saugojo receptus ir kepimo paslaptis. Netgi dabar naudojant dabartines technologijas sausainiai kepami laikantis senovinių receptų ir tradicijų, kurios atėjo net iš 16 amžiaus. Mieste yra ir oficialus „pierniki“ muziejus, kur galima susipažinti su kepimo technologija, visais ritualais ir netgi pačiam iškepti imbierinių sausainių. Na o jeigu nesinori to daryti, tada būtina užsukit į bet kurią kavinę ar parduotuvę išbandyti šių sausainių, kurių galėsite išsirinkti realiai iš visų formų ir pavidalų, kurias tik galite įsivaizduoti. Sakoma, kad nei vienas turistas negali išvažiuoti iš Torunės nebapandęs tradicinio sausainio. Ir nenorėkit būti primasis toks turistas, nes vėliau gailėsitės. 🙂
 Taigi mielieji Torunę aš įsimylėjau, kviečiu jus patirti tą patį. Ir nors didižiausias dėmesys šiame straipsnyje būtent Torunei, kad jau užsiminiau apie savaitgalio kelionės idėją negaliu nepaminėti Malborko (arba Marienburgo) pilies, kuri yra vos 2 valandos automobiliu nuo Torunės arba 40 minučių nuo Gdansko. Įėjimas į pilį kainuoja 45 zlotus (į kainą įskaičiuotas audio gidas), tiesa verta pasitikslinti darbo laiką prieš vykstant, ne sezono metu pilis dirba vos iki 15 valandos.
 Malborko pilis šiek tiek gali priminti Trakų pilį, visgi skirtumas tikrai yra. Visų pirma šiek tiek keista tai, kad ši įspūdingo grožio ir dydžio pilis stovi tiesiog vidury miesto. Vos už kelių dešimčių metrų jau gyvenamieji rajonai ir šiuolaikiniai pastatai, bet tai nei kiek nesugadina įspūdžio. Marienburgo tvirtovė yra laikoma viena didžiausių ir įspūdingiausių Viduramžių gynybinės ir gotikinės architektūros pavyzdžių Europoje, kuri taip pat įtraukta į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą. Pilis pradėta statyti dar 12 amžiaus pabaigoje, o visas pilies ansamblis formavosi net šešis šimtmečius. Jos plotas virš 20 ha., pagal plotą tai yra didžiausia plytinė pilis Europoje. Pilis priklausė Kryžiuočių ordinui, Prūsijai, Lenkijos karalystei, joje nemažai daiktų, priklausiusių ir Lietuvos kunigaikščiams. Deja, skirtingai nei antrojo pasaulinio karo nepaliesta Torunė, Malborko pilis stipriai nukentėjo ir buvo sugriauta apie 80% mūrų, vėliau pilis atsatyta, kur šiuo metu veikia muziejus.
 Tiesa sakant kaip jau mano nuolatiniai skaitytojai pastebėjo aš nesu istorijos mėgėja ir tokie lankytini objektai/muziejai manęs ne itin traukia, todėl tikrai neišpasakosiu visų tų šimtų kardų, riterių šarvų, peilių bei karūnų, knygų, rakraščių ir dar visokių senų senų lobių, kuriuos ten mačiau. Turbūt neverta nei sakyti, kad istorijos mėgėjams ten įdomu bus praleisti visą dieną, tuo tarpu tokiems kaip man vis tiek bus labai šaunu pasivaikščioti pilies prieigomis, siaurais stačiais bokšteliais, milžiniškomis salėmis ir menėmis. Aš visada kaip mažas vaikas tiesiog įsivaizduoju kaip vaikštau po pilį kaip karalienė su ilga suknele po savo sodus, kambarius, sales ir bendrauju su tarnais ar kitais pilies gyventojais. 🙂 Tai man sukuria dar didesnį įspūdį ir nukelia į tuos viduramžių laikus, tokioj aplinkoj tiesiog labai lengva keliauti laiku ir atsidurti kelis šimtus metų atgal.
 Na ir galiausiai, jeigu sudominau jus savo istorija ir nuspręsite vykti siūlomu maršrutu Gdanskas-Torunė-Malborkas siūlau perskaiyti anskesnį mano straipsnį apie Gdansko miestą. Rasite čia visą naudingą informaciją tiek apie lankytinus objektus, tiek apie susisiekimą bei kitas svarbias detales:
 Pabaigai šioks toks lyrinis nukrypimas nuo temos. Vien tik dėl to, kad tai yra vos 40 km nuo Malborko pilies ir 50 nuo Gdansko, ir jaučiu būtinybę paminėti šią vietą: jeigu nutiks taip, kad aplankėt Malborką ir matot, kad turit laiko, siūlau aplankyti Štuthofo koncentracijos stovyklą. Lankymasis joje nemokamas, teks susimokėti už parkavimo vietą, tačiau kaina irgi simbolinė. Tiesa čia taip pat verta pasidomėti darbo laiku, nes ne sezono metu, t.y. nuo spalio mėnesio muziejus dirba trumpiau – iki 15 valandos. Visiems keliautojams, kuriems būtų įdomu čia apsilankyti, ir galbūt nežinantiems šio fakto – kaip minėjau Štuthofo stovykla yra labai netoli Malborko pilies, todėl aš tiesiog negaliu jos nepaminėti, nepaisant to, jog akivaizdu koncentracijos stovykla netgi labai netinka šiam viduramžių tematikos straipsniui.
 Nepasakosiu apie koncentracijos stovyklą, manau neverta gilintis į detales, nes jūs patys viską puikiai suprantat. Jei bus noro, ir pamatysit ir pajusit viską ten nuvažiavę. Galiu pasakyti tik tiek, kad esant ten aš taip iki galo ir nesuvokiau, kad viskas, kas vyko koncentracijos stovykloje, vyko IŠ TIKRŲJŲ. Man tai atrodė nesuvokiama ir per daug gyvūliška, kad būtų tikrovė. Aišku, kad mes visi daugiau mažiau esame susipažinę su šiuo istorijos laikotarpiu, tačiau kaip niekur kitur dabar jau koncentracijos stovyklos muziejuje galėjau tai pamatyti ir įsivaizduoti, ir man tai atrodė tiesiog neįtikėtina – kaip iš labai labai juodo filmo. Negalėjau, o gal nenorėjau patikėti, kad tai yra tikrų tikriausia tiesa dabar jau tapusi istorija. Dar labiau sukrečia mintis apsilankius Malborko pilyje ir matant kontrastą, kuris man niekaip nesiriša su logika. Atrodo tokia įspūdinga pilis turėtų būti iš vėlesnių laikų, o tuo tarpu įvykiai, kurie vyko vos prieš 70 metų, atrodo kaip gyvūliškas eksperimentas iš akmens amžiaus. Sakysit, ir viduramžiais buvo feodaliniai santykiai, žiaurūs žygiai ir panašiai, tačiau tikiu suprantat, ką noriu pasakyti: neapleido jausmas, kad vietoj to, kad žmonija visame kame judėtų į priekį, ji paliko tokį juodą puslapį istorijoje, kurio deja negali išbraukti ir kuris įsirėžęs tarsi degradacijos ir nuosmukio pėdsakas.
 Tai tiek šiam kartui. Labai nenoriu baigti tokia liūdna gaida, juolab pradėjau apie Kalėdas. 🙂 Bet kaip ir sakiau, rūpinuosi, kad pasidalinčiau su smalsiais keliautojais visomis vietomis. Sugrįžkit mintimis prie viduramžiškos kelionės idėjos, dar kartą atsiminkit pasakišką Torunę, didingą Malborko pilį bei šarmingą Gdanską, na po tokio įkvėpimo liks tik nusipirkti bilietus ir... per daug neplanuoti. Juolab, kad iš tikrųjų artėja Kalėdos! Net dabar įsivaizduoju kaip kvepia imbieriniai sausainiai ir kaip gražiai žiba Kalėdinės lemputės pasakiškoj Torunėj... Kaip skamba Kalėdų giesmės tarp didingų mūrų ir žiba baltas sniegas ant bokštų bokštelių... Ech... Bet kaip sakant mažiau kalbų daugiau darbų, užteks svajoti, laikas pačiam pamatyti, tad susikraunam lagaminus ir geros kelionės. 🙂
 Posted in Europa KelionėsTagged europos viduramziai gdanskas atostogos gdanskas atsiliepimai gdanskas autobusu gdanskas automobiliu gdanskas centras gdanskas ekskursija gdanskas foto gdanskas įdomios vietos gdanskas istorija gdanskas įžymios vietos gdanskas ka pamatyti gdanskas kur yra gdanskas lankytinos vietos gdanskas lenkija įdomios vietos gdanskas malborkas keliones gdanskas torune atstumas gdanskas vilnius atstumas gdansko istorijos muziejus gdansko izymybes kaip atrode viduramziu miestai kaunas malborkas kaunas marienburgas atstumas kelione gdanskas malborkas kelione i torune keliones automobiliu keliones i torune keliones planavimas keliones planavimas automobiliu lankytinos vietos lenkija lenkija lenkija atostogos lenkija baltijos jura lenkija grazios vietas lenkija grazios vietos lenkija idomus faktai lenkija informacija lenkija istorija lenkija lankytinos vietos lenkija žemėlapis malborkas castle malborkas gdanskas atstumas malborkas gdanskas sopotas malborkas ka pamatyti malborkas lankytinos vietos malborkas lenkija malborkas pilis marienburgas kokio ordino sostine marienburgas lenkija marienburgas livonija marienburgas ordino sostine marienburgas pils marienburgas sopotas gdanskas marienburgas sostine marienburgo (malborko) pilis marienburgo ordino sostine marienburgo pilis marienburgo pilis istorija marienburgo pilis lenkija marienburgo pilis lenkijoje marienburgo pilis malbork castle museum pazintine kelione i torune savaitgalio kelione lektuvu savaitgalio keliones savaitgalio keliones europoje savaitgalio kelionės lėktuvu štuthofas stuthofas koncentracijos stovykla stuthofas lenkija štuthofo koncentracijos lageris štuthofo koncentracijos stovykla štuthofo koncentracijos stovykla adresas štuthofo koncentracijos stovykla muziejus štuthofo lageris štuthofo muziejus štuthofo stovykla torun lenkija torun lenkija zemelapis torun parking torun pierniki toruń pierniki muzeum torun polska torunė torune ka pamatyti torunė lankytinos vietos torunė lenkija torunė lenkija įdomios vietos torune maps torune miestas torunė žemėlapis torunės lankytinos vietos torunės meduoliai torunės miestas viduramziai architektura viduramziai epocha viduramžiai europoje viduramziai gotika viduramziai istorija viduramziu architektura viduramziu baznycia viduramziu bruozai viduramziu epocha viduramziu europa viduramziu geografija viduramziu istorija viduramziu miestai viduramziu miestas vilnius malborkas atstumas vilnius-malborkas


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 6.10.2007
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 C 235/23
 Skarga wniesiona w dniu 7 sierpnia 2007 r. — Nölle przeciwko OHIM — Viña Carta Vieja (Puzzle)
 (Sprawa T-303/07)
 (2007/C 235/42)
 Język skargi: niemiecki
 Strony
 Strona skarżąca: Nölle (Rheinberg, Niemcy) (przedstawiciel: adwokat J. Reinartz)
 Strona pozwana: Urząd Harmonizacji w ramach Rynku Wewnętrznego (znaki towarowe i wzory)
 Uczestnikiem postępowania przed Izbą Odwoławczą była również: Viña Carta Vieja S.A.
 Żądania strony skarżącej
 —
 odrzucenie w całości sprzeciwu wniesionego w dniu 24 lutego 2005 r. wobec zgłoszenia do rejestracji znaku towarowego skarżącej z dnia 20 lutego 2004 r. (słowny znak towarowy „Puzzle”), poprzez stwierdzenie nieważności decyzji Drugiej Izby Odwoławczej z dnia 5 czerwca 2007 r. w sprawie R 911/2006-2, a także decyzji Wydziału Sprzeciwów z dnia 29 czerwca 2006 r. o nr B 802 340;
 —
 obciążenie OHIM kosztami postępowania, w tym kosztami ewentualnej interwencji.
 Zarzuty i główne argumenty
 Zgłaszający wspólnotowy znak towarowy: Skarżąca.
 Zgłoszony wspólnotowy znak towarowy: Słowny znak towarowy „Puzzle” dla towarów z klasy 33 (zgłoszenie nr 3 674 561).
 Właściciel znaku lub oznaczenia, na które powołano się w sprzeciwie: Viña Carta Vieja S.A.
 Znak lub oznaczenie, na które powołano się w sprzeciwie: W szczególności słowny znak towarowy „MONKEY PUZZLE” dla towarów z klasy 33 (wspólnotowy znak towarowy nr 3 238 144).
 Decyzja Wydziału Sprzeciwów: Częściowe uwzględnienie sprzeciwu.
 Decyzja Izby Odwoławczej: Uchylenie decyzji Wydziału Sprzeciwów w zakresie, w jakim uwzględniono w niej sprzeciw w odniesieniu do towarów z klasy 32.
 Podniesione zarzuty: Naruszenie art. 8 ust. 1 lit. b) rozporządzenia (WE) nr 40/94 (1), jako że brak jest prawdopodobieństwa wprowadzenia w błąd w odniesieniu do kolidujących znaków towarowych.
 (1) Rozporządzenie Rady (WE) nr 40/94 z dnia 20 grudnia 1993 r. w sprawie wspólnotowego znaku towarowego (Dz.U. 1994 L 11, str. 1)


type: wikipedia

text:
Erik Sandbergs gata är en kommunal stadsgata i Solna kommun. Gatan fungerar delvis som parallellgata till Råsundavägen.
 Bakgrund och historia
 Erik Sandbergs gata var ursprungligen en planerad svängd och bruten lokalgata mellan 12 och 18 m bred, kallad Rönnvägen och Solgatan, vilka 1934 ändrades till att bli en svagt kurvad 30 m bred huvudstadsgata, avsedd att utgöra en parallellgata till Stockholmsvägen, infartsled av första ordningen till Stockholms stad. Erik Sandbergs gata var av staten, Stockholms län och Råsunda municipalsamhälle avsedd att inrymma den föreslagna dubbelspåriga snabbspårvägstrafikleden av lokaltågstyp, som omnämns som statens förortsbanekommissions huvudförslag i bl.a. SOU 1923:21.
 Erik Sandbergs gata planerades med utrymme för två järnvägsstationer i centrala Råsunda och förlades huvudsakligen parallellt till Råsundabanan/Sundbybergsbanan. Efter att staten och Stockholms län beslutat att inte bygga fler snabbspårvägsleder och istället satsa på tunnelbane- och busslinjer omplanerades och förlängdes Erik Sandbergs gata, först fram mot Råsundabolagets huvuddepå i nuvarande kvarteret Hallen, för att sedan successivt ombildas till att bli en kommunal stadsgata med 18 m bredd, genom att snabbspårvägstrafikeldens tillopp och zonexpropriationsutrymmen successivt byggdes igen eller planerades om till 18 m bredd liksom att Erik Sandbergs gatas utlopp stängdes av för trafik genom detaljplanerna.
 År 1956 återkom Erik Sandbergs gata tillfälligt i den regionala planeringen, där en av de tidigare planerade järnvägsstationerna föreslogs bli platsen för en tunnelbaneuppgång till en kombinerad tunnelbanestation för de då två föreslagna blå linjerna, under trafikplats stråket. Utfallet av regionalplaneringsprocessen innebar att endast en av de blå linjerna förlades till Råsunda och att Råsunda endast fick en tunnelbanestation, vid näckrosen, nära den andra järnvägsstationen som lokalt planerats i Råsunda 1934, liksom att ännu en tunnelbanestation lades i gränsen till Råsunda, i det som nu är Solna centrum, i skärningspunkten mellan de tre stadsdelarna Råsunda, Huvudsta och Hagalund.
 Erik Sandbergs gata är uppkallad efter kapten Erik Sandberg, som var verkställande direktör för Råsundabolaget 1911-1931 och dessutom var ledamot eller ordförande i alla betydelsefulla politiska organ i Råsunda municipalsamhälle mellan 1911 och 1933.
 Referenser
 Noter
 Gator och torg i Solna
 Solna kommun
 Råsunda


text:
 23.11.2013
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 344/66
 Tužba podnesena 10. listopada 2013. — Verein Natura Havel i Vierhaus protiv Komisije
 (Predmet T-538/13)
 2013/C 344/122
 Jezik postupka: njemački
 Stranke
 Tužitelji: Verein Natura Havel eV (Berlin, Njemačka); i H.-P. Vierhaus (Berlin) (zastupnik: O. Austilat, Rechtsanwalt)
 Tuženik: Europska komisija
 Zahtjevi
 Tužitelji zahtijevaju,
 —
 poništenje Odluke Europske komisije ‒ Opće uprave za okoliš ‒ od 24. lipnja 2013. i Europske komisije ‒ Glavnog tajništva ‒ od 3. rujna 2013. kojima je odbijen pristup formalnoj obavijesti Komisije o pokretanju postupka zbog povrede obveze br. 2013/4000 protiv Savezne Republike Njemačke od 30. svibnja 2013.;
 —
 nalaganje tuženiku snošenja vlastitih troškova i troškova tužitelja.
 Tužbeni razlozi i glavni argumenti
 U prilog osnovanosti tužbe tužitelji ističu četiri tužbena razloga.
 1.
 Prvi tužbeni razlog: Povreda prava tužitelja na pristup informacijama
 —
 Tužitelji na prvom mjestu navode da se pobijanom odlukom Komisije krši njihovo pravo na pristup informacijama iz članka 15. stavka 3. UFEU-a, članka 42. Povelje o temeljnim pravima, članka 10. stavka 1. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda i članka 2. stavka 1. Uredbe (EZ) br. 1049/2001 (1) Tužitelji dalje ističu da je svrha navedenih propisa uspostava najviše moguće razine transparentnosti te da iznimke valja usko tumačiti. Nadalje, sukladno sudskoj praksi moraju se postaviti strogi uvjeti u odnosu na dokazivanje ozbiljnog ugrožavanja istrage. Pobijana odluka ne odgovara tim zahtjevima.
 2.
 Drugi tužbeni razlog: Pogrešna ocjena djelomičnog pristupa
 —
 Tužitelji zatim ističu da je ocjena kojom je Komisija odbila samo djelomičan pristup informacijama, pogrešna. S tim u vezi su razmatranja istaknuta u pobijanoj odluci netočna te vrijeđaju načelo razmjernosti.
 3.
 Treći tužbeni razlog: Povreda obveze obrazloženja
 —
 Osim toga pobijana odluka ne udovoljava zahtjevima koje valja postaviti u odnosu na obvezu obrazloženja.
 4.
 Četvrti tužbeni razlog: Povreda članka 10. stavka 1. druge rečenice Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda
 —
 Tužitelji nadalje ističu prigovor povrede svoga prava na primanje informacija bez miješanja javne vlasti koje proizlazi iz članka 10. stavka 1. str. 2. Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda.
 (1) Uredba (EZ) br. 1049/2001 Europskog parlamenta i Vijeća od 30. svibnja 2001. o pristupu javnosti dokumentima Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije (SL L 145, str. 43).


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 110 HR 2013 IH: Toy Gun Marking Improvement
 U.S. House of Representatives
 2007-04-24
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I
 110th CONGRESS
 1st Session
 H. R. 2013
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 April 24, 2007
 Mrs. Blackburn (for
 herself, Mr. Gordon of Tennessee,
 Mr. Lincoln Davis of Tennessee,
 Mr. David Davis of Tennessee, and
 Mr. Gonzalez) introduced the following
 bill; which was referred to the Committee
 on Energy and Commerce
 A BILL
 To provide a technical correction to the Federal
 preemption of State or local laws concerning the markings and identification of
 imitation or toy firearms entering into interstate commerce.
 1.Short titleThis Act may be cited as the
 Toy Gun Marking Improvement
 Act.
 2.Preemption of
 State or local laws concerning the markings and identification of imitation or
 toy firearmsSection 4(g) of
 the Federal Energy Management Improvement Act of 1988 (15 U.S.C. 5001(g)) is
 amended by striking which provide for markings and all that
 follows through firearm developed prior to 1898; or and
 inserting the following:
 relating to markings,
 identification, or sale of toy, look-alike, and imitation firearms. No State or
 local subdivision shall—(1)prohibit the sale
 or manufacture of any look-alike, nonfiring, toy or collector replica of an
 antique firearm developed prior to 1898;
 or
 .


text:
Kwalhioqua je pleme porodice Athapaskan s gornjeg toka rijeke Willopah u zapadnom Washingtonu. Gibbs njihovo područje širi i dalje, istočno od gornjeg Chehalisa, Boas (1892.), međutim, ne vjeruje da su se širili tako daleko na istok. Mjesto gdje je pleme uglavnom živjelo nazivano je Nq!ulā', prema ovom mjestu prebivanja nazivani su i Gila'q¡ulawas. Indijanci Chinook nazivali su ih i Tkulhiyogoā'ikc i Axwē'lāpc, "people of the Willapa," ‘narod s Willape’. Naziv Kwalhioqua nastao je od Tkulhiyogoā'ikc, značenje mu je ‘na usamljenom mjesto u šumi’ ('at a lonely place in the woods').
 Pleme, slično drugim Pacifičkim Atapaskima, nikada nije bilo brojno. Mooney je škrto procjenio da ih je 1780. bilo 200. Hale (1846.) izjavljuje da ih je preostalo 100. – 1850. preostalo je tek dva muškarca i nekoliko žena. Prema Haleu, Kwalhioqua nisu imali stalnog mjesta boravka, lutali su šumom, preživljavajući od lova, korjenja i bobica, i ‘bili su ... tvrđi i mnogo divljiji od riječnih i obalnih plemena’.
 Kwalhioqua su se dijeli na dvije glavne grupe, to su: Suwal s Chehalis Rivera i Wela'pakote'li s rijeke Willapa.
 Izvori
 Vanjske poveznice
 Kwalhioqua
 Athapaskan
 Indijanci, Washington
 Indijanci Sjeverozapadne obale
 indijanska plemena