text:
3-1-1-87-08 Riigikohus 20.04.2009
 KarS § 218
 KarS § 199 lg 2 p 9
 Süstemaatiline vargus eeldab, et isik on toime pannud vähemalt kolm vargust, sealjuures ei ole tähtis, kas need teod tuleks üksikult subsumeerida KarS § 199 (kuritegu) või § 218 (väärtegu) alla. Lisaks on vajalik, et isiku poolt toime pandud teod on omavahel seotud, s.t et need üksikud vargused moodustavad teatud sisulise süsteemi. Seotud on teod omavahel eelkõige juhul, kui varastamine on kujunenud isikule elustiiliks - näiteks hangib isik endale varastades elatist, see on talle püsiva või alatise sissetuleku allikas, või sooritab süütegusid väljakujunenud harjumusest lähtuvalt. Süstemaatilisuse jaoks ei ole oluline, kas isik on varasemate varguste eest süüdi mõistetud (õiguslik retsidiiv) või on need tuvastatud alles ühes menetluses (faktiline retsidiiv). Süstemaatilise varguse võivad moodustada nii kuriteod kui ka väärteod. Süütegude vaheline ajavahemik iseenesest ei ole aga süstemaatilisuse moodustamiseks oluline. Kui isik on karistatud varem korduva varguse eest KarS § 199 lg 2 p 4 järgi, võib teda süstemaatilise varguse eest vastutusele võtta sõltumata varastatu väärtusest. Sel juhul neeldub korduvus süstemaatilisuses ning isiku tegu kvalifitseeritakse üksnes KarS § 199 lg 2 p 9 järgi.
 Varguse süstemaatilise toimepanemise korral KarS § 199 lg 2 p 9 järgi karistatakse isikut selle sätte jõustumise järgselt toimepandud varguse eest ka juhul, kui teiste varguste eest karistati isikut KarS § 218 järgi enne nimetatud sätte jõustumist.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 21.8.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 223/8
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 756/2012
 z 20. augusta 2012,
 ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva
 (Text s významom pre EHP)
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92 z 12. októbra 1992, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (1), a najmä na jeho článok 247,
 keďže:
 (1)
 Nariadením Komisie (EÚ) č. 430/2010 z 20. mája 2010, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 2454/93, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (EHS) č. 2913/92, ktorým sa ustanovuje Colný kódex Spoločenstva (2), sa zrušila povinnosť predkladať predbežné colné vyhlásenie o výstupe na tovar, ktorý sa dodá na účel jeho zakomponovania do plavidiel a lietadiel ako ich častí alebo príslušenstva, motorové palivo, mazivá a plyn potrebné na prevádzkovanie plavidiel alebo lietadiel, potraviny a iné položky určené na spotrebu alebo predaj na palube. Príloha 30a k nariadeniu Komisie (EHS) č. 2454/93 (3) by sa z tohto dôvodu mala zodpovedajúcim spôsobom upraviť.
 (2)
 V súlade s prílohou 30a k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 sú údaje o príjemcovi v predbežnom colnom vyhlásení o výstupe na tovar povinné. Ak sa však tovar prepravuje v rámci obchodovateľného konosamentu t. j. ako „objednávka formou bianko rubopisu“, príjemca je neznámy. V takomto prípade by sa mal použiť osobitný kód, ktorý ukazuje, že údaje o príjemcovi sú neznáme.
 (3)
 Nariadenie Komisie (ES) č. 1917/2000 zo 7. septembra 2000, ktorým sa upravujú niektoré ustanovenia na vykonávanie nariadenia Rady (ES) č. 1172/95 týkajúce sa štatistiky zahraničného obchodu (4), sa nahradilo nariadením Komisie (EÚ) č. 113/2010 z 9. februára 2010, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami, pokiaľ ide o pokrytie obchodu, vymedzenie údajov, zostavovanie štatistiky obchodu podľa podnikových ukazovateľov a podľa fakturačnej meny a o špecifické tovary alebo pohyby (5). Je preto potrebné upraviť prílohy 37 a 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93.
 (4)
 Smernicou Rady 2006/112/ES z 28. novembra 2006 o spoločnom systéme dane z pridanej hodnoty (6) sa stanovujú podmienky pre oslobodenie od platby DPH pri dovoze. Jednou z podmienok je, že v čase dovozu musí dovozca poskytnúť príslušným orgánom členského štátu dovozu určité informácie. Je preto potrebné upraviť prílohy 37 a 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 s cieľom poskytnúť zosúladené riešenie pre označenie týchto informácií v colnom vyhlásení. Povinnosť poskytovať informácie, ktorá sa vyžaduje článkom 143 ods. 2 smernice 2006/112/ES, by sa mala uviesť v opise odseku 44 v prílohe 37.
 (5)
 Keďže tranzitná operácia Spoločenstva sa môže vykonávať v Andorre a San Maríne, mal by sa k odkazu na krajiny EZVO uvedené v prílohe 37 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 pridať odkaz na tieto krajiny, aby sa zohľadnilo, že záruka alebo oslobodenie od zabezpečenia colného dlhu nesmú byť platné v jednej alebo viacerých krajinách EZVO, a ani v Andorre alebo v San Maríne.
 (6)
 Nariadenie Rady (ES) č. 1172/95 z 22. mája 1995 o štatistike obchodovania s tovarom spoločenstva a jeho členských štátov s nečlenskými krajinami (7) sa nahradilo nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 zo 6. mája 2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1172/95 (8). Odkaz na nariadenie (ES) č. 1172/95 v prílohe 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 by sa preto mal aktualizovať.
 (7)
 V roku 2010 sa vypracovala ôsma verzia pravidiel Incoterms („Incoterms 2010“). Kódy Incoterms zmenené a doplnené pravidlami Incoterms 2010 by sa preto mali uviesť v prílohe 38 s cieľom aktualizovať dodacie podmienky.
 (8)
 V prílohe 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 sa uvádza zoznam obalových kódov, ktorý sa zakladá na zozname kódových vyjadrení názvov druhov obalov používaných v medzinárodnom obchode, ktorý je uvedený v prílohách V a VI k odporúčaniu č. 21 Európskej hospodárskej komisie Organizácie Spojených národov. Keďže zoznam kódov sa v dôsledku technologického vývoja zrevidoval, je vhodné nahradiť zoznam v prílohe 38 najnovšou verziou vyplývajúcou z revízie 8.1 odporúčania č. 21.
 (9)
 Smernicou Rady 2008/118/ES zo 16. decembra 2008 o všeobecnom systéme spotrebných daní a o zrušení smernice 92/12/EHS (9) sa stanovuje, že tovar podliehajúci spotrebnej dani sa môže prepravovať v režime pozastavenia dane na colnom území Spoločenstva vrátane prípadu, keď sa tovar prepravuje cez tretiu krajinu alebo tretie územie z miesta dovozu na akékoľvek miesto určenia uvedené v článku 17 ods. 1 písm. a) uvedenej smernice. Príslušné kódy v prílohe 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 by sa preto mali upraviť tak, aby sa v nich zohľadnili prípady, v ktorých sa pri dovoze neplatia žiadne spotrebné dane.
 (10)
 Nariadenie Rady (EHS) č. 918/83 z 28. marca 1983 ustanovujúce systém spoločenstva pre oslobodenie od cla (10) sa nahradilo nariadením Rady (ES) č. 1186/2009 zo 16. novembra 2009 stanovujúcim systém Spoločenstva pre oslobodenie od cla (11). Niektoré odkazy a opisy kódov uvedené v prílohe 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 by sa sa preto mali upraviť.
 (11)
 Keďže nariadenie Komisie (ES) č. 1580/2007 z 21. decembra 2007, ktorým sa ustanovujú vykonávacie pravidlá pre nariadenia Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES) č. 1182/2007 v sektore ovocia a zeleniny (12), sa nahradilo vykonávacím nariadením Komisie (EÚ) č. 543/2011 zo 7. júna 2011, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1234/2007, pokiaľ ide o sektory ovocia a zeleniny a spracovaného ovocia a zeleniny (13), je potrebné aktualizovať odkaz na nariadenie (ES) č. 1580/2007 v prílohe 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93.
 (12)
 Je potrebné upraviť zoznam tovaru predstavujúceho zvýšené riziko podvodu, ktorý je uvedený v prílohe 44c k nariadeniu (EHS) č. 2454/93, podľa kombinovanej nomenklatúry z roku 2012 stanovenej vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) č. 1006/2011 z 27. septembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha I k nariadeniu Rady (EHS) č. 2658/87 o colnej a štatistickej nomenklatúre a o Spoločnom colnom sadzobníku (14).
 (13)
 Nariadenie (EHS) č. 2454/93 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
 (14)
 Keďže nariadenie (EÚ) č. 1006/2011 sa uplatňuje od 1. januára 2012, zmeny a doplnenia prílohy 44c k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 by sa mali uplatňovať od toho istého dátumu.
 (15)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Výboru pre colný kódex,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Nariadenie (EHS) č. 2454/93 sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 Príloha 30a sa mení a dopĺňa podľa prílohy I k tomuto nariadeniu.
 2.
 Príloha 37 sa mení a dopĺňa podľa prílohy II k tomuto nariadeniu.
 3.
 Príloha 38 sa mení a dopĺňa podľa prílohy III k tomuto nariadeniu.
 4.
 Príloha 44c sa mení a dopĺňa podľa prílohy IV k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Uplatňuje sa od 1. januára 2013 okrem prílohy IV.
 Príloha IV sa uplatňuje od 1. januára 2012.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 20. augusta 2012
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. ES L 302, 19.10.1992, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ L 125, 21.5.2010, s. 10.
 (3) Ú. v. ES L 253, 11.10.1993, s. 1.
 (4) Ú. v. ES L 229, 9.9.2000, s. 14.
 (5) Ú. v. EÚ L 37, 10.2.2010, s. 1.
 (6) Ú. v. EÚ L 347, 11.12.2006, s. 1.
 (7) Ú. v. ES L 118, 25.5.1995, s. 10.
 (8) Ú. v. EÚ L 152, 16.6.2009, s. 23.
 (9) Ú. v. EÚ L 9, 14.1.2009, s. 12.
 (10) Ú. v. ES L 105, 23.4.1983, s. 1.
 (11) Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2009, s. 23.
 (12) Ú. v. EÚ L 350, 31.12.2007, s. 1.
 (13) Ú. v. EÚ L 157, 15.6.2011, s. 1.
 (14) Ú. v. EÚ L 282, 28.10.2011, s. 1.
 PRÍLOHA I
 (uvedené v článku 1 ods. 1)
 Príloha 30a k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 V oddiele 1, Úvodné poznámky k tabuľkám, sa vypúšťa poznámka 4.4.
 2.
 Oddiel 2, Požiadavky na údaje vo vstupných a výstupných predbežných vyhláseniach, sa mení a dopĺňa takto:
 a)
 Názov bodu 2.2 sa nahrádza takto:
 „2.2. Expresné zásielky — Tabuľka 2“.
 b)
 V tabuľke 2 sa vypúšťa tretí stĺpec, Výstupné predbežné colné vyhlásenie – lodné a letecké zásoby.
 3.
 Oddiel 4, Vysvetlivky k údajom, sa mení a dopĺňa takto:
 a)
 Vo vysvetlivke k údaju Číslo prepravného dokladu sa vypúšťa štvrtý odsek.
 b)
 Vo vysvetlivke k údaju Príjemca sa piaty odsek, , nahrádza takto:
 „: V prípadoch uvedených v článku 789 sa tieto informácie poskytnú, ak sú k dispozícii. Ak sa tovar prepravuje v rámci obchodovateľného konosamentu, t. j. ako ‚objednávka formou bianko rubopisu‘, a príjemca je neznámy, údaje o ňom sa nahradia týmto kódom v odseku 44 vo vývoznom vyhlásení:
 Právny základ
 Predmet
 Odsek
 Kód
 Príloha 30a
 Prípady, ktoré sa týkajú obchodovateľného konosamentu t. j. ‚objednávky formou bianko rubopisu‘ v prípade predbežných vyhlásení o výstupe, keď údaje o príjemcovi zásielky sú neznáme.
 44
 30600“
 c)
 Vysvetlivka k údaju „Strana, ktorej sa má príchod tovaru oznámiť“ sa nahrádza takto:
 „Strana, ktorej sa oznamuje príchod tovaru
 Strana, ktorej sa pri vstupe na colné územie oznamuje príchod tovaru. Túto informáciu je potrebné uviesť v prípade potreby. Údaje o strane, ktorej sa má príchod tovaru oznámiť, sa uvádzajú v podobe čísla EORI strany, ktorej sa má príchod tovaru oznámiť, ak má osoba predkladajúca predbežné colné vyhlásenie toto číslo k dispozícii.
 : Ak sa tovar prepravuje v rámci obchodovateľného konosamentu, t. j. ako „objednávka formou bianko rubopisu“, pričom sa príjemca neuvádza a uvádza sa kód 10600, vždy sa uvádza strana, ktorej sa má príchod tovaru oznámiť.
 : Ak sa tovar prepravuje v rámci obchodovateľného konosamentu, t. j. ako „objednávka formou bianko rubopisu“, pričom sa príjemca neuvádza, v odseku „príjemca“ sa namiesto údajov o príjemcovi vždy uvádzajú údaje o strane, ktorej sa má príchod tovaru oznámiť. Ak sa vo vývoznom vyhlásení uvádzajú údaje pre predbežné colné vyhlásenie o výstupe, v odseku 44 v príslušnom vývoznom vyhlásení sa uvádza kód 30600.“
 d)
 Vo vysvetlivke k údaju „Kód tovaru“ sa vypúšťa piaty odsek začínajúci textom .
 PRÍLOHA II
 (uvedené v článku 1 ods. 2)
 Hlava II prílohy 37 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 Oddiel A sa mení a dopĺňa takto:
 a)
 Odsek 24: Druh obchodu sa nahrádza takto:
 „Odsek 24: Druh obchodu
 S použitím príslušných kódov z prílohy 38 uveďte druh príslušnej transakcie.“
 b)
 V odseku 44: Osobitné záznamy/predložené doklady/osvedčenia a povolenia sa prvý odsek nahrádza takto:
 „S použitím príslušných kódov z prílohy 38 uveďte údaje, ktoré sa požadujú v rámci platných osobitných predpisov, ako aj referenčné údaje dokladov, ktoré sa predkladajú k colnému vyhláseniu, vrátane poradových čísiel kontrolných výtlačkov T5 alebo identifikačných čísel.“
 c)
 V odseku 52: „Zabezpečenie“ sa druhý odsek nahrádza takto:
 „Ak celková záruka, upustenie od zábezpeky alebo jednotlivá záruka neplatí pre jednu alebo viaceré z nasledovných krajín, po ‚neplatí pre‘ uveďte kódy z prílohy 38 pre príslušnú krajinu alebo príslušné krajiny:
 —
 zmluvné strany Dohovorov o spoločnom tranzitnom režime a zjednodušení formalít pri obchodovaní s tovarom, ktoré nie sú členmi EÚ,
 —
 Andorra,
 —
 San Maríno.
 Ak sa používa jednotlivá záruka vo forme zálohy v hotovosti alebo záručných dokladov, musí byť platná pre všetky zmluvné strany Dohovorov o spoločnom tranzitnom režime a zjednodušení formalít pri obchodovaní s tovarom.“
 2.
 Oddiel C sa mení a dopĺňa takto:
 a)
 Odsek 24: Druh obchodu sa nahrádza takto:
 „Odsek 24: Druh obchodu
 Použitím príslušného kódu z prílohy 38 uveďte druh príslušnej transakcie.“
 b)
 Odsek 44: Osobitné záznamy/Predložené doklady/Osvedčenia a povolenia sa mení a dopĺňa takto:
 i)
 Prvý odsek sa nahrádza takto:
 „S použitím príslušných kódov z prílohy 38 uveďte údaje, ktoré sa požadujú v rámci platných osobitných predpisov, ako aj referenčné údaje dokladov, ktoré sa predkladajú k colnému vyhláseniu, vrátane poradových čísiel kontrolných výtlačkov T5 alebo identifikačných čísel.“
 ii)
 Za posledný odsek sa vkladá tento text:
 „Ak sa na tovar vzťahuje oslobodenie od DPH pri dodaní do iného členského štátu, údaje, ktoré sa vyžadujú v článku 143 ods. 2 smernice 2006/112/ES, sa uvedú v odseku 44, vrátane dôkazu, ak to členský štát vyžaduje, že dovážaný tovar je určený na prepravu alebo odoslanie z členského štátu dovozu do iného členského štátu.“
 PRÍLOHA III
 (uvedené v článku 1 ods. 3)
 Hlava II prílohy 38 k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 V odseku 2: Odosielateľ/vývozca sa posledný odsek nahrádza takto:
 „Kód krajiny: abecedné kódy Spoločenstva používané pre krajiny a územia vychádzajú z platných 2-miestnych alfabetických kódov ISO (a2), pokiaľ sú zlučiteľné s kódmi krajiny stanovenými v súlade s článkom 5 ods. 2 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady č. 471/2009 zo 6. mája 2009 o štatistike Spoločenstva o zahraničnom obchode s nečlenskými krajinami a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1172/95 (1).
 2.
 V odseku 20: Dodacie podmienky sa tabuľka nahrádza takto:
 „Prvý pododsek
 Význam
 Druhý pododsek
 Kód Incoterms
 Incoterms — ICC/ECE
 Miesto, ktoré je potrebné konkretizovať
 Kód zvyčajne platný pre cestnú a železničnú prepravu
 DAF (Incoterms 2000)
 s dodaním na hranicu
 názov miesta
 Kódy platné pre všetky druhy prepravy
 EXW (Incoterms 2010)
 zo závodu
 názov miesta
 FCA (Incoterms 2010)
 vyplatené dopravcovi
 názov miesta
 CPT (Incoterms 2010)
 prepravné vyplatené do
 názov miesta určenia
 CIP (Incoterms 2010)
 prepravné a poistné vyplatené do
 názov miesta určenia
 DAT (Incoterms 2010)
 s dodaním na terminál
 názov terminálu v prístave alebo mieste určenia
 DAP (Incoterms 2010)
 s dodaním na miesto
 názov miesta určenia
 DDP (Incoterms 2010)
 dodané s vyplatením cla
 názov miesta určenia
 DDU (Incoterms 2000)
 dodané bez vyplatenia cla
 názov miesta určenia
 Kódy zvyčajne platné pre námornú a vnútrozemskú vodnú dopravu
 FAS (Incoterms 2010)
 vyplatené k boku lode
 názov prístavu nalodenia
 FOB (Incoterms 2010)
 vyplatené na palube
 názov prístavu nalodenia
 CFR (Incoterms 2010)
 náklady a prepravné
 názov prístavu určenia
 CIF (Incoterms 2010)
 náklady, poistné a dopravné
 názov prístavu určenia
 DES (Incoterms 2000)
 dodané z lode
 názov prístavu určenia
 DEQ (Incoterms 2000)
 dodané z nábrežia
 názov prístavu určenia
 XXX
 iné ako vyššie uvedené dodacie podmienky
 slovný opis zmluvných dodacích podmienok“
 3.
 V odseku 24: Druh transakcie sa poznámka nahrádza takto:
 „Členské štáty, ktoré vyžadujú tento údaj, musia použiť súbor jednočíselných kódov uvedených v stĺpci A tabuľky stanovenej v článku 10 ods. 2 nariadenia Komisie (EÚ) č. 113/2010 (2), pričom toto číslo sa uvádza do ľavej časti odseku. Môžu takisto stanoviť, aby sa do pravej časti odseku uvádzalo druhé číslo zo zoznamu v stĺpci B uvedenej tabuľky.“
 4.
 Odsek 31: Obaly a opisy výrobkov; Značky a čísla – číslo(-a) kontajnera(-ov) – počet a druh sa nahrádza týmto:
 „Odsek 31: Obaly a opisy výrobkov; značky a čísla – číslo(-a) kontajnera(-ov) – číslo a druh
 Druhy obalov
 Použijú sa tieto kódy:
 (Odporúčanie EHK OSN č. 21/8.1 rev. z 12. júla 2010).
 OBALOVÉ KÓDY
 Aerosól
 AE
 Ampulka, chránená
 AP
 Ampulka, nechránená
 AM
 Balíček
 PA
 Balík
 PK
 Balík s okienkom
 IE
 Balík, nestlačený
 BN
 Balík, poštový
 PC
 Balík, potiahnutý papierom
 IG
 Balík, reklamný, drevený
 IA
 Balík, reklamný, kovový
 ID
 Balík, reklamný, lepenkový
 IB
 Balík, reklamný, plastový
 IC
 Balík, stlačený
 BL
 Balón, chránený
 BP
 Balón, nechránený
 BF
 Barel
 BA
 Barel, drevený
 2C
 Barel, drevený, s odnímateľnou vrchnou časťou
 QJ
 Barel, drevený, s otvorom
 QH
 Batožina
 LE
 Blok
 OK
 Cievka
 BB
 Cievka/dutinka
 SO
 Cisterna, hranatá
 TK
 Cisterna, oválna
 TY
 Cisternová nádoba, na všeobecné použitie
 TG
 Dávka, položka
 LT
 Dávkovač
 DN
 Debna
 CS
 Debna s paletovým základom
 ED
 Debna s paletovým základom, drevená
 EE
 Debna s paletovým základom, kovová
 EH
 Debna s paletovým základom, lepenková
 EF
 Debna s paletovým základom, plastová
 EG
 Debna, car
 7A
 Debna, drevená
 7B
 Debna, izotermická
 EI
 Debna, oceľová
 SS
 Debna, skeletová
 SK
 Demižón opletený, chránený
 CP
 Demižón opletený, nechránený
 CO
 Demižón, chránený
 DP
 Demižón, nechránený
 DJ
 Dopravný kontajner (liftvan)
 LV
 Doska
 BD
 Doska v balíku/viazanici/zväzku
 BY
 Drapákový obal (clamshell)
 AI
 Džbán
 JG
 Džbán s ušami
 PH
 Filmový obal
 FP
 Fľaša, chránená, oválna
 BQ
 Fľaša, chránená, vypuklá
 BV
 Fľaša, nechránená, oválna
 BO
 Fľaša, nechránená, vypuklá
 BS
 Fľaša, plynová
 GB
 Fľaša, tlaková
 CY
 Fľaštička
 FL
 Foršňa
 PN
 Foršne, v balíku/viazanici/zväzku
 PZ
 Guľová nádoba
 AL
 Hárok potiahnutý plastom
 SP
 Hogshead (veľký sud)
 HG
 Hrniec
 PT
 Jednotka
 UN
 Kaďa, džber, bočka, sud
 TB
 Kaďa, džber, bočka, sud, s poklopom
 TL
 Kanister
 CI
 Kanister, hranatý
 JC
 Kanister, oceľový
 3A
 Kanister, oceľový s odnímateľnou vrchnou časťou
 QL
 Kanister, oceľový, s neodnímateľnou vrchnou časťou
 QK
 Kanister, oválny
 JY
 Kanister, plastový
 3H
 Kanister, plastový, s neodnímateľnou vrchnou časťou
 QM
 Kanister, plastový, s odnímateľnou vrchnou časťou
 QN
 Kanva na mlieko
 CC
 Karta
 CM
 Kartón
 CT
 Klada
 LG
 Klady v balíku/viazanici/zväzku
 LZ
 Klietka
 CG
 Klietka CHEP (Commonwealth Handling Equipment Pool)
 DG
 Klietka, ochranná (bezpečnostná)
 CW
 Kontajner, 4,5 litrový
 GL
 Kontajner, kovový
 ME
 Kontajner, len špecifikácia zariadenia na prevoz
 KN
 Kontajner, pružný
 1F
 Kontajner, vonkajší
 OU
 Konzerva
 TN
 Kornút
 AJ
 Košík na ovocie
 PJ
 Košík, prútený
 CE
 Kôš
 BK
 Kôš s uchom, drevený
 HB
 Kôš s uchom, lepenkový
 HC
 Kôš s uchom, plastový
 HA
 Kôš s vrchnákom
 HR
 Kôš z hrubej lepenky
 OT
 Krokva
 TS
 Kryt
 CV
 Kufor
 TR
 Kufor, príručný
 SU
 Kufrík
 FO
 Kufrík/kazeta
 CF
 Kus, položka
 PP
 Liekovka
 VI
 Lodný kufor
 SE
 Misa
 BM
 Nádoba, drevená
 AD
 Nádoba, kovová
 MR
 Nádoba, lepenková
 AB
 Nádoba, papierová
 AC
 Nádoba, plastová
 PR
 Nádoba, potiahnutá plastom
 MW
 Nádoba, sklenená
 GR
 Nádrž/zásobník
 BI
 Nakladací pohár
 JR
 Nebalené v obale alebo balíku
 NE
 Nezabalené, neupravené, jediná jednotka
 NF
 Nezabalené, neupravené, viacero jednotiek
 NG
 nie je k dispozícii
 NA
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba
 6H
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v bubne z preglejky
 YG
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v debničke z preglejky
 YH
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v debničke z tvrdého plastu
 YM
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v drevenej debničke
 YF
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v hliníkovej debničke
 YD
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v hliníkovom bubne
 YC
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v lepenkovej debničke
 YK
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v lepenkovom bubne
 YJ
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v oceľovej debničke
 YB
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v oceľovom bubne
 YA
 Obal zmiešaný, plastiková nádoba v plastikovom bubne
 YL
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba
 6P
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v bubne z preglejky
 YT
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v drevenej debničke
 YS
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v hliníkovej debničke
 YR
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v hliníkovom bubne
 YQ
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v košíku z vŕbového prútia
 YV
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v lepenkovej debničke
 YX
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v lepenkovom bubne
 YW
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v obale z pružného plastu
 YY
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v obale z tvrdého plastu
 YZ
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v oceľovej debničke
 YP
 Obal zmiešaný, sklenená nádoba v oceľovom bubne
 YN
 Obal zo zmršťovacej fólie
 SW
 Obal, lepenkový s dierami na uchopenie
 IK
 Obal, prietokový
 IF
 Obálka
 EN
 Obálka, oceľová
 SV
 Ohrada, koterec na zvieratá
 PF
 Opletená fľaša
 WB
 Paleta
 PX
 Paleta, 100 × 110 cm
 AH
 Paleta, AS 4068-1993
 OD
 Paleta, drevená
 8A
 Paleta, CHEP 100 × 120 cm
 OC
 Paleta, CHEP 40 × 60 cm
 OA
 Paleta, CHEP 80 × 120 cm
 OB
 Paleta, ISO T11
 OE
 Paleta, potiahnutá
 AG
 Paleta, s tromi stenami
 TW
 Paleta, stavebnicová, rozmery 80 × 100 cm
 PD
 Paleta, stavebnicová, rozmery 80 × 120 cm
 PE
 Paleta, stavebnicová, rozmery 80 × 60 cm
 AF
 Paleta, škatuľová
 PB
 Panvica
 P2
 Papier, prekladací
 SL
 Pás
 B4
 Plachtovina
 CZ
 Platforma, neuvedená váha a rozmery
 OF
 Platňa
 PG
 Platne, v balíku/viazanici/zväzku
 PY
 Plech
 SM
 Plechová nádoba s uchom a zobáčikom
 CD
 Plechovka, hranatá
 CA
 Plechovka, oválna
 CX
 Plošina
 SI
 Pneumatika
 TE
 Podnos, zásobník
 PU
 Podnos, zásobník, drevený, dvojvrstvový, bez poklopu
 DX
 Podnos, zásobník, drevený, jednovrstvový, bez poklopu
 DT
 Podnos, zásobník, lepenkový, dvojvrstvový, bez poklopu
 DY
 Podnos, zásobník, lepenkový, jednovrstvový, bez poklopu
 DV
 Podnos, zásobník, obsahujúci horizontálne presadené ploché časti
 GU
 Podnos, zásobník, pevný, s poklopom, skladací (CEN TS 14482:2002)
 IL
 Podnos, zásobník, plastový, dvojvrstvový, bez poklopu
 DW
 Podnos, zásobník, plastový, jednovrstvový, bez poklopu
 DS
 Podnos, zásobník, polystyrénový, jednovrstvový, bez poklopu
 DU
 Pohár
 CU
 Prepravka
 CR
 Prepravka na fľaše/regál na fľaše
 BC
 Prepravka na ovocie
 FC
 Prepravka, drevená
 8B
 Prepravka, drevená, viacvrstvová
 DB
 Prepravka, kovová
 MA
 Prepravka, lepenková, viacvrstvová
 DC
 Prepravka, na mlieko
 MC
 Prepravka, na pivo
 CB
 Prepravka, plastová, viacvrstvová
 DA
 Prepravka, plytká
 SC
 Prepravka, rámová
 FD
 Prepravka, veľká lepenková
 DK
 Prepravka, veľká, drevená
 DM
 Prepravka, veľká, plastová
 DL
 Prstenec
 RG
 Prút
 IN
 Prúty v balíku/viazanici/zväzku
 IZ
 Pružná nádrž
 FE
 Pružné vrece
 FB
 Puzdro
 AV
 Puzdro, rukávové
 SY
 Rám
 FR
 Regál
 RK
 Regál na zavesené odevy
 RJ
 Rohož
 MT
 Rozprašovač
 AT
 Rúra
 TU
 Rúra s hubicou
 TV
 Rúra, skladateľná
 TD
 Rúrka
 PI
 Rúrky v balíku/viazanici/zväzku
 PV
 Rúry v balíku/viazanici/zväzku
 TZ
 Sieť
 NT
 Sieťka na ovocie (rednet)
 RT
 Sieťka, v tvare tuby, plastová
 NU
 Sieťka, v tvare tuby, textilná
 NV
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad
 WA
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad z pevného materiálu, z tvrdého plastu, voľne stojaci
 ZF
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad z pevného materiálu, zo zmiešaného materiálu s vnútornou nádobou z pružného plastu
 ZM
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad z pevného materiálu, zo zmiešaného materiálu s vnútornou nádobou z tvrdého plastu
 PLN
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, hliníkový
 WD
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, hliníkový, s vyprázdňovaním a napĺňaním pod tlakom vyšším ako 10 kPa (0,1bar)
 WH
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, kovový
 WF
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, kovový (kov iný ako oceľ)
 ZV
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, kovový, s vyprázdňovaním a napĺňaním pod tlakom vyšším ako 10 kPa (0,1bar)
 WJ
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, oceľový
 WC
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, oceľový, s vyprázdňovaním a napĺňaním pod tlakom vyšším ako 10 kPa (0,1bar)
 WG
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, potiahnutý plastovým filmom
 WS
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, preglejkový
 ZX
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, preglejkový s podšívkou
 WY
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, so stenami z vlákna
 ZT
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, textilný s podšívkou
 WW
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, textilný, bez potiahnutia vnútornej časti a podšívky
 WT
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, textilný, s potiahnutou vnútornou časťou
 WV
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, textilný, s potiahnutou vnútornou časťou a podšívkou
 WX
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z plastovej tkaniny, bez potiahnutia vnútornej časti a podšívky
 WN
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z plastovej tkaniny, s podšívkou
 WQ
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z plastovej tkaniny, s potiahnutou vnútornou časťou
 WP
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z plastovej tkaniny, s potiahnutou vnútornou časťou a podšívkou
 WR
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z použitého dreva
 ZY
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z použitého dreva s podšívkou
 WZ
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z prírodného dreva
 ZW
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z prírodného dreva s podšívkou
 WU
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z pružného materiálu
 ZU
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z tvrdého plastu
 AA
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z tvrdého plastu, s konštrukčným zariadením
 ZD
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z tvrdého plastu, s konštrukčným zariadením, na napĺňanie a vyprázdňovanie pod tlakom
 ZG
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z tvrdého plastu, voľne stojaci, na naplnenie a vyprázdnenie pod tlakom
 ZH
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z viacstenného papiera
 ZA
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, z viacstenného papiera, vodotesný
 ZC
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, zo zmiešaného materiálu
 ZS
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, zo zmiešaného materiálu s vnútornou nádobou z pružného plastu, na napĺňanie a vyprázdňovanie pod tlakom
 ZP
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený náklad, zo zmiešaného materiálu s vnútornou nádobou z tvrdého plastu, na napĺňanie a vyprázdňovanie pod tlakom
 ZN
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, hliníkový
 WL
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, kovový
 WM
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, oceľový
 WK
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, z tvrdého plastu, s konštrukčným zariadením
 ZJ
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, z tvrdého plastu, voľne stojaci
 ZK
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, zo zmiešaného materiálu s vnútornou nádobou z pružného plastu
 ZR
 Stredne veľký kontajner na voľne ložený tekutý náklad, zo zmiešaného materiálu s vnútornou nádobou z tvrdého plastu
 ZQ
 Sud
 BU
 Sud, veľký, na potraviny
 TO
 Sud/nádrž
 VA
 Súdok
 KG
 Súdok (asi 40 l)
 FI
 Súdok/kaďa
 CK
 Súprava
 KI
 Súprava (set)
 SX
 Svorník
 BT
 Škatuľa
 BX
 Škatuľa CHEP (Commonwealth Handling Equipment Pool), Eurobox
 DH
 Škatuľa na tekutiny
 BW
 Škatuľa z pevného plastu
 QS
 Škatuľa z použitého dreva
 4F
 Škatuľa z preglejky
 4D
 Škatuľa z prírodného dreva s prachuodolnými stenami
 QQ
 Škatuľa z prírodného dreva, obyčajná
 QP
 Škatuľa z prírodného dreva
 4C
 Škatuľa zo stenami z vlákna
 4G
 Škatuľa, hliníková
 4B
 Škatuľa, oceľová
 4A
 Škatuľa, plastová
 4H
 Škatuľa, z pružného plastu
 QR
 Škatuľka od zápaliek
 MX
 Tablet, doska
 T1
 Tabuľa
 SB
 Tabuľa, hárok, platňa
 ST
 Tabule, hárky, platne v balíku/viazanici/zväzku
 SZ
 Tácka na potraviny
 FT
 Taštička
 SH
 Tercia
 TI
 Trám
 GI
 Trámy, v balíku/viazanici/zväzku
 GZ
 Truhla, rakva
 CJ
 Truhlica
 CH
 Truhlica na čaj
 TC
 Tyč
 BR
 Tyč, prút
 RD
 Tyče v balíku/viazanici/zväzku
 BZ
 Tyče, prúty v balíku/viazanici/zväzku
 RZ
 Uško, držadlo
 LU
 Vak, vrece
 SA
 Vak, vrece, viacstenový
 MS
 Vákuovo balené
 VP
 Valcový kontajner
 DR
 Valcový kontajner, drevený
 1W
 Valcový kontajner, hliníkový
 1B
 Valcový kontajner, hliníkový s neodnímateľnou vrchnou časťou
 QC
 Valcový kontajner, hliníkový s odnímateľnou vrchnou časťou
 QD
 Valcový kontajner, lepenkový
 1G
 Valcový kontajner, oceľový
 1A
 Valcový kontajner, oceľový s neodnímateľnou vrchnou časťou
 QA
 Valcový kontajner, oceľový s odnímateľnou vrchnou časťou
 QB
 Valcový kontajner, plastový
 IH
 Valcový kontajner, plastový s neodnímateľnou vrchnou časťou
 QF
 Valcový kontajner, plastový s odnímateľnou vrchnou časťou
 QG
 Valcový kontajner, preglejkový
 1D
 Valcový kontajner, železný
 DI
 Vanpak
 VK
 Vedro
 PL
 Vedro/kanva
 BJ
 Viazanica
 BE
 Viazanica
 RL
 Viazanica, drevená
 8C
 Voľne (u zvierat)
 UC
 Voľne ložené, odpadový kov
 VS
 Voľne ložené, plyn (pri 1 031 mbar a 15 °C)
 VG
 Voľne ložené, skvapalnený plyn (pri extrémnej teplote/tlaku)
 VQ
 Voľne ložené, tekutý
 VL
 Voľne ložené, tuhý, jemné častice (‚prášok‘)
 VY
 Voľne ložené, tuhý, veľké častice (‚hrudky‘)
 VO
 Voľne ložené, tuhý, zrnité častice (‚zrnká‘)
 VR
 Vozidlo
 VN
 Vozík, s plochým dnom
 FW
 Vrece
 BG
 Vrece, na objemný voľne ložený tovar
 43
 Vrece, polyetylénové
 44
 Vrece, potiahnuté plastovým filmom
 XD
 Vrece, veľkoobjemové
 JB
 Vrece, jutové
 GY
 Vrece, jutové
 JT
 Vrece, papierové
 5M
 Vrece, papierové, viacvrstvové
 XJ
 Vrece, papierové, viacvrstvové, vodotesné
 XK
 Vrece, plastové
 EC
 Vrece, pružné
 FX
 Vrece, textilné
 5L
 Vrece, textilné, bez potiahnutia vnútornej časti, či podšívky
 XF
 Vrece, textilné, s prachuodolnými stenami
 XG
 Vrece, textilné, vodotesné
 XH
 Vrece, veľké
 ZB
 Vrece, veľkorozmerné s otvorenou vrchnou časťou
 TT
 Vrece, viacvrstvové
 MB
 Vrece, z plastovej tkaniny
 5H
 Vrece, z plastovej tkaniny, bez potiahnutia vnútornej časti, či podšívky
 XA
 Vrece, z plastovej tkaniny, s prachuodolnými stenami
 XB
 Vrece, z plastovej tkaniny, vodotesné
 XC
 Vrecko
 PO
 Vreteno
 SD
 Vzájomne definované
 ZZ
 Zásobník
 CQ
 Záves
 HN
 Zostava, zväzok
 NS
 Zväzok
 BH
 Zvitok
 RO
 Zvitok/špirála/kotúč
 CL“
 5.
 Odsek 37: Režim sa mení a dopĺňa takto:
 a)
 V oddiele A sa prvý pododsek mení a dopĺňa takto:
 i)
 kód 42 sa nahrádza takto:
 „42
 Súčasné prepustenie tovaru, na ktorý sa vzťahuje oslobodenie od DPH pri dodaní do iného členského štátu, prípadne režim pozastavenia spotrebnej dane, do voľného obehu a daňového voľného obehu.
 Vysvetlenie:
 Oslobodenie od DPH a prípadne režim pozastavenia spotrebnej dane sa poskytuje, keďže po dovoze nasleduje dodanie v rámci Spoločenstva alebo preprava tovaru do iného členského štátu. V takom prípade je DPH a prípadne spotrebná daň splatná v členskom štáte konečného miesta určenia. Na to, aby sa mohol použiť tento režim, musia osoby splniť podmienky uvedené v článku 143 ods. 2 smernice 2006/112/ES a prípadne podmienky uvedené v článku 17 ods. 1 písm. b) smernice 2008/118/ES.
 Príklad 1
 :
 Dovoz tovaru spojený s oslobodením od DPH prostredníctvom daňového zástupcu.
 Príklad 2
 :
 Tovar podliehajúci spotrebnej dani dovezený z tretej krajiny, ktorý sa prepúšťa do voľného obehu a ktorý je predmetom oslobodenia od DPH pri dodaní do iného členského štátu. Bezprostredne po prepustení do voľného obehu nasleduje z miesta dovozu pohyb tovaru, na ktorý sa vzťahuje pozastavenie spotrebnej dane, ktorý iniciuje registrovaný odosielateľ v súlade s článkom 17 ods. 1 písm. b) smernice 2008/118/ES.“
 ii)
 Kód 63 sa nahrádza takto:
 „63
 Spätný dovoz pri súčasnom prepustení tovaru do voľného obehu a daňového voľného obehu, na ktorý sa vzťahuje oslobodenie od DPH pri dodaní do iného členského štátu, prípadne režim pozastavenia spotrebnej dane.
 Vysvetlenie:
 Oslobodenie od DPH a prípadne režim pozastavenia spotrebnej dane sa poskytuje, keďže po spätnom dovoze nasleduje dodanie v rámci Spoločenstva alebo preprava tovaru do iného členského štátu. V takom prípade je DPH a prípadne spotrebná daň splatná v členskom štáte konečného miesta určenia. Na to, aby sa mohol použiť tento režim, musia osoby splniť podmienky uvedené v článku 143 ods. 2 smernice 2006/112/ES a prípadne podmienky uvedené v článku 17 ods. 1 písm. b) smernice 2008/118/ES.
 Príklad 1
 :
 Spätný dovoz po pasívnom zušľachťovacom styku alebo dočasnom vývoze, pričom sa akýkoľvek dlh súvisiaci s DPH účtuje daňovému zástupcovi.
 Príklad 2
 :
 Tovar podliehajúci spotrebnej dani spätne dovezený po pasívnom zušľachťovacom styku, ktorý sa prepúšťa do voľného obehu a ktorý je predmetom oslobodenia od DPH pri dodaní do iného členského štátu. Bezprostredne po prepustení do voľného obehu nasleduje z miesta spätného dovozu pohyb tovaru, na ktorý sa vzťahuje pozastavenie spotrebnej dane, ktorý iniciuje registrovaný odosielateľ v súlade s článkom 17 ods. 1 písm. b) smernice 2008/118/ES.“
 b)
 V oddiele B sa bod 1 druhého pododseku mení a dopĺňa takto:
 i)
 Položka Oslobodenia sa nahrádza takto:
 „Oslobodenia
 [nariadenie (ES) č. 1186/2009]
 Článok
 Kód
 Oslobodenie od dovozného cla
 Osobný majetok fyzických osôb sťahujúcich sa z miesta svojho trvalého pobytu do Spoločenstva
 3
 C01
 Výbava nevesty a domáce potreby dovezené pri príležitosti sobáša
 12 ods. 1
 C02
 Obvyklé dary pri príležitosti sobáša
 12 ods. 2
 C03
 Osobný majetok nadobudnutý dedením
 17
 C04
 Školská výbava, študijné potreby a vybavenie domácnosti žiakov a študentov
 21
 C06
 Zásielky tovaru nepatrnej hodnoty
 23
 C07
 Zásielky zasielané jednou fyzickou osobou druhej fyzickej osobe
 25
 C08
 Investičný majetok a iné vybavenie dovážané pri prenášaní aktivít z tretej krajiny do Spoločenstva
 28
 C09
 Investičný majetok a iné vybavenie, ktoré patrí osobám vykonávajúcim slobodné povolania a právnickým osobám vykonávajúcim neziskovú činnosť
 34
 C10
 Učebné, vedecké a kultúrne potreby; vedecké nástroje a prístroje podľa zoznamu v prílohe I
 42
 C11
 Učebné, vedecké a kultúrne potreby; vedecké nástroje a prístroje podľa zoznamu v prílohe II
 43
 C12
 Učebné, vedecké a kultúrne potreby; vedecké nástroje a prístroje dovezené na neobchodné účely (vrátane náhradných dielov, častí, príslušenstva a nástrojov)
 44 – 45
 C13
 Zariadenie dovezené na neobchodné účely vedeckou výskumnou ustanovizňou alebo organizáciou so sídlom mimo územia Spoločenstva
 51
 C14
 Laboratórne zvieratá a biologické alebo chemické látky určené na výskum
 53
 C15
 Liečebný materiál ľudského pôvodu a reagenty na určovanie krvných skupín a typov tkaniva
 54
 C16
 Nástroje a prístroje určené na lekársky výskum, lekársku diagnostiku alebo liečbu
 57
 C17
 Referenčné látky určené na kontrolu kvality liečiv
 59
 C18
 Farmaceutické výrobky používané pri príležitosti medzinárodných športových podujatí
 60
 C19
 Tovar pre charitatívne alebo dobročinné organizácie
 61
 C20
 Potreby uvedené v prílohe III určené pre nevidiacich
 66
 C21
 Potreby v prílohe IV určené pre nevidiacich dovezené nevidiacimi pre vlastnú potrebu (vrátane náhradných dielov, častí, príslušenstva a nástrojov)
 67 ods. 1 písm. a) a ods. 2
 C22
 Potreby v prílohe IV určené pre nevidiacich dovezené určitými inštitúciami alebo organizáciami (vrátane náhradných dielov, častí, príslušenstva a nástrojov)
 67 ods. 1 písm. b) a ods. 2
 C23
 Potreby určené pre postihnutých (okrem nevidiacich) dovezené postihnutými pre svoju vlastnú potrebu (vrátane náhradných dielov, častí, príslušenstva a nástrojov)
 68 ods. 1 písm. a) a ods. 2
 C24
 Potreby určené pre postihnutých (okrem nevidiacich) dovezené určitými inštitúciami alebo organizáciami (vrátane náhradných dielov, častí, príslušenstva a nástrojov)
 68 ods. 1 písm. b) a ods. 2
 C25
 Tovar dovážaný v prospech obetí živelných pohrôm
 74
 C26
 Čestné vyznamenania a ocenenia
 81
 C27
 Dary získané v rámci medzinárodných vzťahov
 82
 C28
 Tovar pre panovníkov a hlavy štátov
 85
 C29
 Vzorky tovaru v nepatrnej hodnote dovezené na účely podpory obchodu
 86
 C30
 Tlačoviny a reklamný materiál dovezený na účely podpory obchodu
 87 – 89
 C31
 Výrobky použité alebo spotrebované na výstavách alebo podobných podujatiach
 90
 C32
 Tovar dovezený na skúšky, analýzy alebo pokusy
 95
 C33
 Zásielky určené organizáciám chrániacim autorské práva alebo priemyselné a obchodné patentové práva
 102
 C34
 Turistická informačná literatúra
 103
 C35
 Rôzne dokumenty a predmety
 104
 C36
 Pomocný materiál na upevnenie a ochranu tovaru počas jeho prepravy
 105
 C37
 Podstielka, krmivo a napájanie pre zvieratá počas ich prepravy
 106
 C38
 Palivá a mazivá nachádzajúce sa v cestných motorových vozidlách a špeciálnych kontajneroch
 107
 C39
 Materiály pre cintoríny a pomníky vojnových obetí
 112
 C40
 Rakvy, pohrebné urny a ozdobné pohrebné predmety
 113
 C41
 Oslobodenie od vývozného cla
 Domáce zvieratá vyvážané pri príležitosti premiestňovania poľnohospodárskych činností zo Spoločenstva do tretej krajiny
 115
 C51
 Krmivo a napájanie sprevádzajúce zvieratá počas ich vývozu
 121
 C52“
 ii)
 V tabuľke Poľnohospodárske výrobky sa riadok pre kód E02 nahrádza takto:
 „Štandardné dovozné hodnoty (napríklad: nariadenie (EÚ) č. 543/2011
 E02“
 iii)
 V tabuľke Iné v oddiele Dovoz sa vkladá medzi riadok pre kód F04 a riadok pre kód F11 tento riadok:
 „Pohyb tovaru podliehajúceho spotrebnej dani v rámci režimu pozastavenia spotrebnej dane z miesta dovozu v súlade s článkom 17 ods. 1 písm. b) smernice 2008/118/ES.
 F06“
 6.
 V odseku 44: Osobitné záznamy/Predložené doklady/Osvedčenia a povolenia sa bod 2 písm. a) nahrádza takto:
 „a)
 Doklady, osvedčenia a povolenia Spoločenstva, medzinárodné povolenia alebo iné doklady, ktoré sa prikladajú k vyhláseniu, sa musia uvádzať vo forme kódu pozostávajúceho zo 4 alfanumerických znakov, za ktorými prípadne nasleduje identifikačné číslo alebo iný spoznateľný údaj. Zoznam dokladov, osvedčení, povolení a iných dokladov, ako aj ich príslušné kódy možno nájsť v databáze TARIC.“
 (1) Ú. v. EÚ L 152, 16.6.2009, s. 23.“
 (2) Ú. v. EÚ L 37, 10.2.2010, s. 1.
 PRÍLOHA IV
 (uvedené v článku 1 ods. 4)
 Príloha 44c k nariadeniu (EHS) č. 2454/93 sa mení a dopĺňa takto:
 1.
 Riadok pre kódy HS „1701 11,1701 12,1701 91, 1701 99“ sa nahrádza takto:
 „1701 12
 Trstinový alebo repný cukor a chemicky čistá sacharóza, v pevnom stave
 7 000 kg
 —
 1701 13
 —
 1701 14
 —
 1701 91
 —“
 1701 99
 2.
 Riadok pre kód HS „2403 10“ sa nahrádza takto:
 „2403 11
 Tabak na fajčenie, tiež obsahujúci náhradky tabaku v akomkoľvek pomere
 35 kg
 —“
 2403 19


type: wikipedia

text:
Telegrafie (z řeckých slov tele (τηλε) = daleký a grafein (γραφειν) = psát) je zastarávající telekomunikační metoda umožňující přenést obsah textových zpráv (telegramů) na velkou vzdálenost.
 Za počátky telegrafie lze považovat dopravování velmi jednoduchých zpráv pomocí bubnů (tam-tamy), kouřových signálů apod.
 Optický telegraf
 Myšlenka optického telegrafu je známa už od starověku. Dobytí Tróje bylo prý oznámeno do Mykén ohňovými signály řetězcem ohnišť asi v r. 1184 př. n. l. Podobným způsobem byla ve starém Římě vyslána zpráva, v níž císař Claudius oznámil své vítězství nad britskými kmeny do Říma. To bylo v roce 46 n. l.
 Optický telegraf jako speciální zařízení představil Robert Hooke Londýnské královské společnosti (Royal Society) na jedné z přednášek v roce 1684. Předvedl posluchačům zařízení ve tvaru dřevěné brány, s trojúhelníkovým terčem, posouvaným a natáčeným soustavou lan a kladek. Polohám trojúhelníku přiřadil písmena a číslice. Bylo tak možno signalizovat na velkou vzdálenost, ale jeho myšlenka se ještě neujala, možná proto, že ji nikdo nepotřeboval. Pokusy s optickým telegrafem dělal v 17. století i německý fyzik Johann Lorenz Boeckmann.
 Claude Chappe
 O sto let později, v roce 1792 sestrojil po několika letech pokusů Francouz Claude Chappe spolu se svým bratrem Ignácem "semaforový" telegraf, později známý jako telegraf Chappův. Systém se skládal z věží, postavených na dohled dalekohledem, ve vzdálenosti 12 až 15 km, aby si vzájemně předávaly zprávy. Na věži bylo na 5 m vysokém stožáru umístěno otočné rameno a na jeho koncích kratší pohyblivá ramena. Kombinací natočení ramen, zdola ovládaných lanky a kladkami, bylo možno zakódovat a na vzdálenost dohledu vysílat až 196 různých znaků (písmena, číslice a dokonce i diakritická znaménka). V roce 1793 jej nainstaloval na střechu pařížského Louvru. Nejstarší linka Chappova telegrafu vedla z Paříže do Lille v délce asi 220 km a měla 15 stanic. Stanice byly umístěny na zvláštních věžích, nástavbách, střechách či vyvýšeninách v terénu. Po zaučení telegrafistů byla zpráva po této trase přenesena za 4 minuty a 5 sekund. V době napoleonských tažení Napoleon Bonaparte používal tento způsob předávání informací pro koordinaci svých vojsk.
 V polovině 19. století byl optický telegraf ve Francii velmi populární a prostřednictvím 534 stanic spojoval Paříž s 29 městy. Vyznačoval se značnou rychlostí předávání informací.
 Například na trase Paříž - Lyon předal jednoznakovou zprávu prostřednictvím 20 stanic za 2 minuty. Trasy tohoto telegrafu po Francii byly později dlouhé stovky kilometrů a systém se používal až do objevu elektrického telegrafu.
 Síť stanic rychle rostla a šířila se i do jiných zemí. V Německu první linku optické telegrafie z Met do Mohuče zavedli Francouzi roku 1813. V letech 1830-1852 fungovala linka pruského optického telegrafu z Berlína přes Magdeburg a Kolín nad Rýnem do Koblenze, dlouhá asi 550 km. Měla na sloupech tři páry pohyblivých ramen nad sebou, takže dovolovala rozlišit několik tisíc znaků. Užívala se - podobně jako ve Francii - hlavně pro vládní a vojenské účely a zprávy se často šifrovaly. Další linky vznikaly v severním i jižním Německu až do poloviny století. Několik stanic na německo-francouzském pomezí bylo po roce 1970 rekonstruováno.
 V Polsku (tehdy součásti Ruska) byla vybudována první linka optické telegrafie na trase Varšava - Modlin v roce 1830. V roce 1835 po postavení sítě 146 stanic byla dána do provozu síť Varšava - Petrohrad. Linie začínala na střeše divadla (Teatr Wielki) na varšavském náměstí (Plac Teatralny). Zbytky původní stanice jsou na terase malého balkonu divadla.
 V roce 1838 byla vybudována síť stanic na trase Varšava - Moskva, která se skládala z 220 stanic a obsluhovalo ji více než 1320 operátorů.
 Také na Hvozdu (dominantní hora Hvozdského hřbetu Lužických hor, 750 m n. m.) bývala stanice optického tzv. „lotynkového“ tyčového telegrafu pro signalizování vyšlých čísel v Lotynce. Signál vycházel ze Žitavy přes Toepfer u Ojvína (Oybin) na Hvozd, Luži, Jezevčí vrch a Bezděz ku Praze.
 Jiným směrem se ubíralo optické telegrafování barevnými světlicemi, jak si je roku 1859 patentovala americká vynálezkyně Martha Coston; americké námořnictvo systém používalo až do roku 1962. Velmi se rozšířilo telegrafování přerušovaným světlem dálkového světlometu v Morseově abecedě, jak ji po roce 1833 upravil francouzský vynálezce Émile Baud (roku 1932 byla mezinárodně zavedena jako MTA1, CCITT1 a později upravena jako MTA2 resp. CCITT2). Přenos byl rychlejší i spolehlivější.
 Elektrický telegraf
 Anonymní článek v jednom skotském časopise popisoval už v roce 1753, jak lze zasílat informace svazkem 26 drátů (pro každé písmeno jeden). Příjemce sledoval, jak se na drátě pod proudem vyvíjejí v elektrolytu bublinky. Vynález se však neujal.
 Pavel Schilling sestrojil roku 1832 telegraf, který fungoval mezi místnostmi. První prakticky využitelný telegraf (na vzdálenost 1 km), založený na elektromagnetickém principu, sestrojil Carl Friedrich Gauss a Wilhelm Eduard Weber v roce 1833 v Göttingenu. Další typ (patent 1837) vytvořili Sir Charles Wheatstone a William Fothergill Cooke v Anglii. Jejich systém využíval jako detektor zmagnetizované jehly vychylované proudem v blízkých vodičích. V roce 1839 byl tento systém poprvé použit na železnici (21 km). V českých zemích byl telegraf do Vídně zřízen dne 6. března 1847 v Brně na nádraží pro účely dráhy (a téhož roku prodloužena do Prahy) a ministerský výnos umožnil veřejný provoz dne 15. února 1850. V roce 1888 už zde bylo podáno 1,3 milionu telegramů. V červenci 1850 byl uzavřen Německo-rakouský telegrafní spolek (Deutsch-Österreichischer Telegraphenverein mezi Pruskem, Rakouskem-Uherskem, Bavorskem a Saskem).
 Samuel Morse
 Americký vynálezce Samuel F. B. Morse pracoval na zdokonalení telegrafu od roku 1832 a dne 25. května 1844 odeslal jako zprávu citát z bible "Co Bůh Izraeli prokázal" z Washingtonu do Baltimoru (asi 50 km). Završil tak 12 let svých pokusů a vývoje a vytvořil komunikační prostředek, který se hojně užíval dalších více než 100 let.
 Morseův telegraf využívá pro přenos informace pouze dva stavy vysílače resp. zdroje signálu (např. svítí / nesvítí, vysílá / nevysílá). Stavy se střídají tak, že je možné je ve výsledku vnímat lidskými smysly (opticky, zvukem) jako sérii krátkých "teček" a delších "čárek", oddělených mezerami, a následně dekódovat do jednotlivých písmen abecedy, číslic a dalších znaků. Morseův telegraf vylepšil v roce 1847 Werner von Siemens. Navrhl jehlový telegraf, který se přenášel zprávu písmeno po písmeně a tedy nepotřeboval složitější zápis v Morseově kódu.
 Přenos
 Pro zakódování a dekódování informace se v telegrafii používá mezinárodně uznávaný protokol - tzv. telegrafní abeceda (resp. Morseova abeceda, MTA2). Každému znaku odpovídá posloupnost teček a čárek oddělených mezerami, reprezentovaných stavy vysílá krátce, vysílá dlouze, nevysílá (resp. svítí krátce, svítí dlouze, nesvítí... atd.). Mezery mezi znaky a slovy jsou reprezentovány delšími prodlevami ve vysílání.
 Tehdejším médiem pro přenos zpráv elektrickým telegrafem byly (a jsou) elektrické vodiče (kabely). Ty umožňovaly přenos zpráv typicky např. mezi poštovními úřady, železničními stanicemi apod. Zpráva přenášená telegrafem se nazývala telegram. Velkým omezením však bylo, že aby bylo později možno touto cestou telegram někam doručit, bylo nejprve nutno do tohoto místa kabely zavést. K doručování telegrafických zpráv se používaly i podmořské kabely, spojující např. kontinentální Evropu s Anglií a později Evropu s Amerikou. Pro takto doručenou zprávu se vžil pojem kabelogram.
 Velký zlom v dalším rozvoji telegrafie pak nastal s rozvojem radiového vysílání.
 Bezdrátový telegraf
 Radiotelegrafie umožnila velký boom v poštovním styku, protože odstranila kabely jako silně omezující faktor rozvoje sítě. Nyní bylo možné prakticky okamžitě zřídit telegrafní pracoviště a přijmout i vyslat zprávu v kterémkoliv místě v dosahu vysílače. Obsluha radiotelegrafní stanice byla ale náročnější než obsluha stanic propojených kabely. Zatímco kabelogramy se automaticky zapisovaly na papírovou pásku, mohly se číst se zpožděním a originál zprávy archivovat, u radiotelegrafního spojení musel být operátor přítomen a schopen v reálném čase zprávu vysílanou v Morseově abecedě dekódovat a zapisovat.
 První bezdrátový přenos mluveného slova uskutečnil slovenský katolický kněz, malíř a vynálezce Jozef Murgaš 23. listopadu 1905 na vzdálenost asi 30 km mezi městy Wilkes-Barre a Scranton v Pensylvánii. Již dne 10. května 1904 mu federální patentový úřad ve Washingtonu k vynálezu přidělil dva patenty:
 Zařízení pro bezdrátovou telegrafii (759 852: „Apparatus for wireless telegraphy“).
 Způsob přenášení zpráv bezdrátovou telegrafií (876 383: „The way of transmitted messages by wireless telegraphy“).
 Kódy jednotlivých států byly přijaty na konferenci roku 1912.
 Telegrafie ve věku telekomunikací
 Rozvoj nových technologií umožňujících dopravování zpráv však postupně vytlačil i bezdrátovou telegrafii. Byla částečně nahrazena radiofonickými a telefonickými zvukovými zprávami, které byly běžně srozumitelné a pohodlné a umožňovaly (vyjádřeno moderní terminologií) vyšší přenosovou rychlost. To byl také směr, kterým se telegrafie začala nezadržitelně ubírat. Znovu se začalo experimentovat s vícestavovými systémy, tzv. tónová telegrafie, která umožnila dopravovat zprávy rychleji a po jednom vedení i více zpráv (multiplex). Téměř definitivně byla telegrafie v komerční komunikaci opuštěna s rozvojem datových (digitálních) druhů provozu jako např. telexu (dálnopisu) a později telefaxu (faxu). Evoluce v telekomunikační technice pak pokračovala přes telefonní modem, satelitní transpondéry, internet (a jeho služby), celulární (buňkové) telefonní sítě až k dnešnímu pojmu informační dálnice, slučujícího v sobě kombinaci všech progresivních druhů datové komunikace.
 Telegrafie však z profesionální praxe díky svým výhodám (viz níže) dosud definitivně nezmizela. Telegrafními značkami vysílají a identifikují se radiomajáky, převáděče, přenášejí telemetrické údaje apod.
 Radioamatérská telegrafie
 Současné použití telegrafie je především v radioamatérském sportu. Komunikační mód, principiálně stejný, jaký používali průkopníci radiotelegrafie (vyjma tzv. jiskrové telegrafie), se nazývá Continuous Wave a označuje se zkratkou „CW“. Někteří zastánci a obdivovatelé CW z řad radioamatérů se setkávají na soutěžích ve vysokorychlostní telegrafii, která je pořádána dokonce i na úrovni mistrovství světa.
 Výhody CW telegrafie
 Výhodou CW telegrafie, díky níž se tento způsob komunikace používá dodnes, je její jednoduchost.
 Telegrafie CW přenášená po radiových vlnách vyžaduje pouze jednoduchý vysílač
 Telegrafní zprávy lze přenášet dvěma způsoby:
 Nosná vlna buď není modulována a prostě se zapíná a přerušuje (provoz A1), anebo
 stačí prosté modulování jedním tónem nebo střídání dvou různých tónů.
 Signály vysílané telegraficky (jako posloupnosti teček a čárek Morseovy abecedy) jsou na radiových vlnách dostatečně dobře rozeznatelné (slyšitelné) i při vysoké úrovni rušení. Telegrafní vysílání vyžaduje také malou šířku pásma, takže různé stanice mohou vysílat na velmi blízkých kmitočtech, aniž by se vzájemně rušily.
 Nevýhody CW telegrafie
 Obecnými nevýhodami, v porovnání s fonickými a dalšími, zejména digitálními druhy provozu, jsou:
 nízká přenosová rychlost dat, protože
 začátečník dokáže vyslat asi 12 či přijmout max. 40 znaků za minutu,
 zkušený uživatel přijímá asi 100 - 200 znaků za minutu
 operátor musí ovládat Morseovu abecedu.
 Přesto však v radioamatérském provozu zůstává telegrafie nezastupitelná pro svoji použitelnost i při extrémně slabých signálech, ztrácejících se v šumu a rušení, a pro velkou část radioamatérů má takové kouzlo, že v ní nejraději komunikují s přáteli po celém světě.
 Společenský význam
 Radioamatérský provoz měl a stále má nezastupitelný význam i ze společenských důvodů: Nízkou přenosovou rychlost způsobuje do značné míry lidský faktor, proto se používají i automatizované radiostanice, které vysílají z děrné pásky nebo z digitální paměti. Pomocí nich se daří realizovat přenosy i v případech, kdy běžné informační kanály buď nejsou dostupné vůbec nebo jsou/byly cenzurované (Severní Korea, Čína...). Takto individuálně se i před příchodem dnešních masivních komunikačních kanálů dařily datové přenosy i před příchodem internetu (první stahování obrázků) a za dob totality a studené války.
 Současnost
 V Austrálii přestala být služba telegrafie poskytována k 7. březnu 2011.
 V Česku přestala Česká pošta poskytovat službu telegrafie k 31. březnu 2010, nadále ji v této zemi poskytuje Telefónica O2.
 V Irsku přestala být služba telegrafie poskytována k 30. červenci 2002.
 V Litvě přestala být služba telegrafie poskytována k 15. říjnu 2007.
 V Nepálu přestala být služba telegrafie poskytována k 1. lednu 2009.
 V Nizozemsku přestala být služba telegrafie poskytována k 9. únoru 2007.
 Odkazy
 Reference
 Literatura
 K. Němeček, V. Vopálenský, Spojovací technika; Telefonie. Praha: Nadas 1981
 Julius Strnad, Telegrafie se základy signalisování a elektrického měření neelektrických veličin. Praha: SNTL 1953
 Telegrafní provozní předpisy. Praha: Nadas 1972
 Naum B. Zeliger, Telegrafie a přenos dat. Praha: ČVUT 1970
 Související články
 Abecední telegrafie
 Dálnopis
 MTA2
 Telexová a Gentexová ústředna Praha
 Externí odkazy
 Dálnopis
 Jednočipový CW maják s PIC
 Volící skříňka dálnopisu Siemens T 100
 Popis volící skříňky
 Základní informace, abeceda MTA2, díly dps T 100
 Ing. Rudolf Daneš: Dálnopisná technika systému HELL, Nakladatelství dopravy a spojů. Praha 1974.
 Telekomunikace
 Sdělovací prostředky


type: contracts

text:
 31.1.2009
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 31/35
 Vain alkuperäiset UN-ECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UN-ECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja on saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UN-ECE) sääntö N:o 4 — Yhdenmukaiset vaatimukset, jotka koskevat takarekisterikilpien valaisimia moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa
 Tarkistus 2 — Muutos 3
 Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraavaan saakka:
 Säännön alkuperäisen version täydennys 14 — Voimaantulopäivä: 15. lokakuuta 2008
 SISÄLLYSLUETTELO
 SÄÄNTÖ
 0.
 Soveltamisala
 1.
 Määritelmät
 2.
 Hyväksynnän hakeminen
 3.
 Merkinnät
 4.
 Hyväksyntä
 5.
 Yleiset vaatimukset
 6.
 Valon väri
 7.
 Tulokulma
 8.
 Mittausmenettely
 9.
 Fotometriset ominaisuudet
 10.
 Tuotannon vaatimustenmukaisuus
 11.
 Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta
 12.
 Tuotannon lopettaminen
 13.
 Siirtymämääräykset
 14.
 Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet
 LIITTEET
 Liite 1 —
 Hyväksyntämerkkien sijoittelu
 Liite 2 —
 Ilmoitus
 Liite 3 —
 Testin mittauspisteet
 Liite 4 —
 Valaistavan pinnan vähimmäisnäkyvyysalue
 Liite 5 —
 Useilla valonlähteillä varustettujen valaisimien fotometrinen mittaus
 Liite 6 —
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset
 Liite 7 —
 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset
 0. SOVELTAMISALA
 Tämä sääntö koskee takarekisterikilpien valaisimia luokkien M, N, O ja T ajoneuvoissa (1)
 1. MÄÄRITELMÄT
 Tässä säännössä tarkoitetaan:
 1.1
 ’takarekisterikilven valaisimella’ takarekisterikilpien valaisemiseen käytettävää laitetta, jäljempänä ’valaisinlaite’, joka valaisee takarekisterikilven heijastamalla. Laitteen hyväksynnässä määritellään kilven viemän tilan valaisu.
 1.2
 Tässä säännössä sovelletaan säännössä N:o 48 ja sen muutossarjassa annettuja määritelmiä, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.
 1.3
 ’Erityyppisillä takarekisterikilpien valaisimilla’ tarkoitetaan laitteita, jotka eroavat toisistaan muun muassa seuraavilta olennaisilta osin:
 a)
 kauppanimi tai tavaramerkki;
 b)
 optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, hehkulampun tyyppi, valonlähde, jne.).
 1.4
 Tässä säännössä olevat viittaukset vakiomuotoisiin (étalon) hehkulamppuihin ja sääntöön N:o 37 viittaavat sääntöön N:o 37 ja sen muutossarjassa annettuihin määritelmiin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.
 2. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN
 Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää. Hakemuksessa on ilmoitettava, onko laite tarkoitettu valaisemaan leveä rekisterikilpi (520 × 120 mm), korkea rekisterikilpi (340 × 240 mm), maa- ja metsätaloudessa käytettävien traktorien rekisterikilpi (120 × 165 mm) vai useita näistä kilvistä. Hakija voi myös halutessaan määrittää, että laitteen voi asentaa useampaan kuin yhteen tai tiettyyn määrään kohtia rekisterikilven viemään tilaan nähden; näiden erilaisten asennustapojen tulee näkyä tiedonantolomakkeessa. Hyväksyntähakemukseen on liitettävä seuraavat jokaiselle tyypille:
 a)
 Kolmena kappaleena riittävän yksityiskohtaiset piirustukset, joista voidaan tunnistaa laitteen tyyppi ja joissa näkyy geometrisesti se asento, johon valaisin asennetaan ajoneuvon rekisterikilpeen nähden, sekä tarpeeksi hyvin valaistun alueen reunat. Piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntänumerolle tarkoitettu paikka hyväksyntämerkin ympyrään nähden.
 b)
 Lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan varsinkin seuraavat, paitsi sellaisten valaisinten kohdalla, joissa on ei-vaihdettava valonlähde:
 i)
 käytettävän hehkulampun tai käytettävien hehkulamppujen tyyppi tai tyypit; hehkulamppujen tyypin on oltava jokin säännössä N:o 37 ja sen muutossarjassa hakuajankohtana voimassa olevista lampputyypeistä; ja/tai
 ii)
 valonlähdemoduulin erikseen määritelty tunnuskoodi (2);
 c)
 kaksi näytettä, joissa on asennettuna suositeltu lamppu tai suositellut lamput.
 3. MERKINNÄT
 Jokaisessa hyväksyttäväksi esitettävässä valaisimessa on oltava:
 3.1
 Valaisimen valmistajan kauppanimi tai tavaramerkki.
 3.2
 Riittävä tila hyväksyntämerkkiä varten; tämä tila on merkittävä edellä 2 a kohdassa mainittuihin piirustuksiin.
 3.3
 Ei-vaihdettavilla valonlähteillä tai valonlähdemoduulilla/-moduuleilla varustettujen valaisimien osalta nimellisjännitemerkintä ja nimellistehomerkintä.
 3.4
 Kaikissa muissa paitsi ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustetuissa valaisimissa selvästi luettavissa oleva ja pysyvä merkintä, jossa näkyvät:
 a)
 käytettävän hehkulampun tai käytettävien hehkulamppujen tyyppi; ja/tai
 b)
 valonlähdemoduulin erikseen määritelty tunnuskoodi.
 3.5
 Valonlähdemoduulilla tai -moduuleilla varustettujen valaisimien tapauksessa valonlähdemoduulissa tai -moduuleissa on oltava seuraavat:
 3.5.1
 Hakijan kauppanimi tai tavaramerkki; merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä.
 3.5.2
 Moduulin erikseen määritelty tunnuskoodi; merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä. Erikseen määritellyn tunnuskoodin on sisällettävä alkukirjaimet ”MD” lyhenteenä sanasta ”MODUULI” sekä sen jälkeen hyväksyntämerkki ilman 4.4.1 kohdassa määrättyä ympyrää ja, silloin kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita, lisätunnuksia ja -merkkejä; tämä erikseen määritelty tunnuskoodi on merkittävä edellä 2 a kohdassa mainittuihin piirustuksiin.
 Hyväksyntämerkin ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkki, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkkien on oltava saman hakijan.
 3.5.3
 Nimellisjännite- ja nimellistehomerkintä.
 4. HYVÄKSYNTÄ
 4.1
 Jos 2 kohdan mukaan hyväksyttäväksi toimitetut kaksi valaisinnäytettä täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.
 4.2.1.
 Kullekin hyväksytylle tyypille myönnetään hyväksyntänumero. Sen kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 00 säännön mukaisesti sen alkuperäisessä muodossa) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sääntöä soveltava osapuoli ei saa antaa samaa numeroa toisentyyppiselle tämän säännön kattamalle laitteelle paitsi, jos kyseessä on hyväksynnän laajentaminen laitteeseen, joka eroaa ensimmäisestä vain säteilemänsä valon suhteen.
 4.3
 Tämän säännön mukaisesta valaisimen hyväksynnästä tai hyväksynnän laajennuksesta tai epäämisestä on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 olevan mallin mukaisella lomakkeella.
 4.4
 Jokaisessa tämän säännön mukaisesti hyväksytyssä valaisimessa on 3 a ja 3 c kohdassa mainittujen merkintöjen lisäksi oltava liitteen I mukainen kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu seuraavista osista:
 4.4.1
 ympyrän sisään merkitty ”E”-kirjain, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (3)
 4.4.2
 hyväksyntänumero ympyrän läheisyydessä;
 4.4.3
 seuraava lisätunnus: ”L”-kirjain.
 4.4.4
 Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä, jotka ilmoittavat tämän säännön viimeisimmät muutossarjat, voidaan asettaa L-lisätunnus läheisyyteen.
 4.5.
 Edellä olevien 4.4.1, 4.4.2 ja 4.4.3 kohtien mukaisten merkkien ja tunnusten on oltava pysyviä ja selvästi luettavissa myös silloin, kun valaisin on asennettuna ajoneuvoon.
 4.6.
 Kun kaksi valaisinta tai useampia valaisimia on osana samaa ryhmitettyä, yhdistettyä tai rakenteellisesti yhdistettyä valaisinta, hyväksyntä myönnetään vain, jos kaikki nämä valaisimet ovat tämän säännön tai jonkin muun säännön mukaisia. Tällaisessa ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa ei saa olla valaisimia, jotka eivät ole minkään säännön mukaisia.
 4.6.1.
 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet ovat usean säännön vaatimusten mukaisia, niissä voidaan käyttää yhtä kansainvälistä hyväksyntämerkkiä, joka on ympyrän sisään merkitty ”E”-kirjain, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, hyväksyntänumero sekä tarvittaessa vaadittu nuoli. Tämän hyväksyntämerkinnän voi asettaa mihin tahansa kohtaan ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa sillä edellytyksellä, että:
 4.6.1.1
 se on näkyvillä valaisimen asennuksen jälkeen;
 4.6.1.2
 mitään valaisevaa osaa ryhmitetystä, yhdistetystä tai rakenteellisesti yhdistetystä valaisimesta ei voi poistaa niin, että samalla poistetaan hyväksyntämerkki.
 4.6.2
 Sitä sääntöä vastaava valaisimen tunnus, jonka perusteella tyyppihyväksyntä on myönnetty, ja sääntöön viimeksi tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero tyyppihyväksynnän myöntämispäivänä on merkittävä
 4.6.2.1
 joko soveltuvalle valaisevalle pinnalle;
 4.6.2.2
 tai ryhmään niin, että jokaisen ryhmitetyn, yhdistetyn tai rakenteellisesti yhdistetyn valaisimen lampun voi selvästi tunnistaa (kolme esimerkkiä mahdollisista merkintätavoista on liitteessä 1).
 4.6.3
 Yhden hyväksyntämerkin osien on oltava vähintään sitä vähimmäiskokoa, joka vaaditaan pienimmiltä yksittäisiltä merkinnöiltä siinä säännössä, jonka nojalla hyväksyntä on myönnetty.
 4.6.4
 Kullekin hyväksytylle tyypille myönnetään hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.
 4.6.5
 Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä. Sen voi asettaa laitteen sisä- tai ulkopuoliseen osaan (joko läpinäkyvään tai läpinäkymättömään), jota ei voi irrottaa laitteen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Merkinnän on joka tapauksessa oltava näkyvillä, kun laite on asennettu ajoneuvoon tai kun jokin liikkuva osa, kuten konepelti tai takakontin luukku, avataan.
 4.7
 Liitteessä 1 on esimerkkejä tavoista, joilla hyväksyntämerkit voidaan asetella yksittäisessä valaisimessa (kuva 1) sekä ryhmitetyssä, yhdistetyssä tai rakenteellisesti yhdistetyssä valaisimessa (kuva 2) kaikkien edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.
 5. YLEISET VAATIMUKSET
 Jokaisen laitteen on oltava 9 kohdan vaatimusten mukainen (4).
 5.1
 Takarekisterikilpiä valaisevien laitteiden on oltava rakenteeltaan sellaisia, että koko rekisterikilven pinta on näkyvissä liitteessä 4 määritellyissä kulmissa.
 5.2
 Kaikissa mittauksissa on käytettävä valmistajan määrittämää vakiomallista hehkulamppua ja säädeltävä jännitesyöttöä niin, että vertailuvalovirta saavutetaan. Kaikki ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustettujen laitteiden mittaukset on tehtävä 6,75 V:n, 13,5 V:n ja 28,0 V:n jännitteellä.
 5.3
 Jos valonlähteissä on erillinen virtalähde, yllä mainittuja testausjännitteitä voidaan syöttää virtalähteen syöttönapoihin. Testauslaboratorio saattaa vaatia valmistajaa toimittamaan valonlähteiden kanssa käytettävän erillisen virtalähteen testattavaksi.
 5.4
 Kaikkien takarekisterikilpien valaisimien, paitsi hehkulampulla tai -lampuilla varusteltujen, yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen mitattujen valotiheysarvojen on oltava vähimmäisvaatimusten mukaisia.
 Yhden minuutin toiminnan jälkeen valotiheyden jakauman voi laskea käyttämällä jokaiseen testauspisteeseen yhdessä pisteessä yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen mitattuja valotiheysarvoja.
 5.5
 Valonlähdemoduuleita käytettäessä on tarkistettava, että:
 5.5.1
 valonlähdemoduulin tai -moduulien rakenne on sellainen, että:
 a)
 jokaisen valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn asentoon eikä mihinkään muuhun asentoon ja jokaisen moduulin voi poistaa vain työkalua tai -kaluja käyttämällä;
 b)
 jos laitteen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä.
 5.5.2
 Valonlähdemoduulin tai -moduulien on oltava asiattomalta käytöltä suojattuja.
 5.6
 Käytettäessä hehkulamppua tai -lamppuja:
 5.6.1
 Minkä tahansa säännön N:o 37 mukaisesti hyväksytyn hehkulampputyypin tai -tyyppien käyttäminen on hyväksyttyä, mikäli säännössä N:o 37 ja sen tyyppihyväksynnän hakemishetkellä voimassa olevissa muutossarjoissa ei rajoiteta mitenkään hehkulampputyyppien käyttöä.
 5.6.2
 Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulampun voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon.
 5.6.3
 Hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Käytettävään hehkulampputyyppiin viittaavaa lampunkannan tietolomaketta sovelletaan.
 6. VALON VÄRI
 Valaisinlaitteessa käytettävän valon on oltava riittävän väritön, jotta se ei muuta olennaisesti rekisterikilven väriä.
 7. VALON TULOKULMA
 Valaisinlaitteen valmistajan on määrättävä asento tai asentoja, johon laite on asennettava rekisterikilvelle tarkoitettuun tilaan nähden; laite on sijoitettava siten, ettei rekisterikilven pintaan tulevan valon tulokulma ylitä missään valaistavan pinnan kohdassa 82 astetta; tämä tulokulma mitataan laitteen valaisevan pinnan uloimmasta reunasta, joka on kauimpana kilven pinnasta. Jos valaisinlaitteita on useita, edellä tarkoitettu vaatimus koskee ainoastaan sitä kilven osaa, jonka kyseisen laitteen on tarkoitus valaista.
 Jos laitteen valaisevan pinnan yksi ulkoreuna on samansuuntainen rekisterikilven pinnan kanssa, laitteen kauimpana rekisterikilvestä olevan valaisevan pinnan etäisin kohta on valaisevan pinnan keskipiste, joka on kilven suuntainen ja kauimpana kilven pinnasta.
 Laite on suunniteltava niin, ettei se lähetä lainkaan valoa suoraan taaksepäin, lukuun ottamatta punaista valoa, jos laite on yhdistetty tai ryhmitetty takavalaisimen kanssa.
 8. MITTAUSMENETTELY
 Valotiheyden mittaukset suoritetaan diffuusilla värittömällä pinnalla, jonka diffuusi heijastussuhde tunnetaan (5). Diffuusin värittömän pinnan on oltava samansuuruinen kuin rekisterikilpi tai yhden mittauspisteen ylittävä mitta. Sen keskusta on asetettava mittauspisteiden asemien keskelle.
 Diffuusit värittömät pinnat on asetettava siihen asentoon, se sijoitetaan rekisterikilven paikalle, 2 mm kilven kiinnitystasosta ulospäin.
 Valotiheyden mittaukset suoritetaan tämän säännön liitteessä III esitetyissä pisteissä kohtisuoraan diffuusiin värittömään pintaan; kukin mittauspiste muodostaa pyöreän alueen, jonka halkaisija on 25 mm. Mitattu valotiheysarvo korjataan diffuusilla heijastussuhdekertoimella 1,0.
 9. FOTOMETRISET OMINAISUUDET
 Jokaisessa liitteessä 3 esitetyssä mittauspisteessä valotiheyden B on oltava vähintään 2,5 cd/m2.
 Arvojen B1 ja B2 välinen valotiheyden gradientti, mitattuna mistä tahansa edellä tarkoitetuista mittauspisteistä valituista kahdesta pisteestä 1 ja 2, saa olla enintään 2 × Bo/cm, missä Bo on eri pisteissä mitattu pienin valotiheys, joka on:
 10. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) esitettyjen määräysten sekä seuraavien vaatimusten mukaisia:
 10.1
 Tämän säännön nojalla hyväksytyt takarekisterikilpien valaisimet (joita kutsutaan jäljempänä laitteiksi) on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät edellä 5, 6 ja 9 kohdassa asetetut vaatimukset. Jos laitteita tarvitaan useampi, tarkoitetaan jäljempänä tekstissä ’laitteella’ useita laitteita.
 10.2
 Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.
 10.3
 Tämän säännön liitteessä 7 asetettujen tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.
 10.4
 Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantolaitoksessa sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Näiden tarkastusten tavanomainen tiheys on kerran kahdessa vuodessa.
 11. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA
 11.1
 Valaisinlaitteelle tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos jäljempänä määritellyt vaatimukset eivät täyty.
 11.2
 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aikaisemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on ilmoitettava siitä välittömästi muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteen 2 mallin mukaisella lomakkeella.
 12. TUOTANNON LOPETTAMINEN
 Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn valaisinlaitteen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Saatuaan tätä koskevan ilmoituksen viranomainen ilmoittaa tästä muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 2 olevan mallin mukaisella lomakkeella.
 13. SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET
 13.1
 Muita valonlähteitä kuin hehkulamppuja käyttävät takarekisterikilven valaisinlaiteet.
 13.1.1
 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei voi täydennyksen 8 voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 8.
 13.1.2
 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat 36 kuukauden kuluttua täydennyksen 8 voimaantulopäivästä antaa hyväksynnän vain, jos 13.1 kohdassa kuvattu laitetyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 8.
 13.1.3
 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän säännön aiempien muutossarjojen nojalla.
 13.1.4
 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 36 kuukauden ajan täydennyksen 8 voimaantulopäivästä annettava hyväksyntä 13.1 kohdassa kuvatuille laitetyypeille, jos hyväksyttäväksi esitetty tyyppi vastaa tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna aiemmilla muutossarjoilla.
 13.2
 Edellä 13.1 kohdassa kuvattu takarekisterikilpien valaisinlaiteiden asentaminen ajoneuvoon.
 13.2.1
 Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei voi täydennyksen 8 voimaantulopäivän jälkeen kieltää 13.1 kohdassa kuvattujen laitteiden, jotka vastaavat tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 8, asentamista ajoneuvoihin.
 13.2.2
 Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 48 kuukauden ajan täydennyksen 8 voimaantulopäivästä sallittava sellaisten 13.1 kohdan mukaisten laitteiden asentaminen ajoneuvoihin, jotka vastaavat tämän säännön vaatimuksia, sellaisena kuin se on muutettuna aiemmilla muutossarjoilla.
 13.2.3
 Kun täydennyksen 8 voimaantulosta on kulunut 48 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää 13.1 kohdassa kuvattujen laitteiden, jotka eivät vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 8, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, joiden tyyppihyväksyntä on myönnetty yli 24 kuukautta tämän säännön täydennyksen 8 voimaantulon jälkeen.
 13.2.4
 Kun täydennyksen 8 voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää 13.1 kohdassa kuvattujen laitteiden, jotka eivät vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 8, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, jotka rekisteröidään ensimmäistä kertaa yli 60 kuukautta tämän säännön täydennyksen 8 voimaantulon jälkeen.
 14. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET
 Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta.
 (1) Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen VII määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella 4).
 (2) Valonlähde on määritetty standardissa ISO 7227:1987 ”Maantieajoneuvot — Valaisinlaitteet ja valomerkkilaitteet — Sanastoa” näkyvän ja säteilevän energian säteilijäksi.
 (3) 1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tšekin tasavalta, 9 Espanja, 10 Serbia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 Irlanti, 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valko-Venäjä, 29 Viro, 30 (antamatta), 31 Bosnia ja Hertsegovina, 32 Latvia, 33 (antamatta), 34 Bulgaria, 35 (antamatta), 36 Liettua, 37 Turkki, 38 (antamatta), 39 Azerbaidžan, 40 Entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia, 41 (antamatta), 42 Euroopan yhteisö (hyväksynnän myöntävät sen jäsenvaltiot omaa ECE-merkkiään käyttäen), 43 Japani, 44 (antamatta), 45 Australia, 46 Ukraina, 47 Etelä-Afrikka, 48 Uusi-Seelanti, 49 Kypros, 50 Malta, 51 Korean tasavalta, 52 Malesia ja 53 Thaimaa. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.
 (4) Näiden vaatimusten tarkoituksena on taata hyvä näkyvyys, jos rekisterikilven kaltevuus ei ylitä 30:tä astetta pystysuunnasta.
 (5) CIE:n julkaisu N:o 17-1970, 45-20-040 kohta.
 LIITE 1
 HYVÄKSYNTÄMERKKIEN SIJOITTELU
 Kuva 1
 Merkintä yksittäisille valaisimille
 MALLI A
 Yllä olevan kaltaisella hyväksyntämerkillä varustettu laite on ajoneuvon takarekisterikilven valaisuun tarkoitettu laite (L), joka on hyväksytty Alankomaissa (E 4) säännön N:o 4 nojalla hyväksyntänumerolla 2439. Hyväksyntänumero osoittaa, että hyväksyntä myönnettiin säännön N:o 4 alkuperäisten vaatimusten mukaisesti tai tämän säännön täydennyksillä mahdollisesti muutettujen vaatimusten mukaisesti.
 Kuva 2
 Yksinkertaistettu merkintä ryhmitetyille, yhdistetyille tai rakenteellisesti yhdistetyille valaisimille
 (Pysty- ja vaakasuuntaiset viivat kuvaavat valomerkinantolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä)
 Huomautus:
 Kolme hyväksyntämerkintäesimerkkiä, mallit B, C ja D, esittävät kolmea mahdollista merkintätyyppiä valaisinlaitteessa, jossa on kaksi tai useampi valaisin osana samaa ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien ryhmää. Tämä hyväksyntämerkintä osoittaa, että laite on hyväksytty Alankomaissa (E 4) hyväksyntänumerolla 3333 ja että se sisältää seuraavat osat:
 luokan I A heijastin, joka on hyväksytty säännön N:o 3 muutossarjan 02 mukaisesti,
 luokan 2a takasuuntavalaisin, joka on hyväksytty säännön N:o 6 muutossarjan 01 mukaisesti,
 punainen takavalaisin (R), joka on hyväksytty säännön N:o 7 muutossarjan 01 mukaisesti,
 takasumuvalaisin (F), joka on hyväksytty säännön N:o 38 mukaisesti sen alkuperäisessä muodossa,
 peruutusvalaisin (AR), joka on hyväksytty säännön N:o 23 mukaisesti sen alkuperäisessä muodossa,
 jarruvalaisin, jossa on kaksi valaistustasoa (S2) ja joka on hyväksytty säännön N:o 7 muutossarjan 01 mukaisesti,
 takarekisterikilven valaisinlaite (L), joka on hyväksytty säännön N:o 4 mukaisesti sen alkuperäisessä muodossa.
 Kuva 3
 Valonlähdemoduulit
 MALLI E
 MD E3 17325
 Yllä olevalla tunnuskoodilla merkitty valonlähdemoduuli on hyväksytty yhdessä Italiassa (E3) hyväksytyn valaisimen kanssa hyväksyntänumerolla 17325.
 LIITE 2
 LIITE 3
 TESTIN MITTAUSPISTEET
 a)
 korkean rekisterikilven (340 × 240 mm) valaisimet
 b)
 leveän rekisterikilven valaisimet (520 × 120 mm)
 c)
 maa- tai metsätaloudessa käytettävän traktorin rekisterikilven valaisimet (240 × 165 mm)
 a = 25 mm
 b = 95 mm
 c = 100 mm
 d = 90 mm
 e = 70 mm
 f = 57,5 mm
 g = 65 mm
 h = 60 mm
 Huomautus:
 Kahden tai kaikkien ajoneuvon rekisterikilpien valaisuun tarkoitettujen laitteiden kohdalla käytettävät mittauspisteet saadaan yhdistämällä yllä olevat vastaavat piirustukset valmistajan merkin mukaan; jos kaksi mittauspistettä kuitenkin on alle 30 mm:n päässä toisistaan, vain toista käytetään.
 LIITE 4
 VALAISTAVAN PINNAN VÄHIMMÄISNÄKYVYYSALUE
 1.
 Edellä esitetyt näkyvyysalueen kulmat liittyvät ainoastaan valaisinlaitteen suhteellisiin asentoihin ja rekisterikilven tilaan.
 2.
 Ajoneuvoon asennetun rekisterikilven näkyvyysalueeseen sovelletaan kansallisia sääntöjä.
 3.
 Esitetyissä kulmissa on otettu huomioon valaisinlaitteen aiheuttama osittainen peittyminen. Niitä on noudatettava suunnissa, joissa peittymistä esiintyy eniten. Valaisinlaitteiden on oltava sellaisia, että osittain peittyvien alueita on mahdollisimman vähän.
 LIITE 5
 USEILLA VALONLÄHTEILLÄ VARUSTETTUJEN VALAISIMIEN FOTOMETRINEN MITTAUS
 1.
 Fotometrinen teho tarkastetaan:
 1.1
 Valonlähteiden, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta
 valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön 5.2.1 kohdan mukaisesti.
 1.2
 Vaihdettavien hehkulamppujen osalta
 jos ne on varustettu 6,75 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, niiden tuottamat valotiheysarvot on korjattava. Korjauskerroin on vertailuvalovirran ja käytettävän virtalähteen (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) kohdalla mitatun valovirran keskiarvon välinen suhde. Minkään käytettävän hehkulampun todelliset valovirrat eivät saa poiketa enempää kuin 5 prosenttia keskiarvosta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vuorottain vertailuvalovirrallaan toimivaa vakiomallista hehkulamppua jokaisessa kohdassa ja laskea jokaisen kohdan yksittäiset mittaustulokset yhteen.
 LIITE 6
 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN VALVONTAMENETTELYJÄ KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 1. YLEISTÄ
 1.1
 Tämän säännön mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.
 1.2
 Sarjavalmisteisten laitteiden fotometristen ominaisuuksien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos testattaessa sattumanvaraisesti valittua laitetta vakiomallisella hehkulampulla tai jos valaisimessa on ei-vaihdettavat valonlähteet (hehkulamput tai muut) ja kun kaikki mittaukset tehdään 6,75 V:n, 13,5 V:n ja 28,0 V:n virralla
 1.2.1
 mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20:tä prosenttia tässä säännössä määritellystä arvoista.
 1.2.2
 Valotiheyden gradientin osalta kielteinen poikkeama saa olla:
 2,5 × Bo/cm
 joka vastaa
 20:tä prosenttia
 3,0 × Bo/cm
 joka vastaa
 30:tä prosenttia
 1.2.3
 Jos laitteessa on vaihdettava valonlähde ja jos yllä kuvatun testin tulokset eivät ole vaatimusten mukaiset, laitteiden testit on toistettava toisella vakiomallisella hehkulampulla.
 2. VALMISTAJAN SUORITTAMAA VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUSTA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 Tyyppihyväksynnän haltijan on suoritettava kullekin laitteelle asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön määräysten mukaisesti.
 Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.
 2.1 Testien luonne
 Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia.
 2.2 Testimenetelmät
 2.2.1.
 Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.
 2.2.2.
 Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.
 2.2.3
 Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittaman mittauksen kanssa.
 2.2.4
 Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä erityisesti hallinnollisten tarkastusten ja näytteenottojen osalta.
 2.3 Näytteenotto
 Laitenäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien laitteiden sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.
 Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin yhdistää useista eri tehtaista saadut samaa järjestelmätyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samoja laatuperusteita ja samaa laadunhallintaa.
 2.4 Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudet
 Näytelaitteiden fotometriset ominaisuudet mitataan tässä säännössä määriteltyjen mittausten mukaisesti.
 2.5 Hyväksyttävyysperusteet
 Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 10.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.
 Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.
 LIITE 7
 TARKASTAJAN TEKEMÄÄ NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 1. YLEISTÄ
 1.1
 Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.
 1.2
 Sarjavalmisteisten laitteiden fotometristen ominaisuuksien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos testattaessa sattumanvaraisesti valittua laitetta vakiomallisella hehkulampulla tai jos valaisimessa on ei-vaihdettavat valonlähteet (hehkulamput tai muut) ja kun kaikki mittaukset tehdään 6,75 V:n, 13,5 V:n ja 28,0 V:n virralla
 1.2.1
 mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20:tä prosenttia tässä säännössä määritellystä vähimmäisarvoista.
 1.2.2
 Valotiheyden gradientin osalta kielteinen poikkeama saa olla:
 2,5 × Bo/cm
 joka vastaa
 20:tä prosenttia
 3,0 × Bo/cm
 joka vastaa
 30:tä prosenttia
 1.2.3
 Jos laitteessa on vaihdettava valonlähde ja jos yllä kuvatun testin tulokset eivät ole vaatimusten mukaiset, laitteiden testit on toistettava toisella vakiomallisella hehkulampulla.
 1.2.4
 Laitteet, joissa on selviä vikoja, jätetään huomiotta.
 2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO
 Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä laitetta. Ensimmäiset kaksi näytettä merkitään A:ksi ja toiset kaksi näytettä B:ksi.
 2.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi
 2.1.1
 Sarjatuotantona valmistettujen laitteiden vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos laitteista mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat:
 2.1.1.1.
 Näyte A
 A1:
 yksi laite
 0 prosenttia
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 A2:
 molemmat laitteet enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 20 prosenttia
 siirrytään näytteeseen B
 2.1.1.2
 Näyte B
 B1:
 molemmat laitteet
 0 prosenttia
 2.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi
 2.2.1
 Sarjatuotantona valmistettujen laitteiden vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos laitteista mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 2.2.1.1
 Näyte A
 A3:
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 20 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 30 prosenttia
 2.2.1.2
 Näyte B
 B2:
 A2:n osalta
 yksi laite enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 20 prosenttia
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 B3:
 A2:n osalta
 yksi laite
 0 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 20 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 30 prosenttia
 2.3 Hyväksynnän peruuttaminen
 Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvion 1 mukaisen näytteenottomenettelyn perusteella laitteiden mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 2.3.1
 Näyte A
 A4:
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 30 prosenttia
 A5:
 molemmat laitteet enemmän kuin
 20 prosenttia
 2.3.2
 Näyte B
 B4:
 A2:n osalta
 yksi laite enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 20 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 20 prosenttia
 B5:
 A2:n osalta
 molemmat laitteet enemmän kuin
 20 prosenttia
 B6:
 A2:n osalta
 yksi laite
 0 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 30 prosenttia
 3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTO
 Näytteenotto on toistettava A3:n, B2:n ja B3:n osalta kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta; kolmannen näytteen C ja neljännen näytteen D on koostuttava kahdesta sellaiseen erään kuuluvasta laitteesta, joka on valmistettu valmistajan saatettua tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi.
 3.1 Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi
 3.1.1
 Sarjatuotantona valmistettujen laitteiden vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella, jos laitteiden mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.1.1.1
 Näyte C
 C1:
 yksi laite
 0 prosenttia
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 C2:
 molemmat laitteet enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 20 prosenttia
 siirrytään näytteeseen D
 3.1.1.2
 Näyte D
 D1:
 C2:n osalta
 molemmat laitteet
 0 prosenttia
 3.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi
 3.2.1
 Sarjatuotantona valmistettujen laitteiden vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn perusteella ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos laitteista mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.2.1.1
 Näyte D
 D2:
 C2:n osalta
 yksi laite enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta kuitenkin enintään
 20 prosenttia
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 3.3 Hyväksynnän peruuttaminen
 Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvion 1 mukaisen näytteenottomenettelyn perusteella laitteiden mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.3.1
 Näyte C
 C3:
 yksi laite enintään
 20 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 20 prosenttia
 C4:
 molemmat laitteet enemmän kuin
 20 prosenttia
 3.3.2
 Näyte D
 D3:
 C2:n osalta
 yksi laite 0 prosenttia tai enemmän kuin
 0 prosenttia
 yksi laite enemmän kuin
 20 prosenttia
 Kuva 1