text:
 31.12.2014
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 373/24
 DECIZIA NR. 2/2014 A COMITETULUI MIXT PENTRU TRANSPORT AERIAN UNIUNEA EUROPEANĂ-ELVEȚIA, INSTITUIT ÎN TEMEIUL ACORDULUI DINTRE COMUNITATEA EUROPEANĂ ȘI CONFEDERAȚIA ELVEȚIANĂ PRIVIND TRANSPORTUL AERIAN,
 din 5 decembrie 2014
 de înlocuire a anexei la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian
 (2014/957/UE)
 COMITETUL PENTRU TRANSPORT AERIAN UNIUNEA EUROPEANĂ-ELVEȚIA,
 Având în vedere Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, denumit în continuare „acordul”, în special articolul 23 alineatul (4),
 DECIDE:
 Articol unic
 Anexa la prezenta decizie înlocuiește anexa la acord, începând de la 1 februarie 2015.
 Adoptată la Berna, 5 decembrie 2014.
 Pentru Comitetul mixt
 Șeful delegației Uniunii Europene
 Margus RAHUOJA
 Șeful delegației elvețiene
 Peter MÜLLER
 ANEXĂ
 În sensul prezentului acord:
 —
 în temeiul Tratatului de la Lisabona, intrat în vigoare la 1 decembrie 2009, Uniunea Europeană înlocuiește Comunitatea Europeană și îi succede acesteia;
 —
 în toate cazurile în care actele specificate în prezenta anexă fac trimitere fie la state membre ale Comunității Europene, înlocuită de Uniunea Europeană, fie la o cerință de legătură cu aceasta din urmă, respectivele trimiteri se interpretează, în sensul prezentului acord, ca aplicându-se în egală măsură Elveției sau cerinței de legătură cu Elveția;
 —
 trimiterile la Regulamentele (CEE) nr. 2407/92 și (CEE) nr. 2408/92 ale Consiliului, făcute în articolele 4, 15, 18, 27 și 35 din acord, se interpretează ca trimiteri la Regulamentul (CE) nr. 1008/2008 al Parlamentului European și al Consiliului;
 —
 fără a aduce atingere articolului 15 din prezentul acord, termenul „operator de transport aerian comunitar” sau „transportator aerian comunitar” prevăzut în directivele și regulamentele comunitare menționate în continuare se aplică și transportatorilor aerieni care sunt autorizați, își desfășoară activitatea principală și, dacă este cazul, își au sediul social în Elveția, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1008/2008. Trimiterile la Regulamentul (CEE) nr. 2407/92 se interpretează ca trimiteri la Regulamentul (CE) nr. 1008/2008;
 —
 în textele următoare, orice trimitere la articolele 81 și 82 din tratat sau la articolele 101 și 102 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene se interpretează ca trimitere la articolele 8 și 9 din prezentul acord.
 1. Liberalizarea aviației și alte norme aplicabile aviației civile
 nr. 1008/2008
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 24 septembrie 2008 privind normele comune pentru operarea serviciilor aeriene în Comunitate
 nr. 2000/79
 Directiva Consiliului din 27 noiembrie 2000 privind punerea în aplicare a Acordului european privind organizarea timpului de lucru al personalului mobil din aviația civilă, încheiat de Asociația companiilor europene de navigație aeriană (AEA), Federația europeană a lucrătorilor din transporturi (ETF), Asociația europeană a personalului tehnic navigant (ECA), Asociația europeană a companiilor aviatice din regiunile Europei (ERA) și Asociația internațională a liniilor aeriene rezervate în sistem charter (AICA)
 nr. 93/104
 Directiva Consiliului din 23 noiembrie 1993 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru, astfel cum a fost modificată prin:
 —
 Directiva 2000/34/CE
 nr. 437/2003
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 27 februarie 2003 privind rapoartele statistice referitoare la transportul aerian de pasageri, mărfuri și poștă
 nr. 1358/2003
 Regulamentul Comisiei din 31 iulie 2003 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 437/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind rapoartele statistice referitoare la transportul aerian de pasageri, mărfuri și poștă și de modificare a anexelor I și II la acesta
 nr. 785/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 21 aprilie 2004 privind cerințele de asigurare a operatorilor de transport aerian și a operatorilor de aeronave, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 285/2010 al Comisiei
 nr. 95/93
 Regulamentul Consiliului din 18 ianuarie 1993 privind normele comune de alocare a sloturilor orare pe aeroporturile comunitare (articolele 1-12), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 793/2004
 nr. 2009/12
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 11 martie 2009 privind tarifele de aeroport
 nr. 96/67
 Directiva Consiliului din 15 octombrie 1996 privind accesul la piața serviciilor de handling la sol în aeroporturile Comunității
 (articolele 1-9, 11-23 și 25)
 nr. 80/2009
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind un cod de conduită pentru sistemele informatizate de rezervare și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2299/89 al Consiliului
 2. Norme de concurență
 nr. 1/2003
 Regulamentul Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (articolele 1-13, 15-45)
 (În măsura în care acest regulament este relevant pentru aplicarea prezentului acord. Introducerea acestui regulament nu afectează repartizarea sarcinilor în conformitate cu prezentul acord)
 nr. 773/2004
 Regulamentul Comisiei din 7 aprilie 2004 privind desfășurarea procedurilor puse în aplicare de Comisie în temeiul articolelor 81 și 82 din Tratatul CE, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1792/2006 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 622/2008 al Comisiei
 nr. 139/2004
 Regulamentul Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi [Regulamentul (CE) privind concentrările economice]
 [articolele 1-18, articolul 19 alineatele (1)-(2) și articolele 20-23]
 În legătură cu articolul 4 alineatul (5) din Regulamentul privind concentrările economice, între Comunitatea Europeană și Elveția se aplică următoarele dispoziții:
 1.
 în ceea ce privește o concentrare, astfel cum este definită la articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004, care nu are dimensiune comunitară în sensul articolului 1 din respectivul regulament și care poate fi examinată în conformitate cu legislațiile naționale privind concurența din cel puțin trei state membre ale CE și din Confederația Elvețiană, persoanele sau întreprinderile la care se face trimitere în articolul 4 alineatul (2) din regulamentul menționat anterior pot, înainte de orice notificare adresată autorităților competente, să informeze Comisia Europeană, prin intermediul unei cereri motivate, că respectiva concentrare ar trebui examinată de către Comisie;
 2.
 Comisia Europeană transmite fără întârziere Confederației Elvețiene toate cererile primite în temeiul articolului 4 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 și al alineatului anterior;
 3.
 în cazul în care Confederația Elvețiană își exprimă dezacordul cu privire la cererea de trimitere a cazului, autoritatea elvețiană competentă în domeniul concurenței își menține competența, iar cazul nu va fi trimis de Confederația Elvețiană în temeiul prezentului alineat.
 În ceea ce privește termenele menționate la articolul 4 alineatele (4) și (5), articolul 9 alineatele (2) și (6), precum și la articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul privind concentrările economice:
 1.
 Comisia Europeană transmite fără întârziere autorităților competente elvețiene din domeniul concurenței toate documentele relevante în temeiul articolului 4 alineatele (4) și (5), al articolului 9 alineatele (2) și (6), precum și al articolului 22 alineatul (2);
 2.
 pentru Confederația Elvețiană, calcularea termenelor menționate la articolul 4 alineatele (4) și (5), la articolul 9 alineatele (2) și (6), precum și la articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004, începe la data primirii documentelor relevante de către autoritatea elvețiană competentă în domeniul concurenței.
 nr. 802/2004
 Regulamentul Comisiei din 7 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 139/2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (articolele 1-24), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1792/2006 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1033/2008 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1269/2013 al Comisiei
 nr. 2006/111
 Directiva Comisiei din 16 noiembrie 2006 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice, precum și transparența relațiilor financiare din cadrul anumitor întreprinderi
 nr. 487/2009
 Regulamentul Consiliului din 25 mai 2009 privind aplicarea articolului 81 alineatul (3) din tratat anumitor categorii de acorduri și practici concertate în sectorul transporturilor aeriene
 3. Siguranța aviației
 nr. 216/2008
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 februarie 2008 privind normele comune în domeniul aviației civile și instituirea unei Agenții Europene de Siguranță a Aviației și de abrogare a Directivei 91/670/CEE a Consiliului, a Regulamentului (CE) nr. 1592/2002 și a Directivei 2004/36/CE, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 690/2009 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1108/2009
 —
 Regulamentul (UE) nr. 6/2013 al Comisiei
 Agenția beneficiază și în Elveția de competențele pe care i le conferă dispozițiile regulamentului.
 Comisia beneficiază și în Elveția de competențele decizionale conferite în conformitate cu articolul 11 alineatul (2), articolul 14 alineatele (5) și (7), articolul 24 alineatul (5), articolul 25 alineatul (1), articolul 38 alineatul (3) litera (i), articolul 39 alineatul (1), articolul 40 alineatul (3), articolul 41 alineatele (3) și (5), articolul 42 alineatul (4), articolul 54 alineatul (1) și articolul 61 alineatul (3).
 Fără a aduce atingere adaptării orizontale prevăzute la a doua liniuță din anexa la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, se consideră că trimiterile la „statele membre” cuprinse la articolul 65 din regulament sau în dispozițiile Directivei 1999/468/CE menționate în dispoziția respectivă nu se aplică Elveției.
 Niciun element al acestui regulament nu trebuie interpretat ca fiind de natură să confere AESA competența de a acționa în numele Elveției în cadrul acordurilor internaționale în alt scop decât acela de a facilita îndeplinirea obligațiilor care îi revin în temeiul respectivelor acorduri.
 În sensul prezentului acord, textul regulamentului se citește cu următoarele adaptări:
 (a)
 articolul 12 se modifică după cum urmează:
 (i)
 la alineatul (1), cuvintele „sau în Elveția” se inserează după cuvântul „Comunitate”.
 (ii)
 la alineatul (2) litera (a), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „sau Elveția”;
 (iii)
 la alineatul (2), se elimină literele (b) și (c);
 (iv)
 se adaugă următorul alineat:
 „(3) Ori de câte ori negociază cu o țară terță în vederea încheierii unui acord conform căruia un stat membru sau agenția pot elibera certificate pe baza certificatelor emise de autoritățile aeronautice ale respectivei țări terțe, Comunitatea depune toate eforturile necesare în vederea obținerii pentru Elveția a ofertei unui acord similar cu țara terță în cauză. La rândul său, Elveția depune toate eforturile pentru a încheia cu țările terțe acorduri care corespund celor ale Comunității.”;
 (b)
 la articolul 29, se adaugă următorul alineat:
 „(4) Prin derogare de la articolul 12 alineatul (2) litera (a) din Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, cetățenii elvețieni care se bucură de deplinătatea drepturilor cetățenești pot fi angajați prin contract de către directorul executiv al agenției.”;
 (c)
 la articolul 30, se adaugă următorul paragraf:
 „Elveția aplică agenției Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene, care figurează în anexa A la prezenta anexă, în conformitate cu apendicele la anexa A.”;
 (d)
 la articolul 37, se adaugă următorul paragraf:
 „Elveția participă cu drepturi depline în cadrul consiliului de administrație și are aceleași drepturi și obligații ca statele membre ale Uniunii Europene, cu excepția dreptului de vot.”;
 (e)
 la articolul 59, se adaugă următorul alineat:
 „(12) Participarea Elveției la contribuția financiară menționată la alineatul (1) litera (b) se realizează conform următoarei formule:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b)0,2/100]c/C
 unde:
 S
 =
 partea din bugetul agenției care nu este acoperită de taxele și tarifele menționate la alineatul (1) literele (c) și (d)
 a
 =
 numărul de state asociate
 b
 =
 numărul de state membre ale Uniunii Europene
 c
 =
 contribuția Elveției la bugetul OACI,
 C
 =
 contribuția totală la bugetul OACI a statelor membre ale UE și a statelor asociate.”
 ;
 (f)
 la articolul 61, se adaugă următorul paragraf:
 „Dispozițiile privind controlul financiar exercitat de Comunitate în Elveția în ceea ce privește participanții la activitățile agenției sunt stabilite în anexa B la prezenta anexă.”;
 (g)
 domeniul de aplicare al anexei II la regulament se extinde pentru a include următoarele aeronave, ca produse care intră sub incidența articolului 2 alineatul (3) litera (a) punctul (ii) din Regulamentul (CE) nr. 1702/2003 al Comisiei din 24 septembrie 2003 de stabilire a normelor de punere în aplicare privind certificarea pentru navigabilitate și mediu a aeronavelor și a produselor, reperelor și dispozitivelor, precum și certificarea întreprinderilor de proiectare și producție (1):
 A/c — [HB-IDJ] — tip CL600-2B19
 A/c — [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] — tip Gulfstream G-IV
 A/c — [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] — tip Gulfstream G-V
 A/c — [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] — tip MD900.
 nr. 1108/2009
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 216/2008 în domeniul aerodromurilor, al gestionării traficului aerian și al serviciilor de navigație aeriană și de abrogare a Directivei 2006/23/CE
 nr. 805/2011
 Regulamentul Comisiei din 10 august 2011 de stabilire a normelor detaliate privind licențele controlorilor de trafic aerian și anumite certificate în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului
 nr. 1178/2011
 Regulamentul Comisiei din 3 noiembrie 2011 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la personalul navigant din aviația civilă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 290/2012 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 70/2014 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 245/2014 al Comisiei
 nr. 3922/91
 Regulamentul Consiliului din 16 decembrie 1991 privind armonizarea cerințelor tehnice și a procedurilor administrative în domeniul aviației civile [articolele 1-3, articolul 4 alineatul (2), articolele 5-11 și articolul 13], astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1899/2006
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1900/2006
 —
 Regulamentul (CE) nr. 8/2008 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 859/2008 al Comisiei
 nr. 996/2010
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 20 octombrie 2010 privind investigarea și prevenirea accidentelor și incidentelor survenite în aviația civilă și de abrogare a Directivei 94/56/CE
 nr. 2003/42
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 13 iunie 2003 privind raportarea evenimentelor în aviația civilă (articolele 1-12)
 nr. 1321/2007
 Regulamentul Comisiei din 12 noiembrie 2007 de stabilire a unor reguli de punere în aplicare pentru înregistrarea, într-un fișier centralizat, a informațiilor privind evenimentele în aviația civilă schimbate în conformitate cu Directiva 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului
 nr. 1330/2007
 Regulamentul Comisiei din 24 septembrie 2007 de stabilire a normelor de aplicare pentru diseminarea către părțile interesate a informațiilor referitoare la evenimentele din aviația civilă menționate la articolul 7 alineatul (2) din Directiva 2003/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului
 nr. 2042/2003
 Regulamentul Comisiei din 20 noiembrie 2003 privind menținerea navigabilității aeronavelor și a produselor, reperelor și dispozitivelor aeronautice și autorizarea întreprinderilor și a personalului cu atribuții în domeniu, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 707/2006 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 376/2007 al Comisiei
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1056/2008 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 127/2010 al Comisiei,
 —
 Regulamentul (UE) nr. 962/2010 al Comisiei,
 —
 Regulamentul (UE) nr. 1149/2011 al Comisiei,
 —
 Regulamentul (UE) nr. 593/2012 al Comisiei
 nr. 104/2004
 Regulamentul Comisiei din 22 ianuarie 2004 de stabilire a normelor privind organizarea și componența camerei de recurs a Agenției Europene pentru Siguranța Aviației.
 nr. 2111/2005
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 14 decembrie 2005 de stabilire a unei liste comunitare a transportatorilor aerieni care se supun unei interdicții de exploatare pe teritoriul Comunității și de informare a pasagerilor transportului aerian cu privire la identitatea transportatorului aerian efectiv și de abrogare a articolului 9 din Directiva 2004/36/CE
 nr. 473/2006
 Regulamentul Comisiei din 22 martie 2006 de stabilire a normelor de aplicare pentru lista comunitară a transportatorilor aerieni care se supun unei interdicții de exploatare pe teritoriul Comunității menționate la capitolul II din Regulamentul (CE) nr. 2111/2005 al Parlamentului European și al Consiliului
 nr. 474/2006
 Regulamentul Comisiei din 22 martie 2006 de stabilire a listei comunitare a transportatorilor aerieni care fac obiectul unei interdicții de exploatare pe teritoriul Comunității menționate la capitolul II din Regulamentul (CE) nr. 2111/2005 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat ultima dată prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 368/2014 al Comisiei
 nr. 1332/2011
 Regulamentul Comisiei din 16 decembrie 2011 de stabilire a unor cerințe comune privind utilizarea spațiului aerian și a unor proceduri comune de operare pentru evitarea coliziunii în zbor
 nr. 646/2012
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 16 iulie 2012 de stabilire a normelor detaliate privind amenzile și daunele cominatorii potrivit Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului
 nr. 748/2012
 Regulamentul Comisiei din 3 august 2012 de stabilire a normelor de punere în aplicare privind certificarea pentru navigabilitate și mediu a aeronavelor și a produselor, reperelor și dispozitivelor, precum și certificarea întreprinderilor de proiectare și producție, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 7/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 69/2014 al Comisiei
 nr. 965/2012
 Regulamentul Comisiei din 5 octombrie 2012 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la operațiunile aeriene în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 800/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 71/2014 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 83/2014 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 379/2014 al Comisiei
 nr. 2012/780
 Decizia Comisiei din 5 decembrie 2012 privind drepturile de acces la Fișierul european centralizat al recomandărilor privind siguranța și al răspunsurilor la acestea instituit în temeiul articolului 18 alineatul (5) din Regulamentul (UE) nr. 996/2010 al Parlamentului European și al Consiliului privind investigarea și prevenirea accidentelor și incidentelor survenite în aviația civilă și de abrogare a Directivei 94/56/CE
 nr. 628/2013
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 28 iunie 2013 privind metodele de lucru ale Agenției Europene de Siguranță a Aviației pentru efectuarea inspecțiilor de standardizare și pentru monitorizarea aplicării normelor din Regulamentul (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 736/2006 al Comisiei
 nr. 139/2014
 Regulamentul Comisiei din 12 februarie 2014 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la aerodromuri în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului
 nr. 319/2014
 Regulamentul Comisiei din 27 martie 2014 privind onorariile și taxele percepute de Agenția Europeană de Siguranță a Aviației și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 593/2007
 nr. 452/2014
 Regulamentul Comisiei din 29 aprilie 2014 de stabilire a cerințelor tehnice și a procedurilor administrative referitoare la operațiunile aeriene ale operatorilor din țări terțe în temeiul Regulamentului (CE) nr. 216/2008 al Parlamentului European și al Consiliului
 4. Securitatea aviației
 nr. 300/2008
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 11 martie 2008 privind norme comune în domeniul securității aviației civile și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2320/2002
 nr. 272/2009
 Regulamentul Comisiei din 2 aprilie 2009 de completare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației civile prevăzute în anexa la Regulamentul (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 297/2010 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 720/2011 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 1141/2011 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 245/2013 al Comisiei
 nr. 1254/2009
 Regulamentul Comisiei din 18 decembrie 2009 de stabilire a criteriilor care să permită statelor membre să deroge de la standardele de bază comune privind securitatea aviației civile și să adopte măsuri de securitate alternative
 nr. 18/2010
 Regulamentul Comisiei din 8 ianuarie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 300/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește specificațiile pentru programele naționale de control al calității în domeniul securității aviației civile
 nr. 72/2010
 Regulamentul Comisiei din 26 ianuarie 2010 de stabilire a procedurilor de efectuare a inspecțiilor Comisiei în domeniul securității aeronautice
 nr. 185/2010
 Regulamentul Comisiei din 4 martie 2010 de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune în domeniul securității aviației, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 357/2010 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 358/2010 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 573/2010 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 983/2010 al Comisiei
 —
 Regulamentul (UE) nr. 334/2011 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 859/2011 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1087/2011 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1147/2011 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 173/2012 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 711/2012 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1082/2012 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 104/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 246/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 654/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1103/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1116/2013 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 278/2014 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 687/2014 al Comisiei
 nr. 2010/774
 Decizia Comisiei din 13 aprilie 2010 de stabilire a măsurilor detaliate de implementare a standardelor de bază comune privind securitatea aviației care conțin informațiile menționate la articolul 18 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 300/2008, astfel cum a fost modificată prin:
 —
 Decizia C(2010) 2604 a Comisiei
 —
 Decizia C(2010) 3572 a Comisiei
 —
 Decizia C(2010) 9139 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2011) 5862 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2011) 8042 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2011) 9407 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2012) 1228 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2012) 5672 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2012) 5880 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2013) 1587 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2013) 2045 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2013) 4180 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2013) 7275 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2014) 1200 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2014) 1635 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2014) 3870 a Comisiei
 —
 Decizia de punere în aplicare C(2014) 4054 a Comisiei
 nr. 2013/511
 Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 4 februarie 2013 în ceea ce privește controlul de securitate al pasagerilor și al persoanelor, altele decât pasagerii, cu echipamente de detectare a urmelor de explozibili (ETD) în combinație cu detectoare portabile de metale (HHMD)
 5. Managementul traficului aerian
 nr. 549/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 de stabilire a cadrului pentru crearea Cerului unic european (regulament-cadru), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia beneficiază de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolelor 6, 8, 10, 11 și 12.
 Articolul 10 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (2), cuvintele „la nivel comunitar” se înlocuiesc cu cuvintele „la nivel comunitar, cu participarea Elveției”.
 Fără a aduce atingere adaptării orizontale menționate la a doua liniuță din anexa la Acordul dintre Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind transportul aerian, se consideră că trimiterile la „statele membre” cuprinse la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 549/2004 sau în dispozițiile Deciziei 1999/468/CE menționate în dispoziția respectivă nu se aplică Elveției.
 nr. 550/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind prestarea de servicii de navigație aeriană în cerul unic european (regulament privind prestarea de servicii), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia beneficiază de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolelor 9a, 9b, 15a, 16 și 17.
 În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se modifică după cum urmează:
 (a)
 articolul 3 se modifică după cum urmează:
 La alineatul (2), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „și în Elveția”;
 (b)
 articolul 7 se modifică după cum urmează:
 la alineatul (1) și la alineatul (6), cuvintele „și al Elveției” se inserează după cuvântul „Comunității”;
 (c)
 articolul 8 se modifică după cum urmează:
 la alineatul (1), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „și în Elveția”;
 (d)
 articolul 10 se modifică după cum urmează:
 la alineatul (1), după cuvântul „Comunitate”, se inserează cuvintele „și în Elveția”;
 (e)
 articolul 16 alineatul (3) se înlocuiește cu următorul text:
 „(3) Comisia notifică decizia sa statelor membre și informează prestatorul de servicii cu privire la aceasta, în măsura în care prestatorul este implicat legal.”
 nr. 551/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind organizarea și utilizarea spațiului aerian în cerul unic European (regulament privind spațiul aerian), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia beneficiază de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolelor 3a, 6 și 10.
 nr. 552/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 10 martie 2004 privind interoperabilitatea rețelei europene de gestionare a traficului aerian (regulamentul privind interoperabilitatea), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1070/2009
 În Elveția, Comisia beneficiază de competențele care îi sunt conferite în temeiul articolului 4, al articolului 7 și al articolului 10 alineatul (3).
 În sensul prezentului acord, dispozițiile regulamentului se modifică după cum urmează:
 (a)
 articolul 5 se modifică după cum urmează:
 la alineatul (2), cuvintele „sau în Elveția” se inserează după cuvântul „Comunitate”;
 (b)
 articolul 7 se modifică după cum urmează:
 la alineatul (4), cuvintele „sau în Elveția” se inserează după cuvântul „Comunitate”;
 (c)
 anexa III se modifică după cum urmează:
 La secțiunea 3, la a doua și la ultima liniuță, după cuvintele „în Comunitate” se inserează cuvintele „sau în Elveția”.
 nr. 2150/2005
 Regulamentul Comisiei din 23 decembrie 2005 de stabilire a unor norme comune pentru utilizarea flexibilă a spațiului aerian
 nr. 1033/2006
 Regulamentul Comisiei din 4 iulie 2006 de stabilire a cerințelor privind procedurile pentru planurile de zbor în faza premergătoare zborului pentru Cerul unic european, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 428/2013 al Comisiei
 nr. 1032/2006
 Regulamentul Comisiei din 6 iulie 2006 de stabilire a cerințelor aplicabile sistemelor automate pentru schimbul datelor de zbor în scopul notificării, al coordonării și al transferului zborurilor între unități de control al traficului aerian, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 30/2009 al Comisiei
 nr. 1794/2006
 Regulamentul Comisiei din 6 decembrie 2006 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 1191/2010 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei
 nr. 730/2006
 Regulamentul Comisiei din 11 mai 2006 privind clasificarea spațiului aerian și accesul zborurilor efectuate în conformitate cu regulile de zbor la vedere deasupra nivelului de zbor 195, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei
 nr. 219/2007
 Regulamentul Consiliului din 27 februarie 2007 privind înființarea unei întreprinderi comune pentru realizarea sistemului european de nouă generație pentru gestionarea traficului aerian (SESAR), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 1361/2008 al Consiliului
 —
 Regulamentul (UE) nr. 721/2014 al Consiliului
 nr. 633/2007
 Regulamentul Comisiei din 7 iunie 2007 de stabilire a cerințelor pentru aplicarea unui protocol de transfer al mesajelor de zbor folosit în scopul notificării, al coordonării și al transferului zborurilor între unitățile de control al traficului aerian, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (UE) nr. 283/2011 al Comisiei
 nr. 482/2008
 Regulamentul Comisiei din 30 mai 2008 de stabilire a unui sistem de asigurare a siguranței software care urmează să fie pus în aplicare de către furnizorii de servicii de navigație aeriană și de modificare a anexei II la Regulamentul (CE) nr. 2096/2005
 nr. 29/2009
 Regulamentul Comisiei din 16 ianuarie 2009 de stabilire a cerințelor privind serviciile de legături de date pentru cerul unic european, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 441/2014 al Comisiei
 În sensul prezentului acord, textul regulamentului se citește cu următoarea adaptare:
 În anexa I, partea A, se adaugă cuvintele „Elveția UIR”.
 nr. 262/2009
 Regulamentul Comisiei din 30 martie 2009 de stabilire a cerințelor pentru alocarea și utilizarea coordonată a codurilor de interogator în mod S pentru Cerul unic european.
 nr. 73/2010
 Regulamentul Comisiei din 26 ianuarie 2010 de stabilire a cerințelor de calitate a datelor aeronautice și informațiilor aeronautice pentru cerul unic european
 nr. 255/2010
 Regulamentul Comisiei din 25 martie 2010 de stabilire a unor norme comune privind managementul fluxului de trafic aerian, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei
 nr. 691/2010
 Regulamentul Comisiei din 29 iulie 2010 de stabilire a unui sistem de performanță pentru serviciile de navigație aeriană și pentru funcțiile de rețea și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2096/2005 de stabilire a unor cerințe comune pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 1216/2011 al Comisiei
 Măsurile corective adoptate de Comisie în temeiul articolului 14 alineatul (3) din regulament se aplică în mod obligatoriu Elveției, după adoptarea lor printr-o decizie a Comitetului mixt.
 Nr. C(2010) 5134
 Decizia Comisiei din 29 iulie 2010 privind desemnarea organismului de evaluare a performanțelor Cerului unic european
 nr. 2014/672
 Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 24 septembrie 2014 privind prelungirea desemnării organismului de evaluare a performanțelor Cerului unic european
 nr. 176/2011
 Regulamentul Comisiei din 24 februarie 2011 privind informațiile care trebuie furnizate înainte de instituirea și modificarea unui bloc funcțional de spațiu aerian
 nr. 2011/121
 Decizia Comisiei din 21 februarie 2011 de stabilire a obiectivelor de performanță la nivelul Uniunii Europene și a pragurilor de alertă pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană pentru anii 2012-2014
 nr. 677/2011
 Regulamentul Comisiei din 7 iulie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a funcțiilor rețelei de management al traficului aerian (ATM) și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 691/2010
 nr. 2011/4130
 Decizia Comisiei din 7 iulie 2011 de numire a administratorului rețelei pentru funcțiile rețelei de management al traficului aerian (ATM) a Cerului unic european
 nr. 1034/2011
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 17 octombrie 2011 privind supravegherea siguranței în managementul traficului aerian și serviciile de navigație aeriană și de modificare a Regulamentului (UE) nr. 691/2010
 nr. 1035/2011
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 17 octombrie 2011 de stabilire a cerințelor comune pentru furnizarea de servicii de navigație aeriană și de modificare a Regulamentelor (CE) nr. 482/2008 și (UE) nr. 691/2010, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 923/2012 al Comisiei
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 448/2014 al Comisiei
 nr. 1206/2011
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 22 noiembrie 2011 de stabilire a cerințelor privind identificarea aeronavelor în scopul supravegherii pentru cerul unic european
 În sensul prezentului acord, textul regulamentului se citește cu următoarea adaptare:
 În anexa I se adaugă cuvintele „Elveția UIR”.
 nr. 1207/2011
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 22 noiembrie 2011 de stabilire a cerințelor pentru performanța și interoperabilitatea funcției de supraveghere în cadrul Cerului unic european
 nr. 923/2012
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 26 septembrie 2012 de stabilire a regulilor comune ale aerului și a dispozițiilor operaționale privind serviciile și procedurile din navigația aeriană și de modificare a Regulamentului de punere în aplicare (UE) nr. 1035/2011 și a Regulamentelor (CE) nr. 1265/2007, (CE) nr. 1794/2006, (CE) nr. 730/2006, (CE) nr. 1033/2006 și (UE) nr. 255/2010
 nr. 1079/2012
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 16 noiembrie 2012 de stabilire a cerințelor privind ecartul dintre canalele de voce pentru cerul unic european, astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 657/2013 al Comisiei
 nr. 390/2013
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 3 mai 2013 de instituire a unui sistem de performanță pentru serviciile de navigație aeriană și pentru funcțiile de rețea
 nr. 391/2013
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 3 mai 2013 de stabilire a unei scheme comune de tarifare pentru serviciile de navigație aeriană
 nr. 409/2013
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 3 mai 2013 privind definirea proiectelor comune, instituirea guvernanței și identificarea stimulentelor pentru sprijinirea implementării Planului general european de management al traficului aerian
 nr. 2014/132
 Decizia de punere în aplicare a Comisiei din 11 martie 2014 de stabilire a obiectivelor de performanță la nivelul Uniunii pentru rețeaua de management al traficului aerian și a pragurilor de alertă pentru a doua perioadă de referință 2015-2019
 nr. 716/2014
 Regulamentul de punere în aplicare al Comisiei din 27 iunie 2014 privind instituirea proiectului comun pilot de sprijinire a punerii în aplicare a Planului general european de management al traficului aerian
 6. Mediu și zgomot
 nr. 2002/30
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 26 martie 2002 privind stabilirea normelor și a procedurilor cu privire la introducerea restricțiilor de exploatare referitoare la zgomot pe aeroporturile comunitare (articolele 1-12 și 14-18)
 [Se aplică modificările anexei I, care decurg din anexa II capitolul 8 (Politica în domeniul transporturilor) secțiunea G (Transportul aerian) punctul 2 din Actul privind condițiile de aderare a Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace și adaptările tratatelor pe care se întemeiază Uniunea Europeană].
 nr. 89/629
 Directiva Consiliului din 4 decembrie 1989 privind limitarea emisiilor sonore produse de avioanele civile subsonice cu reacție
 (articolele 1-8)
 nr. 2006/93
 Directiva Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind reglementarea exploatării avioanelor care intră sub incidența părții a II-a, capitolul 3, volumul 1 din anexa 16 la Convenția privind aviația civilă internațională, a doua ediție (1988).
 7. Protecția consumatorilor
 nr. 90/314
 Directiva Consiliului din 13 iunie 1990 privind pachetele de servicii pentru călătorii, vacanțe și circuite.
 (articolele 1-10)
 nr. 93/13
 Directiva Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii.
 (articolele 1-11)
 nr. 2027/97
 Regulamentul Consiliului din 9 octombrie 1997 privind răspunderea operatorilor de transport aerian în caz de accidente (articolele 1-8), astfel cum a fost modificat prin:
 —
 Regulamentul (CE) nr. 889/2002
 nr. 261/2004
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91
 (articolele 1-18)
 nr. 1107/2006
 Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 5 iulie 2006 privind drepturile persoanelor cu handicap și ale persoanelor cu mobilitate redusă pe durata călătoriei pe calea aerului.
 8. Diverse
 nr. 2003/96
 Directiva Consiliului din 27 octombrie 2003 privind restructurarea cadrului comunitar de impozitare a produselor energetice și a electricității
 [articolul 14 alineatul (1) litera (b) și articolul 14 alineatul (2)].
 9. Anexe
 A: Protocol privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene
 B: Dispoziții privind controlul financiar pe care îl exercită Uniunea Europeană în privința participanților elvețieni la activitățile AESA
 (1) JO L 243, 27.9.2003, p. 6.
 ANEXA A
 PROTOCOL PRIVIND PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE UNIUNII EUROPENE
 ÎNALTELE PĂRȚI CONTRACTANTE,
 ÎNTRUCÂT, în conformitate cu articolul 343 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și cu articolul 191 din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (CEEA), Uniunea Europeană și CEEA beneficiază pe teritoriile statelor membre de privilegiile și de imunitățile necesare pentru îndeplinirea misiunilor lor,
 AU CONVENIT asupra următoarelor dispoziții, care vor fi anexate la Tratatul privind Uniunea Europeană, la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și la Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice:
 CAPITOLUL I
 PROPRIETĂȚI, FONDURI, ACTIVE ȘI OPERAȚIUNI ALE UNIUNII EUROPENE
 Articolul 1
 Sediile și clădirile Uniunii sunt inviolabile. Acestea sunt exceptate de la percheziție, rechiziție, confiscare sau expropriere. Patrimoniul și activele Uniunii nu pot face obiectul niciunei măsuri administrative sau judiciare de constrângere fără autorizație din partea Curții de Justiție.
 Articolul 2
 Arhivele Uniunii sunt inviolabile.
 Articolul 3
 Uniunea, activele, veniturile și celelalte proprietăți ale acesteia sunt scutite de orice impozite directe.
 Ori de câte ori este posibil, guvernele statelor membre adoptă dispozițiile necesare pentru a restitui sau a rambursa valoarea impozitelor indirecte sau a taxelor la vânzare care sunt incluse în prețul bunurilor mobile sau imobile, în cazul în care Uniunea, pentru uz oficial, face achiziții importante al căror preț cuprinde impozite și taxe de acest tip. Totuși, aplicarea acestor măsuri nu trebuie să aibă drept efect denaturarea concurenței în cadrul Uniunii.
 Nu se acordă nicio scutire cu privire la impozitele, taxele și impunerile care nu constituie decât simpla remunerare a serviciilor de utilitate publică.
 Articolul 4
 Uniunea este scutită de orice taxe vamale, interdicții și restricții la importul și exportul articolelor destinate uzului său oficial: articolele astfel importate nu vor fi cedate cu titlu oneros sau gratuit pe teritoriul țării în care sunt introduse, decât în condiții permise de guvernul acelei țări.
 Uniunea este de asemenea scutită de orice taxe vamale, interdicții sau restricții la importul și exportul publicațiilor sale.
 CAPITOLUL II
 COMUNICAȚIILE ȘI PERMISELE DE LIBERĂ TRECERE
 Articolul 5
 În ceea ce privește comunicațiile lor oficiale și transmiterea tuturor documentelor lor, instituțiile Uniunii beneficiază, pe teritoriul fiecărui stat membru, de regimul acordat de către statul respectiv misiunilor diplomatice.
 Corespondența oficială, precum și celelalte comunicații oficiale ale instituțiilor Uniunii nu pot fi cenzurate.
 Articolul 6
 Președinții instituțiilor Uniunii pot emite pentru membrii și agenții acestor instituții permise de liberă trecere a căror formă este stabilită de către Consiliu, hotărând cu majoritate simplă, și care sunt recunoscute cu titlu valabil de liberă circulație de către autoritățile statelor membre. Aceste permise de liberă trecere se eliberează funcționarilor și altor agenți în condițiile prevăzute de Statutul funcționarilor Uniunii și de Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Uniunii.
 Comisia poate încheia acorduri în vederea recunoașterii acestor permise de liberă trecere ca documente valabile de călătorie pe teritoriile unor state terțe.
 CAPITOLUL III
 MEMBRII PARLAMENTULUI EUROPEAN
 Articolul 7
 Nu se impun niciun fel de restricții administrative sau de altă natură în privința liberei circulații a membrilor Parlamentului European spre locul de desfășurare a reuniunii Parlamentului European sau la întoarcere.
 Membrii Parlamentului European beneficiază, în privința formalităților vamale și a controlului valutar:
 (a)
 din partea propriului guvern, de aceleași facilități precum cele acordate înalților funcționari aflați în străinătate în misiune oficială temporară;
 (b)
 din partea guvernelor celorlalte state membre, de aceleași facilități precum cele acordate reprezentanților guvernelor străine aflați în misiune oficială temporară.
 Articolul 8
 Membrii Parlamentului European nu pot fi cercetați, reținuți sau urmăriți din cauza opiniilor sau a voturilor exprimate în cadrul exercitării funcțiilor lor.
 Articolul 9
 Pe durata sesiunilor Parlamentului European, membrii acestuia beneficiază:
 (a)
 pe teritoriul lor național, de imunitățile recunoscute membrilor parlamentului din propria țară;
 (b)
 pe teritoriul oricărui alt stat membru, de imunitate față de orice măsură de detenție și de imunitate jurisdicțională.
 În mod similar, imunitatea se aplică membrilor și pe parcursul deplasării lor înspre și dinspre locul de desfășurare a reuniunilor Parlamentului European.
 Imunitatea nu poate fi invocată atunci când un membru al parlamentului este prins în flagrant delict și ea nu poate împiedica Parlamentul European să își exercite dreptul de a ridica imunitatea unuia dintre membri săi.
 CAPITOLUL IV
 REPREZENTANȚII STATELOR MEMBRE CARE PARTICIPĂ LA LUCRĂRILE INSTITUȚIILOR UNIUNII EUROPENE
 Articolul 10
 Reprezentanții statelor membre care participă la activitatea instituțiilor Uniunii, consilierii și experții tehnici ai acestora beneficiază, în exercițiul funcțiunii și pe durata deplasărilor lor către sau de la locul reuniunilor, de privilegiile, imunitățile și facilitățile obișnuite.
 Prezentul articol se aplică, de asemenea, membrilor organelor consultative ale Uniunii.
 CAPITOLUL V
 FUNCȚIONARII ȘI CEILALȚI AGENȚI AI UNIUNII EUROPENE
 Articolul 11
 Pe teritoriul fiecărui stat membru și indiferent de cetățenia lor, funcționarii și ceilalți agenți ai Uniunii:
 (a)
 beneficiază de imunitate de jurisdicție pentru actele îndeplinite de aceștia în calitatea lor oficială, inclusiv afirmațiile scrise sau verbale, sub rezerva aplicării dispozițiilor din tratatele care reglementează, pe de o parte, răspunderea funcționarilor și agenților față de Uniune și, pe de altă parte, competența Curții de Justiție a Uniunii Europene de a decide asupra litigiilor dintre Uniune și funcționarii și alți agenți ai Uniunii; aceștia beneficiază de imunitate și după încetarea funcțiilor lor;
 (b)
 nu sunt supuși, nici ei și nici soții/soțiile sau membrii de familie aflați în întreținerea lor, dispozițiilor privind limitarea imigrației sau formalităților de înregistrare pentru străini;
 (c)
 beneficiază, cu privire la reglementările monetare sau de schimb, de facilitățile acordate în mod obișnuit funcționarilor organizațiilor internaționale;
 (d)
 beneficiază de dreptul de a importa, fără taxe vamale, mobilierul și bunurile personale cu ocazia numirii în funcție în țara respectivă și de dreptul de a-și reexporta, fără taxe vamale, mobilierul și bunurile personale la încheierea misiunii în țara de destinație, sub rezerva, fie într-un caz, fie în celălalt, a condițiilor considerate ca fiind necesare de guvernele țărilor respective;
 (e)
 beneficiază de dreptul de a importa, fără taxe vamale, automobilele personale, achiziționate fie în țara unde au avut ultima reședință, fie în țara ai căror resortisanți sunt, în condițiile pieței interne din țara de destinație și de a le reexporta, fără taxe vamale, sub rezerva, în ambele cazuri, a condițiilor considerate ca fiind necesare de guvernele țărilor respective.
 Articolul 12
 Salariile, retribuțiile și indemnizațiile plătite de Uniune funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii sunt impozitate în beneficiul Uniunii, în condițiile și după procedura stabilite de Parlamentul European și de Consiliu prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea instituțiilor în cauză.
 Salariile, retribuțiile și indemnizațiile plătite de Uniune propriilor funcționari și agenți sunt scutite de impozitarea națională.
 Articolul 13
 La aplicarea impozitului pe venit, a impozitului pe avere și a taxei de succesiune, precum și la aplicarea convențiilor de evitare a dublei impuneri încheiate între statele membre ale Uniunii, funcționarii și ceilalți agenți ai Uniunii care, în scopul exclusiv al exercitării funcțiilor lor în serviciul Uniunii, își stabilesc reședința pe teritoriul unui stat membru diferit de statul în care își au domiciliul fiscal în momentul intrării în serviciul Uniunii, se consideră, atât în statul în care își au efectiv reședința, cât și în statul unde își au domiciliul fiscal, că și-au păstrat domiciliul în acest stat din urmă, în cazul în care acesta este membru al Uniunii. Această dispoziție se aplică, de asemenea, soțului/soției, în măsura în care acesta/aceasta nu desfășoară activități lucrative proprii, precum și copiilor aflați în întreținerea și în grija persoanelor menționate în prezentul articol.
 Bunurile mobile care aparțin persoanelor prevăzute la paragraful anterior și care se află pe teritoriul statului de ședere sunt scutite de impozit pe moștenire în respectivul stat; pentru stabilirea acestei taxe, se consideră că bunurile respective se găsesc în statul de domiciliu fiscal, sub rezerva drepturilor statelor terțe și aplicării eventuale a dispozițiilor și convențiilor internaționale referitoare la dubla impunere.
 Orice domiciliu dobândit exclusiv în scopul exercitării de funcții în serviciul altor organizații internaționale nu este luat în considerare la aplicarea dispozițiilor prezentului articol.
 Articolul 14
 Acționând prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea instituțiilor interesate, Parlamentul European și Consiliul instituie regimul drepturilor de asigurări sociale pentru funcționarii și alți agenți ai Uniunii.
 Articolul 15
 Acționând prin regulamente în conformitate cu procedura legislativă ordinară și după consultarea celorlalte instituții interesate, Parlamentul European și Consiliul stabilesc categoriile de funcționari și alți agenți ai Uniunii cărora li se aplică, în totalitate sau în parte, dispozițiile articolului 11, ale articolului 12 al doilea paragraf și ale articolului 13.
 Numele, gradele și adresele funcționarilor și ale altor agenți care fac parte din aceste categorii sunt comunicate periodic guvernelor statelor membre.
 CAPITOLUL VI
 PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE MISIUNILOR STATELOR TERȚE ACREDITATE PE LÂNGĂ UNIUNEA EUROPEANĂ
 Articolul 16
 Statul membru pe teritoriul căruia se află sediul Uniunii acordă misiunilor statelor terțe acreditate pe lângă Uniunea Europeană imunitățile și privilegiile diplomatice obișnuite.
 CAPITOLUL VII
 DISPOZIȚII GENERALE
 Articolul 17
 Privilegiile, imunitățile și facilitățile se acordă funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii exclusiv în interesul Uniunii.
 Fiecare instituție a Uniunii are obligația de a ridica imunitatea acordată unui funcționar sau unui alt agent în toate situațiile în care consideră că o astfel de ridicare a imunității nu contravine intereselor Uniunii.
 Articolul 18
 În sensul aplicării prezentului protocol, instituțiile Uniunii colaborează cu autoritățile responsabile ale statelor membre vizate.
 Articolul 19
 Articolele 11-14 și articolul 17 se aplică membrilor Comisiei.
 Articolul 20
 Articolele 11-14 și articolul 17 se aplică judecătorilor, avocaților generali, grefierilor și raportorilor adjuncți ai Curții de Justiție a Uniunii Europene, fără să aducă atingere dispozițiilor articolului 3 din protocolul de stabilire a statutului Curții de Justiție a Uniunii Europene cu privire la imunitatea judiciară a judecătorilor și avocaților generali.
 Articolul 21
 Prezentul protocol se aplică și Băncii Europene de Investiții, membrilor organelor acesteia, personalului ei și reprezentanților statelor membre care participă la lucrările acesteia, fără a aduce atingere dispozițiilor protocolului privind statutul acesteia.
 Totodată, Banca Europeană de Investiții va fi scutită de orice impunere fiscală și de altă natură cu ocazia majorărilor capitalului său, precum și de diversele formalități pe care le comportă aceste operațiuni în statul în care își are sediul. De asemenea, eventuala ei dizolvare sau lichidare nu atrage după sine niciun fel de impunere. În afară de aceasta, în măsura în care se desfășoară în condiții statutare, activitatea Băncii și a organelor acesteia nu va fi supusă impozitelor pe cifra de afaceri.
 Articolul 22
 Prezentul protocol se aplică de asemenea Băncii Centrale Europene, membrilor organelor sale și personalului său, fără a aduce atingere dispozițiilor din Protocolul privind Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene.
 Totodată, Banca Centrală Europeană este scutită de orice impunere fiscală și de altă natură cu ocazia majorărilor capitalului său, precum și de diversele formalități pe care le comportă aceste operațiuni în statul în care banca își are sediul. Întrucât activitatea Băncii și a organelor sale se desfășoară în condițiile prevăzute în Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene, nu se vor aplica impozite pe cifra de afaceri.
 Apendice
 MODALITĂȚI DE APLICARE ÎN ELVEȚIA A PROTOCOLULUI PRIVIND PRIVILEGIILE ȘI IMUNITĂȚILE UNIUNII EUROPENE
 1. Extinderea aplicării la Elveția
 În Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene (denumit în continuare „protocolul”), toate referirile la statele membre trebuie interpretate ca incluzând și Elveția, cu excepția cazurilor în care dispozițiile care urmează dispun altfel.
 2. Scutirea agenției de impozitarea indirectă (inclusiv TVA)
 Bunurile și serviciile exportate din Elveția nu fac obiectul taxei elvețiene pe valoarea adăugată (TVA). În cazul bunurilor și serviciilor furnizate în Elveția agenției pentru uzul oficial al acesteia, în conformitate cu articolul 3 alineatul (2) din protocol, scutirea de TVA se realizează prin rambursare. Se acordă scutire de TVA în cazul în care prețul efectiv de achiziție a bunurilor și serviciilor menționate în factură sau în documentul echivalent se ridică la cel puțin 100 de franci elvețieni (inclusiv taxele).
 Rambursarea TVA se acordă la prezentarea pe lângă Direcția Principală pentru TVA a Administrației Fiscale Federale a formularelor elvețiene prevăzute în acest scop. De regulă, cererile de rambursare trebuie prelucrate în termen de trei luni de la data la care au fost depuse împreună cu documentele justificative necesare.
 3. Proceduri de aplicare a normelor privind personalul agenției
 În ceea ce privește articolul 12 paragraful al doilea din protocol, Elveția scutește, conform principiilor legislației sale interne, funcționarii și alți agenți ai agenției, în sensul articolului 2 din Regulamentul (Euratom, CECO, CEE) nr. 549/69 al Consiliului (1), de la plata impozitelor federale, cantonale și comunale pe salariile, retribuțiile și indemnizațiile plătite acestora de Uniunea Europeană și supuse unui impozit intern în favoarea acesteia.
 La aplicarea articolului 13 din protocol, Elveția nu este considerată stat membru în sensul punctului 1 de mai sus.
 Funcționarii și ceilalți agenți ai agenției, precum și membrii familiilor acestora care sunt membri ai sistemului de asigurări sociale aplicabil funcționarilor și celorlalți agenți ai Uniunii Europene, nu sunt obligați să se înscrie în sistemul de asigurări sociale elvețian.
 Curtea de Justiție a Uniunii Europene are competență exclusivă pentru toate problemele privind relațiile dintre agenție sau Comisie și personalul său în ceea ce privește aplicarea Regulamentului (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului (2) și a altor dispoziții din legislația UE privind condițiile de muncă.
 (1) Regulamentul (Euratom, CECO, CEE) nr. 549/69 al Consiliului din 25 martie 1969 de stabilire a categoriilor de funcționari și agenți ai Comunităților Europene cărora li se aplică dispozițiile articolului 12, ale articolului 13 al doilea paragraf și ale articolului 14 din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Comunităților (JO L 74, 27.3.1969, p. 1).
 (2) Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 de stabilire a statutului funcționarilor și a regimului aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene și de instituire a unor măsuri speciale aplicabile temporar funcționarilor Comisiei (regimul aplicabil celorlalți agenți) (JO L 56, 4.3.1968, p. 1).
 ANEXA B
 CONTROLUL FINANCIAR PRIVIND PARTICIPANȚII ELVEȚIENI LA ACTIVITĂȚILE AGENȚIEI EUROPENE DE SIGURANȚĂ A AVIAȚIEI
 Articolul 1
 Comunicare directă
 Agenția și Comisia comunică direct cu toate persoanele sau entitățile stabilite în Elveția care participă la activitățile agenției în calitate de contractanți, de participanți la programele agenției, de persoane plătite din bugetul agenției sau al Comunității sau de subcontractanți. Aceste persoane pot transmite direct Comisiei și agenției toate informațiile și documentele relevante pe care trebuie să le transmită pe baza instrumentelor menționate în prezenta decizie și pe baza contractelor sau a convențiilor încheiate, precum și pe baza oricăror decizii luate în temeiul acestora.
 Articolul 2
 Controale
 (1) În conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului (1) și cu regulamentul financiar adoptat de către Consiliul de administrație al agenției la 26 martie 2003, cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei (2) și cu celelalte instrumente menționate în prezenta decizie, contractele sau convențiile încheiate și deciziile luate împreună cu beneficiarii stabiliți în Elveția pot prevedea realizarea de audituri științifice, financiare, tehnologice sau de altă natură care să poată fi efectuate în orice moment la sediul beneficiarilor și al subcontractanților acestora de către funcționarii agenției sau ai Comisiei sau de către alte persoane mandatate de agenție sau de Comisie.
 (2) Funcționarii agenției și ai Comisiei și alte persoane mandatate de agenție și de Comisie beneficiază de un acces corespunzător la amplasamentele, lucrările și documentele, precum și la toate informațiile necesare pentru efectuarea acestor audituri, inclusiv la cele în format electronic. Acest drept de acces figurează explicit în contractele sau convențiile încheiate în vederea implementării instrumentelor menționate în prezenta decizie.
 (3) Curtea de Conturi Europeană beneficiază de aceleași drepturi ca și Comisia.
 (4) Auditurile pot avea loc până la cinci ani după expirarea prezentei decizii sau în condițiile prevăzute de contractele sau acordurile încheiate și de deciziile luate.
 (5) Biroul Federal Elvețian de Audit trebuie informat în prealabil cu privire la auditurile efectuate pe teritoriul elvețian. Această informare nu reprezintă o condiție legală pentru executarea unor astfel de audituri.
 Articolul 3
 Controale la fața locului
 (1) În temeiul prezentului acord, Comisia (OLAF) este autorizată să efectueze controale și inspecții la fața locului pe teritoriul elvețian, în conformitate cu termenii și condițiile prevăzute de Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului (3).
 (2) Controalele și inspecțiile la fața locului sunt pregătite și întreprinse de către Comisie, în strânsă colaborare cu Biroul Federal Elvețian de Audit sau cu alte autorități elvețiene competente desemnate de către Biroul Federal Elvețian de Audit, care sunt informate în timp util cu privire la obiectul, scopul și temeiul juridic al controalelor și inspecțiilor, pentru a putea furniza asistența necesară. În acest scop, funcționarii autorităților elvețiene competente pot participa la controalele și la inspecțiile la fața locului.
 (3) În cazul în care autoritățile elvețiene competente în cauză doresc acest lucru, controalele și inspecțiile la fața locului pot fi efectuate împreună de către Comisie și de către autoritățile elvețiene competente.
 (4) În cazul în care participanții la program se împotrivesc unui control sau unei inspecții la fața locului, autoritățile elvețiene, acționând în conformitate cu reglementările naționale, acordă inspectorilor Comisiei asistența necesară pentru îndeplinirea misiunii acestora de control sau de inspecție la fața locului.
 (5) Comisia comunică Biroului Federal Elvețian de Audit, cât mai curând posibil, orice fapt sau suspiciune legată de vreo neregulă de care a luat cunoștință în cursul controlului sau al inspecției la fața locului. În orice caz, Comisia trebuie să informeze autoritatea susmenționată cu privire la rezultatul acestor controale și inspecții.
 Articolul 4
 Informare și consultare
 (1) În scopul implementării corecte a prezentei anexe, autoritățile competente elvețiene și comunitare fac un schimb periodic de informații și, la cererea uneia dintre părți, inițiază consultări.
 (2) Autoritățile competente elvețiene informează fără întârziere agenția și Comisia cu privire la orice fapt sau suspiciune de care au luat cunoștință în legătură cu nereguli în încheierea și implementarea contractelor sau a acordurilor încheiate în aplicarea instrumentelor la care se referă prezenta decizie.
 Articolul 5
 Confidențialitate
 Informațiile comunicate sau obținute sub orice formă în temeiul prezentei anexe sunt protejate de secretul profesional și beneficiază de protecția acordată informațiilor similare de legislația națională elvețiană și de dispozițiile corespunzătoare aplicabile instituțiilor Comunității. Aceste informații nu trebuie comunicate altor persoane decât cele din instituțiile Comunității, din statele membre sau din Elveția ale căror funcții impun cunoașterea acestor informații și nu pot fi utilizate în alte scopuri decât pentru asigurarea unei protecții eficace a intereselor financiare ale părților contractante.
 Articolul 6
 Măsuri și sancțiuni administrative
 Fără a aduce atingere aplicării dreptului penal elvețian, agenția sau Comisia pot impune măsuri și sancțiuni administrative în conformitate cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei (4), precum și cu Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului (5).
 Articolul 7
 Recuperare și executare
 Deciziile care sunt luate de agenție sau de Comisie în domeniul de aplicare al prezentei decizii și care impun o obligație pecuniară pentru alte persoane decât statele au titlu executoriu în Elveția.
 Titlul executoriu trebuie emis fără efectuarea niciunui alt control în afară de verificarea autenticității actului de către autoritatea desemnată de guvernul elvețian, care trebuie să informeze în acest sens agenția sau Comisia. Executarea trebuie să aibă loc în conformitate cu normele de procedură elvețiene. Legalitatea deciziei de executare face obiectul controlului Curții de Justiție a Uniunii Europene.
 Hotărârile Curții de Justiție a Uniunii Europene pronunțate în temeiul unei clauze compromisorii sunt executorii în aceleași condiții.
 (1) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 248, 16.9.2002, p. 1).
 (2) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2343/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 privind regulamentul financiar-cadru pentru organismele menționate la articolul 185 din Regulamentul (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, 31.12.2002, p. 72).
 (3) Regulamentul (Euratom, CE) nr. 2185/96 al Consiliului din 11 noiembrie 1996 privind controalele și inspecțiile la fața locului efectuate de Comisie în scopul protejării intereselor financiare ale Comunităților Europene împotriva fraudei și a altor abateri (JO L 292, 15.11.1996, p. 2).
 (4) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2342/2002 al Comisiei din 23 decembrie 2002 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului privind regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (JO L 357, 31.12.2002, p. 1).
 (5) Regulamentul (CE, Euratom) nr. 2988/95 al Consiliului din 18 decembrie 1995 privind protecția intereselor financiare ale Comunităților Europene (JO L 312, 23.12.1995, p. 1).


type: other

text:
Up-381/18, U-I-169/18
 ECLI:SI:USRS:2018:Up.381.18
 Ustavna pritožba zoper sklep Upravnega sodišča št. I U 1462/2017 z dne 12. 2. 2018 v zvezi s sklepom Upravnega sodišča št. I U 1462/2017 z dne 29. 9. 2017
 Ustavna pritožba zoper sklep Upravnega sodišča št. I U 1462/2017 z dne 12. 2. 2018 v zvezi s sklepom Upravnega sodišča št. I U 1462/2017 z dne 29. 9. 2017 se zavrže.
 Za začasno zastopnico, upravičeno za sprejemanje pisanj za pritožnico Hajro Zec, se imenuje Nataša Stele, Ustavno sodišče Republike Slovenije, Beethovnova ulica 10, p. p. 1713, 1001 Ljubljana, Slovenija, z nalogo, da pritožnici vroči ta sklep.
 Up-381-18, U-I-169-18.pdf
 Up-381/18-4
 U-I-169/18-4
 Ustavno sodišče je v postopkih za preizkus pobude in ustavne pritožbe Hajre Zec, Bosna in Hercegovina, na seji 5. julija 2018
 1. Ustavna pritožba zoper sklep Upravnega sodišča št. I U 1462/2017 z dne 12. 2. 2018 v zvezi s sklepom Upravnega sodišča št. I U 1462/2017 z dne 29. 9. 2017 se zavrže.
 3. Za začasno zastopnico, upravičeno za sprejemanje pisanj za pritožnico Hajro Zec, se imenuje Nataša Stele, Ustavno sodišče Republike Slovenije, Beethovnova ulica 10, p. p. 1713, 1001 Ljubljana, Slovenija, z nalogo, da pritožnici vroči ta sklep.
 1. Sklad Republike Slovenije za nasledstvo je zavrnil zahtevo pritožnice za verifikacijo deviznih vlog. Upravno sodišče je tožbo zavrglo. Pritožnica je vložila pritožbo po pooblaščenki, ki v pritožbi ni izkazala, da bi imela opravljen pravniški državni izpit po Zakonu o pravniškem državnem izpitu (Uradni list RS, št. 83/03 – uradno prečiščeno besedilo in 111/07 – ZPDI). Zato je Upravno sodišče pritožbo zavrglo, ker jo je vložila oseba, ki te pravice nima. Pritožnica zatrjuje, da upravni spor ni učinkovito pravno sredstvo za zavarovanje njegovih pravic. Sodno varstvo v upravnem sporu naj bi pritožnici pomenilo nepremostljivo oviro. Zato predlaga izjemno obravnavo pred izčrpanjem pravnih sredstev.
 5. Izpodbijana drugi odstavek 2. člena in 3. člen ZNISESČP ne učinkujeta neposredno. V takem primeru je pravni interes za pobudo za začetek postopka za oceno ustavnosti skladno s stališčem Ustavnega sodišča (sklep št. U-I-275/07 z dne 22. 11. 2007, Uradni list RS, št. 110/07, in OdlUS XVI, 82) podan, če pobudnik pod pogoji iz 50. do 60. člena ZUstS hkrati vloži tudi ustavno pritožbo zoper posamični akt, izdan na podlagi izpodbijanih predpisov. Pobudnica je svoj pravni interes za začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijanih določb utemeljevala z vloženo ustavno pritožbo, ki jo je Ustavno sodišče zavrglo. Glede na navedeno morebitna ugoditev pobudi na pravni položaj pobudnice ne bi mogla vplivati, kar pomeni, da pobudnica ne izkazuje pravnega interesa za začetek postopka za oceno ustavnosti izpodbijanih zakonskih določb. Zato je Ustavno sodišče njegovo pobudo zavrglo (2. točka izreka).
 Hajra Zec, Bosna in Hercegovina
 US31523


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 27.3.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 92/14
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 188/2013
 af 8. november 2013
 om ændring af bilag II (Tekniske forskrifter, standarder, prøvning og certificering) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 244/2013 af 19. marts 2013 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af tricalciumphosphat (E 341 (iii)) i næringsstofpræparater bestemt til anvendelse i fødevarer til spædbørn og småbørn (1) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (2)
 Kommissionens forordning (EU) nr. 256/2013 af 20. marts 2013 om ændring af bilag III til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af natriumascorbat (E 301) i vitamin D-præparater bestemt til anvendelse i fødevarer til spædbørn og småbørn (2) skal indarbejdes i EØS-aftalen.
 (3)
 Denne afgørelse vedrører fødevarelovgivning. Lovgivning om fødevarer finder ikke anvendelse på Liechtenstein, så længe aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om handel med landbrugsprodukter også gælder for Liechtenstein, jf. indledningen til bilag II, kapitel XII, til EØS-aftalen. Denne afgørelse gælder derfor ikke for Liechtenstein.
 (4)
 Bilag II til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 54zzzzr (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008) i bilag II, kapitel XII, til EØS-aftalen:
 »—
 32013 R 0244: Kommissionens forordning (EU) nr. 244/2013 af 19. marts 2013 (EUT L 77 af 20.3.2013, s. 3)
 —
 32013 R 0256: Kommissionens forordning (EU) nr. 256/2013 af 20. marts 2013 (EUT L 79 af 21.3.2013, s. 24).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EU) nr. 244/2013 og (EU) nr. 256/2013, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 9. november 2013, forudsat at alle meddelelser er indgivet til Det Blandede EØS-Udvalg, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (3).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 8. november 2013.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Thórir IBSEN
 Formand
 (1) EUT L 77 af 20.3.2013, s. 3.
 (2) EUT L 79 af 21.3.2013, s. 24.
 (3) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


type: wikipedia

text:
Walter Rieß (auch Walter Ries; geb. 29. Dezember 1885 in Berlin; gest. 1943 in Auschwitz) war ein deutscher Opernsänger (Bass).
 Leben
 Rieß trat 1910 nach seiner musikalischen Ausbildung an kleineren Theatern als Schauspieler und Operettensänger auf. 1914 wurde er zum Kriegsdienst im Ersten Weltkrieg eingezogen. Nach Kriegsende setzte er seine Karriere am Stadttheater Krefeld, inzwischen als Opernsänger. 1920/21 trat er am Stadttheater Elberfeld, bevor er zum Opernhaus Düsseldorf wechselte. Dort wirkte er am 29. April 1923 an der Uraufführung der Oper Die heilige Ente von Hans Gál mit. 1926 ging er an die Bayerische Staatsoper München; zu seinen dortigen Rollen gehörte der Bartolo in Figaros Hochzeit, der Osmin in Entführung aus dem Serail, der Falstaff in Die lustigen Weiber von Windsor, der Beckmesser in den Meistersingern von Nürnberg, der Alberich im Ring des Nibelungen und der Nachtwunderer Hans Pfitzners Die Rose vom Liebesgarten. 1933 wurde er nach der Machtübernahme durch die Nationalsozialisten als Jude aus dem Ensemble der Bayerischen Staatsoper entlassen. Es folgten Auftritte 1935–1937 beim Jüdischen Kulturbund in Frankfurt am Main, wo er u. a. als Rocco in der Oper Fidelio und als Sarastro in der Zauberflöte auftrat. Im März 1941 spielte er noch am Theater des Jüdischen Kulturbunds in Berlin, bevor er in das Konzentrationslager Auschwitz verschleppt wurde, wo er 1943 umgekommen ist.
 Literatur
 Karl-Josef Kutsch, Leo Riemens: Großes Sängerlexikon. 2004
 Weblinks
 Einzelnachweise
 Opernsänger
 Opfer des Holocaust
 Todesopfer im KZ Auschwitz
 Deutscher
 Geboren 1885
 Gestorben 1943
 Mann


type: caselaw

text:
24.8.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 245/4
 Domstolens dom (Femte Afdeling) af 4. juli 2013 — Simone Gardella mod Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) (anmodning om præjudiciel afgørelse fra Tribunale di La Spezia — Italien)
 (Sag C-233/12) (1)
 (Overførsel af pensionsrettigheder erhvervet i en medlemsstat - artikel 45 TEUF og 48 TEUF - national lovgivning, som ikke fastsætter ret til, at den kapital, der repræsenterer de pensionsbidrag, der er indbetalt til en national socialsikringsinstitution, overføres til en international organisation med hjemsted i en anden medlemsstat - regel om sammenlægning)
 2013/C 245/06
 Processprog: italiensk
 Den forelæggende ret
 Tribunale di La Spezia
 Parter i hovedsagen
 Sagsøger: Simone Gardella
 Sagsøgt: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
 Sagens genstand
 Anmodning om præjudiciel afgørelse — Tribunale Civile della Spezia — fortolkning af artikel 20 TEUF, 45 TEUF, 48 TEUF og 145-147 TEUF samt artikel 15 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder — overførsel af pensionsrettigheder erhvervet i forskellige medlemsstater — ansat ved en international organisation med hovedsæde i en anden medlemsstat — nationale bestemmelser, som ikke giver ret til at overføre pensionsbidrag, der er indbetalt til en national socialsikringsinstitution, til den pågældende internationale organisation — socialsikringsinstitutionens nægtelse af at indgå en aftale, som muliggør en sådan overførsel
 Konklusion
 Artikel 45 TEUF og 48 TEUF skal fortolkes således, at de ikke er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som ikke tillader dens statsborgere, som er ansat i en international organisation, såsom Den Europæiske Patentmyndighed, der er beliggende på en anden medlemsstats område, til denne organisations pensionsordning at overføre den kapital, der repræsenterer de pensionsrettigheder, som de tidligere har erhvervet på deres oprindelsesmedlemsstats område, i mangel af en aftale mellem denne medlemsstat og nævnte internationale organisation, som fastsætter mulighed for en sådan overførsel.
 I det tilfælde, hvor ordningen om overførsel af den kapital, der repræsenterer tidligere erhvervede pensionsrettigheder i en medlemsstat, til pensionsordningen hos en ny arbejdsgiver i en anden medlemsstat ikke kan finde anvendelse, skal artikel 45 TEUF fortolkes således, at den er til hinder for en medlemsstats lovgivning, som ikke gør det muligt at tage hensyn til de beskæftigelsesperioder, som en statsborger i Den Europæiske Union har tilbagelagt ved en international organisation, såsom Den Europæiske Patentmyndighed, der er beliggende på en anden medlemsstats område, med henblik på erhvervelse af en ret til alderspension.
 (1) EUT C 217 af 21.7.2012.


text:
 23.3.2013
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 86/12
 Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Napoli (Италия) на 17 януари 2013 г. — Mascolo/Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
 (Дело C-22/13)
 2013/C 86/20
 Език на производството: италиански
 Запитваща юрисдикция
 Tribunale di Napoli
 Страни в главното производство
 Ищец: Raffaella Mascolo
 Ответник: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca
 Преюдициални въпроси
 1.
 Представлява ли правната уредба в училищния сектор, така както е описана, еквивалентна мярка по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО (1)?
 2.
 Кога трябва да се приеме, че едно трудово правоотношение е правоотношение в „държавния“ сектор по смисъла на клауза 5 от Директива 1999/70/ЕО, и по-специално че става дума за „специфични сектори и/или категории работници“, което следователно може да обоснове последици, които са различни от тези при трудовите правоотношения в частния сектор?
 3.
 Като се имат предвид обясненията, изложени в член 3, параграф 1, буква в) от Директива 2000/78/ЕО (2) и в член 14, параграф 1, буква в) от Директива 2006/54/ЕО (3), включват ли се последиците от незаконосъобразното прекратяване на трудовото правоотношение в понятието условия за наемане на работа по клауза 4 от Директива 1999/70/ЕО? При утвърдителен отговор на предходния въпрос, оправдана ли е по смисъла на клауза 4 разликата между обичайно предвидените от националното право последици от незаконосъобразното прекратяване на срочно трудово правоотношение и на трудово правоотношение за неопределено време?
 4.
 По силата на принципа за лоялно сътрудничество, забранено ли е държава членка умишлено да опише пред Съда на Европейския съюз в рамките на производство по преюдициално запитване национална правна уредба, която не съответства на действителността, и задължен ли е националният съд, в отсъствието на алтернативно тълкуване на националното право, което да отговаря на произтичащите от принадлежността към Европейския съюз задължения, да тълкува, ако е възможно, националното право в съответствие с предложеното от държавата тълкуване?
 5.
 Част ли е от условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение по Директива 91/533/ЕИО (4) и по-специално по член 2, параграф 1 и параграф 2, буква д) указването на случаите, при които срочният трудов договор може да се преобразува в трудов договор за неопределено време?
 6.
 При утвърдителен отговор на предходния въпрос, противоречи ли на член 8, параграф 1 от Директива 91/533/ЕИО, както и на целите на тази директива, и по-специално на целите, посочени в съображение 2 от нея, изменение с обратно действие на правната уредба, което не гарантира на работниците или служителите възможността да се ползват от правата си по директивата, тоест не гарантира спазването на посочените в документа за назначаване условия на труд?
 (1) Директива 1999/70/ЕО на Съвета от 28 юни 1999 година относно Рамково споразумение за срочната работа, сключено между Европейската конфедерация на профсъюзите (CES), Съюза на индустриалците в Европейската общност (UNICE) и Европейския център на предприятията с държавно участие (ОВ L 175, стр. 43; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).
 (2) Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година 3а създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите (ОВ L 303, стр. 16; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 5, стр. 129).
 (3) Директива 2006/54/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 5 юли 2006 година за прилагането на принципа на равните възможности и равното третиране на мъжете и жените в областта на заетостта и професиите (преработена) (ОВ L 204, стр. 23; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 8, стр. 262).
 (4) Директива 91/533/ЕИО на Съвета от 14 октомври 1991 година относно задължението на работодателя да информира работниците или служителите за условията на трудовия договор или на трудовото правоотношение (ОВ L 288, стр. 32; Специално издание на български език, 2007 г., глава 5, том 2, стр. 174).


type: legislation

text:
 EUROOPA KOMISJON
 Brüssel,5.6.2018
 COM(2018) 449 final
 2018/0237(NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega antakse liikmesriikidele luba allkirjastada Euroopa Liidu huvides protokoll, millega muudetakse Euroopa Nõukogu konventsiooni üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel (ETS nr 108)
 SELETUSKIRI
 1.ETTEPANEKU SISU
 Käesolev ettepanek käsitleb otsust, millega antakse liikmesriikidele luba allkirjastada Euroopa Liidu huvides protokoll, millega muudetakse Euroopa Nõukogu konventsiooni üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel (ETS nr 108) (edaspidi „muutmisprotokoll“). Samal ajal esitas komisjon ettepaneku nõukogu otsuse kohta, millega antakse liikmesriikidele luba ratifitseerida Euroopa Liidu huvides muutmisprotokoll.
 2.ETTEPANEKU TAUST
 2.1.Taustteave
 Euroopa Nõukogu konventsioon üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel (edaspidi „konventsioon nr 108“) on andmekaitse valdkonnas ainus õiguslikult siduv mitmepoolne kokkulepe. Konventsiooni eesmärk on kaitsta õigust eraelu puutumatusele, mida on tunnustatud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikliga 8. Õigus eraelu puutumatusele ja isikuandmete kaitsele on samuti sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklites 7 ja 8 ning ELi toimimise lepingu artiklis 16.
 Konventsiooni nr 108 kohaselt peavad osalised inkorporeerima oma siseriiklikku õigusesse meetmed, mis on vajalikud selleks, et tagada kõigi isikute inimõiguste austamine isikuandmete töötlemisel. See oli üks peamisi inspiratsiooniallikaid ELi isikuandmete kaitse valdkonna õigustiku väljatöötamisel. Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobril 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) põhjendusele 11 oli üks selle eesmärkidest just nimelt täpsustada ja võimendada „põhimõtteid, mida sisaldab [konventsioon nr 108]“.
 Praeguseks on konventsiooni nr 108 ratifitseerinud 51 riiki, sealhulgas kõik 28 ELi liikmesriiki, kõik neli EFTA riiki, kõik Lääne-Balkani riigid, mitu Euroopa naabruses asuvat riiki (näiteks Armeenia ja Gruusia), Venemaa Föderatsioon, Türgi ja mitu väljaspool Euroopat asuvat riiki nii Aafrikas (näiteks Senegal ja Tuneesia) kui ka Ladina-Ameerikas (Uruguay). Mitme riigi (näiteks Argentina, Mehhiko ja Maroko) taotlused on menetlemisel ning mitmel riigil (näiteks Jaapan ja Lõuna-Korea) on vaatleja staatus.
 Konventsioon nr 108 avati allkirjastamiseks 1981. aastal, ammu enne interneti ja elektronside ajastu algust. Tehnoloogia areng ja teabe üleilmastumine tähendab uusi isikuandmete kaitsega seotud probleeme. Muutmisprotokolli eesmärk on konventsiooni nr 108 nüüdisajastada, et neile probleemidele lahendust pakkuda.
 2.2.Muutmisprotokoll
 Nüüdisajastatud konventsiooni (st konventsioon nr 108, mida on muutmisprotokolliga muudetud) kohaldatakse ühtviisi kõigi konventsiooni osaliste suhtes ja selle puhul puudub võimalus jätta sektoreid või tegevust (näiteks riigi julgeoleku valdkonnas) selle kohaldamisalast välja, nagu näeb ette ka praeguse konventsiooni nr 108 tekst. Seega kehtiks see osaliste jurisdiktsioonis andmete mis tahes liiki töötlemise suhtes nii avalikus kui ka erasektoris.
 Muutmisprotokoll tõstab märkimisväärselt konventsiooniga nr 108 tagatud isikuandmete kaitse taset. Ennekõike täpsustatakse nüüdisajastatud konventsiooniga seadusliku töötlemise põhimõtet, eriti seoses nõusoleku andmise nõuetega, ja tugevdatakse täiendavalt spetsiifiliste andmekategooriate kaitset (samal ajal laiendatakse kategooriaid nii, et need hõlmavad liidu õigusega eriliiki isikuandmeteks tunnistatud andmete kategooriaid). Lisaks sellele nähakse nüüdisajastatud konventsiooniga ette täiendavad kaitsemeetmed isikutele, kelle isikuandmeid töödeldakse (ennekõike hõlmab see kohustust analüüsida kavandatava andmetöötlemistoimingu tõenäolist mõju ning rakendada asjaomased tehnilised ja korralduslikud meetmed ning kohustust teatada tõsistest andmetega seotud rikkumistest), ja suurendatakse nende õigusi (eriti seoses läbipaistvuse ja andmetele juurdepääsuga). Samuti on andmesubjektile antud uued õigused, nagu õigus sellele, et tema suhtes ei tehta üksnes andmete automatiseeritud töötlemisele toetuvat otsust, mis avaldab talle märkimisväärset mõju, õigus esitada andmete töötlemisele vastuväiteid ja õigus õiguskaitsevahendile, kui isiku õigusi on rikutud.
 Nüüdisajastatud konventsioon hõlmab läbivaadatud sätteid (mis kuuluvad praegu lisaprotokolli, millele on alla kirjutanud ainult mõned osalised), mille kohaselt osalised peavad asutama ühe või mitu sõltumatut asutust, kes vastutavad konventsiooni nr 108 sätete järgimise eest. Nimetatud asutuste positsiooni kindlustamiseks võib osalistelt nõuda, et nad annaksid neile täiendavaid volitusi, näiteks volitus teha otsuseid seoses konventsiooni nr 108 rikkumisega ja volitus määrata halduskaristusi.
 Eespool nimetatud õiguste ja kohustuste erandite süsteem, nagu see on sõnastatud muutmisprotokollis, vastab kolmele peamisele tingimusele: sellega säilitatakse konventsiooni nr 108 ulatuslik kohaldamisala (puuduvad üldised erandid), selle paindlikkus, mis võimaldab ranged andmekaitsenõuded ühitada muude oluliste avalike huvidega, näiteks riigi julgeoleku kaalutlustega, ja selle üldine sidusus Euroopa Inimõiguste Kohtu praktikaga, ennekõike selliste piirangute puudumine, mis mõjutavad isikuandmete kaitse põhiõiguse olemust.
 Üldiselt tagaks nüüdisajastatud konventsioon kõrgetasemelise kaitse, säilitades osaliste jaoks samal ajal teatava paindlikkuse selle sätete ülevõtmisel siseriiklikku õigusesse, millest tulenevalt hakkaksid konventsiooni nr 108 nüüdisajastatud versiooniga ühinemise vastu huvi tundma need riigid (sh väljaspool Euroopat), kes kaaluvad andmekaitsesüsteemide loomist või kindlustamist. Võib eeldada, et selle praktiline mõju on palju suurem kui praeguse konventsiooni nr 108 mõju nii kohaldamisala kui ka selles sätestatud kohustuste seisukohast.
 Jõustudes annab muutmisprotokoll liidule võimaluse saada (nüüdisajastatud) konventsiooni osaliseks. Mis puudutab hääleõigust konventsiooni komitees, siis kokkulepitud tekstiga on tagatud põhimõte, et liit võib oma pädevusalasse kuuluvates küsimustes anda hääletamisel liidu nimel nii palju hääli, kui palju tema liikmesriike on konventsiooni osalised. Et vastata tõstatatud küsimustele seoses liidu hääleõiguse kaaluga, lepiti kokku kompromisslahenduses, mille kohaselt saab otsuseid teha ainult osaliste superhäälteenamusega (neli viiendikku) ja kõige olulisemate otsuste puhul, mis puudutavad osalise vastavust konventsiooni nõuetele, on vaja topelthäälteenamust (kvalifitseeritud häälteenamus ja muude kui ELi osalisriikide enamus).
 Samuti suurendaks nüüdisajastatud konventsioon andmekaitse tulemuslikkust, kuna selle sätete kohaselt saab konventsiooni komitee hinnata siseriiklike õigusaktidega võetud selliste meetmete tõhusust, mis on võetud konventsiooni sätete jõustamiseks.
 Muutmisprotokolli tekst kooskõlastati liikmesriikide esindajatega nõukogu pädevas töörühmas ja sellega rakendatakse nõukogu läbirääkimisjuhiseid. Samuti on see täielikult kooskõlas nii Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrusega (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) kui ka Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiviga (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist (isikuandmete kaitset politseikoostöö valdkonnas käsitlev direktiiv). Nii on välistatud võimalus, et liikmesriikidele kehtivad liidu õiguse ja Euroopa Nõukogu õiguse kohaselt erinevad või isegi omavahel vastuolus kohustused. Liidu isikuandmete kaitse valdkonna rahvusvahelise strateegia seisukohast on äärmiselt oluline, et vastu võetaks kindel konventsioon, mis põhineb samal lähenemisviisil ja samadel põhimõtetel nagu liidu (uus) õigustik. Konventsioon nr 108, mis on avatud ka väljaspool Euroopat asuvatele riikidele, on äratanud suurt huvi kõikjal maailmas asuvates riikides, kes valmistavad ette andmekaitsealaseid õigusakte või kavandavad nende vastuvõtmist. Oma 2017. jaanuari teatises „Isikuandmete vahetamine ja kaitsmine globaliseerunud maailmas“ (COM/2017/07 final) mainis komisjon konventsiooni nr 108 ja möönis, et konventsiooni uuendatud tekstis kajastuvad samad põhimõtted, mis on sätestatud ELi uutes andmekaitsenormides, ja et „seega aitab see kaasa liikumisele rangete andmekaitsenõuete suunas“ üleilmsel tasandil. Seega võttis ta kohustuse toetada aktiivselt muutmisprotokolli kiiret vastuvõtmist.
 2.3.Valdkonnas kehtiv liidu õigus ja poliitika
 Muudetud konventsiooniga reguleeritav valdkond on praegu suures osas hõlmatud liidu andmekaitsealase õigusraamistikuga. Isikuandmete kaitse üldmäärus, mis on kohaldatav alates 25. maist 2018, ja politseidirektiiv, mille ülevõtmisperiood lõppes 6. mail 2018, moodustavad isikuandmete kaitse valdkonna eeskirjade tervikliku süsteemi ning tagavad vähemalt samaväärse ja paljudel juhtudel kõrgemal tasemel kaitse. Vastavalt nüüdisajastatud konventsiooni artiklile 13 võivad osalised tagada andmesubjektidele „ulatuslikuma kaitse kui on ette nähtud käesoleva konventsiooniga“ ja seega on neil vabad käed võtta meetmeid, mis tagavad tugevama kaitse.
 2.4.Ettepaneku põhjused
 Muutmisprotokoll jõustub pärast seda, kui kõik osalised on andnud Euroopa Liidu Nõukogu peasekretärile hoiule oma ratifitseerimis-, vastuvõtmis- või heakskiitmiskirjad. Võttes arvesse selliste osaliste suurt arvu, kes peavad muutmisprotokolli ratifitseerima, on sellega lisaks ette nähtud osaline jõustumine väiksema osaliste rühma suhtes viie aasta järel, kui vähemalt 38 osalist on väljendanud oma nõusolekut olla muutmisprotokolliga seotud. Muutmisprotokolli allkirjatseremoonia toimub kava kohaselt 25. juunil 2018 Strasbourgis.
 ELi liikmesriigid, kes on praegu konventsiooni nr 108 ainsad osalised, peaksid võtma muutmisprotokolli kiireks jõustumiseks vajalikud meetmed.
 Esiteks, kuna nüüdisajastatud konventsioonis sisalduvad kaitsemeetmed sarnanevad suures osas isikuandmete kaitse üldmääruse ja politseidirektiivi omadele, aitab (osaline) jõustumine kaasa liidu isikuandmete kaitse standardite edendamisele kõikjal maailmas. Konventsioon nr 108 on tõepoolest mänginud otsustavad rolli Euroopa isikuandmete kaitse mudeli üleilmses levikus, kuna sageli on see inspiratsiooniallikaks riikidele, kes kavandavad eraelu puutumatust käsitlevate õigusaktide vastuvõtmist või nüüdisajastamist. Praegu on see veelgi olulisem, kuna paljudes maailma nurkades võtab järjest enam riike vastu selle valdkonna õigusakte. Tõhustades konventsiooni osalistele kehtivaid kaitsestandardeid, hõlbustaks see ka andmevoogude liikumist konventsiooni ELi ja muude kui ELi osalisriikide vahel. Paljude riikide puhul on ühinemine konventsiooniga nr 108 osutunud kasulikuks ettevalmistuseks enne Euroopa Komisjon poolse kaitse piisavuse otsuse pälvimist. Isikuandmete kaitse üldmäärus rõhutab seda aspekti, kuna sellega on sõnaselgelt ette nähtud, et ühinemine konventsiooniga nr 108 on oluline asjaolu, mida Euroopa Komisjon peab piisavuse hindamisel arvesse võtma. Isegi kui kaitset ei tunnistata piisavaks, hõlbustaks selle kõrgem tase (eriti nii kohtulike kui ka kohtuväliste õiguskaitsevahendite olemasolu ja järelevalveasutuste tõhus kontroll) asjakohaste kaitsemeetmete alusel andmete vahetamist, ennekõike kuna sellised kaitsemeetmed võivad olla osalisriikide õigussüsteemides lihtsamini jõustatavad.
 Teiseks on oluline säilitada nüüdisajastatud konventsiooni täielik kooskõla isikuandmete kaitse üldmääruse ja politseidirektiivi sätetega, et ELi liikmesriikidel oleks võimalik jääda konventsiooni osalisteks ja täita selle sätteid, seejuures liidu õigusakte rikkumata. Eriti kehtib see seoses sätetega, mis käsitlevad andmete vaba liikumist osalisriikide vahel, kuna vastupidiselt praegu kehtivale konventsioonile on selle nüüdisajastatud tekstiga nähtud ette erand kõnealustest eeskirjast nende osaliste puhul, „kelle suhtes kehtivad ühtlustatud ning piirkondlikku rahvusvahelisse organisatsiooni kuuluvate riikide jaoks ühised kaitse-eeskirjad“. Sellega on tagatud, et ELi liikmesriigid täidavad konventsiooni hoolimata liidu andmekaitsealastes õigusaktides sätestatud tingimustest seoses andmete rahvusvahelise edastamisega.
 Kolmandaks ei näe praegune konventsioon nr 108 rahvusvaheliste organisatsioonide jaoks ette võimalust sellega ühineda. Muutmisprotokolliga seda muudetakse ja niisiis on selle jõustumine tingimus ELi tulevasele konventsiooniga ühinemisele.
 3.ÕIGUSLIK ALUS
 Kavandatava nõukogu otsuse õiguslik alus on ELi toimimise lepingu artikli 218 lõige 5 koostoimes ELi toimimise lepingu artikliga 16.
 2018/0237 (NLE)
 Ettepanek:
 NÕUKOGU OTSUS,
 millega antakse liikmesriikidele luba allkirjastada Euroopa Liidu huvides protokoll, millega muudetakse Euroopa Nõukogu konventsiooni üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automatiseeritud töötlemisel (ETS nr 108)
 EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
 võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eelkõige selle artikli 218 lõiget 5 koostoimes artikliga 16,
 võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
 ning arvestades järgmist:
 (1)31. mail 2013 andis nõukogu komisjonile loa osaleda liidu nimel läbirääkimistel, mis käsitlesid Euroopa Nõukogu isikuandmete automatiseeritud töötlemisel isiku kaitse konventsiooni (ETS 108) (edaspidi „konventsioon nr 108“) nüüdisajastamist ning liidu nüüdisajastatud konventsiooniga ühinemise tingimusi ja korda.
 (2)Euroopa Nõukogu ministrite komitee võttis konventsiooni nr 108 muutmisprotokolli (edaspidi „muutmisprotokoll“) vastu 18. mail 2018 ja see avatakse allkirjastamiseks 25. juunil 2018.
 (3)Muutmisprotokolli eesmärk on avardada konventsiooniga nr 108 isikuandmetele ette nähtud kaitse ulatust, tõsta selle taset ja suurendada selle tulemuslikkust.
 (4)Muudetud konventsiooni nr 108 sätted võivad ulatuses, milles need kehtivad isikuandmete töötlemise suhtes selliste toimingute raames, mis kuuluvad liidu õiguse kohaldamisalasse, mõjutada ühiseid eeskirju või muuta nende kohaldamisala ELi toimimise lepingu artikli 3 lõike 2 tähenduses, kuna kõnealused sätted langevad kokku Euroopa Parlamendi ja nõukogu määruses (EL) 2016/679
 1
 ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivis (EL) 2016/680
 2
 sisalduvate nõuetega.
 (5)Kuna nüüdisajastatud konventsioon nr 108 sisaldab kaitsemeetmeid, mis on suures osas sarnased määruse (EL) 2016/679 ja direktiivi (EL) 2016/680 kohaste kaitsemeetmetega, aitab selle jõustumine kaas ELi andmekaitsestandardite edendamisele üleilmsel tasandil, hõlbustab andmevoogude liikumist konventsiooni ELi ja muude kui ELi osalisriikide vahel, tagab, et ELi liikmesriigid täidavad neile konventsioonist tulenevaid rahvusvahelisi kohustusi, ja võimaldab ELil tulevikus konventsiooniga ühineda.
 (6)Liit ei saa muutmisprotokolli allkirjastada ega ratifitseerida, kuna praeguse konventsiooni nr 108 kohaselt on selle osalised ainult riigid.
 (7)Seega tuleks liidu huvides ühiselt tegutsevatele liikmesriikidele anda luba muutmisprotokoll allkirjastada,
 ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
 Artikkel 1
 Käesolevaga antakse liikmesriikidele luba allkirjastada Euroopa Liidu huvides protokoll, millega muudetakse Euroopa Nõukogu konventsiooni üksikisikute kaitse kohta isikuandmete automaattöötlusel (ETS nr 108) niivõrd, kuivõrd selle sätted kuuluvad liidu pädevusse.
 Artikkel 2
 Liikmesriike kutsutakse üles kirjutama protokollile alla Strasbourgis 25. juunil 2018 toimuval allkirjatseremoonial või kõige varasemal võimalikul kuupäeval pärast seda.
 Artikkel 3
 Käesolev otsus jõustub selle vastuvõtmise päeval.
 Artikkel 4
 Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.
 Brüssel,
 Nõukogu nimel
 eesistuja
 (1)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta määrus (EL) 2016/679 füüsiliste isikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise ning direktiivi 95/46/EÜ kehtetuks tunnistamise kohta (isikuandmete kaitse üldmäärus) (ELT L 119, 4.5.2016, lk 1).
 (2)
 Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. aprilli 2016. aasta direktiiv (EL) 2016/680, mis käsitleb füüsiliste isikute kaitset seoses pädevates asutustes isikuandmete töötlemisega süütegude tõkestamise, uurimise, avastamise ja nende eest vastutusele võtmise või kriminaalkaristuste täitmisele pööramise eesmärgil ning selliste andmete vaba liikumist ning millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu raamotsus 2008/799/JSK (ELT L 119, 4.5.2016, lk 89).