type: wikipedia

text:
Les réflexes archaïques sont des réflexes, ou mouvements automatiques involontaires, caractéristiques des nouveau-nés en réponse à certains stimuli, sans modulation et ayant un bas niveau de différenciation. Leurs intensités varient d’un enfant à l’autre et d’une situation à l’autre. Ils sont systématiquement recherchés par le médecin ou la sage-femme lors du premier examen médical ; ils témoignent du bon développement du système nerveux et d'un tonus musculaire satisfaisant. La persistance des réflexes au-delà d'un certain âge peut être le signe d'un trouble du développement.
 Les réflexes primaires sont essentiellement contrôlés par le tronc cérébral puisqu’à la naissance, la maturation du système nerveux central demeure inachevée et la myélinisation présente se fait initialement dans les voies sous-corticales. Ultérieurement, cette myélinisation atteindra les voies cortico-spinales (cortex cérébral) qui assureront l’intégration progressive des réflexes primaires et le contrôle volontaire des mouvements, généralement entre les et mois de vie.
 Un trouble de développement ou une lésion au niveau du système nerveux (ex : paralysie cérébrale, traumatisme crânien cérébral, accident vasculaire cérébral, démence, etc.) peut entraîner la persistance des réflexes primaires ou la réémergence de ceux-ci ainsi que la perturbation de l’acquisition du contrôle moteur et des réactions posturales qui influenceront le niveau de fonctionnement et d’autonomie de la personne dans ses activités de la vie quotidiennes.
 Certains de ces réflexes peuvent réapparaître chez la personne âgée souffrant de démence par un processus appelé le "relâchement frontal". Durant la maturation du cerveau et spécialement des lobes frontaux, ces réflexes archaïques sont inhibés ou disparaissent presque entièrement. Lorsqu'une pathologie neurodégénérative atteint le lobe frontal, ce dernier n'est plus en mesure d'exercer son inhibition sur le tronc cérébral alors ces réflexes réapparaissent. Ce sont des réflexes primitifs qui se distinguent des réflexes adaptatifs, tel que le clignement des yeux, et le bâillement.
 En fonction des différentes parties du corps qu’ils activent, on pourra qualifier les réflexes de centraux (l’ensemble du corps) ou périphériques (les membres), simples ou complexes (mono-actes ou composés), dynamiques (séquence de mouvements) ou statiques (préparent à une position spécifique), transitionnels (vers la verticalisation) ou posturaux (maintien de la posture dans le champ gravitationnel tout au long de la vie) (figure 2). Le “programme” de développement de chaque réflexe est commun à l’espèce humaine. Ainsi les niveaux d’intégration sont imbriqués les uns dans les autres et les réflexes s’enchaînent successivement dans un ordre bien précis. Ils obéissent à un schéma d’intégration séquentiel. Les différentes phases de leur évolution permettent la maturation du système nerveux par une organisation neuronale plus sophistiquée. L’enfant possède alors les fondations nécessaires à son plein épanouissement.
 Les réflexes archaïques sont :
 Le réflexe de succionLa succion désigne l'action de sucer, d'attirer un liquide ou un semi-liquide dans la bouche en faisant le vide dans la cavité buccale par une forte aspiration.
 Un mouvement de succion rythmique est observé quand on lui touche la commissure des lèvres. Ce réflexe permet l’alimentation. Le réflexe de succion permet aussi au bébé de se calmer.
 Le réflexe de préhension
 grasping en anglais, quand une stimulation est effectuée sur la surface palmaire ou plantaire du nourrisson, il effectue une flexion ferme des doigts ou des orteils du (des) membre(s) stimulé(s). Sa prise est si forte qu’il est possible de soulever l’enfant. Ce réflexe aide au lien d’attachement entre les parents et l’enfant. Sa disparition permet la préhension volontaire.
 Le réflexe de Moro Également appelé réflexe de défense (réflexe des bras en croix ou d’embrassement), le nourrisson réagit à un stimulus soudain (lumière, son, changement de positions rapide, perturbation de la surface où il repose, etc.) en écartant brusquement ses bras et ses jambes et les ramène dans un mouvement d’étreinte comme pour s’agripper à sa mère. Ce réflexe se fait de façon symétrique ; une asymétrie indiquerait une atteinte de type neurologique ou alors musculosquelettique. L’absence de ce réflexe est rare et peut orienter vers un problème comme une hypotonie congénitale. Il s’agit d’automatismes chez l’enfant, qui peuvent persister jusqu'à 5 mois chez le bébé.
 Le réflexes de redressement et de la marche automatique Lorsque le nourrisson est placé en position verticale et qu'on lui fait toucher une surface solide avec les pieds, il se redresse en étendant ses jambes et son tronc, en étant légèrement incliné vers l’avant et se met à « marcher » spontanément un bref moment, sans contrôle postural.
 Le réflexe de fouissement Lorsque le nouveau-né est placé sur un ventre immédiatement après l'accouchement, il rampe jusqu'au sein maternel et cherche le mamelon.
 Le réflexe des points cardinaux Également appelé réflexe de recherche, la stimulation tactile de la joue entraîne une rotation de la tête vers le côté stimulé et le bébé ouvre la bouche pour téter. Ce réflexe contribue à faciliter l’allaitement au sein.
 Le réflexe de survie Lorsque couché sur le ventre ou lorsque son visage est recouvert par un drap, par exemple, il relève sa tête et la remue pour dégager son nez ou pour faire tomber le tissu. En cas d’échec, il peut aussi employer ses bras.
 Le réflexe de nage Lorsque le nourrisson a la face dans l’eau, il effectue des mouvements de bras et de jambes pour patauger/nager. Ce réflexe ne l’empêche toutefois pas d’avaler de l’eau ; le parent doit donc réagir rapidement.
 Le réflexe tonique asymétrique du cou Également appelé le réflexe de l’escrimeur, lorsque, couché sur le dos, la tête de l’enfant est tournée d’un côté (par lui-même ou par une tierce personne), l’extension du bras du même côté que la tête ainsi que la flexion du bras opposé ont lieu. Ce réflexe joue un rôle dans le développement de la coordination visuo-motrice. Si ce réflexe persiste, l’intégration bilatérale sera affectée. L’enfant aura de la difficulté à étendre le bras d’un côté sans tourner la tête du même côté, à fléchir un bras sans tourner la tête du côté opposé et à ramener ses deux membres sur la ligne médiane. Il lui sera donc difficile ou impossible d’amener de la nourriture à sa bouche, de tenir un objet avec les deux mains, de tenir un objet devant soi à l’aide d’une main tout en le regardant.
 Le réflexe tonique symétrique du cou Lorsque, en position assise ou quadrupède, la tête du nourrisson est penchée vers l’avant, une flexion des membres supérieurs et une extension des membres inférieurs se produisent. À l’inverse, lorsque la tête est basculée vers l’arrière, les membres supérieurs s’étendent et les membres inférieurs se fléchissent. Si ce réflexe persiste, l’enfant sera incapable de maintenir son équilibre en étant à quatre pattes ni de ramper sans fixer sa tête. Il lui sera difficile de passer de couché à assis puisque, en levant la tête, ses jambes s’étendront et contreront le mouvement voulu.
 Le réflexe glabellaire Lorsque la glabelle est tapotée, le nourrisson ferme les yeux. Ce réflexe permet la protection des yeux.
 D’autres réflexes primaires existent mais ne sont pas traités ici. Aussi, certains réflexes primaires demeurent présents, même en grandissant : le hoquet, le bâillement, l’éternuement, la déglutition, la toux, le clignement des yeux....
 Les réflexes primitifs s’apparentent à des programmes de mouvements automatiques, communs à l’espèce humaine. Ils sont déclenchés par des stimuli sensoriels spécifiques. Leur rôle : protection et survie, connexions cérébrales, intégration sensorielle et développement moteur dans le champ gravitationnel.
 Leur évolution connaît 3 stades : une phase d’émergence, une phase d’activation et une phase d’intégration. Si cette évolution est entravée, vont s’ensuivre des déficits posturaux, des troubles d’apprentissage et comportementaux. Des techniques permettent aujourd’hui de remédier à la persistance ou au manque de développement des réflexes chez l’enfant ou chez l’adulte.
 Références
 Archaïques
 Signe clinique en pédiatrie
 Développement chez l'humain


text:
Dejiny Malty začínajú v piatom tisícročí pred Kr. Malta bola vtedy osídlená neznámym národom, o ktorého prítomnosti svedčia iba stavebné pamiatky. Približne od 2000 pred Kr. bola Malta osídlená po druhýkrát. V priebehu ďalšieho vývoja sa na ostrove vystriedali Feničania, Kartágo, Rím, Byzantská ríša, Arabi, Normani, vládcovia Kastílie, johaniti, Napoleon, v novšom období potom Briti, pre ktorých sa Malta v obidvoch svetových vojnách stala neoceniteľnou základňou v Stredozemnom mori.
 Megalitické obdobie (asi 5200 pred Kr. až 2500 pred Kr.)
 Toto obdobie, nazývané podľa pamiatok tzv. megalitickej kultúry, v odbornej literatúre sa zaraďuje aj pod pojem neolit; na Malte sa delí na niekoľko fáz, podľa štýlu chrámov a ďalších nálezov. Obyvateľstvo neznámeho pôvodu, ktoré Maltu osídlilo pravdepodobne zo Sicílie a žilo v matriarchálnej spoločnosti, zanechalo okrem zvyškov svojich obradných chrámov aj keramiku (tzv. sivá a červená skorbská fáza) a sošky.
 O účele chrámov sa viedli dlhé diskusie. Dnes sa vychádza z toho, že ide o obradné, sakrálne stavby, ktoré plnili okrem iného aj úlohu sprostredkovania veštieb. Sú zachované aj obradné oltáre a obetné priestory. Pôdorys chrámov sa časom menil, väčšinou ide o eliptické, trocha konkávne a spolu spojené miestnosti; predpokladá sa, že miestnosti boli pokryté strechou (drevené trámy, dosky). Vznik najstarších sa datuje do obdobia okolo roku 4100 pred Kr.. Poznáme asi 45 týchto stavieb, ale iba päť z nich je dobre zachovaných.
 Hal Tarxien: komplex chrámov rôzneho veku z doby asi 3800 až 2500 pred Kr., rozloha asi 77 x 45 m. Ležia uprostred rovnomenného mesta južne od Valletty. Vyznačuje sa dobre zachovanými ornamentami a reliéfmi na kameňoch, okrem špirál sú tam aj zvieracie motívy. Nález zvyškov kolosálnej figúry Magna Mater, pôvodne asi tri metre vysokej.
 Hagar Qim: pochádza z neskoršieho neolitu, asi 3000 pred Kr., asi 40 x 40 m. Skladá sa z celkom troch chrámov, ktoré sa nachádzajú osamotené na južnom pobreží oproti ostrovčeku Filfla Island. Do múrov je zabudovaný najväčší monolit maltských chrámov (3 x 6 m, hmotnosť 60 ton).
 Mnajdra: asi 3600 až 2800 pred Kr., asi 40 x 40 m. S trocha zachovalejšími ornamentami ako Hagar Qim, od ktorého je vzdialené asi 300 metrov.
 Ggantija (na ostrove Gozo): asi 3800 až 3000 pred Kr., asi 45 x 35 m. Mnoho medzi sebou spojených monolitov vážiacich od 40 až do 60 ton.
 Hypogeum (podzemný posvätný priestor) v Hal Saflieni z doby asi 3800 až 2500 pred Kr., viac ako trojposchodový, 10,6 m hlboký komplex s celkovou plochou okolo 500 m2, neďaleko chrámu Tarxien. Hypogeum je na rozdiel od ostatných chrámov labyrint nespočítateľných podzemných chodieb, komôr a sál, vytesaný do skaly, postupne rozširovaný počas 1300 rokov.
 Po tomto období, asi od 2500 do 2000 pred Kr., bolo súostrovie Malty neobývané. Existencia a náhly zánik pôvodného obyvateľstva sú dodnes záhadné; okrem jeho chrámov (a zvyšku jedného osídlenia) sa nedochovali ani mýty a báje.
 Bronzová doba (asi 2000 pred Kr. až 1000 pred Kr.)
 Niekedy začiatkom druhého tisícročia pred Kr. začína druhé osídlenie Malty. Podľa dodnes neoverenej teórie sa aj toto osídlenie uskutočnilo zo Sicílie. Obyvateľstvo prináša na ostrov kov a zbrane.
 Z tohto obdobia pochádzajú dodnes záhadné koľajnice, po anglicky cart ruts, najznámejšie z nich sú takzvané Claphamské križovatky (Clapham Junction) na juhu ostrova Malty. Ide o paralelne vedúce stopy, vyryté do tvrdej vápencovej skaly, až 40 cm hlboké s rozstupom medzi 110 a 130 cm; stopy sa križujú a spájajú. O ich účele existuje niekoľko teórii, najznámejšie, aj keď stále neoverené, sú dve: dopravný systém a zavlažovacie zariadenie.
 Feničania a Kartágo (1000 pred Kr. až 218 pred Kr.)
 Okolo roku 1000 pred Kr. obsadili Maltu Feničania a dali jej meno Malet (v preklade: útočisko, útulok), Gozo sa nazýval Gaulos. Ich kolónia sa skoro stala významným strediskom obchodných ciest v Stredomorí.
 Po roku 800 pred Kr. prevzala fenická kolónia Kartágo nadvládu nad západným Stredomorím a tým aj nad Maltou. Púni, ako Feničanom z Kartága hovorili Rimania, naďalej silno ovplyvnili kultúru a jazyk na Malte. Helénskou kolonizáciou Malta ovplyvnená nebola.
 Rím, Góti a Byzantská ríša (218 pred Kr. až 870)
 V druhej púnskej vojne bola Malta v roku 218 pred Kr. obsadená Rímom (z tohto obdobia pochádza názov Melita). Malta prosperuje, v druhom storočí postupuje prijatie kresťanstva miestnym obyvateľstvom, aj keď podľa miestnej tradície kresťanskú vieru priniesol už sv. Pavol pri svojom stroskotaní v roku 60. Najmä z tretieho storočia pochádzajú[ rímske vily, kúpele, akvadukty, katakomby a cestná sieť.
 Po medzivládí Vandalov a Ostrogótov (od piateho storočia) pripadla Malta v roku 533 Byzantskej ríši, v dôsledku úpadku ríše však zaniká aj jej hospodársky význam.
 Arabi (870 až 1090)
 Po obsadení Malty tuniskou moslimskou dynastiou Aghlabovcov (Malta sa nazýva Maltacheum) dochádza k postupnej islamizácii obyvateľstva. Malta hrala úlohu v obchode, okrem iného aj v obchode s otrokmi. Arabi budujú rôzne opevnenia, dodnes zachované sú hradby vtedajšieho hlavného mesta Mdiny. Doba arabskej nadvlády výrazne ovplyvnila miestnu kultúru, predovšetkým jazyk.
 Normani, Aragon, Kastília (1090 až 1530)
 Po období normanských vládcov (Roger I. a Roger II.), ktorí Maltu pripojili ku svojmu Sicílskemu kráľovstvu, pripadla Malta štaufskému kráľovi Friedrichovi II., ktorý počas 13. storočia vtedy prevažne moslimské obyvateľstvo donútil prestúpiť na kresťanstvo. Po krátkom francúzskom medzivládí pripadla Malta v roku 1282 Aragonskému kráľovstvu (neskôr: Kráľovstvo Aragónu a Kastílie). Z tohto obdobia je známe dobre organizované pestovanie bavlny na Malte.
 Johaniti (1530 až 1798)
 Začiatkom 16. storočia je Stredomorie stále viac ohrozované arabskými nájazdmi a Osmanskou ríšou, ktorá preniká až na Balkán. Pred ňou odchádza z ostrova Rodos rád Johanitov (Rád rytierov Sv. Jána v Jeruzaleme). Kráľ Karol V. im venuje Maltu. Johaniti sa tu v roku 1530 usadia (neskôr sú známi aj ako Maltézski rytieri resp. Maltézsky rád) a majú chrániť Európu pred vpádom Osmanskej ríše.
 Nasleduje mnoho osmanských prepadov, najmä takzvané "Veľké obliehanie" v roku 1565 vojskom sultána Sulejmana I. Po štvormesačnom obliehaní a niekoľkotýždennej bitke sa iba za cenu obrovských strát podarilo osmanské vojská odraziť. Vtedy zakladá veľmajster Jean de la Valette po ňom nazvané mesto a pevnosť Valletta. Johaniti budujú ďalšie pevnosti a mestá, z tohto obdobia sa zachovalo aj veľa palácov, chrámov a kostolov na celom ostrove. Johaniti aj silno ovplyvnili prístup obyvateľstva ku katolíckej viere.
 V júni roku 1798 kapituloval rád Johanitov pred vojskom Napoleona Bonaparte, ktorý Maltu obsadil pri svojom tiahnutí do Egypta; Maltézsky rád sa potom usadil v Ríme.
 Britská korunná kolónia (1800 až 1964)
 Už v roku 1800 obsadili Maltu britské vojská. Briti ignorovali uznesenia Amienského mieru (1802), podľa ktorého mal ostrov pripadnúť naspäť Francúzom, a dosiahli v Parížskom mieri v roku 1814 definitívneho začlenenia Malty do svojej ríše.
 Počas tohto obdobia začína industrializácia ostrova (o. i. prístavy britského námorníctva), do platnosti vstupuje prvá ústava (1849), je založený úrad arcibiskupa (1858), v roku 1921 je zvolený prvý maltézsky parlament a Malta získava čiastočnú samosprávu; okolo roku 1900 žilo na Malte 180 000 obyvateľov.
 Už počas prvej svetovej vojny hrá Malta významnú úlohu pre britskú armádu (Malta vtedy dostala pomenovanie „nemocničná sestra Stredomoria“). Známa je však aj ako „nepotopiteľná lietadlová loď“ počas druhej svetovej vojny, keď v roku 1940 dochádza k systematickému a ťažkému bombardovaniu celého ostrova talianskym a nemeckým letectvom z neďalekej Sicílie a k dlhej blokáde ostrova (‚druhé veľké obliehanie‘). V apríli 1942 je Malte za zásluhy udelený Jurajov kríž, ktorý dodnes zdobí vlajku a štátny znak Malty.
 Nezávislosť (od roku 1964)
 21. septembra 1964 získava Malta nezávislosť, hlavou štátu zostáva britský panovník, zastupovaný guvernérom. 13. decembra 1974 sa Malta vyhlasuje za republiku s voleným prezidentom ako hlavou štátu, zostáva však členom britského Spoločenstva národov (Commonwealth of Nations). Na čele vlády stojí do roku 1984 Dom Mintoff, pod jeho vedením dochádza ku konfliktom s cirkvou, k zavretiu veliteľstva organizácie NATO, k odchodu britských jednotiek a k vyhláseniu neutrality. Medzi rokmi 1984 a 1987 stál na čele maltskej vlády Karmenu Mifsud Bonnici, avšak v roku 1987 Labour Party prehrala voľby a vládu prevzala Nacionalistická strana v ktorej čele stál Edward Fenech Adami. Bol nepretržite premiérom, s jediným krátkym prerušením v rokoch 1996 až 1998, keď znova vládla Labour Party (premiérom bol Alfred Sant). Od jesene 1998 až do augusta 2004 je na Malte stále jednofarebná vláda Nacionalistickej strany, od jari 2004 je jej predsedom Lawrence Gonzi, ktorý je aj premiérom. Edward Fenech Adami bol zvolený za prezidenta.
 1. mája 2004 vstupuje Malta do Európskej únie.
 Externé odkazy
 Časová os histórie Malty
 Malta
 Malta


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 17.11.2015
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 300/6
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2015/2046
 z dne 16. novembra 2015
 o neodobritvi snovi Artemisia absinthium L. kot osnovne snovi v skladu z Uredbo (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 1107/2009 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. oktobra 2009 o dajanju fitofarmacevtskih sredstev v promet in razveljavitvi direktiv Sveta 79/117/EGS in 91/414/EGS (1) ter zlasti člena 23(5) v povezavi s členom 13(2) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 V skladu s členom 23(3) Uredbe (ES) št. 1107/2009 je Komisija 26. aprila 2013 prejela zahtevek inštituta Institut Technique de l'Agriculture Biologique (ITAB) za odobritev snovi Artemisia absinthium L. kot osnovne snovi. Navedenemu zahtevku so bili priloženi podatki, ki se zahtevajo v skladu z drugim pododstavkom člena 23(3).
 (2)
 Komisija je Evropsko agencijo za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: Agencija) zaprosila za znanstveno pomoč. Agencija je 30. septembra 2014 Komisiji predložila tehnično poročilo o zadevni snovi (2). Komisija je 20. marca 2015 Stalnemu odboru za rastline, živali, hrano in krmo predložila poročilo o pregledu (3) in osnutek te uredbe o neodobritvi snovi Artemisia absinthium L.
 (3)
 Iz dokumentacije, ki jo je predložil vlagatelj, je razvidno, da snov Artemisia absinthium L. izpolnjuje merila za živila, kot so opredeljena v členu 2 Uredbe (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta (4). Vendar so alkoholne pijače iz vrst iz rodu Artemisia vključene v del B Priloge III k Uredbi (ES) št. 1334/2008 Evropskega parlamenta in Sveta (5), ki določa najvišje dovoljene vsebnosti nekaterih snovi, ki so naravno prisotne v aromah in sestavinah živil z aromatičnimi lastnostmi, v nekaterih sestavljenih živilih, kot so zaužita, ki so jim bile dodane arome in/ali sestavine živil z aromatičnimi lastnostmi. V skladu s členom 6 Uredbe (ES) št. 1334/2008 najvišje dovoljene vsebnosti nekaterih snovi v sestavljenih živilih iz dela B ne smejo biti presežene zaradi uporabe arom in/ali sestavin živil z aromatičnimi lastnostmi. Zato se vrste iz rodu Artemisia ne morejo uporabljati kot živila brez opredelitve.
 (4)
 V tehničnem poročilu Agencije so bili izraženi posebni pomisleki glede izpostavljenosti tujonu, absintinu in ferulični kislini, zato ocene tveganja za nosilce živilske dejavnosti, delavce, druge navzoče osebe, potrošnike in neciljne organizme ni bilo mogoče zaključiti.
 (5)
 Komisija je vlagatelja pozvala, naj predloži pripombe k tehničnemu poročilu Agencije in k osnutku poročila o pregledu. Vlagatelj je predložil pripombe, ki so bile natančno proučene.
 (6)
 Vendar kljub argumentom, ki jih je predložil vlagatelj, pomislekov v zvezi s to snovjo ni mogoče odpraviti.
 (7)
 V skladu s tem, kot je zapisano v poročilu Komisije o pregledu, ni bilo ugotovljeno, da so zahteve iz člena 23 Uredbe (ES) št. 1107/2009 izpolnjene. Zato je primerno, da se snov Artemisia absinthium L. ne odobri kot osnovna snov.
 (8)
 Ta uredba ne vpliva na predložitev ponovnega zahtevka za odobritev snovi Artemisia absinthium L. kot osnovne snovi v skladu s členom 23(3) Uredbe (ES) št. 1107/2009.
 (9)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za rastline, živali, hrano in krmo –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Neodobritev snovi kot osnovne snovi
 Snov Artemisia absinthium L. se ne odobri kot osnovna snov.
 Člen 2
 Začetek veljavnosti
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 16. novembra 2015
 Za Komisijo
 Predsednik
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) UL L 309, 24.11.2009, str. 1.
 (2) Outcome of the consultation with Member States and EFSA on the basic substance application for Artemisia absinthium for use in plant protection as fungicide in wheat and nematicide and insecticide in vegetables (Rezultat posvetovanja z državami članicami in Agencijo o zahtevku za odobritev snovi Artemisia absinthium L. kot osnovne snovi za uporabo v fitofarmacevtskih sredstvih kot fungicid za žito ter kot nematicid in insekticid za zelenjavo). Povezana objava EFSA 2014:EN-665. 37 str.
 (3) http://ec.europa.eu/food/plant/pesticides/eu-pesticides-database/public/?event=activesubstance.selection&language=SL
 (4) Uredba (ES) št. 178/2002 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 28. januarja 2002 o določitvi splošnih načel in zahtevah živilske zakonodaje, ustanovitvi Evropske agencije za varnost hrane in postopkih, ki zadevajo varnost hrane (UL L 31, 1.2.2002, str. 1).
 (5) Uredba (ES) št. 1334/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 16. decembra 2008 o aromah in nekaterih sestavinah živil z aromatičnimi lastnostmi za uporabo v in na živilih ter spremembi Uredbe Sveta (EGS) št. 1601/91, uredb (ES) št. 2232/96 in (ES) št. 110/2008 ter Direktive 2000/13/ES (UL L 354, 31.12.2008, str. 34).


text:
 10.2.2021
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 46/4
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2021/154
 z dne 3. februarja 2021
 o vpisu imena v register zaščitenih označb porekla in zaščitenih geografskih označb „Λουκάνικο Πιτσιλιάς“ (Loukaniko Pitsilias) (ZGO)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 21. novembra 2012 o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (1) ter zlasti člena 52(2) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 V skladu s členom 50(2)(a) Uredbe (EU) št. 1151/2012 je bil zahtevek Cipra za registracijo imena „Λουκάνικο Πιτσιλιάς“ (Loukaniko Pitsilias) objavljen v Uradnem listu Evropske unije (2).
 (2)
 Ker v skladu s členom 51 Uredbe (EU) št. 1151/2012 Komisija ni prejela nobenega ugovora, bi bilo treba ime „Λουκάνικο Πιτσιλιάς“ (Loukaniko Pitsilias) registrirati –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Ime „Λουκάνικο Πιτσιλιάς“ (Loukaniko Pitsilias) (ZGO) se registrira.
 Ime iz prvega odstavka opredeljuje proizvod skupine 1.2 Mesni proizvodi (kuhani, soljeni, dimljeni itn.) iz Priloge XI k Izvedbeni uredbi Komisije (EU) št. 668/2014 (3).
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 3. februarja 2021
 Za Komisijo
 V imenu predsednice
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 Član Komisije
 (1) UL L 343, 14.12.2012, str. 1.
 (2) UL C 322, 30.9.2020, str. 45.
 (3) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 668/2014 z dne 13. junija 2014 o pravilih za uporabo Uredbe (EU) št. 1151/2012 Evropskega parlamenta in Sveta o shemah kakovosti kmetijskih proizvodov in živil (UL L 179, 19.6.2014, str. 36).


text:
(abreviat DNS, în traducere literală Sistemul Numelor de Domenii) este un sistem distribuit de nume utilizat pentru identificarea calculatoarelor din Internet sau din alte rețele pe bază de Internet Protocol (IP).
 Caracteristicile sistemului de nume (DNS) sunt:
 folosește o structură ierarhizată;
 deleagă autoritatea pentru nume;
 baza de date cu numele și adresele IP este distribuită.
 Fiecare implementare TCP/IP conține o rutină software (name resolver) specializată în interogarea serverului de nume (DNS) în vederea obținerii translatării nume/adresă IP sau invers.
 Există 2 tipuri de rezoluție de nume:
 rezoluție recursivă (name resolverul cere serverului de nume să facă translatarea);
 rezoluție iterativă (name resolverul cere serverului de nume să îi furnizeze adresa IP a unui server care poate face translatarea).
 Tipic, procesul de rezoluție a numelor se desfășoară astfel:
 Name resolverul primește de la o aplicație client TCP/IP un nume; acesta formulează o interogare primului server de nume din lista serverelor;
 Serverul de nume (DNS) determină daca este mandatat (autorizat) pentru domeniul respectiv (dacă există configurată o zonă DNS care conține numele respectiv);
 Dacă este autorizat, transmite răspunsul clientului;
 Dacă nu, transmite o interogare altui server de nume pentru un răspuns autorizat; obține răspunsul autorizat și transmite clientului un răspuns neautorizat; totodată stochează răspunsul local pentru a răspunde la alte cereri pentru același nume.
 Resolverul de nume transmite răspunsul aplicației utilizator și îl păstrează într-un cache pentru o anumită perioadă;
 Dacă name resolverul nu primește un răspuns într-un anumit timp, transmite cererea următorului server de nume din listă. Când lista este epuizată, va genera o eroare.
 Protocolul DNS
 Redirectorul. La un calculator conectat la o rețea se pot executa atât aplicații care necesită
 numai resursele sistemului respectiv (programe de calcul tabelar, programe de procesare de
 texte etc.), cât și aplicații care accesează resursele rețelei (browsere de navigare în internet
 etc.). Nivelul aplicație este cel care permite accesul aplicațiilor la mediul de rețea.
 Într-o rețea LAN, redirectorul este protocolul care lucrează la nivelul sistemului de operare al
 calculatorului și permite să se facă distincție între cererile adresate unității centrale a
 calculatorului respectiv și cele adresate unui server. Redirectorul permite administratorului de
 rețea să atribuie nume logice resurselor aflate pe diverse unități, iar utilizatorul, pentru a accesa o anumită resursă, va utiliza numai acești identificatori, fără nici o referință la rețeaua respectivă. Astfel, redirectoarele extind componentele software locale. Astfel, este posibilă
 utilizarea în comun a resurselor logice și fizice ale rețelei, precum și integrarea aplicațiilor locale cu cele de rețea.
 Fiecare “site” de pe Internet are alocată o adresă IP. Folosirea de către utilizatorii obișnuiți a acestor adrese este dificilă și poate genera erori. Astfel, este necesar un protocol care să facă corespondența dintre numele diverselor componente de rețea și adresele lor IP. Această
 problemă este rezolvată de către protocolul DNS (Domain Names System).
 Domeniul este un grup de calculatoare care sunt asociate prin localizarea lor geografică sau prin tipul de activitate al organizației pe care o deservesc. Numele de domeniu este un șir de caractere și/sau numere, de obicei un nume sau prescurtarea unui nume.
 La începutul existenței Internetului, când numărul de calculatoare legate în rețea era relativ
 mic, a existat o tabelă realizată de organizația NIC (Network Information Center), care făcea
 corespondența dintre adresa IP și numele gazdei. Numele de gazde erau șiruri de caractere,
 fără a avea o organizare ierarhică. Aceste corespondențe erau introduse manual în tabelă și
 erau transmise tuturor administratorilor de rețele conectate la Internet.
 Ierarhia de domeniu. DNS implementează un spațiu ierarhizat de nume pentru obiectele din Internet. Spre deosebire de numele de fișiere (calea către acestea), care sunt prelucrate de la dreapta la stânga, fiind separate de slash-uri, numele DNS sunt prelucrate de la stânga la dreapta, separatorul fiind caracterul “.”. Asemănător ierarhiei de fișiere, ierarhia DNS poate fi văzută ca un arbore.
 Servere de nume Primul pas în organizarea acestor servere este partiționarea ierarhiei în zone. Fiecare zonă poate fi gândită ca fiind corespondentă la o anumită autoritate
 administrativă, responsabilă pentru acea porțiune a ierarhiei.
 Legături externe
 Zytrax.com, Open Source Guide – DNS for Rocket Scientists.
 Domain Name System on Microsoft TechNet
 Internet Governance and the Domain Name System: Issues for Congress Congressional Research Service


type: contracts

text:
 23.8.2018
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 215/21
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 229/2016
 z dnia 2 grudnia 2016 r.
 zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOG [2018/1167]
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym („Porozumienie EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W Porozumieniu EOG należy uwzględnić rozporządzenie Komisji (UE) 2016/1244 z dnia 28 lipca 2016 r. zmieniające załącznik I do rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 1334/2008 w odniesieniu do niektórych substancji aromatycznych należących do grupy charakteryzującej się strukturą alfa, beta-nienasycenia (1).
 (2)
 Niniejsza decyzja dotyczy prawodawstwa w zakresie środków spożywczych. Prawodawstwa w zakresie środków spożywczych nie stosuje się do Liechtensteinu na czas rozszerzenia na Liechtenstein obowiązywania Umowy między Wspólnotą Europejską a Konfederacją Szwajcarską dotyczącej handlu produktami rolnymi, jak określono w rozdziale XII załącznika II do Porozumienia EOG. Niniejszej decyzji nie stosuje się zatem do Liechtensteinu.
 (3)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik II do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ
 Artykuł 1
 W rozdziale XII pkt 54zzzzs (rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 1334/2008) w załączniku II do Porozumienia EOG dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32016 R 1244: rozporządzeniem Komisji (UE) 2016/1244 z dnia 28 lipca 2016 r. (Dz.U. L 204 z 29.7.2016, s. 7).”.
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzenia (UE) 2016/1244 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie dnia 3 grudnia 2016 r. pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (*1).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG oraz w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 2 grudnia 2016 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Przewodnicząca
 (1) Dz.U. L 204 z 29.7.2016, s. 7.
 (*1) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 12008E/PRO/06
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo suvestinė redakcija - PROTOKOLAI - Protokolas (Nr. 6) dėl Europos Sąjungos institucijų, tam tikrų įstaigų, organų bei padalinių būstinių vietos
 Oficialusis leidinys 115 , 09/05/2008 p. 0265 - 0265
 PROTOKOLAS (Nr. 6)DĖL EUROPOS SĄJUNGOS INSTITUCIJŲ, TAM TIKRŲ ĮSTAIGŲ, ORGANŲ BEI PADALINIŲ BŪSTINIŲ VIETOSVALSTYBIŲ NARIŲ VYRIAUSYBIŲ ATSTOVAI,ATSIŽVELGDAMI į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 341 straipsnį ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties 189 straipsnį,PRIMINDAMI IR PATVIRTINDAMI 1965 m. balandžio 8 d. sprendimą bei laikydamiesi sprendimų dėl būsimų institucijų, įstaigų, organų ir padalinių būstinių,SUSITARĖ dėl šių nuostatų, kurios pridedamos prie Europos Sąjungos sutarties, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutarties:Vienintelis straipsnisa) Europos Parlamento būstinė yra Strasbūre, kur vyksta 12 mėnesinių plenarinių sesijų, įskaitant biudžeto sesiją. Papildomi plenarinės sesijos posėdžiai vyksta Briuselyje. Europos Parlamento komitetų posėdžiai vyksta Briuselyje. Europos Parlamento Generalinio sekretoriato ir jo padalinių būstinės lieka Liuksemburge.b) Tarybos būstinė yra Briuselyje. Balandžio, birželio ir spalio mėnesiais Tarybos posėdžiai vyksta Liuksemburge.c) Komisijos būstinė yra Briuselyje. 1965 m. balandžio 8 d. sprendimo 7, 8 ir 9 straipsniuose išvardytų padalinių būstinės yra Liuksemburge.d) Europos Sąjungos Teisingumo Teismo būstinė yra Liuksemburge.e) Audito Rūmų būstinė yra Liuksemburge.f) Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto būstinė yra Briuselyje.g) Regionų komiteto būstinė yra Briuselyje.h) Europos investicijų banko būstinė yra Liuksemburge.i) Europos centrinio banko būstinė yra Frankfurte.j) Europos policijos biuro (Europolas) būstinė yra Hagoje.--------------------------------------------------


text:
122 HR Službeni list Europske unije 11/Sv. 92
 22010D0122
 L 58/80 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 3.3.2011.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 122/2010
 od 10. studenoga 2010.
 o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a, 36b. 32010 H 0019: Preporuka Komisije 2010/19/EU od
 13. siječnja 2010. o sigurnoj razmjeni elektroničkih
 podataka između država članica radi provjere kartica
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom
 vozača koje same izdaju (SL L 9, 14.1.2010., str. 10.).”
 prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Spora
 zuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu
 „Sporazum”, a posebno njegov članak 98., Članak 2.
 Tekst Preporuke 2010/19/EU na islandskom i norveškom jeziku
 budući da: koji se objavljuje u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske
 unije, vjerodostojan je.
 (1) Prilog XIII. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedni
 čkog odbora EGP-a br. 108/2010 od 1. listopada Članak 3.
 2010. (1)
 Ova Odluka stupa na snagu 11. studenoga 2010., pod uvjetom
 da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma
 (2) Preporuku Komisije 2010/19/EU od 13. siječnja 2010. o podnesene Zajedničkom odboru EGP-a (*).
 sigurnoj razmjeni elektroničkih podataka između država
 članica radi provjere kartica vozača koje same izdaju (2)
 treba unijeti u Sporazum, Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u
 ODLUČIO JE: Službenom listu Europske unije.
 Članak 1.
 Iza točke 36.a (Direktiva 2003/59/EZ Europskog parlamenta i Sastavljeno u Bruxellesu 10. studenoga 2010.
 Vijeća) Priloga XIII. Sporazumu umeće se sljedeće:
 Za Zajednički odbor EGP-a
 „AKTI KOJE UGOVORNE STRANKE PRIMAJU NA ZNANJE Predsjednik
 Ugovorne stranke primaju na znanje sadržaj sljedećih akata: Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) SL L 332, 16.12.2010., str. 58.
 (2) SL L 9, 14.1.2010., str. 10. (*) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 22001D0034
 Oficiālais Vēstnesis L 158 , 14/06/2001 Lpp. 0022 - 0025
 EEZ Apvienotās komitejas LēmumsNr. 34/2001(2001. gada 30. marts),ar kuru groza EEZ līguma I pielikumu (Veterinārie un fitosanitārie jautājumi)EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, kas grozīts ar protokolu, ar kuru pielāgo Eiropas Ekonomikas zonas līgumu, turpmāk tekstā — "līgums", un jo īpaši tā 98. pantu,tā kā:(1) Līguma I pielikums ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas 1999. gada 17. decembra Lēmumu Nr. 189/1999 [1];(2) Līgumā jāiekļauj divdesmit seši tiesību akti par kontroles pasākumiem veterinārijas jomā;(3) Šis lēmums nav jāattiecina uz Islandi un Lihtenšteinu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsLīguma I pielikuma I nodaļu groza tā, kā norādīts šā lēmuma pielikumā.2. pantsKomisijas Lēmumu 92/271/EEK [2], 1999/293/EK [3], 1999/334/EK [4], 1999/384/EK [5], 1999/441/EK [6], 1999/507/EK [7], 1999/514/EK [8], 1999/517/EK [9], 1999/542/EK [10], 1999/549/EK [11], 1999/623/EK [12], 1999/643/EK [13], 1999/644/EK [14], 1999/683/EK [15], 1999/713/EK [16], 1999/746/EK [17], 1999/788/EK [18], 1999/789/EK [19], 1999/839/EK [20], 1999/868/EK [21], 2000/6/EK [22], 2000/64/EK [23], 2000/104/EK [24], 2000/149/EK [25], 2000/150/EK [26] un 2000/255/EK [27] teksti norvēģu valodā, kas publicējami Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentiski.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā 2001. gada 31. martā ar noteikumu, ka EEZ Apvienotajai komitejai ir sniegti visi paziņojumi saskaņā ar Līguma 103. panta 1. punktu [28].4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ papildinājumā.Briselē, 2001. gada 30. martāEEZ Apvienotās komitejas vārdā —priekšsēdētājsP. Westerlund[1] OV L 74, 15.3.2001., 24. lpp.[2] OV L 138, 21.5.1992., 39. lpp.[3] OV L 114, 1.5.1999., 55. lpp.[4] OV L 126, 20.5.1999., 19. lpp.[5] OV L 146, 11.6.1999., 52. lpp.[6] OV L 171, 7.7.1999., 17. lpp.[7] OV L 194, 27.7.1999., 66. lpp.[8] OV L 195, 28.7.1999., 42. lpp.[9] OV L 197, 29.7.1999., 45. lpp.[10] OV L 207, 6.8.1999., 33. lpp.[11] OV L 209, 7.8.1999., 36. lpp.[12] OV L 245, 17.9.1999., 52. lpp.[13] OV L 255, 30.9.1999., 38. lpp.[14] OV L 255, 30.9.1999., 39. lpp.[15] OV L 270, 20.10.1999., 31. lpp.[16] OV L 281, 4.11.1999., 90. lpp.[17] OV L 298, 19.11.1999., 36. lpp.[18] OV L 310, 4.12.1999., 62. lpp.[19] OV L 310, 4.12.1999., 71. lpp.[20] OV L 325, 17.12.1999., 62. lpp.[21] OV L 334, 28.12.1999., 51. lpp.[22] OV L 3, 6.1.2000., 29. lpp.[23] OV L 22, 27.1.2000., 67. lpp.[24] OV L 29, 4.2.2000., 36. lpp.[25] OV L 50, 23.2.2000., 22. lpp.[26] OV L 50, 23.2.2000., 25. lpp.[27] OV L 78, 29.3.2000., 35. lpp.[28] Konstitucionālas prasības nav norādītas.--------------------------------------------------PIELIKUMSEEZ Apvienotās komitejas Lēmumam Nr. 34/2001Līguma I pielikuma I nodaļu groza tā, kā norādīts še turpmāk.1) Šādu ievilkumu iekļauj 1.2. daļas 35. punktā (Komisijas Lēmums 95/108/EK):399 D 0384 : Komisijas 1999. gada 31. maija Lēmums 1999/384/EK (OV L 146, 11.6.1999., 52. lpp.)."2) Šādus ievilkumus iekļauj 1.2. daļas 86. punktā (Komisijas Lēmums 98/653/EK):399 D 0517 : Komisijas 1999. gada 28. jūlija Lēmums 1999/517/EK (OV L 197, 29.7.1999., 45. lpp.),399 D 0713 : Komisijas 1999. gada 21. oktobra Lēmums 1999/713/EK (OV L 281, 4.11.1999., 90. lpp.),32000 D 0104 : Komisijas 2000. gada 31. janvāra Lēmums 2000/104/EK (OV L 29, 4.2.2000., 36. lpp.)."3) Šādus punktus iestarpina 1.2. daļā pēc 90. punkta (Komisijas Lēmums 1999/766/EK):392 D 0271 399 D 0441 : Komisijas 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/441/EK (OV L 171, 7.7.1999., 17. lpp.).399 D 0293 399 D 0623 : Komisijas 1999. gada 10. septembra Lēmumu 1999/623/EK (OV L 245, 17.9.1999., 52. lpp.),399 D 0683 : Komisijas 1999. gada 7. oktobra Lēmumu 1999/683/EK (OV L 270, 20.10.1999., 31. lpp.),399 D 0746 : Komisijas 1999. gada 8. novembra Lēmumu 1999/746/EK (OV L 298, 19.11.1999., 36. lpp.).399 D 0334 : Komisijas 1999. gada 7. maija Lēmums 1999/334/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz reģistrētu zirgu ievešanu no Dienvidāfrikas (OV L 126, 20.5.1999., 19. lpp.).399 D 0507 399 D 0643 : Komisijas 1999. gada 15. septembra Lēmumu 1999/643/EK (OV L 255, 30.9.1999., 38. lpp.),32000 D 0006 : Komisijas 1999. gada 10. decembra Lēmumu 2000/6/EK (OV L 3, 6.1.2000., 29. lpp.).399 D 0514 : Komisijas 1999. gada 23. jūlija Lēmums 1999/514/EK, ar ko, pamatojoties uz Padomes Lēmuma 98/256/EK 6. panta 5. punktu, nosaka dienu, no kuras Apvienotā Karaliste var sākt govju produktu nosūtīšanu saskaņā ar datumpamatotu eksporta sistēmu (OV L 195, 28.7.1999., 42. lpp.).399 D 0542 : Komisijas 1999. gada 28. jūlija Lēmums 1999/542/EK par aizsardzības pasākumiem attiecībā uz dažu dzīvnieku importu no Bulgārijas infekciozā katarālā drudža dēļ (OV L 207, 6.8.1999., 33. lpp.).399 D 0549 399 D 0868 : Komisijas 1999. gada 30. novembra Lēmumu 1999/868/EK (OV L 334, 28.12.1999., 51. lpp.).399 D 0644 : Komisijas 1999. gada 15. septembra Lēmums 1999/644/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz reģistrētu zirgu ievešanu no Malaizijas (Rietummalaizijas) (OV L 255, 30.9.1999., 39. lpp.).399 D 0788 32000 D 0150 : Komisijas 2000. gada 22. februāra Lēmumu 2000/150/EK (OV L 50, 23.2.2000., 25. lpp.).399 D 0789 32000 D 0064 : Komisijas 2000. gada 25. janvāra Lēmumu 2000/64/EK (OV L 22, 27.1.2000., 67. lpp.),32000 D 0255 : Komisijas 2000. gada 28. marta Lēmumu 2000/255/EK (OV L 78, 29.3.2000., 35. lpp.).399 D 0839 : Komisijas 1999. gada 6. decembra Lēmums 1999/839/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz zirgu dzimtas dzīvnieku ievešanu no Amerikas Savienotajām Valstīm un par to, ka atceļ Lēmumu 1999/707/EK (OV L 325, 17.12.1999., 62. lpp.).32000 D 0149 : Komisijas 2000. gada 22. februāra Lēmums 2000/149/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz putnu gripu Itālijā (OV L 50, 23.2.2000., 22. lpp.)."--------------------------------------------------


text:
 25.6.2013
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 172/11
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 599/2013
 z dne 24. junija 2013
 o spremembi Uredbe (EU) št. 578/2010 glede zneskov nadomestil za izvoz, ki ni zajet v potrdilih, nekaterih kmetijskih proizvodov, izvoženih kot blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi, in sporočanja nekaterih s tem povezanih podatkov s strani držav članic
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 1216/2009 z dne 30. novembra 2009 o trgovinskih režimih za nekatero blago, pridobljeno s predelavo kmetijskih proizvodov (1), in zlasti prvega pododstavka člena 8(3) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba Komisije (EU) št. 578/2010 z dne 29. junija 2010 o izvajanju Uredbe Sveta (ES) št. 1216/2009 glede sistema dodeljevanja izvoznih nadomestil za nekatere kmetijske proizvode, izvožene kot blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi, in meril za določanje višine teh nadomestil (2) določa, da so mali izvozniki oproščeni obveznosti predložitve potrdila o nadomestilu do višine skupnega zneska, ki je določena na individualni in splošni ravni. Določa tudi, da je treba Komisijo obvestiti o potrdilih o nadomestilu, za katera je bila vložena vloga, in v nekaterih primerih o izdanih potrdilih o nadomestilu.
 (2)
 Zaradi nedavnih znižanj stopenj izvoznih nadomestil kot posledice kombiniranih učinkov reforme skupne kmetijske politike in gibanj cen osnovnih kmetijskih proizvodov na svetovnem trgu je bilo vloženih manj vlog za potrdila o nadomestilu oz. ni bila vložena nobena vloga, kar je posledično razbremenilo proračun Unije za izvozna nadomestila za blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi. V okoliščinah, v katerih Unija ni v nevarnosti kršenja svojih mednarodnih obveznosti, je primerno poenostaviti sistem dodeljevanja izvoznih nadomestil za nekatere kmetijske proizvode, izvožene kot blago, ki ni zajeto v Prilogi I k Pogodbi, s čimer se zmanjša upravno breme.
 (3)
 Zato je primerno povečati prag za višino plačil, do katerega so mali izvozniki oproščeni obveznosti predložitve potrdila o nadomestilu, ki je določen na individualni in splošni ravni. Primerno je tudi začasno ukiniti obveznosti sporočanja informacij s strani pristojnih organov v državah članicah o višini zneskov potrdil o nadomestilih, za katera je bila vložena vloga, kadar so nadomestila za osnovne proizvode začasno ukinjena, niso določena ali so enaka nič, sporočanja informacij o nekaterih potrdilih o nadomestilu, kadar ni bilo izdano nobeno potrdilo o nadomestilu, in obveznosti sporočanja nekaterih informacij za zagotavljanje delovanja in upravljanja sistema potrdil o nadomestilih, kadar ne gre za zneske.
 (4)
 Uredbo (EU) št. 578/2010 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (5)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem odbora za horizontalna vprašanja glede trgovine s predelanimi kmetijskimi proizvodi, ki niso navedeni v Prilogi I k Pogodbi –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Uredba (EU) št. 578/2010 se spremeni:
 1.
 člen 42(1) se nadomesti z naslednjim:
 „1. Potrdila niso potrebna za izvoz, za katerega vloge, ki jih je izvajalec vložil v proračunskem letu, ne presegajo plačila v višini 200 000 EUR.“;
 2.
 člen 43(1) se nadomesti z naslednjim:
 „1. Za vsako proračunsko obdobje je izvoz iz člena 42(1) upravičen do izplačila nadomestila znotraj zgornje meje skupne rezerve 80 milijonov EUR za vsako proračunsko leto.“;
 3.
 vstavi se naslednji člen 53a:
 „Člen 53a
 1. Kadar je nadomestilo v enem izmed obdobij iz člena 29(1)(a) do (f) za enega ali vse osnovne proizvode iz Priloge I začasno ukinjeno, nedoločeno ali enako nič, je obveznost sporočanja informacij s strani držav članic, ki je povezana z navedenim obdobjem in določena v členu 30 in členu 34(2), začasno ukinjena.
 2. Kadar v obdobjih iz člena 51(1)(c) in (d) ni bilo izdano nobeno potrdilo o nadomestilu, je obveznost sporočanja informacij s strani držav članic, določena v členu 51(1)(c) in (d), začasno ukinjena.
 3. Kadar ne gre za zneske, so obveznosti sporočanja informacij s strani držav članic iz člena 51(1)(a) in (b), člena 51(2), člena 52 in prvega stavka člena 53 in obveznosti sporočanja o tem, da ni bil odobren noben znesek, kot to določa drugi stavek člena 53, začasno ukinjene.“
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 24. junija 2013
 Za Komisijo
 Predsednik
 José Manuel BARROSO
 (1) UL L 328, 15.12.2009, str. 10.
 (2) UL L 171, 6.7.2010, str. 1.


type: caselaw

text:
 30.6.2014
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 202/4
 Rozsudok Súdneho dvora (prvá komora) z 8. mája 2014 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Grondwettelijk Hof – Belgicko) – Pelckmans Turnhout NV/Walter Van Gastel Balen NV a i.
 (Vec C-483/12) (1)
 ((Návrh na začatie prejudiciálneho konania - Charta základných práv Európskej únie - Zásady rovnosti a nediskriminácie - Vykonanie práva Únie - Pôsobnosť práva Únie - Neexistencia - Nedostatok právomoci Súdneho dvora))
 2014/C 202/05
 Jazyk konania: holandčina
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Grondwettelijk Hof
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Žalobkyňa: Pelckmans Turnhout NV
 Žalovaní: Walter Van Gastel Balen NV, Walter Van Gastel NV, Walter Van Gastel Lifestyle NV, Walter Van Gastel Schoten NV
 za účasti: Ministerraad
 Predmet veci
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Grondwettelijk Hof – Belgicko – Výklad článku 6 ods. 3 ZEÚ, článkov 34 ZFEÚ, 35 ZFEÚ, 36 ZFEÚ, 56 ZFEÚ a 57 ZFEÚ, a článkov 15, 16, 20 a 21 Charty základných práv Európskej únie – Vnútroštátny právny predpis upravujúci povinnosť dodržiavať v maloobchode jeden deň voľna v týždni – Výnimky stanovené pre obchody nachádzajúce sa na určitých miestach alebo predávajúce určitý tovar
 Výrok rozsudku
 Súdny dvor Európskej únie nemá právomoc odpovedať na prejudiciálnu otázku, ktorú položil Grondwettelijk Hof (Belgicko).
 (1) Ú. v. EÚ C 26, 26.1.2013.


text:
Eetikakoodeksiks nimetatakse tavaliselt kutseala kutse-eetika normide või organisatsioonis kehtestatud kõlbeliste ja sotsiaalsete põhimõtete kirjapandud kogu.
 Kutseala eetikakoodeks on näiteks arstidel (Hippokratese vanne), juristidel, ajakirjanikel jne, kuid eetikakoodeks võib olla ka kodanikuühendustel, asutustel, kontsernidel jne.
 Juriidiline staatus
 Eetikakoodeksite õiguslik staatus võib olla erinev. Mõne eetikakoodeksi rikkumine võib kaasa tuua haldusliku vastutuse (sealhulgas tegevuslitsentsi äravõtmine) või tsiviil- või kriminaalvastutuse. Mõne eetikakoodeksi puhul võib selle rikkumine kaasa tuua ainult kutseorganisatsioonist väljaheitmise. On ka selliseid eetikakoodekseid, mille rikkumise puhuks sanktsioone ei ole ette nähtud (võib isegi puududa rikkumise kindlakstegemise protseduur).
 Organisatsiooni eetikakoodeks
 Organisatsiooni eetikakoodeks kujutab endast sageli deklaratsiooni, mis kuulutab välja organisatsiooni seisukohad teatud kõlbelistes ja sotsiaalsetes küsimustes. Organisatsiooni eetikakoodeks võib puudutada näiteks kvaliteedi, töötajate või keskkonna küsimusi. Eetikakoodeks võib ka reguleerida käitumist kõlbeliselt täbarates olukordades, näiteks huvide konflikti või kingituste puhul, ning näha ette protseduurid koodeksi rikkumise tuvastamiseks ja abinõud rikkumise korral. Organisatsiooni eetikakoodeksi tõhusus sõltub sellest, mil määral juhtkond selle järgimist ergutab ja rikkumist karistab. Organisatsiooni eetikakoodeksi rikkumine toob üldjuhul kaasa ainult organisatsioonisiseseid sanktsioone, mis võivad ulatuda töölepingu katkestamise või organisatsioonist väljaheitmiseni. Mõnel juhul võib eetikakoodeksi rikkumine olla ka riigi silmis väärtegu või kuritegu.
 Eetikakoodeks ja moraalikoodeks
 Kuigi eetikakoodekseid mõnikord nimetatakse ka moraalikoodeksiteks, mõeldakse moraalikoodeksi all tavaliselt siiski kõigile ühiskonnaliikmetele rakenduvate moraalinormide kirjapandud kogu.
 Poliitiku eetikakoodeks
 Eestis tehti algatus poliitiku eetikakoodeksi üle arutamiseks aastal 2005. 5. septembrist 2005 alates ilmus Tõive Kivikase üleskutse hea tahte poliitiku eetikakoodeksi loomiseks kohalikes ja väliseesti ajalehtedes (Eesti Päevaleht 05.09.2005, Sakala 06.09.2005, Virumaa Teataja 06.09.2005, Lääne Elu 06.09.2005, Meie Maa 06.09.2005, Eesti Elu (Kanada) 09.09.2005, Eesti Päevaleht (Stockholm) 14.09.2005, Koit 22.09.2005.) 24. septembril 2005 avalikustati idee aruteluna Tallinna Ülikoolis, kus leidis aset vastava temaatikaga ümarlaud. Ümarlaual arutati usalduse ja eetika probleeme Eesti poliitilises elus ning täpsustati kodanikualgatuse Eesti Demokraatia Uuendamine realiseerimise ideed. Koos suhtlusportaali www.edu.ee avamisega septembris 2005 kujunes välja kodanikualgatuse kompleksne teoreetilis-praktiline programm. Avalikustati hea tahte poliitiku eetikakoodeksi näide.
 2005. aastal alanud mõttevahetus poliitiku eetikakoodeksi üle leidis aeg-ajalt taaselustamist ka hilisematel aastatel. 2011. aasta algul algas Eesti ajakirjanduses uus arutelu poliitiku eetikakoodeksi üle.
 Psühholoogi eetikakoodeks
 Eetikakoodeks on mõeldud psühholoogi suunamiseks tema tegevuses ning standardite loomiseks professionaalses hindamises. Uurimuse alustamisel on psühholoogil vaja silmas pidada, kuidas anda panus psühholoogiateadusesse ja sealjuures soodustada inimese heaolu. Psühholoogil on kohustus ise reguleerida oma käitumist. Psühholoogidel on ametialane kohustus järgida hoolikalt ja põhjalikult uurimistööga seotud eetikanorme. Need peaksid olema kooskõlas elukutse iseärasuste, valitsuse regulatsioonide ja üldtunnustatud väärtustega.
 Vaata ka
 Poliitiku eetikakoodeks Eesti Demokraatia Uuendamine: Hea tahte poliitiku eetikakoodeksi näide.
 Vabaühenduste eetikakoodeks Kodanikuühenduste Liit, EMSL
 Avaliku teenistuse eetikakoodeks
 Eesti ajakirjanduseetika koodeks
 Psühholoogi eetikakoodeks
 Finantsinspektsiooni eetikakoodeks
 Eesti kohtuniku eetikakoodeks
 Arhivaari Eetikakoodeks
 Eesti Advokatuuri eetikakoodeks
 Eesti kohtutäiturite eetikakoodeks
 Eetikakoodeksid
 Eetikakoodeksite käsiraamat
 Eesti ajakirjanduseetika koodeks
 Avaliku teenistuse eetikakoodeks
 Finantsinspektsiooni eetikakoodeks
 Eesti kohtuniku eetikakoodeks
 Arhivaari eetikakoodeks
 Eesti Advokatuuri eetikakoodeks
 Alusdokumendid: Eesti Kohtutäiturite ja Pankrotihaldurite Koja hea ametitava ja hea kutsetava
 Otsingumootori optimeerimise eetikakoodeks (SEO)
 Eesti Psühholoogide Liidu liikme eetilised nõuded
 Code of Ethics for Psychologists. Psühholoogi eetikakoodeks (Kanada)
 Ethical Principles of Psychologists and Code of Conduct. APA eetikakoodeks psühholoogile
 Kirjutisi eetikakoodeksi kohta
 Poliitiku eetikakoodeks
 "Kalle Kurg. Usalduse hormoon (Poliitikute ja kodanike usaldusliku vahekorra kujundamise võimalustest ja poliitiku eetikakoodeksist.) – Eesti Päevaleht, 21.09. 2005.
 Tõive Kivikas. Tõive Kivikas: Eetika ja õigluse proovikivi (Poliitiku eetikakoodeksist ja usalduse probleemist.) – Eesti Päevaleht 8.06.2007
 Juhtkiri: Poliitikutele eetikakoodeks! – Sakala 24.03.2009
 Mihkel Mutt.Kingsepa lastel pole kingi (Poliitiku eetikakoodeksist.) Postimees (AK = Arvamus. Kultuur) 20.01.2012
 Kaja Kallas. Inimesed, kes on teinud vea, peavad võtma vastutuse. – Eesti Ekspress 7. november 2012
 Raimo Poom. Kaja Kallase eetikakoodeks tasalülitaks opositsiooni. – Eesti Päevaleht 7. november 2012
 Erakonnakaaslased ei toetanud Kaja Kallase eetikakoodeksit – ERR uudised 1.11.2012
 Ligi: eetikakoodeksit pole nurjatud, käib aktiivne debatt – ERR uudised 1.11.2012
 Mare Taagepera. Demokraatia ja Jürgen Ligi sportlik keha (ka: eetikakoodeksi teema) – Postimees 8. november 2012
 Kalle Kurg. Demokraatia usaldusinkubaator – Postimees 13. november 2012
 Viited
 Välislingid
 Mis on eetikakoodeks? – Tartu Ülikooli Eetikakeskuse eetikaalase dokumentatsiooni, informatsiooni ja kommunikatsiooni värav. Eetikaveeb.
 Eetika
 Moraal


text:
 1.10.2016
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 268/80
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2016/1753 НА КОМИСИЯТА
 от 30 септември 2016 година
 за установяване на стандартни стойности при внос с цел определяне на входната цена на някои плодове и зеленчуци
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕC) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета от 17 декември 2013 г. за установяване на обща организация на селскостопанските пазари и за отмяна на регламенти (ЕИО) No 922/72, (ЕИО) No 234/79, (ЕО) No 1037/2001 и (ЕО) No 1234/2007 (1),
 като взе предвид Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 на Комисията от 7 юни 2011 г. за определяне на подробни правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1234/2007 на Съвета по отношение на секторите на плодовете и зеленчуците и на преработените плодове и зеленчуци (2), и по-специално член 136, параграф 1 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 В изпълнение на резултатите от Уругвайския кръг на многостранните търговски преговори в Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011 са посочени критериите, по които Комисията определя стандартните стойности при внос от трети държави за продуктите и периодите, посочени в приложение XVI, част A от същия регламент.
 (2)
 Стандартната стойност при внос се изчислява за всеки работен ден съгласно член 136, параграф 1 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011, като се вземат под внимание променливите данни за всеки ден. В резултат на това настоящият регламент следва да влезе в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Стандартните стойности при внос, посочени в член 136 от Регламент за изпълнение (ЕС) No 543/2011, са определени в приложението към настоящия регламент.
 Член 2
 Настоящият регламент влиза в сила в деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 30 септември 2016 година.
 За Комисията,
 от името на председателя,
 Jerzy PLEWA
 Генерален директор на генерална дирекция „Земеделие и развитие на селските райони“
 (1) ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671.
 (2) ОВ L 157, 15.6.2011 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Стандартни стойности при внос за определяне на входната цена на някои плодове и зеленчуци
 (EUR/100 kg)
 Код по КН
 Код на третa държавa (1)
 Стандартна стойност при внос
 0702 00 00
 MA
 173,3
 ZZ
 173,3
 0707 00 05
 TR
 128,9
 ZZ
 128,9
 0709 93 10
 TR
 135,5
 ZZ
 135,5
 0805 50 10
 AR
 94,1
 CL
 118,2
 TR
 85,3
 UY
 93,3
 ZA
 103,0
 ZZ
 98,8
 0806 10 10
 EG
 264,7
 TR
 124,2
 US
 194,0
 ZZ
 194,3
 0808 10 80
 AR
 110,6
 BR
 97,9
 CL
 122,7
 NZ
 133,6
 ZA
 115,9
 ZZ
 116,1
 0808 30 90
 CL
 126,9
 TR
 132,1
 ZA
 155,4
 ZZ
 138,1
 (1) Номенклатура на държавите, определена с Регламент (ЕC) No 1106/2012 на Комисията от 27 ноември 2012 година за прилагане на Регламент (ЕО) No 471/2009 на Европейския парламент и на Съвета относно статистиката на Общността за външната търговия с трети страни по отношение на актуализиране на номенклатурата на държавите и териториите (ОВ L 328, 28.11.2012 г., стр. 7). Код „ZZ“ означава „с друг произход“.