type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 25.5.2016.
 COM(2016) 285 final
 2016/0149(COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o uslugama prekogranične dostave paketa
 (Tekst značajan za EGP)
 {SWD(2016) 166 final}{SWD(2016) 167 final}
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 1.1.Kontekst
 Potrošači i e-trgovci iz EU-a ne iskorištavaju u potpunosti jedinstveno tržište. Samo 15 % kupaca kupovalo je 2014. na internetu iz druge države EU-a, dok je njih 44 % to činilo na domaćem tržištu. Više od tri četvrtine (84 %) prodaje na internetu tijekom 2014. potjecalo je iz zemlje u kojoj se nalazilo trgovačko društvo prodavač.
 1
 U studiji Europskog parlamenta procijenjeno je da bi mogući doprinos europskom BDP-u od postizanja potpunog funkcionalnog jedinstvenog digitalnog tržišta iznosio otprilike 415 milijardi EUR
 2
 . Procjenjuje se da će koristi od prekogranične e-trgovine iznositi 0,27 % BDP-a
 3
 . Prekogranična e-trgovina također izravno koristi građanima i poduzećima omogućujući im da uživaju u različitim robama i uslugama i nižim cijenama zbog povećanog cjenovnog tržišnog natjecanja.
 Postoje mnogi razlozi zašto se ne kupuje iz drugih država članica ili zašto se u njih ne prodaje. U Komunikaciji Komisije „Strategija jedinstvenog digitalnog tržišta za Europu”
 4
 utvrđen je niz mjera za unaprjeđenje pristupa potrošača i poduzeća robi i uslugama na internetu u cijeloj Europi. Te mjere uključuju sljedeće: suzbijanje neopravdane geografske diskriminacije i drugih oblika diskriminacije na temelju prebivališta ili državljanstva
 5
 ; daljnje usklađivanje pravila iz potrošačkih ugovora o prodaji robe na internetu i drugoj prodaji robe i o isporuci digitalnog sadržaja; i preispitivanje Uredbe o suradnji u području zaštite potrošača.
 U Komunikaciji Komisije o e-trgovini
 6
 iz 2012. navedeno je da je poboljšanje fizičke dostave robe naručene na internetu jedan od ključnih elemenata za rast e-trgovine. Zbog toga je u Planu za dostavu paketa iz 2013.
 7
 utvrdila mjere za postizanje tri skupa ciljeva: i. povećanje transparentnosti i informacija za sve dionike duž vrijednosnog lanca e-trgovine, ii. poboljšanje dostupnosti, kvalitete i pristupačnosti rješenja za isporuku i iii. jačanje rješavanja pritužbi i mehanizama pravne zaštite za potrošače. Ostvarena su poboljšanja povezana s i. kvalitetom usluga, uključujući inicijativu za interoperabilnost davatelja univerzalne usluge i četvrti zahtjev za normizaciju upućen tehničkom odboru CEN-a TC331
 8
 i ii. informiranjem potrošača razvojem europskih oznaka povjerenja za trgovinu na internetu
 9
 . Međutim, potrebne su dodatne mjere u područjima transparentnosti cijena i pojačanog regulatornog nadzora budući da su cijene za neke prekogranične usluge još visoke i sva nacionalna regulatorna tijela nemaju mogućnosti prikupljati podatke potrebne za praćenje razvoja tržišta paketa
 10
 zbog razlika u njihovim nadležnostima i u definiciji usluga dostave paketa. Kada je utvrđen postojeći europski regulatorni okvir za poštanske usluge, odnosno Direktiva 97/67/EZ, on je uglavnom bio usmjeren na dostavu pismenih pošiljaka, a većina usluga dostave paketa nije bila obuhvaćena univerzalnom uslugom
 11
 , dok danas pismovne pošiljke čine manje od pola prihoda europskog sektora poštanskih usluga
 12
 .
 Potrošači i mala poduzeća izvješćuju da zbog problema s dostavom paketa, posebno visokih cijena, ne prodaju i ne kupuju više iz drugih država članica
 13
 . Istraživanje pokazuje da su javne prekogranične cijene koje naplaćuju davatelji univerzalne usluge često tri do pet puta veće od domaćih cijena
 14
 i da se te razlike ne mogu uvijek objasniti troškovima radne snage ili drugim troškovima u državi odredišta. Cijene iz naoko sličnih polaznih država članica na usporedivim udaljenostima ponekad se znatno razlikuju, a ne postoje očiti čimbenici kojima se mogu objasniti troškovi.
 Postoje brojni razlozi za postojanje visokih cijena prekogranične dostave paketa. Prvo, tržište prekogranične dostave paketa obilježeno je relativno visokim preprekama ulasku na tržište (npr. nepovratni troškovi). Njima se može ograničiti zemljopisno širok konkurentni ulazak jer pružateljima pri razvoju opsežnih dostavnih mreža nastaju visoki fiksni troškovi. U slučajevima kada se javi konkurencija ona je usmjerena na pošiljatelje velikih količina poput većih e-trgovaca koji mogu pregovarati o cijenama s pružateljima usluga dostave na temelju pojedinačnih popusta. Manji trgovci na malo i pojedinačni potrošači (koji često ne šalju dovoljne količine da bi ispunjavali uvjete za pojedinačne dogovorene popuste
 15
 ) plaćaju znatno više javne
 16
 cijene za prekograničnu dostavu paketa i usluge im pruža manji broj pružatelja, posebno u udaljenim područjima
 17
 u kojima bez dodatnih naknada može dostavljati samo davatelj univerzalne usluge
 18
 .
 Drugo, neučinkovitim, nedosljednim ili nepostojećim regulatornim nadzorom uzrokuju se prepreke na jedinstvenom tržištu. Zbog različitih nacionalnih pravnih okvira i razlika u načinu provedbe Direktive 97/67/EZ u državama članicama, mnoga nacionalna regulatorna tijela imaju ograničeni mandat za praćenje tržišta prekogranične dostave paketa. Njima stoga nedostaju informacije potrebne za utvrđivanje mogućih nedostataka na tržištu ili regulatornih problema. Zbog fragmentiranosti poštanskog regulatornog okruženja pružatelji usluga prekogranične dostave paketa često se nalaze u složenim situacijama.
 Treće, informacije o tržištu dostave paketa stalno su nedostatne, među ostalim o dostupnim uslugama dostave, pružateljima usluga i cijenama. Mnoga poduzeća i pojedinci znaju za samo nekoliko operatora koje bi mogli upotrebljavati i često radi jednostavnosti upotrebljavaju davatelja univerzalne usluge. Zbog toga je novim operatorima teže steći udio na tržištu i smanjuje se pritisak tržišnog natjecanja na postojeće operatore zbog čega oni imaju manje poticaja poboljšati kvalitetu usluge i povećavaju cijene. Kako bi riješila problem manjka informacija Komisija se koristi sredstvima iz programa COSME
 19
 za podupiranje razvoja informacijske platforme o uslugama dostave. Time će se omogućiti e-trgovcima da budu bolje informirani o mogućim alternativnim načinima dostave i da izaberu bolje mogućnosti. Očekuje se da će se platforma srednjoročno razviti kao sredstvo kojim će se omogućiti manjim pošiljateljima da objedine svoje pošiljke i tako ispune uvjete za niže cijene. Na posebnom web-mjestu Komisije koje će biti uspostavljeno u skladu s odredbama ove Uredbe nalazit će se posebna poveznica na tu platformu.
 Naposljetku, neki e-trgovci svojim kupcima naplaćuju dostavu više nego što je sami plaćaju
 20
 . Čini se da su marže više kada se šalje u druge zemlje ili u udaljene ili rubne regije u zemlji, na primjer na otoke. Iako neki pružatelji usluga dostave naplaćuju više cijene za dostavu u udaljena područja, to nije slučaj sa svim pružateljima: većina davatelja univerzalne usluge ima ujednačene cijene na cijelom državnom području
 21
 .
 1.2.Ciljevi
 Opći je cilj ove Uredbe riješiti posebna pitanja povezana s uslugama prekogranične dostave paketa. Njome se stoga nadopunjuju prethodno navedene aktivnosti povezane s industrijom, regulatorne aktivnosti i aktivnosti normizacije. Ona se temelji na pravilima o uslugama prekogranične dostave paketa iz Direktive 97/67/EZ
 22
 kako je izmijenjena Direktivom 2002/39/EZ
 23
 i Direktivom 2008/6/EZ
 24
 (dalje u tekstu: „Direktiva 97/67/EZ”) i nadopunjuje ih.
 Posebni ciljevi ovog prijedloga sljedeći su:
 1) povećati učinkovitost tržišta a) povećanjem učinkovitosti i usklađenosti regulatornog nadzora tržišta paketa i b) poticanjem tržišnog natjecanja i
 2) povećati transparentnost cijena u cilju a) smanjenja neopravdanih razlika u cijenama i b) snižavanja cijena koje plaćaju pojedinci i mala poduzeća, posebno u udaljenim područjima.
 Tim se posebnim ciljevima podupiru širi ciljevi jedinstvenog digitalnog tržišta koji uljučuju prekograničnu e-trgovinu i digitalno uključivanje.
 1.3.Politička pozadina
 Bolji pristup digitalnoj robi i uslugama na internetu jedan je od tri stupa Strategije jedinstvenog digitalnog tržišta, koje je jedan od deset prioriteta Junckerove Komisije. U Strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta Komisija se obvezala u prvoj polovini 2016. pokrenuti mjere za povećanje transparentnosti cijena i regulatornog nadzora prekogranične dostave paketa.
 Na svom sastanku održanom 25. – 26. lipnja 2015. Europsko vijeće podržalo je Strategiju jedinstvenog digitalnog tržišta i potvrdilo da bi se ona trebala upotrebljavati za promicanje uključivog rasta u svim regijama EU-a.
 Ministri telekomunikacija razgovarali su o Strategiji jedinstvenog digitalnog tržišta na sastanku Vijeća za promet, telekomunikacije i energiju održanom 11. – 12. lipnja 2015. Oni su pozdravili njezine ciljeve i ponovili važnost digitaliziranog gospodarstva za promicanje stvaranja radnih mjesta i rasta i poticanja konkurentnosti EU-a. Istaknuta je potreba za većom transparentnošću cijena dostave paketa diljem EU-a.
 U svojoj rezoluciji o aktu „Prema jedinstvenom digitalnom tržištu”
 25
 Europski parlament naglasio je da su pristupačne, učinkovite i visokokvalitetne usluge dostave važan preduvjet za uspješno funkcioniranje prekogranične e-trgovine. Također je podržao mjere za povećanje transparentnosti cijena i regulatornog nadzora usmjerene na nesmetano funkcioniranje tržišta prekogranične dostave paketa.
 2.REZULTATI SAVJETOVANJA SA ZAINTERESIRANIM STRANAMA I PROCJENE UČINKA
 2.1.Stajališta dionika
 Komisija je održala javno savjetovanje o prekograničnoj dostavi paketa između svibnja i kolovoza 2015. i zaprimila je 361 odgovor. Glavni problemi s dostavom o kojima su izvijestili korisnici odnosili su se na nesigurnost i nedovoljan izbor u pogledu datuma i vremena dostave te na cijene. Više od dvije trećine potrošača koji su razmišljali o kupnji na internetu, a potom su od nje odustali zbog problema povezanih s dostavom, to su učinili zbog visokih cijena dostave. Manja poduzeća posebno su bila nezadovoljna cijenama usluga dostave. Nacionalni poštanski operateri smatrali su da je interoperabilnost sustava glavna značajka kojom bi se mogle unaprijediti usluge dostave, a mnogi drugi operateri dostave izjavili su da bi se većim tržišnim natjecanjem ostvario napredak
 26
 . Odgovori na savjetovanje bili su u skladu s nizom zaključaka istraživanja
 27
 .
 Na radionici održanoj povodom proslave 18 mjeseci od objave Plana za dostavu paketa iz 2013. elektronički trgovci objasnili su da još preostaje mnogo posla, iako smatraju da se ponuda usluga dostave poboljšala. Visoke cijene prekogranične dostave i vraćanja istaknute su kao poseban izvor zabrinutosti zajedno s interoperabilnošću i poteškoćama s uporabom (i izmjenjivanjem) različitih operatera dostave. Na sastanku Odbora za Poštansku direktivu održanom u lipnju 2015. izvješćivalo se o različitim pristupima koje su nacionalna regulatorna poduzela prema tržištu dostave paketa, a na prethodnim sastancima Odbora za poštansku direktivu također se razgovaralo o tržištu prekogranične dostave paketa nakon donošenja Zelene knjige iz 2012.
 2.2.Stručno znanje
 Tvrtka FTI Consulting
 28
 utvrdila je da davatelji univerzalne usluge imaju tržišnu snagu na tržištu prekogranične dostave paketa za male pošiljatelje koji rijetko šalju pakete. Copenhagen Economics
 29
 utvrdio je da su cijene prekogranične dostave često tri do pet puta veće od domaćih cijena za istu uslugu. Sveučilište u St. Louisu zaključilo je da su objavljene cijene prekogranične dostave paketa davatelja univerzalne usluge (koje plaćaju pojedinci i mala poduzeća) gotovo pet puta veće od istovjetnih cijena na domaćem tržištu i da se čini da trošak radne snage ili ostali troškovi u državi odredišta statistički ne utječu na razliku u prekograničnim cijenama
 30
 .
 Skupina europskih regulatora za poštanske usluge (ERGP) ispitala je niz pitanja povezanih s uslugama prekogranične dostave paketa, uključujući pravne sustave,
 31
 prirodu tržišta i funkcioniranje tržišnog natjecanja
 32
 te analizu tržišta
 33
 . Tijekom 2015. osnovana je zajednička radna skupina pored Tijela europskih regulatora za elektroničke komunikacije (BEREC) kako bi razmotrila mogu li se regulatorni zaključci iz sektora elektroničkih komunikacija prenijeti na sektor paketa
 34
 . U istraživanju Sveučilišta iz Antwerpena utvrđeno je da nema dovoljno podataka o tržištu paketa EU-a
 35
 .
 2.3.Procjena učinka prijedloga Uredbe
 U skladu s politikom „bolje regulative”, službe Komisije provele su procjenu učinka mogućnosti politika.
 Ispitano je pet skupina mogućnosti politika. Odbačene su dodatne mjere kojima bi se postiglo objedinjavanje količina paketa malih trgovaca na malo jer se očekuje da će ta mogućnost za manje trgovce na malo razviti informacijskom platformom koja se podupire sredstvima iz programa COSME. Regulacija cijena odbačena je kao mogućnost jer postoji opasnost da bi se njome narušilo tržišno natjecanje u složenom tržišnom okruženju, posebno s obzirom na nedovoljno regulatorno i tržišno znanje o sektoru. Nadalje, postoje velike razlike između sektora telekomunikacija i paketa, na primjer u pogledu strukture troškova, što je potvrđeno u zajedničkom izvješću ERGP-a / BEREC-a. Održavanje osnovnog scenarija također je odbačeno kao mogućnost jer dosadašnjim djelovanjima nisu ostvarena unaprjeđenja u pogledu pristupačnosti ili regulatornog nadzora usluga prekogranične dostave paketa.
 Zadržane su dvije skupine mogućnosti usmjerene na transparentnost cijena i regulatorni nadzor. Odbačena je mogućnost povećanja transparentnosti
 36
 cijena o kojima poštanski operateri pojedinačno pregovaraju s većim elektroničkim trgovcima jer veći pošiljatelji mogu iskoristiti snižene i dogovorene cijene. Zanemaren je i zahtjev da e-trgovci moraju objavljivati cijene koje plaćaju operaterima dostave. Mogućnost kojom se operaterima uvodi obveza da obavješćuju nacionalna regulatorna tijela o promjenama cijena odbačena je zbog administrativnog opterećenja i zbog toga što bi mogla imati odvraćajući učinak na ulaganja i inovacije.
 U procjeni učinka predložen je paket mjera za unaprjeđenje transparentnosti cijena pružatelja univerzalnih usluga i jačanje regulatornog nadzora svih pružatelja usluga dostave paketa, čime se nadopunjuju šire aktivnosti usmjerene na poboljšanje kvalitete i pristupačnosti usluga prekogranične dostave
 37
 .
 Mogućnosti kojima se daje prednost ne bi imale izravne ili neizravne negativne društvene učinke. Neizravno bi povećana elektronička trgovina zbog pristupačnijih cijena prekogranične dostave pozitivno utjecala na rast i radna mjesta te na dobrobit potrošača, posebno za ranjive korisnike u rubnim područjima.
 Ne očekuju se izravni učinci na okoliš. Neizravno se povećanom učinkovitošću tržišta uslijed veće transparentnosti cijena može uspostaviti ravnoteža između mogućih negativnih utjecaja na okoliš (npr. više emisija vozila) i pozitivnih učinaka (npr. objedinjavanje tereta). Ne očekuje se negativan učinak na ljudska prava.
 3.PRAVNI ELEMENTI PRIJEDLOGA
 3.1.Pravna osnova
 Prijedlog se temelji na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije jer se odnosi na unutarnje tržište usluga dostave paketa i njegovo funkcioniranje.
 3.2.Supsidijarnost
 Trenutačni regulatorni okvir (Direktiva 97/67/EZ) ne provodi se na način kojim se osiguravaju povoljne usluge prekogranične dostave paketa u Europskoj uniji povrh univerzalne poštanske usluge
 38
 . Prekogranična dostava odnosi se sama po sebi na uslugu dostave u više država članica i stoga ju ne mogu nadzirati nacionalna regulatorna tijela koja djeluju neovisno jedna o drugima i nemaju informacije o troškovima dostave u drugim državama članicama, poput, na primjer, terminalnih naknada koje operater u odredišnoj državi članici naplaćuje operateru u polaznoj državi članici. Kako bi se otklonili uzroci problema, potrebno je uvesti mjere na razini Unije. Nacionalna regulatorna tijela odgovorna su za ocjenjivanje jesu li prekogranične usluge povoljne u odnosu na tržišne uvjete u predmetnoj državi članici.
 Nadalje, zbog razlika u nacionalnim pravilima kojima se uređuje regulatorni nadzor operatera dostave paketa, koja sama po sebi nisu nespojiva s Direktivom 97/67/EZ, nastaje pravna nesigurnost i prepreke jedinstvenom tržištu poštanskih usluga. Potrebne su mjere na razini Unije kako bi se mogli utvrditi minimalni zahtjevi za regulatorni nadzor svih poštanskih operatera diljem Unije i tako izbjegla fragmentacija tržišta
 39
 . Poštuje se načelo supsidijarnosti jer je intervencija Unije nužna za uklanjanje navedenih prepreka na unutarnjem tržištu.
 3.3.Proporcionalnost
 Djelovanje Unije koje se predlaže ovom Uredbom ograničeno je na ono što je nužno za postizanje utvrđenih ciljeva. Samoregulacijom pružatelja usluga dostave paketa nisu ostvarene promjene u pogledu regulatornog nadzora, transparentnosti cijena i znatnih poboljšanja pristupačnosti usluga prekogranične dostave paketa malim pošiljateljima.
 Mjere za poboljšanje transparentnosti cijena proporcionalne su jer su ograničene i najviše su usmjerene na dijelove tržišta na kojima postoje dokazi o ograničenom izboru čija su posljedica, u kombinaciji sa strukturnim značajkama tržišta prekogranične dostave paketa (tj. visokim nepovratnim troškovima; ekonomijama razmjera), visoke cijene usluga prekogranične dostave za pošiljatelje koji šalju male količine. Pojedinačne tržišno dogovorene cijene koje većinom upotrebljavaju veći e-trgovci (i koje nude operateri koji nisu davatelji univerzalne usluge) nisu obuhvaćene područjem primjene mjere transparentnosti cijena iako će se ex-post kontrole i dalje primjenjivati na sve operatere i sve dijelove tržišta. Pošiljke na koje se primjenjuje obveza pružanja univerzalne usluge, u skladu s kojom cijene moraju biti povoljne, troškovno usmjerene, transparentne i nediskriminacijske, razlikuju se među državama članicama te se stoga te usluge ne mogu izravno uspoređivati diljem Unije i provedbom Direktive 97/67/EZ ne bi se ostvario željeni rezultat.
 Mala i mikro poduzeća (operateri dostave s manje od 50 zaposlenika) koja imaju poslovni nastan u samo jednoj državi članici bit će oslobođena te obveze kako bi se smanjilo administrativno opterećenje najmanjih poduzeća koja ne posluju prekogranično. U odnosu na poduzeća unutar područja primjene mjere ovom Uredbom osigurat će se veća sigurnost u pogledu pravnih obveza i izbjeći fragmentiranost diljem Unije.
 3.4.Odabir instrumenta
 Komisija predlaže Uredbu kojom se dopunjuje postojeći regulatorni okvir za poštanske usluge jer se time osigurava uklanjanje prepreka na jedinstvenom tržištu. To posebno uključuje posebne, izravno primjenjive obveze za nacionalna regulatorna tijela i za pružatelje usluga dostave paketa. Uključen je i mehanizam na europskoj razini za utvrđivanje transparentnosti i ocjenjivanje pristupačnosti cijena prekogranične dostave paketa. Nadalje, Uredbom se omogućuje žurno djelovanje i smanjuje se administrativno opterećenje država članica povezano s prenošenjem i sprječava daljnja regulatorna fragmentacija koju bi mogli uzrokovati drugi pravni instrumenti (poput Direktive).
 3.5.Struktura prijedloga i glavna prava i obveze
 Predmet i područje primjen, definicije (članci 1. i 2.)
 U člancima 1. i 2. navedene su opće odredbe o predmetu i području primjene, uključujući i primjenjive definicije. Definicijama se dopunjuju definicije iz članka 2. Direktive 97/67/EZ u pogledu paketa.
 One su potpuno u skladu s definicijama iz Direktive. Kako je utvrđeno u primjenjivim odredbama koje je donio UPU, pojmom terminalne naknade obuhvaćene su terminalne pristojbe (koje se primjenjuju na pismovne pošiljke
 40
 ) i unutarnje površinske stope (koje se primjenjuju na pakete
 41
 ). U skladu s primjenjivom praksom pružatelja usluga dostave paketa i država članica područjem primjene ove Uredbe obuhvaćeni su paketi najveće dopuštene težine 31,5 kg. Ova Uredba stoga se neće primjenjivati na logistiku. Neće se primjenjivati ni samo na promet, odnosno kada se ne obavlja zajedno s prikupljanjem, razvrstavanjem ili distribucijom
 42
 . Nadalje, potpuno u skladu s odgovarajućim odredbama Direktive 97/67/EZ, posebno člankom 2. stavcima 1. i 1.a
 43
 , ne postoji zahtjev da se sve aktivnosti iz članka 2. stavka 2. točaka (a) i (b) poduzimaju kumulativno.
 Pružanje informacija (članak 3.)
 Ovom odredbom pojašnjeno je da se izvješćivanje nacionalnih regulatornih tijela primjenjuje na sve pružatelje usluga dostave paketa iznad praga od 50 zaposlenika i one s poslovnim nastanom u više država članica. Njome se obvezuju regulatorna tijela da prate tržište i prikupljaju ograničeni skup statističkih podataka. Osim operatera koji imaju poslovni nastan u više država članica i stoga pružaju prekogranične usluge uključili bi se samo još veći operateri kako bi se osiguralo da nacionalna regulatorna tijela imaju osnovne podatke o rasponu paketa koji se upotrebljavaju za e-trgovinu. Odredbom s obvezuju svi pružatelji usluga dostave paketa s više od 50 zaposlenika da svake godine dostavljaju ograničeni skup informacija. Cilj je ujednačiti i pojasniti trenutačno fragmentirane regulatorne kompetencije i nadograditi postojeću najbolju praksu. Nadalje, usklađenije obveze također su u interesu pružatelja paneuropskih usluga dostave paketa koji trenutačno primaju različite zahtjeve za informacijama iz različitih država članica. Iako su osnovni zahtjevi za informacije definirani u članku 3., oblik će biti utvrđen u provedbenom aktu. U tom pogledu ERGP bi trebao davati tehničke savjete dok bi Komisija trebala utvrditi oblik.
 Transparentnost tarifa i terminalnih naknada (članak 4. i Prilog)
 U članku 4. stavku 1. navedena je ciljana obveza davatelja univerzalne usluge da svake godine (najkasnije 31. siječnja) dostave nacionalnom regulatornom tijelu javni popis tarifa koje se primjenjuju 1. siječnja svake kalendarske godine za određeni skup usluga naveden u Prilogu. Petnaest poštanskih pošiljki iz Priloga koje pružaju davatelji univerzalne usluge najrelevantnije su i pojedinačni korisnici i mala poduzeća najčešće ih upotrebljavaju. Ova ciljana odredba ne primjenjuje se na ostale pružatelje usluga dostave paketa budući da su oni u načelu usmjereni na različite dijelove tržišta (pružanje usluga među poduzećima i veći e-trgovci). Iako svi davatelji univerzalne usluge ne mogu pružati sve usluge iz točaka (a) do (o) Priloga, na popisu su navedene najvažnije pošiljke izvan kategorija ekspresnih pošiljaka koje se upotrebljavaju u nacionalnoj i prekograničnoj e-trgovini i koja su u načelu dostupne svim građanima Unije, neovisno o njihovoj lokaciji. Takvim redovitim pružanjem informacija o tarifama nacionalnim regulatornim tijelima osigurava se neosporiv skup podataka za (a) objavu na posebnom web-mjestu Komisije i (b) njihovo ocjenjivanje pristupačnosti u skladu s člankom 5.
 Ova obveza ograničena je na javni popis tarifa i stoga ne uključuje snižene tarife ili pojedinačno dogovorene tarife (koje podliježi tržišnim uvjetima). Komisija objavljuje tarife do 30. travnja svake kalendarske godine u posebnom odjeljku Komisijinog web-mjesta EUROPA. To web-mjesto nije komercijalne prirode i nije mu glavna svrha navođenje podataka od drugih pružatelja, uključujući pružatelje usluga ekspresne dostave. Međutim, pružatelji usluga koji nisu davatelji univerzalne usluge mogu dobrovoljno pristati da tarife za njihove usluge dostave budu uključene na web-mjesto ako su predmetne usluge dostave usporedive i podliježu dostavi u stambeni ili poslovni prostor primatelja i ako su zadovoljeni drugi primjenjivi kriteriji (vidjeti i uvodnu izjavu 14.).
 Nadalje, u skladu s člankom 4. stavcima 3. i 4. davatelji univerzalne usluge trebali bi svake godine dostaviti nacionalnim regulatornim tijelima i Komisiji svoje terminalne naknade (tj. plaćanja polaznog davatelja univerzalne usluge odredišnom davatelju univerzalne usluge za troškove prijevoza, razvrstavanja i distribucije prekograničnih pošiljki u odredišnoj državi članici). Budući da su ti podaci poslovna tajna, oni neće biti objavljeni i upotrebljavat će se samo kao ulazne vrijednosti za ukupne tarife. Međutim, od ključne je važnosti da nacionalna regulatorna tijela i Komisija imaju pristup terminalnim naknadama i da su upoznati s tim naknadama jer one predstavljaju nužne informacije za ocjenjivanje pristupačnosti u skladu s člankom 5. Dostavljanje tarifa i terminalnih naknada vrlo je ograničeno administrativno opterećenje za davatelje univerzalne usluge.
 Ocjenjivanje pristupačnosti tarifa (članak 5.)
 Člankom 5. stavkom 1. obvezuju se nacionalna regulatorna tijela da ocjenjuju pristupačnost tarifa davatelja univerzalne usluge dobivenih u skladu s člankom 4. stavkom 1. na temelju objektivnih elemenata. Najčešći i najvažniji ulazni elementi za tu ocjenu navedeni su na otvorenom popisu u točkama (a) do (c). Oni uključuju zajedničke kriterije poput domaćih tarifa davatelja univerzalne usluge ili polazne točke i odredišta ili razine terminalnih naknada. Mogu ih nadopuniti drugi kriteriji koji su posebno važni za objašnjenje predmetnih tarifa, poput posebnih troškova prijevoza ili rukovanja ili bilateralne količine između pružatelja usluga dostave. Ako nacionalno regulatorno tijelo zaključi da tarife za prekogranične dostave paketa nisu pristupačne, ono će od predmetnog pružatelja usluge dostave paketa zatražiti dodatne informacije i/ili obrazloženja. Utvrđeni rokovi operativni su i svrha im je izbjeći kašnjenje u pružanju informacija ili obrazloženja (stavci 1., 3. i 4.). U skladu s člankom 5. stavkom 4. ocjena se, prema potrebi, dostavlja, zajedno s obrazloženjem, ne samo Komisiji već i drugim nacionalnim regulatornim tijelima. Nadalje, ocjenu bi trebalo priopćiti i relevantnim tijelima kojima je povjerena provedba prava tržišnog natjecanja, a koja jednako obvezuju obveze povjerljivosti. Tom bi se pojačanom transparentnošću trebao stvoriti značajan pritisak usmjeren na izmjenu cijena koje su znatno više i koje bi se mogle smatrati nepovoljnima ili bi se čak trebale zabraniti. Transparentnost diljem Unije trebalo bi osigurati člankom 5. stavkom 4. u kojem je predviđeno da će Komisija objaviti na istom posebnom web-mjestu verziju ocjena i obrazloženja koju bi joj trebala dostaviti nadležna nacionalna regulatorna tijela koja nije povjerljiva. Ovom objavom dopustilo bi se svim zainteresiranim strankama, uključujući nadležnim tijelima kojima je povjerena provedba prava zaštite potrošača, da redovito budu obaviještena o ovim pitanjima.
 Regulatorna načela pristupačnosti, troškovne usmjerenosti, transparentnosti i nediskriminacije utvrđena u članku 12. Direktive 97/67/EZ primjenjuju se samo na pakete (i pismovne pošiljke) obuhvaćene područjem primjene obveze univerzalne usluge. Nacionalna regulatorna tijela trebala bi osigurati da su cijene univerzalnih usluga u skladu s tim načelima. Međutim, nacionalna regulatorna tijela više su usmjerena na domaća tržišta nego na prekogranična, uključujući kada osiguravaju pristupačnost usluga u okviru univerzalne usluge. Ovim člankom stoga se izričito proširuje regulatorni nadzor nacionalnih regulatornih tijela na skup prekograničnih usluga koje pruža pružatelj univerzalnih usluga, a koje su slične, ali ne istovjetne obvezi pružanja univerzalne usluge u svim državama članicama.
 Transparentnost i nediskriminacijski prekogranični pristup (članak 6.)
 U članku 6. većinom su kodificirana načela koja su analizirana u takozvanim odlukama REIMS (koje se odnose na multilateralne prekogranične sporazume o terminalnim pristojbama koje su utvrdili davatelji univerzalne usluge za pismovne pošiljke / pakete)
 44
 i on je nadahnut postupovnim elementima utvrđenima u članku 3. Uredbe 531/2012
 45
 o veleprodajnim tržištima roaminga. Njime bi se trebala osigurati pravna sigurnost davatelja univerzalne usluge – kojima je upućena ova odredba – i pružateljima drugih usluga dostave paketa koji će možda željeti pristupiti prekograničnim uslugama. Ovom odredbom nisu obuhvaćena pitanja općeg silaznog pristupa na koja se primjenjuju moguća nacionalna pravila i peta alineja članka 12. Direktive 97/67/EZ. Njome također nisu obuhvaćena posebna pitanja pristupa određenim elementima infrastrukture u skladu s člankom 11.a Direktive 97/67/EZ. Iz razloga pravne sigurnosti i radi primjene načela nediskriminacije i transparentnosti nužno je odobriti alternativnim poštanskim operaterima jednaki pristup terminalnim naknadama koje se primjenjuju na stranke (tj. davatelje univerzalne usluge) multilateralnog sporazuma o terminalnim naknadama. Podložno ocjeni svakog pojedinog slučaja, moglo bi biti opravdano da terminalne naknade koje plaćaju poštanski operateri treće stranke, u nekim slučajevima, premašuju naknade koje plaćaju davatelji univerzalne usluge. To može biti slučaj kada stranke mogu dokazati da terminalnim naknadama koje plaća polazni operater nisu obuhvaćeni trošak uspostave i provedbe sporazuma te upravljanja njime, dodatni trošak nastao jer su pošiljke prihvaćali i njima rukovali neovlašteni pružatelji usluga dostave paketa i ostali troškovi nisu obuhvaćeni terminalnim naknadama. Točka na kojoj je omogućen pristup u načelu je unutarnji ured za razmjenu kojeg je odredio davatelj univerzalne usluge. Važno je i da prekogranični pristup uključuje sve povezane elemente pridružene mreže, neovisno o razlici za silazni pristup, uključujući posebno elemente softvera i informiranja (stavci 2. i 3.) – jer čine sastavni dio sporazuma koji se trenutačno primjenjuju poput sporazuma o međusobnom povezivanju i sličnih mogućih budućih sporazuma.
 Kazne (članak 7.)
 Ovo je standardna obveza kojom se nacionalnim regulatornim tijelima pružaju učinkovite, razmjerne i odvraćajuće kazne za povrede prava EU-a.
 Klauzula o preispitivanju (članak 8.)
 Člankom 8. Komisiji je propisana obveza redovitog preispitivanja. Preispitivanje posebno uključuje ne samo pitanja koja su izravno povezana s Uredbom (lit. a-c) već i druge mjere za poboljšanje dostupnosti, pristupačnosti, povoljnosti prekogranične dostave paketa koje su donesene u kontekstu Plana o dostavi paketa iz 2013. (uključujući inicijative u industriji, normizaciju itd.) i kojima se nadopunjuje ova Uredba.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Prijedlog Uredbe ne utječe na proračun Unije.
 2016/0149 (COD)
 Prijedlog
 UREDBE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o uslugama prekogranične dostave paketa
 (Tekst značajan za EGP)
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
 uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora
 46
 ,
 uzimajući u obzir mišljenje Odbora regija
 47
 ,
 u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom,
 budući da:
 (1)Tarife koje se primjenjuju na pošiljatelje koji šalju male količine prekograničnih paketa i drugih poštanskih pošiljki, posebno na mala i srednja poduzeća i pojedince, još su relativno visoke. To ima izravni negativni učinak na korisnike koji traže usluge prekogranične dostave paketa, posebno u kontekstu elektroničke trgovine.
 (2)Postoje temeljne razlike između država članica u pogledu nadležnosti dodijeljenih nacionalnim regulatornim tijelima u vezi s nadzorom tržišta i regulatornim nadzorom pružatelja usluga dostave paketa. To je potvrđeno u zajedničkom izvješću
 48
 koje su pripremili Skupina europskih regulatora za poštanske usluge i Tijelo europskih regulatora za elektroničke komunikacije, koji su zaključili da su nacionalnim regulatornim tijelima potrebne odgovarajuće regulatorne ovlasti za intervenciju i da se čini da takve ovlasti ne postoje u svim državama članicama. Zbog tih razlika nastaju dodatno administrativno opterećenje i troškovi usklađivanja za pružatelje usluga dostave paketa koji posluju prekogranično. Te razlike čine prepreku prekograničnom pružanju usluga dostave paketa i stoga utječu na funkcioniranje unutarnjeg tržišta.
 (3)Tržište prekogranične dostave paketa raznoliko je i složeno; različiti pružatelji nude različite usluge i cijene ovisno o težini, veličini i obliku pošiljaka te o odredištu, značajkama dodane vrijednosti, poput rješenja za sljedivost, i broju poslanih pošiljki. Zbog te je raznolikosti teško uspoređivati usluge dostave paketa različitih pružatelja u pogledu kvalitete i cijene. Nadalje, pošiljatelji koji šalju male količine pošte, poput malih i srednjih poduzeća i pojedinaca, često nisu svjesni različitih usluga dostave paketa koje se nude.
 (4)U cilju unaprjeđenja pristupačnosti usluga prekogranične dostave paketa, posebno za korisnike u udaljenim i rijetko naseljenim područjima, nužno je poboljšati transparentnost javnih cjenika za ograničeni skup usluga prekogranične dostave paketa koje nude davatelji univerzalne usluge, a koje većinom upotrebljavaju mala i srednja poduzeća i pojedinci. Transparentnost javnih cjenika nužna je za rješavanje problema visokih cijena usluga prekogranične dostave paketa i za smanjenje, prema potrebi, neopravdanih razlika u cijenama između usluga nacionalne i prekogranične dostave paketa.
 (5)U većini država članica postoji nekoliko pružatelja koji pružaju usluge domaće dostave paketa, a samo neki od njih pružaju i usluge prekogranične dostave paketa. U tom je kontekstu nužno osigurati, u cilju zaštite i promicanja učinkovitog tržišnog natjecanja i zaštite korisnika, transparentan i nediskriminacijski pristup uslugama i infrastrukturi koji su nužni za pružanje usluga prekogranične dostave paketa.
 (6)Poštanske usluge trenutačno su uređene Direktivom 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća
 49
 . Tom se Direktivom utvrđuju zajednička pravila kojima se uređuje pružanje poštanskih usluga i univerzalnih poštanskih usluga u Uniji. Ona je u prvom redu, ali ne isključivo, usmjerena na nacionalne univerzalne usluge i njome nije obuhvaćen regulatorni nadzor pružatelja usluga dostave paketa, transparentnost tarifa i terminalne naknade određene usluge prekogranične dostave paketa, ocjenjivanje pristupačnosti tarifa za određene usluge prekogranične dostave paketa i transparentan i nediskriminacijski pristup određenim uslugama prekogranične dostave paketa i/ili infrastrukturi. Ovom se Uredbom stoga nadopunjuju, u pogledu usluga prekogranične dostave paketa, pravila iz Direktive 97/67/EZ.
 (7)Procjenjuje se da je težina 80 % adresiranih poštanskih pošiljki povezanih s e-trgovinom danas manja od dva kilograma i često se obrađuju u okviru toka poštanskih pošiljki. Važno je da se ova Uredba primjenjuje na te poštanske pošiljke, posebno na zahtjeve u pogledu transparentnosti tarifa i ocjenjivanja njihove pristupačnosti.
 (8)Stoga je važno dati jasnu definiciju usluge dostave paketa i precizirati koje su poštanske pošiljke obuhvaćene tom definicijom. To se posebno odnosi na poštanske pošiljke, osim pismovnih pošiljaka, koje se zbog svoje težine obično upotrebljavaju za slanje robe i proizvoda. Stoga bi ovom Uredbom, u skladu s dosljednom praksom, trebale biti obuhvaćene poštanske pošiljke težine do 31,5 kg jer težim pošiljkama ne može rukovati prosječna osoba bez pomoći strojeva. U skladu s postojećom praksom i Direktivom 97/67/EZ, uslugama dostave paketa trebao bi se smatrati svaki korak u poštanskom lancu, odnosno prikupljanje, razvrstavanje i dostava. Sami prijevoz koji se ne obavlja u vezi s jednim od tih koraka ne bi trebao biti obuhvaćen područjem primjene usluga dostave paketa jer se u ovom slučaju može pretpostaviti da je ta aktivnost dio sektora prijevoza.
 (9)Terminalne naknade temelje se na multilateralnim i bilateralnim sporazumima između davatelja univerzalne usluge i njima se osigurava da se odredišnom davatelju univerzalne usluge nadoknade troškovi usluge koju je pružio polazni davatelj univerzalne usluge. Terminalne naknade trebalo bi definirati na način da uključuju terminalne pristojbe, kako su definirane u članku 2. točki 15. Direktive 97/67/EZ koje se primjenjuju na pismovne pošiljke i unutarnje površinske stope koje se primjenjuju na pakete.
 (10)Nužno je da nacionalna regulatorna tijela u statističke svrhe imaju znanje i informacije o pružateljima usluga dostave paketa koji su aktivni na tržištu. Međutim, kako bi se ograničilo administrativno opterećenje pružatelja usluge dostave malih paketa koji su aktivni samo na nacionalnom ili regionalnom tržištu, trebalo bi primijeniti prag na temelju broja osoba koje rade za pružatelja usluge i koje sudjeluju u pružanju usluga dostave paketa.
 (11)Mjesto poslovnog nastana pružatelja utvrđuje se u skladu sa sudskom praksom Suda EU-a. Ako pružatelj usluga ima nekoliko poslovnih nastana, važno je odrediti poslovni nastan u kojem se pruža dotična stvarna usluga.
 (12)Kod informiranja nacionalnog regulatornog tijela treba uzeti u obzir činjenicu da su pružatelji usluga dostave paketa tom istom nacionalnom regulatornom tijelu već možda dostavili određene informacije. Usluge dostave paketa važne su za mala i srednja poduzeća i pojedince i oni bi trebali moći lako uspoređivati različite pružatelje. Stoga bi trebalo jasno definirati usluge za koje bi davatelji univerzalne usluge trebali navesti cijene. Te bi cijene Komisija trebala objaviti na posebnom web-mjestu i na njima bi se, zajedno s povjerljivim redovitim dostavljanjem osnovnih terminalnih naknada, trebalo temeljiti ocjenjivanje pristupačnosti cijena usluga prekogranične dostave paketa koje provode nacionalna regulatorna tijela. Pružatelji usluga dostave paketa koji nisu davatelji univerzalne usluge mogu nacionalnim regulatornim tijelima dobrovoljno dostaviti, u usporedivom obliku, tarife za iste pošiljke pod uvjetom da se te pošiljke dostavljaju u stambeni ili poslovni prostor primatelja.
 (13)Obveze u pogledu transparentnosti tarifa ne bi se trebale primjenjivati na određene poštanske pošiljke zbog njihove male veličine i dimenzija. Poštanske pošiljke na koje se primjenjuju te obveze trebale bi biti najmanje širine od 20 mm.
 (14)Kada nacionalna regulatorna tijela svake godine ocjenjuju pristupačnost tarifa, ona bi to ocjenjivanje trebala temeljiti na objektivnim kriterijima, poput domaćih tarifa polaznih davatelja univerzalne usluge i odredišnih davatelja univerzalne usluge te razini terminalne naknade. Ti se zajednički kriteriji mogu nadopuniti drugim kriterijima koji su posebno važni za objašnjenje predmetnih tarifa, poput posebnih troškova prijevoza ili rukovanja ili bilateralne količine između različitih pružatelja usluge prekogranične dostave paketa.
 (15)Ujednačene tarife za prekogranične dostave u dvije ili više država članica mogu biti važne u interesu zaštite regionalne i društvene kohezije. U ovom kontekstu treba uzeti u obzir činjenicu da se e-trgovinom omogućuje rijetko naseljenim područjima da sudjeluju u gospodarskom životu. Stoga je kod ocjenjivanja pristupačnosti usluga dostave paketa nužno u cijelosti uzeti u obzir ujednačene tarife.
 (16)Značajne razlike između domaćih i prekograničnih tarifa za usluge dostave paketa trebale bi biti opravdane objektivnim kriterijima, poput dodatnih troškova prijevoza i razumne profitne marže. Od davatelja univerzalne usluge koji pružaju usluge dostave paketa trebalo bi tražiti da takvo obrazloženje dostave bez odgode.
 (17)Kako bi se osigurala transparentnost u cijeloj Uniji nacionalnim regulatornim tijelima drugih država članica i Komisije trebalo bi dostaviti analizu nacionalnog regulatornog tijela. Povjerljivost moraju osigurati nacionalna regulatorna tijela i Komisija. Komisija može zatražiti i od Skupine europskih regulatora za poštanske usluge da dostave analizu stanja u cijeloj Uniji na temelju nacionalnih doprinosa.
 (18)Davatelji univerzalnih usluga koji pružaju usluge dostave paketa mogu sklapati multilateralne i bilateralne sporazume o terminalnim naknadama i mogu uspostaviti druge programe za olakšavanje međusobne povezanosti njihovih mreža isporuke. Iz razloga nediskriminacije, konkurentnim pružateljima usluga dostave paketa odobrava se jednaki pristup terminalnim naknadama koje se primjenjuju među strankama u skladu s multilateralnim sporazumima. Može biti opravdano da terminalne naknade koje plaćaju usluga dostave paketa iz treće stranke u nekim slučajevima premašuju naknade koje plaćaju davatelji univerzalne usluge koji su stranke takvih sporazuma. To može biti slučaj kada stranke multilateralnog sporazuma o terminalnim naknadama mogu dokazati da trošak uspostave i provedbe sporazuma te upravljanja njime, dodatni trošak nastao jer su pošiljke prihvaćali i njima rukovali neovlašteni pružatelji usluga dostave paketa i ostali troškovi nisu obuhvaćeni terminalnim naknadama koje plaća polazni pružatelj usluge iz treće stranke u polaznoj državi članici.
 (19)U praksi i iz operativnih razloga, točka na kojoj bi trebalo omogućiti pristup jest ulazni ured, odnosno ured ili objekt kojeg su davatelji univerzalne usluge u odredišnoj državi članici odredili za predavanje poštanskih pošiljaka koje nisu pismovne pošiljke.
 (20)Nacionalna regulatorna tijela trebala bi imati mogućnosti poduzeti učinkovite mjere praćenja i osigurati poštovanje odredaba ove Uredbe i u tom pogledu propisati učinkovite financijske ili upravne kazne u slučaju njihova kršenja.
 (21)Budući da se tržišta usluga dostave paketa brzo mijenjaju, Komisija bi trebala ponovno ocijeniti učinkovitost i djelotvornost ove Uredbe i dostaviti redovito izvješće Europskom parlamentu i Vijeću. To bi izvješće trebalo biti popraćeno, prema potrebi, prijedlozima za preispitivanje za Europski parlament i Vijeće.
 (22)Kako bi se osigurali ujednačeni uvjeti za provedbu obveze pružatelja usluge dostave paketa da nacionalnim regulatornim tijelima dostavljaju informacije, Komisiji bi trebalo dodijeliti provedbene ovlasti za utvrđivanje oblika podnošenja takvih informacija. Te bi ovlasti trebalo izvršavati u skladu s Uredbom (EU) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća
 50
 .
 (23)Ovom se Uredbom poštuju temeljna prava i načela priznata posebno u Povelji Europske unije o temeljnim pravima i trebala bi se provoditi u skladu s tim pravima i načelima.
 (24)Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća
 51
 i Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća
 52
 primjenjuju se na obradu osobnih podataka u okviru ove Uredbe.
 (25)Budući da se ciljevi ove Uredbe, točnije uspostava regulatornih načela i pravila nužnih za poboljšanje regulatornog nadzora, za poboljšanje transparentnosti cijena i uspostavu određenih načela u pogledu usluga prekogranične dostave paketa kojima bi se trebalo podupirati tržišno natjecanje ne može zadovoljavajuće postići na razini država članica, i stoga se mogu, zbog svojih opsega i učinaka, bolje ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti, kako je predviđeno u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku ova Uredba ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
 DONIJELI SU OVU UREDBU:
 POGLAVLJE I.
 Predmet i definicije
 Članak 1.
 Predmet
 Ovom se Uredbom utvrđuju posebna pravila, povrh pravila utvrđenih u Direktivi 97/67/EZ, u vezi sa sljedećim:
 (a)regulatornim nadzorom povezanim s uslugama dostave paketa,
 (b)transparentnošću tarifa i terminalnih naknada za određene usluge prekogranične dostave paketa i ocjenjivanjem pristupačnosti određenih prekograničnih tarifa,
 (c)transparentnim i nediskriminacijskim pristupom određenim uslugama prekogranične dostave paketa i/ili infrastrukturi.
 Članak 2.
 Definicije
 1.Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se definicije utvrđene u članku 2. Direktive 97/67/EZ.
 2.Uz definicije iz stavka 1. primjenjuju se i sljedeće definicije:
 (a)„usluge dostave paketa”znači usluge koje uključuju prikupljanje, razvrstavanje, transport ili distribuciju poštanskih pošiljaka koje nisu pismovne pošiljke; sam transport ne smatra se uslugom dostave paketa; dostava pošiljki težih od 31,5 kg ne smatra se uslugom dostave paketa;
 (b)„pružatelj usluge dostave paketa” znači poduzeće koje pruža jednu ili više usluga dostave paketa;
 (c)„terminalne naknade” znači plaćanja polaznog davatelja univerzalne usluge odredišnom davatelju univerzalne usluge za troškove usluga prekogranične dostave paketa u odredišnoj državi članici.
 POGLAVLJE II.
 Regulatorni nadzor
 Članak 3.
 Pružanje informacija
 1.Svi pružatelji usluga dostave paketa dostavljaju sljedeće informacije nacionalnom regulatornom tijelu države članice u kojoj imaju poslovni nastan:
 (a)ime pružatelja, njegov pravni položaj i oblik, broj upisa u registar trgovačkih društava ili sličan registar, PDV broj, adresu poslovnog nastana i osobu za kontakt;
 (b)prirodu usluga koje nudi pružatelj;
 (c)opće uvjete prodaje pružatelja, uključujući detaljni opis pritužbenog postupka.
 2.U slučaju promjene informacija iz prvog podstavka, pružatelji usluga dostave paketa obavješćuju nacionalno regulatorno tijelo o toj promjeni u roku od 30 dana.
 3.Svi pružatelji usluga dostave paketa dostavljaju do 31. ožujka kalendarske godine nacionalnom regulatornom tijelu države članice u kojoj imaju poslovni nastan sljedeće informacije:
 (a)godišnji promet u pogledu usluga dostave paketa za prethodnu kalendarsku godinu u državi članici u kojoj pružatelj ima poslovni nastan podijeljen prema uslugama dostave paketa koje se odnose na nacionalne, dolazne i odlazne prekogranične poštanske pošiljke;
 (b)broj osoba koje rade za pružatelja i koje su prethodne kalendarske godine sudjelovale u pružanju usluga dostave paketa u državi članici u kojoj pružatelj ima poslovni nastan;
 (c)broj poštanskih pošiljki koje nisu pismovne pošiljke i ne premašuju 31,5 kg koje su obrađene u državi članici u kojoj pružatelj ima poslovni nastan u prethodnoj kalendarskoj godini podijeljen na nacionalne, dolazne i odlazne prekogranične poštanske pošiljke.
 4.Komisija provedbenim aktom utvrđuje način podnošenja informacija iz stavka 1. ovog članka. Ti provedbeni akti donose se u skladu s postupkom ispitivanja iz članka 9.
 5.Nacionalna nadležna tijela mogu odrediti zahtjeve za informacije povrh onih navedenih u stavcima 1. i 2. ako su oni nužni za osiguravanje usklađenosti s ovom Uredbom.
 6.Pružatelj usluge dostave paketa koji zapošljava manje od 50 osoba ne podliježe obvezama iz stavaka 1. i 2., osim ako taj pružatelj ima poslovni nastan u više država članica.
 Članak 4.
 Transparentnost tarifa i terminalnih naknada
 1.Davatelji univerzalne usluge koji pružaju usluge dostave paketa dostavljaju nacionalnim regulatornim tijelima države članice u kojoj imaju poslovni nastan javni cjenik koji se primjenjuje od 1. siječnja svake kalendarske godine na dostavu poštanskih pošiljki obuhvaćenih kategorijama navedenima u Prilogu. Te se informacije dostavljaju najkasnije do 31. siječnja svake kalendarske godine.
 2.Nacionalna nadležna tijela dostavljaju Komisiji bez odgode i najkasnije do 28. veljače svake kalendarske godine javne cjenike dobivene u skladu sa stavkom 1. Komisija ih objavljuje na posebnom web-mjestu najkasnije do 30. travnja svake kalendarske godine.
 3.Davatelji univerzalne usluge koji pružaju usluge dostave paketa dostavljaju nacionalnom regulatornom tijelu terminalne naknade primjenjive od 1. siječnja svake kalendarske godine na poštanske pošiljke podrijetlom iz drugih država članica. Te se informacije dostavljaju najkasnije do 31. siječnja svake kalendarske godine.
 4.Nacionalna regulatorna tijela dostavljaju Komisiji i nacionalnim regulatornim tijelima polazne države članice dobivene terminalne naknade u skladu sa stavkom 3. najkasnije do 28. veljače svake kalendarske godine.
 Članak 5.
 Ocjenjivanje pristupačnosti tarifa
 1.Nacionalno regulatorno tijelo ocjenjuje pristupačnost prekograničnih tarifa uključenih u javne cjenike dobivene u skladu s člankom 4. stavkom 1. u roku od 3 mjeseca od primitka tih informacija. U toj se ocjeni posebno uzimaju u obzir sljedeći elementi:
 (a)domaće tarife za istovjetne usluge dostave paketa u polaznoj državi članici i odredišnoj državi članici;
 (b)terminalne naknade dobivene u skladu s člankom 4. stavkom 3.;
 (c)bilo kakva primjena ujednačene tarife na dvije ili više država članica.
 2.Ako nacionalno regulatorno tijelo zaključi da prekogranične tarife iz stavka 1. nisu pristupačne, ono traži dodatne potrebne informacije i/ili opravdanje u pogledu razine tih tarifa od davatelja univerzalne usluge.
 3.Davatelj univerzalne usluge dostavlja nacionalnom regulatornom tijelu informacije i/ili obrazloženje iz stavka 2. u roku od 15 radnih dana od primitka zahtjeva.
 4.Nacionalno regulatorno tijelo dostavlja svoju ocjenu, uključujući sve informacije i/ili obrazloženja pružene u skladu sa stavkom 3. Komisiji, nacionalnim regulatornim tijelima država članica i nacionalnim nadležnim tijelima u državi članici nacionalnog regulatornog tijela koje je podnijelo informacije i kojem je povjerena provedba prava tržišnog natjecanja. Verzija te ocjene koja nije povjerljiva dostavlja se i Komisiji. Te se informacije dostavljaju najkasnije do 31. ožujka svake kalendarske godine.
 5.Komisija objavljuje verziju ocjene koju su dostavila nacionalna regulatorna tijela u skladu sa stavkom 4. koja nije povjerljiva na posebnom web-mjestu najkasnije do 30. travnja svake kalendarske godine.
 Članak 6.
 Transparentnost i nediskriminacijski prekogranični pristup
 1.Ako davatelji univerzalne usluge koji pružaju usluge dostave paketa sklope multilateralne sporazume o terminalnim stopama, oni ispunjavaju sve razumne zahtjeve za pristup svim elementima mreže i povezanim objektima kao i relevantnim uslugama i informacijskim sustavima koji su potrebni za pružanje usluga prekogranične dostave paketa.
 2.Pristup bi trebalo osigurati u ulaznom uredu u odredišnoj državi članici.
 3.Davatelji univerzalne usluge iz stavka 1. objavljuju standardnu ponudu. Standardna ponuda sadržava sve relevantne povezane uvjete, među ostalim i cijene.
 4.Standardna ponuda uključuje sve sastavne dijelove nužne za pristup kako je navedeno u stavku 1., uključujući sve uvjete kojima se ograničava pristup i/ili uporaba usluga ako je takve uvjete dopustila država članica u skladu s pravom Unije.
 5.Standardnu ponudu prije objave odobrava nacionalno regulatorno tijelo. Nacionalno regulatorno tijelo može, prema potrebi, odrediti promjene standardne ponude kako bi se izvršile obveze iz ove Uredbe.
 6.Davatelji univerzalne usluge iz stavka 1. na zahtjev, i na temelju standardne ponude, stavljaju pojedinačnu ponudu na raspolaganje pružatelju usluge dostave paketa koji traži pristup u smislu tog stavka najkasnije mjesec dana nakon primitka zahtjeva. Davatelji univerzalne usluge koji primaju zahtjev za pristup i pružatelji koji traže pristup pregovaraju u dobroj vjeri.
 7.Ako se ne postigne sporazum na temelju pojedinačne ponude iz stavka 6., pružatelj usluge dostave paketa koji traži pristup može dostaviti pojedinačnu ponudu davatelja univerzalne usluge nacionalnom regulatornom tijelu. Ako je potrebno, nacionalno regulatorno tijelo izmjenjuje pojedinačnu ponudu u cilju izvršenja obveza iz ovog članka.
 8.Pristup se operativno osigurava u razumnom roku koji nije duži od tri mjeseca od sklapanja ugovora.
 Poglavlje III.
 Provedba, preispitivanje i stupanje na snagu
 Članak 7.
 Sankcije
 Države članice utvrđuju pravila o kaznama koje se primjenjuju zbog kršenja odredaba ove Uredbe i poduzimaju sve mjere potrebne za osiguravanje njihove provedbe. Predviđene kazne moraju biti učinkovite, razmjerne i odvraćajuće.
 Države članice obavješćuju Komisiju o tim odredbama do XX te je obavješćuju bez odlaganja o svim naknadnim izmjenama koje na njih utječu.
 Članak 8.
 Preispitivanje
 Prije XX/XX/2019. i svake četiri godine nakon toga, Komisija dostavlja Europskom parlamentu, Vijeću i Europskom gospodarskom o socijalnom odboru ocjenu izvješća o primjeni ove Uredbe popraćenu, prema potrebi, prijedlogom njegove revizije.
 Komisija ocjenjuje najmanje sljedeće:
 (a)je li se pristupačnost usluga prekogranične dostave paketa poboljšala, među ostalim za korisnike koji se nalaze u udaljenim ili rijetko naseljenim područjima;
 (b)u kojoj su mjeri davatelji univerzalne usluge koji pružaju usluge dostave paketa odobrili transparentan i nediskriminacijski prekogranični veleprodajni pristup iz članka 6.;
 (c)u kojoj su mjeri nacionalna regulatorna tijela imala poteškoća s primjenom ove Uredbe;
 (d)napredak u pogledu drugih inicijativa za dovršenje jedinstvenog tržišta usluga dostave paketa.
 Članak 9.
 Odborski postupak
 1.Komisiji pomaže Odbor za Poštansku direktivu osnovan člankom 21. Direktive 97/67/EZ. Navedeni odbor je odbor u smislu Uredbe (EU) br. 182/2011.
 2.Kod upućivanja na ovaj stavak primjenjuje se članak 5. Uredbe (EU) br. 182/2011.
 Članak 10.
 Stupanje na snagu
 Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament
 Za Vijeće
 Predsjednik
 Predsjednik
 (1)
 Istraživanje Flash Eurobarometar br. 413
 (2)
 Služba Europskog parlamenta za istraživanja, Mapping the cost of Non-Europe (Pregled troškova nedjelovanja na razini Europe), 2014. – 2019., (2015.).
 (3)
 SWD(2015) 100 završna verzija.
 (4)
 COM(2015) 192 završna verzija.
 http://ec.europa.eu/priorities/digital-single-market/docs/dsm-communication_en.pdf
 (5)
 Ukupno 83,5 % potrošača koji su odgovorili na savjetovanje Komisije o geografskoj diskriminaciji smatralo je da geografska diskriminacija nije opravdana kada je prekogranična dostava lako dostupna i potrošač je spreman platiti dodatne troškove poštarine (
 https://ec.europa.eu/digital-agenda
 ).
 (6)
 COM(2011) 942 završna verzija.
 (7)
 COM(2013) 886 završna verzija.
 (8)
 Zahtjev za normizaciju predviđen je u Godišnjem programu rada Unije za europsku normizaciju za 2015. – COM (2014) 500 završna verzija, 30.7.2014.; trenutačno je u postupku donošenja.
 (9)
 Vidjeti
 http://www.emota.eu/#!publications/c1351
 i
 http://www.ecommerce-europe.eu/trustmark
 (10)
 BEREC-ERGP, Price Transparency and regulatory oversight of cross-border parcels delivery, taking into account possible regulatory insights form the electronic communications sector (Transparentnost cijena i regulatorni nadzor prekogranične dostave paketa uzimajući u obzir moguće regulatorne uvide iz sektora elektroničkih komunikacija), 2015.
 (11)
 Dostava paketa također tradicionalno nije bila obuhvaćena rezerviranim područjem kao što je bio slučaj s uslugama dostave pismovnih pošiljaka.
 (12)
 Još 2007. pismovne pošiljke još su činile više od pola (52 %) prihoda europskog sektora poštanskih usluga. Do 2011. sektor paketa i ekspresnih usluga pridonosio je više od pola (52 %). WIK, Glavne promjene u sektoru poštanskih usluga, (2013.).
 (13)
 Europska komisija, Anketa među potrošačima za utvrđivanje glavnih prekograničnih prepreka DSM-u i gdje su najvažnije, 2015. Posebno istraživanje Eurobarometra 398 iz listopada 2013. u kojem je zaključeno da gotovo 40 % potrošača navodi da zbog problema s dostavom ne kupuju na internetu.
 (14)
 Sveučilište u St. Louisu (2015.) Econometric study on cross-border prices (Ekonometrijska studija o prekograničnim cijenama).
 (15)
 Više od polovine trgovaca na malo koji su odgovorili na javno savjetovanje Komisije o prekograničnoj dostavi paketa, od kojih su većina bili MSP-ovi, izjavilo je da nisu dobili popuste.
 (16)
 Tijekom istraživanja Sveučilišta u St. Louisu utvrđeno je da su javne prekogranične cijene koje naplaćuju davatelji univerzalne usluge često tri do pet puta više od domaćih cijena za iste usluge. Iako te javne cijene ponekad isto mogu biti cijene s popustom, ako su ispunjeni relevantni uvjeti, one bi svejedno bile usporedivo veće od cijena za pojedinačno dogovorene tarife.
 (17)
 U dokumentu FTI-ja (2011.) Prekogranična dostava paketa unutar Zajednice navedeno je da je tržište dostave paketa dvoslojno, posebno u područjima rijetke naseljenosti u kojima mali broj pošiljatelja koji rijetko šalju pakete često nema drugi izbor nego se moraju koristiti nacionalnim poštanskim operaterima i plaćati više cijene, dok je za tržište velikih pošiljatelja utvrđeno da je konkurentno.
 (18)
 Na primjer DHL naplaćuje 20,00 EUR (ili 0,30 EUR/kg ako je cijena viša) za dostavu u udaljeno područje ili za preuzimanje pošte u Finskoj. UPS naplaćuje 30 % više za slanje iz Amsterdama u Den Burg (otok Texel) nego iz Rotterdama u Amsterdam. Većina davatelja univerzalne usluge naplaćuju ujednačene tarife, odnosno istu cijenu na cijelom nacionalnom području.
 (19)
 http://ec.europa.eu/growth/smes/cosme/
 (20)
 Vidjeti na primjer Copenhagen Economics (2016) Principles of e-commerce delivery prices (Načela određivanja cijena dostave u e-trgovini).
 (21)
 Iznimke uključuju La Poste (Francuska), koji ima cijenu 'outre mer' i Correos (Španjolska) koji ima iste cijene za poluotok i Balearske otoke a zasebne cijene za Kanarske otoke, Ceutu, Melilu i Andoru.
 (22)
 Direktiva 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga (SL L 015, 21.1.1998., str. 14. – 25.).
 (23)
 Direktiva 2002/39/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 10. lipnja 2002. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u vezi s daljnjim otvaranjem tržišta poštanskih usluga u Zajednici (SL L 176, 5.7.2002., str. 21.).
 (24)
 Direktiva 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ u pogledu potpunog postizanja unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici (SL L 52, 27.2.2008., str. 3. – 20.).
 (25)
 2015/2147 (INI).
 (26)
 Više podataka o savjetovanju dostupno je ovdje:
 http://ec.europa.eu/growth/tools-databases/newsroom/cf/itemdetail.cfm?item_id=8169
 (27)
 Vidjeti na primjer Istraživanje Flash Eurobarometer 413 i anketu među potrošačima o jedinstvenom digitalnom tržištu.
 (28)
 FTI Consulting (2011.).
 (29)
 Copenhagen Economics (2013.) E-commerce and delivery (Elektronička trgovina i dostava).
 (30)
 Sveučilište u St. Louisu (2015.).
 (31)
 ERGP (15) 28.
 (32)
 ERGP (14) 26.
 (33)
 ERGP (13) 37.
 (34)
 ERGP PL (15) 32.
 (35)
 Sveučilište u Antwerpenu (2015.) Cross-border parcel logistics (Logistička prekogranične dostave paketa).
 (36)
 Ta je mogućnost odbačena i zato što bi podrazumijevala objavu tržišno osjetljivih informacija zbog kojih bi se postupak tržišnog natjecanja lišio svoje učinkovitosti.
 (37)
 Dokumenti procjene učinka dostupni su na
 http://ec.europa.eu/smart-regulation/impact/ia_carried_out/cia_2016_en.htm
 (38)
 Čak je i u pogledu usluga prekogranične dostave paketa izražena zabrinutost da te usluge nisu pristupačne u smislu članka 12. Direktive o poštanskim uslugama.
 (39)
 Na primjer, nacionalna regulatorna tijela koja zauzimaju različite pristupe kojima se uvodi veće opterećenje za pružatelje usluga dostave paketa koji bi morali postupiti u skladu sa znatno drugačijim zahtjevima za podacima u svakoj državi članici u kojoj posluju.
 (40)
 Članak 29. Konvencije UPU-a.
 (41)
 Članci 35. i 36. Konvencije UPU-a.
 (42)
 Vidjeti uvodnu izjavu 27. Direktive 2008/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 20. veljače 2008. o izmjeni Direktive 97/67/EZ, SL L 52, 27.2.2009., str. 5.
 (43)
 Vidjeti mišljenje Glavnog odvjetnika Jääskinena u predmetu C-148/10 DHL International NV, prethodno Express Line NV, EU:C:2011:351, u točki 59.
 (44)
 Odluka Komisije od 23. listopada 2003. o postupanju u skladu s člankom 81. Ugovora o EU-u i članka 53. Sporazuma o EGP-u, predmet COMP/C/38.170 — ponovna obavijest u predmetu REIMS II. (prijavljena pod brojem predmeta C(2003) 3892), SL L 56/76 of 24.2.2004.
 (45)
 SL L 172/10 od 30.06. 2012.
 (46)
 SL C , , str...
 (47)
 SL C , , str...
 (48)
 BoR (15) 214/ERGP PL (15) 32.
 (49)
 Direktiva 97/67/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 1997. o zajedničkim pravilima za razvoj unutarnjeg tržišta poštanskih usluga u Zajednici i poboljšanje kvalitete usluga (SL L 1, 21.1.1998., str. 14. – 25.).
 (50)
 Uredba (EZ) br. 182/2011 Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 2011. o utvrđivanju pravila i općih načela u vezi s mehanizmima nadzora država članica nad izvršavanjem provedbenih ovlasti Komisije (SL L 55, 28.2.2011., str. 13. – 18.).
 (51)
 Direktiva (EU) 2016/680 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka od strane nadležnih tijela u svrhe sprečavanja, istrage, otkrivanja ili progona kaznenih djela ili izvršavanja kaznenih sankcija i o slobodnom kretanju takvih podatakate o stavljanju izvan snage Okvirne odluke Vijeća 2008/977/PUP. (SL L 119, 4.5.2016. str. 0089. – 0131.).
 (52)
 Uredba (EU) 2016/679 Europskog parlamenta i Vijeća od 27. travnja 2016. o zaštiti pojedinaca u vezi s obradom osobnih podataka i o slobodnom kretanju takvih podataka te o stavljanju izvan snage Direktive 95/46/EZ (Opća uredba o zaštiti podataka). (SL L 119, 4.5.2016. str. 1. – 88.).
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 25.5.2016.
 COM(2016) 285 final
 PRILOG
 Uredbi Europskog parlamenta i Vijeća
 o uslugama prekogranične dostave paketa
 {SWD(2016) 166 final}{SWD(2016) 167 final}
 PRILOG
 Poštanske pošiljke za koje će se nacionalnim regulatornim tijelima dostaviti javni cjenik nacionalnih i svih prekograničnih tarifa za druge države članice:
 (a)standardno pismo težine 500 g (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (b)standardno pismo težine 1 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (c)standardno pismo težine 2 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (d)preporučeno pismo težine 500 g (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (e)preporučeno pismo težine 1kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (f)preporučeno pismo težine 2 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (g)pismo koje se može pratiti težine 500 g (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (h)pismo koje se može pratiti težine 1kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (i)pismo koje se može pratiti težine 2 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (j)standardni paket težine 1 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (k)standardni paket težine 2 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (l)standardni paket težine 5 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (m)paket koji se može pratiti težine 1kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (n)paket koji se može pratiti težine 2 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije);
 (o)paket koji se može pratiti težine 5 kg (domaća dostava i dostava unutar Unije).
 Navedene poštanske pošiljke ispunjavaju sljedeće kriterije:
 (a)na ograničenje veličine poštanskih pošiljki (a) – (i) (proizvodi pismovnih pošiljki) primjenjuje se sljedeće pravilo:
 kombinacija duljine, širine i dubine: 900 mm, najveća dimenzija ne smije premašivati 600 mm, a najmanja dimenzija veća je od 20mm;
 (b)paketi (stavke (j) – (o)) nisu manji od veličine propisane za pisma (stavke (a) – (i)).
 (*) Tarife koje odgovaraju poštanskim pošiljkama ne sadržavaju posebne popuste na temelju količine ili neko drugo posebno postupanje.
 (**) Tarife se dostavljaju nacionalnim regulatornim tijelima bez PDV-a.
 (***) Pružatelji koji nude više proizvoda koji ispunjavaju prethodno navedene kriterije trebali bi dostaviti najnižu cijenu.
 (****) Prethodno navedene tarife odnose se na pošiljke dostavljene u stambene ili poslovne prostorije u državi članici odredišta.


text:
 |
 52014PC0362
 Prijedlog ODLUKE VIJEĆA o podvrgavanju tvari 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin (25I-NBOMe), 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921), 3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV) i 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) kontrolnim mjerama /* COM/2014/0362 final - 2014/0183 (NLE) */
 OBRAZLOŽENJE
 1. KONTEKST PRIJEDLOGA
 Odlukom Vijeća 2005/387/PUP o razmjeni
 informacija, procjeni rizika i kontroli novih psihoaktivnih tvari[1] predviđa se
 postupak od tri koraka kojim se može dovesti do podvrgavanja novih
 psihoaktivnih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije.
 Vijeće je 28. siječnja 2014. u
 skladu s člankom 6. stavkom 1. prethodno navedene Odluke
 Vijeća zatražilo procjenu rizika prouzročenih uporabom, proizvodnjom
 i trgovanjem novim psihoaktivnim tvarima 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetaminom,
 uz podatke o sudjelovanju organiziranog kriminala i posljedicama kontrolnih
 mjera uvedenih za te tvari.
 Rizike psihoaktivnih tvari 25I-NBOMe, AH-7921,
 MDPV i metoksetamina procijenio je Znanstveni odbor Europskog centra za nadzor
 droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA) koji djeluje u skladu s odredbama
 članka 6. stavka 2., 3. i 4. Odluke Vijeća. Predsjednik
 Znanstvenog odbora podnio je izvješće o procjeni rizika Komisiji i
 Vijeću 23. travnja 2014.
 Glavni su rezultati procjene rizika
 sljedeći:
 ·
 25I-NBOMe derivat je tvari 2C-I, poznatog
 sintetičkog derivata fenetilamina sa stimulativnim i halucinogenim
 svojstvima, a procjeni rizika i kontrolnim mjerama bio je podvrgnut u 2003. Na
 tržištu drogama u EU-u dostupan je najmanje od svibnja 2012., a otkriven je u 23
 države članice i Norveškoj. U tri su države članice zabilježena
 četiri smrtna slučaja povezana s tvari 25I-NBOMe. Toksičnost s
 teškim posljedicama povezana s uporabom tvari 25I-NBOMe prijavljena je u
 četiri države članice koje su priopćile 32 otrovanja koja nisu
 završila smrću. Informacijama o zapljenama i prikupljenim uzorcima ukazuje
 se na to da se 25I-NBOMe na ilegalnom tržištu prodaje kao LSD.
 ·
 AH-7921 strukturno je atipični sintetički
 opioidni analgetik koji je u EU-u dostupan najmanje od srpnja 2012., a otkriven
 je u osam država članica i Norveškoj. Zabilježeno je 15 smrtnih
 slučajeva povezanih s tvari AH-7921 koji su se dogodili u trima državama
 članicama u relativno kratkom razdoblju od prosinca 2012. do rujna 2013.
 Toksičnost s teškim posljedicama prijavila je jedna država članica uz
 6 otrovanja koja nisu završila smrću. Čini se da trgovci na malo
 prodaju AH-7921 internetom od 2011. kao „istraživačka kemikalija” ili
 „legalni opioid”.
 ·
 MDPV jest prstenasti supstituirani sintetički
 derivat katinona, kemijski povezan s pirovaleronom, a obje tvari podliježu
 kontroli prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971.
 Između rujna 2009. i kolovoza 2013. zabilježeno je 108 smrtnih
 slučajeva u osam država članica i Norveškoj, pri čemu je MDPV
 otkriven u biološkim uzorcima pri obdukciji ili je njime prouzročena smrt.
 Osam država članica prijavile su 525 otrovanja povezanih s MDPV-om koja
 nisu završila smrću. Na tržištu drogama u EU-u MDPV je prisutan od
 studenoga 2008. Zapljene MDPV-a s više od nekoliko kilograma prijavljene su u 27
 država članica, Norveškoj i Turskoj. Uglavnom se prodaje kao samostalna
 tvar i stoga je široko dostupna među internetskim dobavljačima i
 trgovcima na malo, specijaliziranim trgovinama (head shops) i
 uličnim prodavačima.
 ·
 Metoksetamin jest arilcikloheksilamin, kemijski
 sličan ketaminu i fenciklidinu (PCP). Metoksetamin poput ketamina i PCP-a
 također ima disocijacijska svojstva. Šest država članica prijavile su
 oko 20 smrtnih slučajeva povezanih s metoksetaminom, pri čemu je tvar
 otkrivena u uzorcima pri obdukciji. Pet država članica prijavile su da je
 metoksetamin također otkriven u 20 otrovanja koja nisu završila
 smrću, no koja su posljedica konzumacije samog metoksetamina ili u
 kombinaciji s drugim tvarima. Od studenoga 2010. dvadeset tri države
 članice, te Turska i Norveška prijavile su da je metoksetamin otkriven.
 Na temelju informacija može se zaključiti da internetski trgovci na malo,
 specijalizirane trgovine i ulični prodavači droga prodaju metoksetamin
 i upotrebljuju ga kao „samostalnu tvar”, ali i kao „legalnu” zamjenu za
 ketamin.
 U skladu s člankom 8. stavkom 1.
 Odluke Vijeća 2005/387/PUP u roku od šest tjedana od datuma primitka
 izvješća o procjeni rizika, Komisija predstavlja Vijeću inicijativu o
 podvrgavanju novih psihoaktivnih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije ili
 dostavlja izvješće u kojem izlaže svoja stajališta zašto takvu inicijativu
 ne smatra potrebnom.
 Premda su znanstveni dokazi u odnosu na
 sveobuhvatne rizike tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamina
 ograničeni u ovoj fazi, Komisija smatra da postoji osnova za podvrgavanje
 tih tvari kontrolnim mjerama diljem Unije. Glavni je razlog da, prema
 raspoloživim podacima iz izvješća o procjeni rizika, zbog akutne
 toksičnosti tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamina mogu nastati
 štetne posljedice po zdravlje ljudi. Osim toga rizici su navodno pojačani
 i činjenicom da ih određeni korisnici u nekim slučajevima
 konzumiraju nesvjesno zajedno ili umjesto drugih stimulativnih tvari.
 2. CILJ PRIJEDLOGA
 Cilj je ovog Prijedloga odluke Vijeća
 pozvati države članice da 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin podvrgnu
 kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama kako je to predviđeno njihovim
 zakonodavstvom na temelju njihovih obveza prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o
 psihotropnim tvarima iz 1971.
 2014/0183 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o podvrgavanju tvari
 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin (25I-NBOMe),
 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino)cikloheksil]metil]benzamid (AH-7921),
 3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV) i
 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon (metoksetamin) kontrolnim mjerama
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju
 Europske unije,
 uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2005/387/PUP
 od 10. svibnja 2005. o razmjeni informacija, procjeni rizika i kontroli novih
 psihoaktivnih tvari[2],
 a posebno njezin članak 8. stavak 3.,
 uzimajući u obzir inicijativu Europske
 komisije,
 budući da:
 (1)
 Izvješća o procjeni rizika za nove
 psihoaktivne tvari 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin sastavljena su u
 skladu s člankom 6. Odluke 2005/387/PUP na posebnoj sjednici Znanstvenog
 odbora Europskog centra za praćenje droga i ovisnosti o drogama (EMCDDA),
 a naknadno su dostavljena Komisiji i Vijeću 23. travnja 2014.
 (2)
 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin nisu
 ocjenjivani na razini Ujedinjenih naroda, međutim Odbor stručnjaka za
 ovisnost o drogama Svjetske zdravstvene organizacije ocijenit će ih u
 lipnju 2014.
 (3)
 25I-NBOMe, AH-7921, MDPV i metoksetamin nemaju
 dokazanu ili priznatu uporabu u humanoj ili veterinarskoj medicini. Osim
 uporabe u analitičkim referentnim materijalima, te u znanstvenim
 istraživanjima radi proučavanja njihovih kemijskih, farmakoloških i
 toksikoloških svojstava kao rezultat njihove pojave na tržištu drogama, a u
 slučaju tvari 25I-NBOMe također u području neurokemije, nema
 naznaka da se upotrebljuju u druge svrhe.
 (4)
 25I-NBOMe jest snažan sintetički derivat tvari
 2C-I, klasični serotonergijski halucinogen koji je 2003. bio podvrgnut
 procjeni rizika, kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama na razini EU-a.
 (5)
 Specifične fizičke učinke tvari 25I-NBOMe
 teško je utvrditi, jer ne postoje objavljene studije u kojima se procjenjuje
 njezina akutna i kronična toksičnost, psihološke i bihevioralne
 posljedice i ovisnički potencijal, a i dostupnost informacija i podataka
 ograničena je. Kliničkim promatranjima pojedinaca koji su konzumirali
 tu tvar ukazuje se na to da tvar ima halucinogene učinke i potencijal da
 izazove težak oblik agitacije, konfuziju, intenzivne zvučne i vizualne
 halucinacije, agresiju, nezgode kao posljedicu nasilja i
 samoozlijeđivanja.
 (6)
 U tri su države članice zabilježena
 četiri smrtna slučaja povezana s tvari 25I-NBOMe. Toksičnost s
 teškim posljedicama povezana s uporabom tvari 25I-NBOMe prijavljena je u
 četiri države članice koje su priopćile 32 otrovanja koja nisu
 završila smrću. Ako ta nova psihoaktivna tvar postane široko dostupna i
 korištena, posljedice za zdravlje pojedinaca i javno zdravlje mogle bi biti
 značajne. Podaci o socijalnim rizicima povezanima s 25I-NBOMe nisu
 dostupni.
 (7)
 Dvadeset dvije države članice i Norveška
 prijavile su Europskom centru za praćenje droga i ovisnosti o drogama i
 Europolu da su otkrili 25I-NBOMe. Ne postoji puno dostupnih podataka o uporabi
 tvari 25I-NBOMe, ali ograničenim podacima koji postoje ukazuje se na to da
 se može konzumirati na različitim mjestima, npr. kod kuće, po
 barovima, noćnim klubovima te na glazbenim festivalima.
 (8)
 25I-NBOMe trži se otvoreno i prodaje internetom kao
 „istraživačka kemikalija”, a na temelju informacija u vezi s zapljenama,
 prikupljenim uzorcima, potrošačkim web-mjestima i internetskim
 trgovcima na malo može se zaključiti da se tvar prodaje kao samostalna
 droga i trži kao „legalna” zamjena za LSD. Znanstveni odbor Europskog centra za
 praćenje droga i ovisnosti o drogama identificirao je 15 internetskih
 trgovaca na malo koji prodaju tu tvar i koji sjedište vjerojatno imaju u Uniji
 i Kini.
 (9)
 U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
 su dostupni znanstveni dokazi o tvari 25I-NBOMe ograničeni, a u njemu je
 istaknuto da će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili
 zdravstveni i socijalni rizici koje predstavlja. Međutim, na temelju
 dostupnih dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
 podvrgavanje tvari 25I-NBOMe kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat
 zdravstvenih rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim
 otkrivanjem u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice
 da ga korisnici mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene
 ili primjene tvari, 25I-NBOMe trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama
 diljem Unije.
 (10)
 Budući da šest država članica
 kontroliraju 25I-NBOMe u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza
 prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. dok sedam država
 članica primjenjuju druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
 podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
 izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
 te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
 (11)
 AH-7921 strukturno je atipični sintetički
 opioidni analgetik koji je među internetskim dobavljačima,
 potrošačkim web-mjestima i medijima poznat kao „doxylam”.
 Lako ga se može zamijeniti s „doksilaminom”, antihistaminskim lijekom sa
 sedativno-hipnotičkim svojstvima kojim se može dovesti do nenamjernog
 predoziranja.
 (12)
 Specifične fizičke učinke tvari AH-7921
 teško je utvrditi, jer ne postoje objavljene studije u kojima se procjenjuju
 njezina akutna i kronična toksičnost, psihološke i bihevioralne
 posljedice i ovisnički potencijal, a i dostupnost informacija i podataka
 ograničena je. Na temelju izvješća korisnika, učinci tvari AH-7921
 čini se da su slični učincima klasičnih opioida kojima se
 izaziva osjećaj blage euforije, svrbeži i opuštanja; a čini se da je
 mučnina tipični negativni učinak. Osim što se tvar AH-7921
 upotrebljuje za vlastito eksperimentiranje i u „rekreativne svrhe”, pojedini
 korisnici navode da se u okviru samomedikacije odlučuju za tu novu drogu
 kako bi ublažili bol ili smanjili simptome zbog posljedica prestanka
 konzumiranja drugih opioida. Time se može ukazati na to da je AH-7921 sve
 zastupljeniji među osobama koje ubrizgavaju opioide.
 (13)
 Nema podataka o učestalosti konzumiranja tvari
 AH-7921, međutim raspoloživim podacima upućuje se na to da nije u
 širokoj uporabi i da se koristi kod kuće.
 (14)
 Između prosinca 2012. i rujna 2013.
 zabilježeno je 15 smrtnih slučajeva u trima državama članicama, pri
 čemu je AH-7921 otkriven u uzorcima pri obdukciji, sam ili u kombinaciji s
 drugim tvarima. Iako nije moguće sa sigurnošću utvrditi ulogu tvari
 AH-7921 u svim tim smrtnim slučajevima, u nekim od njih je posebno naveden
 pod uzrokom smrti. Jedna država članica prijavila je šest otrovanja
 povezanih s AH-7921 koja nisu završila smrću. Ako ta nova psihoaktivna
 tvar postane široko dostupna i korištena, posljedice za zdravlje pojedinaca i
 javno zdravlje mogle bi biti značajne. Podaci o socijalnim rizicima
 povezanima s AH-7921 nisu dostupni.
 (15)
 U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
 su dostupni znanstveni dokazi o tvari AH-7921 ograničeni, a u njemu je
 istaknuto da će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili
 zdravstveni i socijalni rizici koje predstavlja. Međutim, na temelju
 dostupnih dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
 podvrgavanje tvari AH-7921 kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat
 zdravstvenih rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim
 otkrivanjem u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice
 da ga korisnici mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene
 ili primjene tvari, AH-7921 trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama diljem
 Unije.
 (16)
 Budući da jedna država članica kontrolira
 AH-7921 u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza prema
 Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. dok pet država
 članica primjenjuju druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
 podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
 izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
 te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
 (17)
 MDPV jest prstenasti supstituirani sintetički
 derivat katinona, kemijski povezan s pirovaleronom, a obje tvari podliježu
 kontroli prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971.
 (18)
 Podaci o kroničnoj i akutnoj toksičnosti
 povezanoj s MDPV-om te psihološkim i bihevioralnim posljedicama i
 ovisničkom potencijalu ne prikupljaju se na ujednačen način
 diljem Unije. Na temelju informacija iz objavljenih studija, koje su
 potvrđene kliničkim slučajevima, može se zaključiti da
 psihofarmakološki profil zapažen za MDPV jest sličan profilu kokaina i
 metamfetamina, međutim snažniji je i dalje traje. Nadalje, utvrđeno
 je da je MDPV deset puta snažniji u njegovoj sposobnosti da izazove lokomotornu
 aktivnost, tahikardiju i hipertenziju.
 (19)
 Na potrošačkim web-mjestima vidljivo je
 da se njegovom akutnom toksičnosti mogu izazvati štetni učinci na
 ljude, slični učincima koji su povezani s drugim stimulansima,
 među ostalim, paranoidnu psihozu, tahikardiju, hipertenziju, dijaforezu,
 probleme s disanjem, težak oblik agitacije, zvučne i vizualne
 halucinacije, snažnu anksioznost, hipertermiju, nasilne ispade i
 poremećaje funkcije organa.
 (20)
 Između rujna 2009. i kolovoza 2013.
 zabilježeno je 108 smrtnih slučajeva u osam država članica i
 Norveškoj, pri čemu je MDPV otkriven u biološkim uzorcima pri obdukciji
 ili je njime prouzročena smrt. Osam država članica prijavile su
 ukupno 525 otrovanja povezanih s MDPV-om koja nisu završila smrću. Ako ta
 nova psihoaktivna tvar postane široko dostupna i korištena, posljedice za
 zdravlje pojedinaca i javno zdravlje mogle bi biti značajne.
 (21)
 Od 2009. MDPV je u četirima državama
 članicama otkriven i u biološkim uzorcima koji su ispitani u vezi sa
 smrtonosnim prometnim nesrećama i nesrećama koje nisu završile
 smrću ili vožnjom pod utjecajem droga.
 (22)
 Na tržištu drogama u Uniji MDPV je prisutan od
 studenoga 2008., a 27 država članica, Norveška i Turska prijavile su zapljene
 s više od nekoliko kilograma te tvari. MDPV se uglavnom prodaje kao samostalna
 tvar, međutim otkriven je i u kombinaciji s drugim tvarima. Široko je
 dostupan među internetskim dobavljačima i trgovcima na malo,
 specijaliziranim trgovinama i uličnim prodavačima. Postoje
 određene naznake kojima se ukazuje na stupanj organizacije u tabletiranju
 i distribuciji te tvari u Uniji.
 (23)
 U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
 će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili zdravstveni i
 socijalni rizici koje predstavlja MDPV. Međutim, na temelju dostupnih
 dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
 podvrgavanje MDPV-a kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat zdravstvenih
 rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim otkrivanjem u
 nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice da ga korisnici
 mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene ili primjene
 tvari, MDPV trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama diljem Unije.
 (24)
 Budući da 21 država članica kontrolira
 MDPV u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza prema Konvenciji
 Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. dok četiri države
 članice primjenjuju druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
 podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
 izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
 te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
 (25)
 Metoksetamin jest arilcikloheksilamin koji je
 kemijski sličan ketaminu i tvari koja je pod međunarodnom kontrolom,
 fenciklidinu (PCP). Metoksetamin poput ketamina i PCP-a također ima
 disocijacijska svojstva.
 (26)
 Ne postoje studije s procjenom kronične i
 akutne toksičnosti povezane s metoksetaminom te psiholoških i bihevioralnih
 posljedica i ovisničkog potencijala. Na potrošačkim web-mjestima
 spominju se iskustva s štetnim učincima koji su slični otrovanju
 ketaminom, uključujući mučninu i jako povraćanje,
 poteškoće s disanjem, napadaje, dezorijentiranost, anksioznost, katatoniju,
 agresiju, halucinaciju, paranoju i psihozu. Osim toga, akutnim otrovanjem
 metoksetaminom mogu nastati stimulativni učinci (agitacija, tahikardija i
 hipertenzija) i cerebralne promjene koje nisu za očekivati pri akutnom
 otrovanju ketaminom.
 (27)
 Šest država članica prijavile su 20 smrtnih
 slučajeva povezanih s metoksetaminom, pri čemu je tvar otkrivena u
 uzorcima pri obdukciji. Pet država članica prijavile su da je metoksetamin
 otkriven u 20 otrovanja koja nisu završila smrću, no koja su posljedica
 konzumacije samog metoksetamina ili u kombinaciji s drugim tvarima. Ako ta nova
 psihoaktivna tvar postane široko dostupna i korištena, posljedice za zdravlje
 pojedinaca i javno zdravlje mogle bi biti značajne.
 (28)
 Od studenoga 2010. dvadeset tri države
 članice, te Turska i Norveška prijavile su da su otkrile metoksetamin. Na
 temelju informacija može se zaključiti da ga internetski trgovci na malo,
 specijalizirane trgovine i ulični prodavači droga prodaju i
 upotrebljuju kao „samostalnu tvar” ali i kao „legalnu” zamjenu za ketamin.
 (29)
 U Uniji zaplijenjeno je nekoliko kilograma u obliku
 praha, međutim nema podataka o mogućem sudjelovanju organiziranog
 kriminala. Za proizvodnju metoksetamina nije potrebna posebna oprema.
 (30)
 Podaci o učestalosti ograničeni su na
 nereprezentativne studije u dvjema državama članicama. Njima se ukazuje na
 to da se metoksetamin konzumira manje od ketamina. Dostupnim podacima ukazuje
 se na to da se može konzumirati na različitim mjestima, npr. kod
 kuće, po barovima, noćnim klubovima te na glazbenim festivalima.
 (31)
 U izvješću o procjeni rizika otkriveno je da
 će biti potrebna daljnja istraživanja kako bi se utvrdili zdravstveni i
 socijalni rizici koje predstavlja metoksetamin. Međutim, na temelju
 dostupnih dokaza i informacija utvrđeno je da postoji dovoljna osnova za
 podvrgavanje metoksetamina kontrolnim mjerama diljem Unije. Kao rezultat
 zdravstvenih rizika koje predstavlja, kao što je dokumentirano njegovim
 otkrivanjem u nekoliko prijavljenih smrtnih slučajeva, od činjenice
 da ga korisnici mogu nesvjesno konzumirati do nedostatka medicinske procjene
 ili primjene, metoksetamin trebao bi biti podvrgnut kontrolnim mjerama diljem
 Unije.
 (32)
 Budući da devet država članica kontrolira
 metoksetamin u skladu s nacionalnim zakonodavstvom na temelju obveza prema Konvenciji
 Ujedinjenih naroda o psihotropnim tvarima iz 1971. i jednak broj država
 članica primjenjuje druge zakonodavne mjere za njegovu kontrolu,
 podvrgavanjem te tvari kontrolnim mjerama diljem Unije pomoglo bi se da se
 izbjegnu smetnje u prekograničnoj provedbi zakona i pravosudnoj suradnji
 te zaštiti korisnika od rizika koje njegovo konzumiranje može predstavljati.
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Sljedeće nove psihoaktivne tvari
 podvrgavaju se kontrolnim mjerama diljem Unije:
 (a)
 4-jodo-2,5-dimetoksi-N-(2-metoksibenzil)fenetilamin
 (25I-NBOMe);
 (b)
 3,4-dikloro-N-[[1-(dimetilamino) cikloheksil]metil]
 benzamid (AH-7921);
 (c)
 3,4-metilendioksipirovaleron (MDPV);
 (d)
 2-(3-metoksifenil)-2-(etilamino)cikloheksanon
 (metoksetamin).
 Članak 2.
 Do [godinu dana od datuma objavljivanja ove Odluke], države
 članice poduzimaju potrebne mjere, u skladu sa svojim nacionalnim
 zakonodavstvom, da podvrgnu nove psihoaktivne tvari iz članka 1.
 kontrolnim mjerama i kaznenim sankcijama, kako je to predviđeno njihovim
 zakonodavstvom u skladu s obvezama prema Konvenciji Ujedinjenih naroda o
 psihotropnim tvarima iz 1971.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu dvadesetog dana od
 dana objave u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za
 Vijeće
 Predsjednik
 [1] SL L 127, 20.5.2005., str. 32.
 [2] SL L 127, 20.5.2005., str. 32.


type: caselaw

text:
 27.7.2015
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 245/12
 Begäran om förhandsavgörande framställd av Curtea de Apel Cluj (Rumänien) den 25 maj 2015 – brottmål mot Niculaie Aurel Bob-Dogi
 (Mål C-241/15)
 (2015/C 245/15)
 Rättegångsspråk: rumänska
 Hänskjutande domstol
 Curtea de Apel Cluj
 Part i brottmålet vid den nationella domstolen
 Niculaie Aurel Bob-Dogi
 Tolkningsfrågor/Giltighetsfrågor
 1)
 Ska begreppet ”förekomsten av en arresteringsorder” i artikel 8.1 c i rambeslut [2002/584/RIF] (1), förstås som en nationell – intern – arresteringsorder utfärdad i enlighet med den utfärdade medlemsstatens straffprocesslagstiftning, och därmed åtskild från den europeiska arresteringsordern?
 2)
 Om den första frågan ska besvaras jakande, utgör då avsaknaden av en nationell – intern – arresteringsorder ett implicit skäl till att inte verkställa den europeiska arresteringsorden?
 (1) Rådets rambeslut 2002/584/RIF av den 13 juni 2002 om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna (EGT L 190, s. 1).


type: contracts

text:
 23.12.2004
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 376/21
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 ŠT. 98/2004
 z dne 9. julija 2004
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE —
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga II k Sporazumu je bila spremenjena s Sporazumom o udeležbi Češke republike, Republike Estonije, Republike Ciper, Republike Madžarske, Republike Latvije, Republike Litve, Republike Malte, Republike Poljske, Republike Slovenije in Slovaške republike v Evropskem gospodarskem prostoru, ki je bil podpisan 14. oktobra 2003 v Luxembourgu (1).
 (2)
 Direktivo Komisije 2003/101/ES z dne 3. novembra 2003 o spremembi Direktive Sveta 92/109/EGS o proizvodnji in dajanju na trg nekaterih snovi, ki se uporabljajo za nezakonito proizvodnjo mamil in psihotropnih snovi (2) je treba vključiti v Sporazum —
 SKLENIL:
 Člen 1
 V točki 15f (Direktiva Sveta 92/109/EGS) poglavja XIII Priloge II k Sporazumu se doda naslednja alinea:
 „—
 32003 L 0101: Direktiva Komisije 2003/101/ES z dne 3. novembra 2003 (UL L 286, 4.11.2003, str. 14).“
 Člen 2
 Besedilo Direktive 2003/101/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 10. julija 2004, pod pogojem, da so bila podana vsa uradna obvestila Skupnemu odboru EGP v skladu s členom 103(1) Sporazuma (3).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v oddelku EGP Uradnega lista Evropske unije in v Dopolnilu EGP k njemu.
 V Bruslju, 9. julija 2004
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 KJARTAN JΌHANNSSON
 (1) UL L 130, 29.4.2004, str. 3.
 (2) UL L 286, 4.11.2003, str. 14.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


type: wikipedia

text:
1. kolovoza (1.8.) 213. je dan godine po gregorijanskom kalendaru (214. u prijestupnoj godini).
 Do kraja godine ima još 152 dana.
 Događaji
 527. – Justinijan I. postao je bizantski car i krenuo u ponovno osvajanje Zapada.
 1205. – Ugarsko-hrvatski kralj Andrija II. dao Ninu status slobodnog kraljevskog grada.
 1774. – Carl Wilhelm i Joseph Priestley otkrili element kisik.
 1778. – Osnovana prva štedionica (Sparkasse) na svijetu. Bila je to Opća opskrbna ustanova u Hamburgu.
 1936. – Otvorene olimpijske igre u Berlinu.
 1937. – u Anindolu kod Samobora osnovana Komunistička partija Hrvatske.
 1941. – Proizvodnja prvog Jeep-a.
 1944. – Posljednji datum koji je Ana Frank unijela u svoj dnevnik.
 1944. – Izbio je Varšavski ustanak protiv njemačke okupacije. U ustanku je pobijeno četvrt milijuna ljudi, a Varšava je sravnjena sa zemljom.
 1946. – Osnovan nogometni klub U.C. Sampdoria.
 1960. – Benin se osamostalio od Francuske.
 1960. – Aretha Franklin (18. god.) kao pjevačica crkvenih pjesama, snima svoje prve pop snimke za Columbia Records.
 1981. – Glazbena televizija MTV započela s emitiranjem.
 1991. – Pripadnici JNA i srpskih paravojnih postrojbi počinili pokolj nad Hrvatima u Dalju ubivši i izmasakriravši između 56 i 57 branitelja i civila.
 2010. – Objavljeno otkriće podmorske rijeke u Crnom moru.
 2012. – Ministar zdravlja Rajko Ostojić pokrenuo e-listu čekanja.
 2016. – Stranka Hrvatska zora stranka naroda Milana Kujundžića i stranka HRID Drage Prgometa ukidaju se te njihovi članovi prelaze u HDZ. Riječ je bila o stranačkim fuzijama uoči izvanrednih parlamentarnih izbora, nakon kojih je Kujundžić postao ministar zdravstva, a Prgomet kandidat HDZ-a za gradonačelnika Zagreba.
 2018. – U Veloj Luci, na groblju sv. Roka, pokopan hrvatski glazbenik Oliver Dragojević.
 2019. – Nezapamćen masakr na zagrebačkoj Kajzerici: Taksist i diler drogom Ivan Nađ (36) vjerojatno zbog ljubomore ilegalnim pištoljem ubio bivšu partnericu, njenog desetogodišnjeg sina, roditelje te sestru i sestrinog dečka pa pobjegao. Nakon policijske opsade u Brezovici počinio samoubojstvo.
 Blagdani i spomendani
 sv. Alfons Liguori
 Imendani
 Izvori
 001


text:
15.1.2011
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 13/32
 Ricorso proposto il 10 novembre 2010 — Comunidad Autónoma de Galicia/Commissione
 (Causa T-520/10)
 ()
 2011/C 13/62
 Lingua processuale: lo spagnolo
 Parti
 Ricorrente: Comunidad Autónoma de Galicia (Santiago de Compostela, Spagna) (rappresentanti: S. Martínez Lage e H. Brokelmann, avvocati)
 Convenuta: Commissione europea
 Conclusioni della ricorrente
 —
 Annullare la decisione 29 settembre 2010, N178/2010, con cui si autorizza la compensazione per servizio pubblico a favore dei produttori di energia elettrica in Spagna, e
 —
 condannare la Commissione al pagamento delle spese del presente procedimento.
 Motivi e principali argomenti
 La decisione impugnata nel presente procedimento è la medesima della causa T-484/10, Gas Natural FENOSA SDG/Commissione.
 A sostegno delle sue richieste la ricorrente deduce i seguenti motivi:
 —
 violazione dei diritti procedurali garantiti dall’art. 108, n. 2, TFUE, nonché dell’art. 6, del regolamento (CE) del Consiglio 22 marzo 1999, n. 659, recante modalità di applicazione dell'articolo 93 del trattato CE (1), in quanto la Commissione non ha avviato il procedimento d'indagine formale, cui è tenuta ogniqualvolta sussistano seri dubbi attinenti alla compatibilità dell’aiuto in esame con il mercato comune.
 —
 Violazione del regolamento (CE) del Consiglio 23 luglio 2002, n. 1407, sugli aiuti di Stato all'industria carboniera (2).
 —
 Violazione del 106, n. 2, TFUE, in quanto non ricorrono i presupposti di necessità e proporzionalità richiesti dalla disposizione in parola per autorizzare l’aiuto di cui trattasi, concesso dalle autorità spagnole per compensare il maggior costo risultante dalla prestazione di un servizio pubblico.
 —
 Violazione dell’art. 34 TFUE, poiché l’aiuto di cui trattasi costituisce una misura di effetto equivalente, che non può essere giustificata ai sensi dell’art. 36 TFUE a causa della necessità di assicurare la fornitura di elettricità.
 —
 L’aiuto di cui trattasi costituisce un cumulo indebito dell’aiuto concesso all'industria carboniera nel periodo 2008-2010, contrariamente a quanto previsto all’art. 8, n. 1, del regolamento (CE) del Consiglio 23 luglio 2002, n. 1407, sugli aiuti di Stato all'industria carboniera (3), e provoca una grave distorsione della concorrenza nel settore dell’elettricità, ignorando quanto disposto all’art. 4, lett. d) e lett. e) del medesimo testo.
 —
 Violazione degli artt. 11 e 191 TFUE e 3, n. 3, TUE, in quanto la decisione impugnata, a parere del ricorrente, non tiene conto degli effetti pregiudizievoli che la medesima avrebbe sull’ambiente.
 Da ultimo, la ricorrente lamenta la lesione del diritto di proprietà sancito dall’art. 17 della Carta dei diritti fondamentali dell'Unione europea.
 (1) GU L 83, pag. 1.
 (2) GU L 205, pag. 1.
 (3) GU L 205, pag. 1.


text:
 21.12.2013
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 377/12
 Presuda Općeg suda od 14. studenog 2013. — ICdA e.a. protiv Komisije
 (Predmet T-456/11) (1)
 (REACH - Prijelazne mjere o ograničavanju proizvodnje, stavljanja na tržište i uporabe kadmija i njegovih spojeva - Prilog XVII. Uredbi (EZ) br. 1907/2006 - Ograničavanje uporabe kadmijevih pigmenata u plastičnim materijalima - Očita pogreška u ocjeni - Analiza rizika)
 2013/C 377/28
 Jezik postupka: engleski
 Stranke
 Tužitelji: International Cadmium Association (ICdA) (Bruxelles, Belgija); Rockwood Pigments (UK) Ltd (Stoke-on-Trent, Ujedinjena Kraljevina); i James M Brown Ltd (Stoke-on-Trent) (zastupnici: prvotno K. Van Maldegem i R. Cana, odvjetnici, zatim R. Cana)
 Tuženik: Europska komisija (zastupnici: prvotno P. Oliver i E. Manhaeve, agenti, uz asistenciju K. Sawyera, barristera, zatim P. Oliver i E. Manhaeve)
 Predmet
 Zahtjev za djelomično poništenje Uredbe Komisije (EU) br. 494/2011 od 20. svibnja 2011. o izmjeni Priloga XVII. (kadmij) Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) (SL L 134. str. 2) (SL, posebno izdanje na hrvatskom jeziku, poglavlje 5., svezak 7., str. 276.), u dijelu u kojem ograničava uporabu kadmijevih pigmenata u plastičnim materijalima različitim od onih za koje je navedena uporaba bila ograničena prije donošenja Uredbe br. 494/11.
 Izreka
 1.
 Uredba Komisije (EU) br. 494/2011 od 20. svibnja 2011. o izmjeni Priloga XVII. (kadmij) Uredbi (EZ) br. 1907/2006 Europskog parlamenta i Vijeća o registraciji, evaluaciji, autorizaciji i ograničavanju kemikalija (REACH) se poništava u dijelu u kojem ograničava uporabu narančastog kadmijevog sulfoselenida (br. CAS 1256-57-4), crvenog kadmijevog sulfoselenida (br. CAS 58339-34-7) i kadmijevog cink sulfida (br. CAS 8048-07-5) u mješavinama i proizvodima proizvedenima od sintetskih organskih polimera različitim od onih za koje je navedena uporaba bila ograničena prije donošenja Uredbe br. 494/11.
 2.
 U preostalom dijelu tužba se odbija.
 3.
 Europska Komisija snosit će 90 % vlastitih troškova i 90 % troškova International Cadmium Association (ICdA), Rockwood Pigments (UK) Ltd i James M Brown Ltd.
 4.
 ICdA, Rockwood Pigments (UK) i James M Brown snosit će 10 % vlastitih troškova i 10 % troškova Komisije.
 (1) SL C 298, 8.10.2011.


text:
 26.5.2012
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 151/27
 Определение на Общия съд от 22 март 2012 г. — Viasat Broadcasting UK/Комисия
 (Дело T-114/09) (1)
 (Държавни помощи - Възстановяване на помощта - Отпадане на правния интерес - Липса на основание за постановяване на съдебно решение по същество)
 2012/C 151/42
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: Viasat Broadcasting UK Ltd (West Drayton, Middlesex, Обединено кралство) (представители: адв. S. Kalsmose-Hjelmborg и адв. M. Honoré)
 Ответник: Европейска комисия (представители: първоначално N. Khan и B. Martenczuken, впоследствие B. Stromsky и L. Flynn)
 Встъпили страни в подкрепа на ответника: Кралство Дания (представители: първоначално J. Bering Liisberg, впоследствие C. Vang, подпомагани от адв. P. Biering и адв. K. Lundgaard Hansen); и TV2/Danmark A/S (Odense C, Дания) (представител: адв. O. Koktvedgaard)
 Предмет
 Искане за отмяна на Решение C(2008) 4224 окончателен на Комисията от 4 август 2008 г. по преписка N 287/2008 относно помощ за оздравяване, предоставена на TV2 Danmark A/S
 Диспозитив
 1.
 Липсва основание за постановяване на съдебно решение по същество по настоящата жалба.
 2.
 Viasat Broadcasting UK Ltd, Европейската комисия, Кралство Дания и TV2 Danmark A/S понасят направените от тях съдебни разноски.
 (1) ОВ C 141, 20.6.2009 г.