text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 7.12.2018
 COM(2018) 797 final
 2018/0409(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par to, lai noslēgtu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 •Priekšlikuma pamatojums un mērķi
 Saskaņā ar 54. panta 3. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 14. septembra Regulā (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi
 1
 , Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var koordinēt operatīvo sadarbību starp dalībvalstīm un trešām valstīm ārējo robežu pārvaldības jomā. Šajā sakarībā tā var veikt darbības pie ārējām robežām, iesaistot vienu vai vairākas dalībvalstis un kādu trešo valsti, kas ir kaimiņvalsts vismaz vienai no minētajām dalībvalstīm, pēc vienošanās ar minēto kaimiņvalsti, tostarp minētās trešās valsts teritorijā.
 Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktu gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras vai ja citas darbības trešās valstīs to pieprasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu. Statusa nolīgums ietver visus aspektus, kas vajadzīgi, lai veiktu minētās darbības. Tajā jo īpaši nosaka operācijas apmēru un vienību dalībnieku civiltiesisko atbildību un kriminālatbildību, uzdevumus un pilnvaras. Ar statusa nolīgumu nodrošina, ka šo operāciju laikā tiek pilnībā ievērotas pamattiesības.
 Pamatojoties uz Padomes pieņemtajām sarunu norādēm, Eiropas Komisija ar Serbijas Republiku ir risinājusi sarunas par nolīgumu par darbībām, ko Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra veic Serbijas Republikā (“statusa nolīgumu”), lai izveidotu tiesisko regulējumu, kas, izstrādājot operatīvos plānus, ļautu nekavējoties rīkoties, ja būs vajadzīga ātra reakcija. Lai gan migrācijas plūsmas šajā reģionā ir daudz mazākas nekā 2015. un 2016. gadā, organizētās noziedzības tīkli ātri pielāgo jauniem apstākļiem gan savus neatbilstīgu migrantu tirdzniecības maršrutus, gan arī metodes. Noslēdzot šādu statusa nolīgumu, Serbijas Republikas atbildīgās iestādes un ES dalībvalstis, ko koordinē Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, daudz labāk spēs ātri reaģēt uz šādām iespējamām norisēm.
 Pievienotais priekšlikums Padomes lēmumam ir juridisks instruments, kas vajadzīgs, lai noslēgtu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku.
 Komisija 2017. gada 21. februārī saņēma Padomes atļauju sākt sarunas ar Serbijas Republiku par statusa nolīgumu par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.
 Sarunas par statusa nolīgumu tika sāktas 2017. gada 7. aprīlī, un to otrā kārta notika 2017. gada 11. maijā. Visbeidzot, vienošanās tika panākta 2018. gada 3. augustā. Statusa nolīgumu 2018. gada 20. septembrī Belgradā parafēja migrācijas, iekšlietu un pilsonības komisārs D. Avramopuls un Serbijas Republikas iekšlietu ministrs N. Stefanovičs.
 Komisija uzskata, ka Padomes sarunu norādēs izvirzītie mērķi ir sasniegti un statusa nolīguma projekts ir Savienībai pieņemams.
 Dalībvalstis informēja un ar tām apspriedās attiecīgajās Padomes darba grupās.
 •Saskaņotība ar pašreizējiem noteikumiem konkrētajā politikas jomā
 Pašlaik sešpadsmit dalībvalstīm ir spēkā divpusēji nolīgumi ar Serbijas Republiku. Tie ietver virkni tādu kopīgu pasākumu kā robežpārbaudes, novērošanu, patrulēšanu atgriešanu utt. Starp Serbijas Republikas Iekšlietu ministriju un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru jau ir izveidots darba režīms, kurā jo īpaši ir ietverta Serbijas robežpolicijas pārstāvju regulāra dalība Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras koordinētās kopīgās operācijās novērotāju statusā dalībvalstu teritorijā pēc vienošanās ar uzņēmēju dalībvalsti.
 •Saskaņotība ar citām Savienības politikas jomām
 Eiropas programma migrācijas jomā
 2
 balstās uz četriem pīlāriem. Viens no tiem ir robežu pārvaldība. Tas nozīmē, ka tiks labāk pārvaldītas ES ārējās robežas, jo īpaši solidarizējoties ar tām dalībvalstīm, kuras atrodas pie ārējām robežām, un tiks uzlabota robežšķērsošanas efektivitāte. Pastiprināta Serbijas Republikas robežkontrole pozitīvi ietekmēs arī ES ārējās robežas, jo īpaši Bulgārijas, Horvātijas, Ungārijas un Rumānijas ārējās robežas, kā arī Serbijas Republikas robežas. Turpmāka drošības nostiprināšana pie ārējām robežām ir arī saskaņā ar Eiropas Drošības programmu
 3
 .
 2.JURIDISKAIS PAMATS, SUBSIDIARITĀTE UN PROPORCIONALITĀTE
 •Juridiskais pamats
 Šā priekšlikuma Padomes lēmumam juridiskais pamats ir LESD 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunkts un 79. panta 2. punkta c) apakšpunkts saistībā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu.
 Tas, kas Eiropas Savienība noslēdz statusa nolīgumu, ir skaidri paredzēts Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punktā, kurā noteikts, ka gadījumos, kad ir paredzēts, ka vienības tiks izvietotas trešā valstī darbībās, kurās vienību dalībniekiem būs īstenošanas pilnvaras vai ja citas darbības trešās valstīs to pieprasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu.
 Saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu Savienības ekskluzīvā kompetencē ir noslēgt starptautisku nolīgumu, ja tā slēgšana ir paredzēta Savienības leģislatīvajā aktā. Regulas (ES) 2016/1624 54. panta 4. punkts paredz šāda statusa nolīguma slēgšanu starp Eiropas Savienību un attiecīgo trešo valsti. Tāpēc pievienotais nolīgums ar Serbijas Republiku ietilpst Eiropas Savienības ekskluzīvā kompetencē.
 Lai noslēgtu šo nolīgumu saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) un v) apakšpunktu, ir vajadzīga Eiropas Parlamenta piekrišana.
 •Subsidiaritāte (neekskluzīvas kompetences gadījumā)
 Neattiecas.
 •Proporcionalitāte
 Ņemot vērā to, ka organizētās noziedzības tīkli ātri pielāgo savus maršrutus un metodes neatbilstīgu migrantu tirdzniecībā, ir nepieciešama ES iesaistīšanās, lai uzlabotu kontroli pie Serbijas Republikas robežām. Statusa nolīguma noslēgšana ir nepieciešama, lai Serbijas Republikas atbildīgās iestādes un ES dalībvalstis, ko koordinē Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, varētu ātri reaģēt uz šādām iespējamām norisēm. Tas pēkšņa neatbilstīgu migrantu pieplūduma gadījumā ļaus Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai izvietot Serbijas Republikā Eiropas robežu un krasta apsardzes vienības.
 •Juridiskā instrumenta izvēle
 Šis priekšlikums ir saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu, kurā paredzēts, ka Padome pieņem lēmumus par starptautiskiem nolīgumiem ar Eiropas Parlamenta piekrišanu. Nav cita juridiska instrumenta, ko varētu izmantot šā priekšlikuma mērķa sasniegšanai.
 3.EX POST IZVĒRTĒJUMU, APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
 •Ex post izvērtējumi / spēkā esošo tiesību aktu atbilstības pārbaudes
 Neattiecas.
 •Apspriešanās ar ieinteresētajām personām
 Neattiecas.
 •Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana
 Neattiecas.
 •Ietekmes novērtējums
 Sarunām par statusa nolīgumu ietekmes novērtējums nav bijis nepieciešams.
 •Normatīvā atbilstība un vienkāršošana
 Tā kā šis būs jauns nolīgums, nav iespējams veikt esošo instrumentu izvērtējumu vai atbilstības pārbaudes.
 •Pamattiesības
 Statusa nolīgumā ir iekļauti noteikumi, kas nodrošina, ka tiek aizsargātas to personu pamattiesības, kuras ietekmē to vienības dalībnieku darbības, kas ir iesaistīti Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras koordinētajā darbībā.
 Noteikumi par pamattiesībām ir sīkāk paskaidroti 5. punktā “Citi elementi”.
 4.IETEKME UZ BUDŽETU
 Statusa nolīgumam kā tādam nav finansiālas ietekmes. Patiesībā izmaksas radīs reālā Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vienību izvietošana, kas notiks, pamatojoties uz operatīvo plānu un attiecīgo dotāciju nolīgumu; tās sedz no Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras budžeta. Statusa nolīgumā paredzētās turpmākās operācijas finansēs, izmantojot Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras pašu resursus.
 5.CITI ELEMENTI
 •Īstenošanas plāni un uzraudzīšanas, izvērtēšanas un ziņošanas kārtība
 Komisija nodrošinās statusa nolīguma īstenošanas pienācīgu uzraudzību.
 Serbijas Republika un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra kopīgi izvērtē katru kopīgo operāciju vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu.
 Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, Serbijas Republika un dalībvalstis, kas piedalās konkrētā darbībā, katras darbības beigās sagatavo ziņojumu par to, kā piemēroti nolīguma noteikumi, tostarp noteikumi par personas datu apstrādi.
 •Paskaidrojošie dokumenti (direktīvām)
 Neattiecas.
 •Konkrētu priekšlikuma noteikumu detalizēts skaidrojums
 Nolīguma piemērošanas joma
 Saskaņā ar šo nolīgumu Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var izvietot Eiropas robežu un krasta apsardzes vienības, kurām ir īstenošanas pilnvaras Serbijas Republikā, kopīgu operāciju un ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu veikšanai. Lai gan šis nolīgums nepaplašina darbības jomu nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Serbijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi (“EK un Serbijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgums”)
 4
 , Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vienībām, veicot īpašas atgriešanas darbības, ir atļauts palīdzēt Serbijas Republikai identificēt personas, kuras jāuzņem atpakaļ Serbijas Republikā saskaņā ar EK un Serbijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgumu.
 Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības Serbijas Republikas teritorijā var izvietot tikai reģionos, kas robežojas ar ES ārējām robežām, un vienības dalībniekiem ir īstenošanas pilnvaras tajās Serbijas Republikas teritorijās, kuras norādītas operatīvajā plānā.
 Darbības uzsākšana
 Aģentūra var ierosināt iniciatīvu darbības uzsākšanai. Serbijas Republikas kompetentās iestādes var pieprasīt aģentūrai apsvērt darbības uzsākšanu. Lai veiktu darbību, ir vajadzīga Serbijas Republikas kompetento iestāžu un aģentūras piekrišana.
 Operatīvais plāns
 Pirms katras kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma aģentūrai un Serbijas Republikai ir jāsaskaņo operatīvais plāns. Operatīvais plāns ir jāsaskaņo arī ar dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar operācijas norises vietu.
 Plānā detalizēti izklāsta kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma organizatoriskos un procesuālos aspektus, tostarp situācijas, operatīvā nolūka un mērķu aprakstu un novērtējumu, izvietojamā tehniskā aprīkojuma veidu, īstenošanas plānu, sadarbību ar citām trešām valstīm, citām Savienības aģentūrām un struktūrām vai starptautiskām organizācijām, noteikumus attiecībā uz pamattiesībām, tostarp personas datu aizsardzību, koordinācijas, pavēlniecības, kontroles, saziņas un ziņošanas struktūru, organizatorisko kārtību un loģistiku, kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējuma un finansiālos aspektus.
 Vienības dalībnieku uzdevumi un pilnvaras
 Parasti vienības dalībniekiem ir tiesības veikt uzdevumus un izmantot īstenošanas pilnvaras, kas nepieciešamas robežkontrolei un atgriešanas operācijām. Viņi ievēro Serbijas Republikas tiesību aktus.
 Serbijas Republikas teritorijā vienības darbojas tikai saskaņā ar Serbijas Republikas robežsargu vai citu policijas darbinieku norādījumiem un to klātbūtnē.
 Vajadzības gadījumā vienības dalībnieki valkā savas uniformas, redzamu personas identifikāciju un zilu rokas apsēju ar Eiropas Savienības un aģentūras atšķirības zīmēm. Lai Serbijas Republikas valsts iestādes varētu tos nepārprotami identificēt, tie līdzi nēsā akreditācijas dokumentu.
 Vienības dalībnieki var nēsāt dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu, kā tas ir atļauts saskaņā ar to piederības dalībvalsts tiesību aktiem un Serbijas Republikas tiesību aktiem. Serbijas Republikas iestādes iepriekš paziņo aģentūrai par atļautajiem dienesta ieročiem, munīciju un aprīkojumu, kā arī par attiecīgo tiesisko regulējumu un to izmantošanas nosacījumiem.
 Vienības dalībnieki ar savas valsts un Serbijas Republikas iestāžu piekrišanu, Serbijas Republikas robežsargu vai citu policijas darbinieku klātbūtnē un saskaņā ar Serbijas Republikas tiesību aktiem var pielietot spēku, tostarp dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu. Serbijas Republikas iestādes var atļaut vienības dalībniekiem pielietot spēku arī tad, ja tās robežsargu nav klāt. Vienības dalībnieki drīkst izmantot ieročus tikai tad, ja tas ir absolūti nepieciešams pašaizsardzībai pret dzīvību apdraudošu tūlītēju uzbrukumu, kas vērsts pret viņiem pašiem vai citu personu, saskaņā ar Serbijas tiesību aktiem.
 Serbijas Republikas kompetentās iestādes var pēc pieprasījuma paziņot attiecīgu informāciju, kas ietverta valsts datubāzēs, vienības dalībniekiem, ja tas nepieciešams to uzdevumu veikšanai. Aģentūra var arī paziņot Serbijas kompetentajām iestādēm informāciju, kas nepieciešama operatīvo mērķu sasniegšanai.
 Darbības apturēšana un izbeigšana
 Gan aģentūra, gan Serbijas Republikas iestādes var apturēt vai izbeigt darbību, ja tās uzskata, ka otra puse neievēro nolīguma noteikumus vai operatīvo plānu.
 Vienības dalībnieku privilēģijas un imunitāte
 Attiecībā uz visām darbībām, kas veiktas, pildot oficiālas funkcijas (“pildot dienesta pienākumus”), vienības dalībniekiem ir imunitāte pret Serbijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju, bet šāda imunitāte uz tiem neattiecas par pārkāpumiem, kas izdarīti, “nepildot dienesta pienākumus”.
 Operatīvajā plānā ir precīzi norādītas darbības, uz kurām attiecas imunitāte pret Serbijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju.
 Gadījumā, ja tiek pausts pieņēmums par iespējamu noziedzīgu nodarījumu, ko izdarījuši vienības dalībnieki, aģentūras izpilddirektors pirms tiesvedības uzsākšanas apliecina Serbijas Republikas kompetentajām tiesu iestādēm, vai attiecīgā darbība ir veikta, pildot oficiālās funkcijas. Aģentūras izpilddirektors pieņem lēmumu pēc tam, kad ir rūpīgi pārbaudīts attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes, kura ir norīkojusi attiecīgo robežsargu vai citus attiecīgos dalībniekus, un Serbijas Republikas kompetento iestāžu faktu izklāsts.
 Vienības dalībniekiem piešķirtās privilēģijas un imunitāte pret Serbijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju neatbrīvo tos no piederības dalībvalsts jurisdikcijas.
 Tāds pats regulējums attiecas uz vienības dalībnieku civiltiesisko un administratīvo atbildību.
 Dalībvalsts, kas ir norīkojusi attiecīgo robežsargu vai citu attiecīgo darbinieku, var atcelt vienību dalībnieku imunitāti pret Serbijas Republikas krimināltiesisko, civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju. Šādai atcelšanai vienmēr jābūt tūlītējai atcelšanai.
 Nolīgumā ir paredzēts mehānisms kaitējumu atlīdzināšanai. Šāda kompensācijas mehānisma pamatā ir 42. pants Regulā (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi. Ja kaitējumu ir nodarījis vienības dalībnieks, pildot dienesta pienākumus, atbildīga ir Serbijas Republika. Ja kaitējumu ir nodarījis iesaistītās dalībvalsts vienības dalībnieks, pildot dienesta pienākumus, rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai nepildot dienesta pienākumus, Serbijas Republika var pieprasīt aģentūras izpilddirektoram, lai attiecīgā iesaistītā dalībvalsts maksā kompensāciju. Ja aģentūras personāls nodara kaitējumu, Serbijas Republika var pieprasīt, lai aģentūra maksā kompensāciju.
 Vienības dalībniekiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk kriminālprocesu vai civiltiesvedību, kas nav saistīta ar oficiālajām funkcijām.
 Vienības dalībnieku īpašumu, kas vajadzīgs to oficiālo funkciju pildīšanai, nevar arestēt. Uz vienības dalībniekiem civiltiesvedībā neattiecas personas brīvības ierobežojumi vai kādi citi ierobežojoši pasākumi.
 Par aģentūrai sniegtajiem pakalpojumiem vienības dalībnieki ir atbrīvoti no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas var būt spēkā Serbijas Republikā. Tie Serbijas Republikā ir atbrīvoti arī no jebkāda veida nodokļiem, ko ietur no algas un ienākumiem, kurus tiem maksā aģentūra vai to dalībvalstis, kā arī no ienākumiem, ko viņi saņem ārpus Serbijas Republikas.
 Serbijas Republikas iestādes ļauj ievest un izvest priekšmetus vienības dalībnieku personiskām vajadzībām un atbrīvo šādus priekšmetus no visiem muitas nodokļiem, citiem nodokļiem un saistītiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un tamlīdzīgiem pakalpojumiem.
 Vienības dalībnieku personisko bagāžu var pārbaudīt tikai tad, ja ir pamats uzskatīt, ka tajā ir priekšmeti, kas nav paredzēti vienības dalībnieku personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports Serbijas Republikā ir aizliegts ar likumu vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas personīgās bagāžas pārbaudi veic vienīgi attiecīgās vienības dalībnieka(-u) vai aģentūras pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.
 Vienības dalībnieku dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus. Vienības dalībniekiem nav pienākuma sniegt liecības tiesā.
 Akreditācijas dokuments
 Aģentūra, sadarbojoties ar Serbijas Republiku, identificēšanas nolūkos attiecībā pret Serbijas Republikas iestādēm, izsniedz vienības dalībniekiem akreditācijas dokumentu, kas apliecina šā dokumenta turētāja tiesības veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras, kuras tam piešķirtas ar šo nolīgumu un operatīvo plānu. Akreditācijas dokuments kopā ar derīgu ceļošanas dokumentu vienības dalībniekam ļauj ieceļot Serbijas Republikā bez vīzas vai iepriekšējas atļaujas; darbības beigās to nodod aģentūrai. Aģentūra nodrošinās kompetentajām Serbijas iestādēm akreditācijas dokumenta paraugu pirms nolīguma piemērošanas sākuma un ikreiz, kad veidne tiek mainīta.
 Pamattiesības
 Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki pilnībā ievēro pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp attiecībā uz piekļuvi patvēruma procedūrām, cilvēka cieņu, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas attieksmes aizliegumu, tiesības uz brīvību, neizraidīšanas principu un kolektīvās izraidīšanas aizliegumu, bērna tiesības un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību. Viņi patvaļīgi nediskriminē personas dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ. Visi pasākumi, kas skar šīs pamattiesības un pamatbrīvības, ir samērīgi ar šo pasākumu mērķiem un ievēro šo pamattiesību un pamatbrīvību būtību.
 Katrai pusei ir jābūt sūdzību mehānismam, ar kura palīdzību izskatīt iespējamos pamattiesību pārkāpumus, ko izdarījis tās personāls. Aģentūra ir izveidojusi Regulas (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi 72. pantā minēto sūdzību mehānismu, un tādējādi tā izpilda šo pienākumu. Serbijas Republikas Ombuds (“pilsoņu tiesību aizstāvis”) varētu izskatīt šādus iespējamos pārkāpumus, izņemot gadījumus, ja Serbijas Republikas iestādes nolemj izveidot mehānismu, kurš ir īpaši paredzēts tam, lai izskatītu sūdzības, kas iesniegtas saskaņā ar šo nolīgumu.
 Personas datu apstrāde
 Vienības dalībnieki apstrādā personas datus, ja tas ir nepieciešams un ir samērīgi ar noteikumiem, kas piemērojami aģentūrai un ES dalībvalstīm. Personas datu apstrāde, ko veic Serbijas Republikas iestādes, notiek saskaņā ar tās tiesību aktiem.
 Aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un Serbijas Republikas iestādes katras darbības beigās sagatavo kopīgu ziņojumu par vienības dalībnieku veikto personas datu apstrādi. Šo ziņojumu nosūta aģentūras pamattiesību amatpersonai un datu aizsardzības inspektoram, kā arī Serbijas Republikas personas datu aizsardzības kompetentajai iestādei. Aģentūras pamattiesību amatpersona un datu aizsardzības inspektors ziņo aģentūras izpilddirektoram.
 Domstarpības un interpretācija
 Visus jautājumus, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izskata Serbijas Republikas kompetento iestāžu pārstāvji un aģentūras pārstāvji, konsultējoties ar attiecīgo dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar Serbijas Republiku.
 Ja iepriekš nav panākts izlīgums, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir tikai sarunu ceļā starp Serbijas Republiku un Eiropas Komisiju, kas apspriežas ar ikvienu dalībvalsti, kura robežojas ar Serbijas Republiku.
 Kompetentās iestādes šā nolīguma īstenošanai
 Serbijas Republikas kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai ir Iekšlietu ministrija. Eiropas Savienībai tā ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra.
 Kopīgās deklarācijas
 Abas puses ņem vērā, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra palīdzēs Serbijas Republikai efektīvi kontrolēt savu robežu ar jebkuru valsti, kas nav Eiropas Savienības dalībniece, izmantojot citus līdzekļus, kuri nav Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienību, kam ir īstenošanas pilnvaras, izvietošana.
 Abas puses vienojas, ka nedz šis nolīgums, nedz arī kāda darbība, ko veikušas puses, vai kas veiktas to vārdā, tostarp operatīvo plānu izstrādāšana vai līdzdalība pārrobežu sadarbībā, nekādā veidā neietekmē Serbijas un Eiropas Savienības dalībvalstu teritoriju statusu un delimitāciju, uz kuru attiecas starptautiskie tiesību akti.
 Tāpat nolīgumam pievienotajā kopīgajā deklarācijā ir atspoguļota Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas ciešā iesaistīšanās Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
 2018/0409 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS
 par to, lai noslēgtu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta b) un d) apakšpunktu un 79. panta 2. punkta c) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu),
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu
 5
 ,
 tā kā:
 (1)Saskaņā ar Padomes (...) Lēmumu 2018/XXX par nolīguma slēgšanu [...] [...] parakstīja nolīgumu starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (“statusa nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.
 (2)Saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1624
 6
 54. panta 4. punktu gadījumos, kad ir paredzēts, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības tiek izvietotas trešā valstī, lai veiktu darbības, kurās vienību dalībniekiem ir īstenošanas pilnvaras, vai ja citas darbības trešās valstīs to pieprasa, Savienība ar attiecīgo trešo valsti noslēdz statusa nolīgumu. Statusa nolīgumam būtu jāietver visi aspekti, kas vajadzīgi, lai veiktu minētās darbības.
 (3)Atbilstīgi statusa nolīgumam Serbijas Republikas teritorijā saskaņā ar operatīvo plānu var ātri izvietot Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienības un reaģēt uz pašreizējām izmaiņām migrācijas plūsmās piekrastes maršrutā, kā arī sniegt palīdzību ārējo robežu pārvaldībā un cīņā pret neatbilstīgu migrantu tirdzniecību.
 (4)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK
 7
 ; tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
 (5)Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK
 8
 ; tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
 (6)Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
 (7)Tādēļ statusa nolīgums būtu jāapstiprina Eiropas Savienības vārdā,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts nolīgums starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (“nolīgums”).
 Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
 2. pants
 Padomes priekšsēdētājs ieceļ personu, kura ir pilnvarota Eiropas Savienības vārdā veikt nolīguma 13. panta 2. punktā paredzēto paziņošanu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības.
 3. pants
 Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
 Briselē,
 Padomes vārdā —
 priekšsēdētājs
 (1)
 OV L 251, 16.9.2016., 1. lpp.
 (2)
 COM(2015) 240 final.
 (3)
 COM(2015) 185 final.
 (4)
 OV L 334, 19.12.2007., 46. lpp.
 (5)
 OV C [...], [...]., [...]. lpp.
 (6)
 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1624 (2016. gada 14. septembris) par Eiropas Robežu un krasta apsardzi un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/399 un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 863/2007, Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 un Padomes Lēmumu 2005/267/EK (OV L 251, 16.9.2016., 1. lpp.).
 (7)
 Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).
 (8)
 Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).
 ---documentbreak---
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 7.12.2018
 COM(2018) 797 final
 PIELIKUMS
 dokumentam
 Priekšlikums Padomes Lēmumam
 par to, lai noslēgtu statusa nolīgumu starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra
 PIELIKUMS
 NOLĪGUMS
 starp Eiropas Savienību un Serbijas Republiku par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra
 EIROPAS SAVIENĪBA
 un SERBIJAS REPUBLIKA,
 turpmāk “puses”,
 TĀ KĀ var rasties situācijas, kurās Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra var koordinēt operatīvo sadarbību starp ES dalībvalstīm un Serbijas Republiku, tostarp Serbijas Republikas teritorijā,
 TĀ KĀ būtu jāizveido tiesiskais regulējums statusa nolīguma veidā attiecībā uz situācijām, kad Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras vienību dalībniekiem var būt īstenošanas pilnvaras Serbijas Republikas teritorijā,
 TĀ KĀ puses, īstenojot šo statusa nolīgumu, pienācīgi ņem vērā pievienotās deklarācijas,
 ŅEMOT VĒRĀ, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūrai, īstenojot visas darbības Serbijas Republikas teritorijā, būtu pilnībā jāievēro pamattiesības,
 IR NOLĒMUŠAS NOSLĒGT ŠO NOLĪGUMU.
 1. pants
 Nolīguma darbības joma
 1. Šis nolīgums ietver visus Serbijas Republikas un Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras sadarbības aspektus, kas nepieciešami Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūras darbību veikšanai, kuras varētu norisināties Serbijas Republikas teritorijā un attiecībā uz kurām Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienību dalībniekiem var būt īstenošanas pilnvaras.
 2.Šis nolīgums nepaplašina darbības jomu nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Serbijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti (“ES un Serbijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgums”). Saistībā ar atgriešanas operācijām, kā tās definētas 2. panta d) punktā, šis nolīgums attiecas tikai uz operatīvā atbalsta sniegšanu atgriešanas operācijām, kuras tiek veiktas saskaņā ar ES un Serbijas Republikas atpakaļuzņemšanas nolīgumu.
 3.Šis nolīgums attiecas uz Serbijas Republiku. Šis nolīgums neattiecas uz Kosovu
 1
 *.
 2. pants
 Definīcijas
 Nolīgumā piemēro šādas definīcijas:
 a)
 “darbība” ir kopīga operācija, ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākums vai atgriešanas operācija;
 b)
 “kopīga operācija” ir darbība, kuras mērķis ir apkarot nelegālu imigrāciju vai pārrobežu noziedzību vai arī pastiprināt tehnisko un operatīvo palīdzību pie Serbijas Republikas ārējām robežām ar kaimiņos esošu dalībvalsti un kura norisinās Serbijas Republikas teritorijā;
 c)
 “ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākums” ir darbība, kuras mērķis ir ātri reaģēt situācijā, kad pastāv konkrētas un nesamērīgi lielas problēmas pie Serbijas Republikas robežām ar kaimiņos esošu dalībvalsti, un kura uz ierobežotu laiku norisinās Serbijas Republikas teritorijā;
 d)
 “atgriešanas operācija” ir operācija, kuru organizē un koordinē aģentūra un kurā ir iesaistīts vienas vai vairāku dalībvalstu sniegts tehniskais un operatīvais atbalsts, un kuras laikā personas, par kurām ir pieņemts galīgais lēmums par atgriešanu, no vienas vai vairākām dalībvalstīm piespiedu kārtā vai brīvprātīgi tiek atgrieztas Serbijas Republikā saskaņā ar nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Serbijas Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti;
 e)
 “robežkontrole” ir personu, ceļošanas dokumentu, transportlīdzekļu un priekšmetu kontrole, ko veic, šķērsojot valsts robežu, un kas ietver robežpārbaudes robežšķērsošanas vietās un robežuzraudzību starp robežšķērsošanas vietām;
 f)
 “vienības dalībnieks” ir vai nu aģentūras darbinieks, vai robežsargu vienības dalībnieks un cits attiecīgais darbinieks no iesaistītajām dalībvalstīm, tostarp robežsargi un citi attiecīgi darbinieki, kurus dalībvalstis norīkojušas uz aģentūru un kuri jāizvieto operācijas laikā;
 g)
 “dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;
 h)
 “piederības dalībvalsts” ir dalībvalsts, kuras robežsargs vai cits attiecīgs darbinieks ir vienības dalībnieks;
 i)
 “personas dati” ir jebkuri dati, kas attiecas uz identificētu vai identificējamu fizisku personu; un identificējama persona ir persona, kuru tieši vai netieši var identificēt, jo īpaši izmantojot tādus identifikatorus kā, piemēram, vārdu, uzvārdu, identifikācijas numuru, t. i., unikālu pilsoņa identifikācijas numuru, atrašanās vietas datus, tiešsaistes identifikatoru vai vienu vai vairākus minētajai fiziskajai personai raksturīgus fiziskās, fizioloģiskās, ģenētiskās, garīgās, ekonomiskās, kultūras vai sociālās identitātes parametrus;
 j)
 “iesaistītā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kas piedalās operācijā Serbijas Republikā, nodrošinot tehnisko aprīkojumu, robežsargus un citus attiecīgus darbiniekus, kuri izvietoti kā daļa no vienības;
 k)
 “aģentūra” ir Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, kas izveidota ar Regulu (ES) 2016/1624 par Eiropas Robežu un krasta apsardzi.
 3. pants
 Darbības un operatīvā plāna uzsākšana
 1. Aģentūra var izteikt iniciatīvu Serbijas Republikas kompetentajām iestādēm uzsākt darbību. Serbijas Republikas kompetentās iestādes var pieprasīt aģentūrai apsvērt darbības uzsākšanu.
 2. Lai veiktu darbības, ir vajadzīga gan Serbijas Republikas kompetento iestāžu, gan arī aģentūras piekrišana.
 3. Vienotajā operatīvajā plānā aģentūra un Serbijas Republika vienojas par katru kopīgo operāciju vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākumu. Eiropas Komisija nodrošina, ka tiek ievēroti Regulas par Eiropas Robežu un krasta apsardzi 54. panta 3. punkta noteikumi.
 Plānā detalizēti izklāsta kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma organizatoriskos un procesuālos aspektus, tostarp situācijas, operatīvā nolūka un mērķu aprakstu un novērtējumu, izvietojamā tehniskā aprīkojuma veidu, īstenošanas plānu, sadarbību ar citām trešām valstīm, citām Savienības aģentūrām un struktūrām vai starptautiskām organizācijām, noteikumus attiecībā uz pamattiesībām, tostarp personas datu aizsardzību, koordinācijas, pavēlniecības, kontroles, saziņas un ziņošanas struktūru, organizatorisko kārtību un loģistiku, kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējuma un finansiālos aspektus. Kopīgās operācijas vai ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma novērtējumu veic kopīgi ar Serbijas Republikas kompetento iestādi un aģentūru.
 4. pants
 Vienības dalībnieku uzdevumi un pilnvaras
 1.Vienības dalībniekiem ir tiesības veikt uzdevumus un izmantot īstenošanas pilnvaras, kas nepieciešamas robežkontrolei un atgriešanas operācijām.
 2.Vienības dalībnieki ievēro Serbijas Republikas normatīvos aktus.
 3.Vienības dalībnieki var veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras Serbijas Republikas teritorijā tikai saskaņā ar Serbijas Republikas robežsargu vai citu attiecīgu policijas ierēdņu norādījumiem un tikai viņu klātbūtnē. Serbijas Republikas kompetentā iestāde vienībai vajadzības gadījumā dod norādījumus saskaņā ar operatīvo plānu. Serbijas Republikas kompetentā iestāde var atļaut vienību dalībniekiem rīkoties tās vārdā pastāvīgi ar nosacījumu, ka vispārējā atbildība un vadības un kontroles funkcijas paliek vienmēr dežūrējošo Serbijas Republikas robežsargu vai citu policijas ierēdņu pārziņā.
 Aģentūra ar sava koordinatora palīdzību var paziņot Serbijas Republikas kompetentajai iestādei savu viedokli par vienībai sniegtajiem norādījumiem. Tādā gadījumā Serbijas Republikas kompetentā iestāde ņem vērā šo viedokli un pēc iespējas to ievēro.
 Gadījumos, kad vienībai sniegtie norādījumi neatbilst operatīvajam plānam, koordinators nekavējoties ziņo aģentūras izpilddirektoram. Izpilddirektors var veikt atbilstošus pasākumus, tostarp apturēt vai izbeigt darbību.
 4.Vienības dalībnieki, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, valkā savas uniformas. Vienības dalībnieki nēsā vismaz redzamu personas identifikāciju un zilu rokas apsēju ar Eiropas Savienības un aģentūras atšķirības zīmēm. Identificēšanas nolūkos attiecībā pret Serbijas Republikas kompetentajām iestādēm vienības dalībnieki vienmēr nēsā līdzi 7. pantā minēto akreditācijas dokumentu.
 5.Veicot uzdevumus, vienības dalībnieki var nēsāt dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu, kā tas ir atļauts saskaņā ar piederības dalībvalsts tiesību aktiem. Serbijas Republika pirms vienības dalībnieku izvietošanas informē aģentūru par atļautajiem dienesta ieročiem, munīciju un aprīkojumu, kā arī par attiecīgo tiesisko regulējumu un to izmantošanas nosacījumiem. Aģentūra iepriekš iesniedz Serbijas Republikas kompetentajai iestādei sarakstu par vienības dalībnieku dienesta ieročiem, proti, informāciju par ieroču veidu un sērijas numuru, kā arī par munīcijas veidu un daudzumu.
 6.Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībniekiem ar piederības dalībvalsts un Serbijas Republikas piekrišanu Serbijas Republikas robežsargu vai citu policijas ierēdņu klātbūtnē un saskaņā ar Serbijas Republikas tiesību aktiem ir atļauts pielietot spēku, tostarp dienesta ieročus, munīciju un aprīkojumu. Serbijas Republika var atļaut vienības dalībniekiem pielietot spēku, ja Serbijas Republikas robežsargu vai citu policijas ierēdņu nav klāt. Vienības dalībnieki drīkst izmantot ieročus tikai tad, ja tas ir absolūti nepieciešams pašaizsardzībai pret dzīvību apdraudošu tūlītēju uzbrukumu, kas vērsts pret viņiem pašiem vai citu personu, saskaņā ar Serbijas Republikas tiesību aktiem.
 7.Serbijas Republikas kompetentā iestāde var pēc pieprasījuma paziņot attiecīgu informāciju, kas ietverta valsts datubāzēs, vienības dalībniekiem, ja tas ir nepieciešams operatīvajā plānā norādīto operatīvo mērķu sasniegšanai un darbību īstenošanai. Vienības dalībniekiem var paziņot tikai to informāciju par attiecīgajiem faktiem, kas ir nepieciešama to uzdevumu veikšanai un pilnvaru īstenošanai. Aģentūra var paziņot Serbijas Republikas kompetentajām iestādēm attiecīgu informāciju, kas ir nepieciešama operatīvajā plānā norādīto operatīvo mērķu sasniegšanai un kopīgo darbību īstenošanai.
 8. Operatīvajā plānā norādīto operatīvo mērķu sasniegšanas un darbību īstenošanas nolūkā Serbijas Republikas kompetentā iestāde un vienības dalībnieki var apmainīties ar citu informāciju un konstatējumiem.
 9. Lēmuma 1. un 3.–6. punktā minētie vienības dalībnieki nav aģentūras dalībnieki.
 5. pants
 Darbības apturēšana un izbeigšana
 1. Ja Serbijas Republika pienācīgi neīsteno šā nolīguma vai operatīvā plāna noteikumus, aģentūras izpilddirektors darbību var apturēt vai izbeigt pēc tam, kad par to rakstiski ir informējis Serbijas Republikas kompetento iestādi. Izpilddirektors informē Serbijas Republikas kompetento iestādi par attiecīgajiem iemesliem.
 2. Ja aģentūra vai jebkura iesaistītā dalībvalsts pienācīgi neīsteno šā nolīguma vai operatīvā plāna noteikumus, Serbijas Republika darbību var apturēt vai izbeigt pēc tam, kad par to ir rakstiski informējusi aģentūru. Serbijas Republikas kompetentā iestāde informē aģentūru par attiecīgajiem iemesliem.
 3. Aģentūras izpilddirektors vai Serbijas Republika var apturēt vai izbeigt darbību jo īpaši gadījumos, kad tiek pārkāptas pamattiesības, netiek ievērots neizraidīšanas princips vai datu aizsardzības noteikumi.
 4. Darbības izbeigšana neietekmē tiesības vai pienākumus, kas rodas, piemērojot šo nolīgumu vai operatīvo plānu pirms šādas izbeigšanas.
 6. pants
 Vienības dalībnieku privilēģijas un imunitāte
 1. Vienības dalībnieku dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, kurus atļauts veikt saskaņā ar 6. punktu.
 2. Vienības dalībniekiem ir imunitāte pret Serbijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju par darbībām, kas veiktas, pildot oficiālās funkcijas un oficiālo funkciju izpildes nolūkā saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros.
 Gadījumā, ja pastāv pieņēmums, ka vienības dalībnieks ir izdarījis noziedzīgu nodarījumu, šā nolīguma 12. panta 1. punktā minētā kompetentā iestāde nekavējoties informē aģentūras izpilddirektoru un piederības dalībvalsts kompetento iestādi.
 Aģentūras izpilddirektors, pēc piederības dalībvalsts un Serbijas Republikas faktu izklāstu rūpīgas izskatīšanas un pamatojoties uz abu pušu sniegto informāciju, apliecina, vai attiecīgā darbība ir veikta, vienības dalībniekam pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros.
 Ja aģentūras izpilddirektors apliecina, ka darbība ir veikta, vienības dalībniekam pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros, vienības dalībniekam ir imunitāte pret Serbijas Republikas krimināltiesisko jurisdikciju par darbībām, kas veiktas, pildot oficiālās funkcijas un oficiālo funkciju izpildes nolūkā saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros.
 3. Vienības dalībniekiem ir imunitāte pret Serbijas Republikas civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju par darbībām, kas veiktas, pildot oficiālās funkcijas un oficiālo funkciju izpildes nolūkā saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros.
 Ja kāda tiesa ierosina civiltiesvedību pret vienības dalībniekiem, šā nolīguma 12. panta 1. punktā minētā kompetentā iestāde par to nekavējoties informē aģentūras izpilddirektoru un piederības dalībvalsts kompetento iestādi.
 Aģentūras izpilddirektors, pēc piederības dalībvalsts un Serbijas Republikas faktu izklāstu rūpīgas izskatīšanas un pamatojoties uz abu pušu sniegto informāciju, apliecina, vai attiecīgā darbība ir veikta, vienības dalībniekam pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros.
 Ja aģentūras izpilddirektors apliecina, ka darbība ir veikta, vienības dalībniekam pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros, vienības dalībniekam ir imunitāte pret Serbijas Republikas civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju par darbībām, kas veiktas, pildot oficiālās funkcijas un oficiālo funkciju izpildes nolūkā saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros.
 4. Saskaņā ar 2. un 3. punktu piederības dalībvalsts vajadzības gadījumā var atcelt vienības dalībnieku imunitāti pret Serbijas Republikas krimināltiesisko, civiltiesisko un administratīvo jurisdikciju. Šādai atcelšanai vienmēr jābūt tūlītējai atcelšanai.
 5. Vienības dalībniekiem nav pienākuma sniegt liecības tiesā.
 6.Ja kaitējumu ir nodarījis vienības dalībnieks, pildot oficiālās funkcijas saskaņā ar operatīvo plānu īstenoto darbību ietvaros, Serbijas Republika ir atbildīga par jebkuru kaitējumu.
 Ja kaitējums nodarīts rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ vai ja iesaistītās dalībvalsts vienības dalībnieks darbību nav veicis, pildot oficiālās funkcijas, Serbijas Republika ar izpilddirektora starpniecību var pieprasīt, lai attiecīgā iesaistītā dalībvalsts maksā kompensāciju.
 Ja kaitējums nodarīts rupjas nolaidības vai tīša pārkāpuma dēļ, vai, ja vienības dalībnieks, kurš ir aģentūras darbinieks, darbību nav veicis, pildot oficiālās funkcijas, Serbijas Republika var pieprasīt, lai aģentūra maksā kompensāciju.
 Ja Serbijas Republikā kaitējums radies force majeure dēļ, ne Serbijas Republika, ne iesaistītā dalībvalsts, ne aģentūra nenes nekādu atbildību.
 7. Vienības dalībniekiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk kriminālprocesu vai civiltiesvedību, kas nav saistīta ar oficiālajām funkcijām. Vienības dalībnieku īpašumu, par ko aģentūras izpilddirektors apliecina, ka tas ir vajadzīgs minētā personāla oficiālo funkciju pildīšanai, nevar arestēt, izpildot tiesas nolēmumu, lēmumu vai rīkojumu. Uz vienības dalībniekiem civiltiesvedībā neattiecas personas brīvības ierobežojumi vai kādi citi ierobežojoši pasākumi.
 8. Vienības dalībnieku imunitāte pret Serbijas Republikas jurisdikciju neatbrīvo tos no attiecīgo piederības dalībvalstu jurisdikcijas.
 9. Attiecībā uz vienības dalībnieku sniegtiem pakalpojumiem aģentūrai vienības dalībnieki ir atbrīvoti no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas var būt spēkā Serbijas Republikā.
 10. Vienības dalībnieki Serbijas Republikā ir atbrīvoti no jebkāda veida nodokļiem, ko ietur no algas un ienākumiem, kurus tiem maksā aģentūra vai piederības dalībvalstis, kā arī no ienākumiem, ko viņi saņem ārpus Serbijas Republikas.
 11. Serbijas Republika saskaņā ar normatīvajiem aktiem, ko tā var pieņemt, ļauj ievest priekšmetus vienības dalībnieku personiskām vajadzībām un atbrīvo šādus priekšmetus no visiem muitas nodokļiem, citiem nodokļiem un saistītiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un tamlīdzīgiem pakalpojumiem. Serbijas Republika arī ļauj šādus priekšmetus eksportēt.
 12. Vienības dalībnieku personisko bagāžu var pārbaudīt tikai tad, ja ir pamats uzskatīt, ka tajā ir priekšmeti, kas nav paredzēti vienības dalībnieku personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports Serbijas Republikā ir aizliegts ar likumu vai uz kuriem attiecas tās karantīnas noteikumi. Šādas personīgās bagāžas pārbaudi veic vienīgi attiecīgās vienības dalībnieka(-u) vai aģentūras pilnvarota pārstāvja klātbūtnē.
 7. pants
 Akreditācijas dokuments
 1. Aģentūra sadarbībā ar Serbijas Republiku katram vienības dalībniekam izsniedz dokumentu Serbijas Republikas oficiālajā(-ās) valodā(-ās) un vienā no Eiropas Savienības iestāžu oficiālajām valodām identificēšanas nolūkos attiecībā pret Serbijas Republikas valsts iestādēm un nolūkā apliecināt šāda dokumenta turētāja tiesības veikt uzdevumus un īstenot pilnvaras, kas minētas šā nolīguma 4. pantā un operatīvajā plānā. Dokumentā ir iekļauti šādi dati par dalībnieku: vārds, uzvārds un valstspiederība; dienesta pakāpe vai amata nosaukums; nesen uzņemta fotogrāfija digitālā formātā un uzdevumi, kurus viņš ir pilnvarots veikt izvietošanas laikā. Tajā arī norāda, ka šā dokumenta turētājam ir tiesības veicamo darbību laikā uzturēties Serbijas Republikas teritorijā bez papildu procedūrām.
 2. Akreditācijas dokuments kopā ar derīgu ceļošanas dokumentu vienības dalībniekam ļauj ieceļot Serbijas Republikā bez vīzas vai iepriekšējas atļaujas.
 3. Akreditācijas dokumentu darbības beigās nodod aģentūrai.
 4. Aģentūra pirms šā nolīguma piemērošanas sākuma un ikreiz, kad veidne tiek mainīta, sniedz Serbijas Republikas kompetentajai iestādei 1. punktā minētā akreditācijas dokumenta paraugu.
 8. pants
 Pamattiesības
 1. Veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, vienības dalībnieki pilnībā ievēro pamattiesības un pamatbrīvības, tostarp attiecībā uz piekļuvi patvēruma procedūrām, cilvēka cieņu, spīdzināšanas un necilvēcīgas vai pazemojošas attieksmes aizliegumu, tiesības uz brīvību, neizraidīšanas principu un kolektīvās izraidīšanas aizliegumu, bērna tiesības un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību. Pildot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, viņi nediskriminē personas dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma, dzimumorientācijas dēļ. Visi pasākumi, ko darbinieki veic, veicot uzdevumus un īstenojot pilnvaras, un kas skar pamattiesības un pamatbrīvības, ir samērīgi ar šo pasākumu mērķiem un ievēro šo pamattiesību un pamatbrīvību būtību.
 2. Ikviena puse izmanto pastāvošo mehānismu, lai izskatītu iespējamos pamattiesību pārkāpumus, ko tās personāls varētu būt veicis, pildot savas oficiālās funkcijas tādas kopīgas operācijas, ātrās reaģēšanas robežapsardzes pasākuma vai atgriešanas operācijas laikā, uz kuru attiecas šis nolīgums.
 9. pants
 Personas datu apstrāde
 1. Personas datu apstrādi veic tikai tad, ja tas ir nepieciešams šā nolīguma īstenošanai Serbijas Republikā, aģentūrā vai iesaistītajās dalībvalstīs.
 2. Personas datu apstrāde, ko veic Serbijas Republikas kompetentā iestāde, notiek saskaņā ar tās tiesību aktiem.
 3. Uz personas datu apstrādi administratīvos nolūkos, ko veic aģentūra un iesaistītā(-ās) dalībvalsts(-is), tostarp nosūtot personas datus uz Serbijas Republiku, attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti, Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 24. oktobra Direktīva 95/46/EK par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti, Padomes 2008. gada 27. novembra Pamatlēmums 2008/977/TI par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās, un Regulas (ES) 2016/1624 45. panta 2. punktā minētie aģentūras pieņemtie pasākumi Regulas (EK) Nr. 45/2001 piemērošanai.
 4. Gadījumā, ja apstrāde ietver personas datu nosūtīšanu, dalībvalstis un aģentūra personas datu nosūtīšanas brīdī uz Serbijas Republikas kompetento iestādi norāda ikvienu vispārīgu vai konkrētu ierobežojumu piekļuvei šiem datiem vai to izmantošanai, tostarp attiecībā uz pārsūtīšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu. Ja vajadzība pēc šādiem ierobežojumiem kļūst acīmredzama pēc personas datu nosūtīšanas, tad tās attiecīgi informē Serbijas Republikas kompetento iestādi.
 5. Personas datus, kas darbības laikā savākti un apstrādāti administratīvos nolūkos, aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un Serbijas Republikas kompetentā iestāde var apstrādāt atbilstīgi datu aizsardzības jomā piemērojamiem tiesību aktiem.
 Šā nolīguma īstenošanas nolūkā Serbijas Republikas kompetentā iestāde glabā saskaņā ar šo pantu savāktos un apstrādātos datus. Reģistrē šādus datus: vārds un uzvārds, dzimšanas datums, dzimšanas vieta, izcelsmes valsts, personas vai citu dokumentu numurs un veids, datu apstrādes vieta un laiks un datu vākšanas un apstrādes iemesls.
 Reģistrētos datus glabā trīs gadus no to ievākšanas dienas.
 6. Aģentūra, iesaistītās dalībvalstis un Serbijas Republika katras darbības beigās izstrādā kopīgu ziņojumu par 1.–5. punkta piemērošanu. Šo ziņojumu nosūta Serbijas Republikas kompetentajām iestādēm, aģentūras pamattiesību amatpersonai un datu aizsardzības amatpersonai. Aģentūras pamattiesību amatpersona un datu aizsardzības amatpersona sniedz ziņojumu aģentūras izpilddirektoram.
 10. pants
 Domstarpības un interpretācija
 1. Visus jautājumus, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izskata Serbijas Republikas kompetentās iestādes un aģentūras pārstāvji.
 2. Ja iepriekš nav panākts izlīgums, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu izšķir tikai sarunu ceļā starp Serbijas Republikas kompetentajām iestādēm un Eiropas Komisiju.
 3. Panta 1. un 2. punkta nolūkā Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra un Eiropas Komisija pastāvīgi sazinās ar dalībvalsti vai dalībvalstīm, kas robežojas ar operācijas norises vietu.
 11. pants
 Saistība ar citiem starptautiskajiem pienākumiem
 Šis nolīgums neskar Serbijas Republikas vai Eiropas Savienības saistības, kas uzņemtas, pamatojoties uz starptautiskajiem līgumiem un nolīgumiem, saskaņā ar vispārpieņemtiem starptautisko tiesību principiem, un neskar to piemērošanu.
 12. pants
 Kompetentās iestādes šā nolīguma īstenošanai
 1. Kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai Serbijas Republikā ir Iekšlietu ministrija.
 2. Kompetentā iestāde šā nolīguma īstenošanai Eiropas Savienībā ir aģentūra.
 13. pants
 Nolīguma stāšanās spēkā, darbības laiks, apturēšana un izbeigšana
 1. Puses apstiprina šo nolīgumu saskaņā ar savām iekšējām juridiskajām procedūrām.
 2. Šis nolīgums stājas spēkā pirmajā dienā, kad sākas otrais mēnesis pēc dienas, kad puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir pabeigtas 1. punktā minētās iekšējās juridiskās procedūras.
 3. Nolīgumu var izbeigt vai apturēt, pusēm rakstiski vienojoties vai vienpusēji pēc vienas puses iniciatīvas. Šādā gadījumā puse, kas vēlas to izbeigt vai apturēt, par to rakstiski paziņo otrai pusei ar diplomātisko kanālu starpniecību.
 Apturēšana stājas spēkā pēc desmit (10) darba dienām pēc paziņojuma saņemšanas.
 Nolīguma darbība tiek izbeigta otrā mēneša pirmajā dienā, kurš seko paziņojuma sniegšanas mēnesim.
 4. Paziņojumus, kas veikti saskaņā ar šo pantu, nosūta Eiropas Savienības gadījumā Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātam un Serbijas Republikas gadījumā Serbijas Republikas Ārlietu ministrijai.
 Vieta: ..., datums: ....
 Sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un serbu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.
 KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 2. PANTA B) PUNKTU
 Līgumslēdzējas puses ņem vērā, ka Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra palīdzēs Serbijas Republikai efektīvi kontrolēt savu robežu ar jebkuru valsti, kas nav Eiropas Savienības dalībniece, izmantojot citus līdzekļus, kuri nav Eiropas Robežu un krasta apsardzes vienību, kam ir īstenošanas pilnvaras, izvietošana.
 Kopīgā deklarācija par teritoriju statusu un delimitāciju
 Ne šis nolīgums, ne arī darbības, ko veikušas puses, vai kas veiktas to vārdā, tostarp operatīvo plānu izstrādāšana vai līdzdalība pārrobežu sadarbībā, nekādā veidā neietekmē Serbijas teritoriju un to teritoriju, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību, statusu un delimitāciju, uz kuru attiecas starptautiskie tiesību akti.
 KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU
 Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par minēto valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
 Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Serbijas Republika, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par darbībām, ko Serbijas Republikā veic Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra, ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.
 (1)
 *Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO Drošības padomes Rezolūcijai 1244/1999 un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.


type: wikipedia

text:
Šotor je bivališče, običajno začasno, ki omogoča bivanje v naravi.
 Indijanci in nomadska ljudstva so največkrat bivali v šotorih. Danes se šotori uporabljajo za letovanje.
 Izdelani so iz lahkih in seveda nepremočljivih umetnih snovi. Oblike so različne: stožec, polkrogla ali kar oblika podobna hiši.
 Zgodovina
 Uporaba takšnih vrst zatočišč (s podpornimi okvirji in tkaninami) sega že stoletja nazaj. Uporabljali so jih že Grki, Rimljani, Perzijci itd., seveda pa so bili v tistih časih veliko bolj preprosti kot so šotori, ki jih poznamo danes. Včasih so za izdelavo začasne strehe nad glavo uporabili le veliko platno in podporne okvirje, katere so najpogosteje naredili kar na mestu, kjer so postavljali svoja začasna prebivališča.
 Tak način kampiranja so opustili na začetku sedemdesetih. Začeli so uporabljati močnejše materiale za okvirje – kovine. Ko so razvili vzdržljive in prenosne okvirje, so začeli uporabljati še kakovostnejša pregrinjala iz najlona in poliestra, kar sicer niso bili najboljši materiali na trgu , vendar so bili bolj trpežni v ekstremnih pogojih v primerjavi z najboljšimi materiali.
 Nazadnje se je razvil šotor, kot ga poznamo danes. Namesto trdnih palic zvezanih skupaj v okvir, so začeli izdelovati okvir ki se lahko razstavi. Razvili so tudi kline, s katerimi se šotor pričvrsti na tla. Tako smo iz par skupaj zvezanih palic prekritih s platnom prišli do vzdržljivih okvirjev in materialov, ki nas zaščitijo pred različnimi vremenskimi vplivi.
 Vrste
 Poznamo več vrst šotorov. Za kampiranje so najbolj primerni kamp šotori, za pohodnike pohodniški šotori, saj so lahki in priročni, če potujemo z malo prtljage. Tri-sezonski šotori so izdelani za nezahtevne vremenske razmere spomladi, poleti in jeseni (lahko tudi pozimi, vendar ob manj intenzivnih padavinah). Štiri-sezonski šotori so oblikovani in izdelani iz močnejših materialov ter so tako primerni tudi za močnejši veter, dež in sneg.
 Poznamo tudi različne velikosti šotorov – za eno osebo, za dve osebi, tri, štiri in več. Večji kot je šotor manj je primeren za zahtevnejše vremenske razmere, kot je močan veter, saj so takšni šotori po navadi tudi višji kot običajno. Razmišljati je treba tudi o udobju in prostoru za prtljago, saj je v takem primeru treba kupiti večji šotor.
 V nekaterih državah imajo na določenih mestih prepoved intenzivnejših barv šotorov, da zmanjšajo vizualni učinek kampa. Najprimernejše so torej take barve, ki se 'zlijejo' z okoljem, kot sta rjava in zelena. Lahko pa nam vpadljiva barva šotora reši življenje, saj nas tako lažje najdejo, če se izgubimo.
 Zunanje povezave
 Nasveti za kampiranje
 Bivališča


text:
(634) Ute – planetoida z pasa głównego asteroid okrążająca Słońce w ciągu 5 lat i 116 dni w średniej odległości 3,05 j.a. Została odkryta 12 maja 1907 roku w Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl w Heidelbergu przez Augusta Kopffa. Nazwa planetoidy pochodzi od imienia przyjaciółki odkrywcy. Przed jej nadaniem planetoida nosiła oznaczenie tymczasowe (634) 1907 ZN.
 Zobacz też
 lista planetoid 1–1000
 lista ponumerowanych planetoid
 Bibliografia
 Linki zewnętrzne
 Planetoidy pasa głównego
 Nazwane planetoidy
 Obiekty astronomiczne odkryte w 1907


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52012PC0120
 Ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖS Jäsenvaltioiden velvoittamisesta ratifioimaan vuonna 2009 tehty alusten turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä koskeva Hongkongin kansainvälinen yleissopimus tai liittymään siihen Euroopan unionin edun mukaisesti /* COM/2012/0120 final - 2012/0056 (NLE) */
 PERUSTELUT
 Alusten purkamisen
 kestämättömien ja vaarallisten käytäntöjen kehittyminen ja jatkuminen aiheuttaa
 vakavaa huolta. Elinkaarensa lopussa useimmat suurista kaupallisista
 merialuksista puretaan edelleen heikkolaatuisissa aluspurkamoissa Aasiassa
 (Intiassa, Pakistanissa ja Bangladeshissa). Näissä laitoksissa käytetään
 yleensä ”rantaromutusmenetelmää”, ja purkamisella on merkittäviä vaikutuksia
 ympäristölle ja terveydelle.
 Tilanteen odotetaan heikkenevän entisestään,
 koska on todennäköistä, että suuria määriä aluksia lähetetään purettavaksi
 tulevina vuosina. Tämä johtuu maailman aluskannan nykyisestä ylikapasiteetistä,
 jonka arvioidaan säilyvän vielä ainakin vielä 5–10 vuoden ajan. Lisäksi alusten
 kierrätyksen tuleva huippu ajoittuu suunnilleen yksirunkoisten
 öljysäiliöalusten käytöstäpoistoon (2015), ja sen odotetaan hyödyntävän
 pääasiassa heikkotasoisia laitoksia.
 Tällä hetkellä voimassa oleva kansainvälinen
 ja EU:n lainsäädäntö[1]
 on osoittautunut tehottomaksi näiden purkamiskäytäntöjen lopettamisessa.
 Se, että sääntöjä rikotaan tällä hetkellä
 laajasti, liittyy seuraaviin tekijöihin:
 ·
 riittävän purkamiskapasiteetin puute OECD-maissa;
 tämä koskee erityisesti suuria kaupallisia aluksia;
 ·
 kova ja epäreilu kilpailu heikkolaatuisten ja
 korkeampia teknisiä vaatimuksia noudattavien aluspurkamoiden väillä;
 jälkimmäiset pystyvät toimimaan ainoastaan markkinoiden kapeilla sektoreilla,
 jotka palvelevat pieniä aluksia, valtioiden omistamia aluksia (myös
 sota-aluksia) tai asiaan sitoutuneita alusten omistajia;
 ·
 se, että tämänhetkinen lainsäädäntö ei vastaa
 alusten ja kansainvälisen merenkulun erityisominaisuuksia.
 Tilanteen parantamiseksi Baselin yleissopimuksen osapuolet pyysivät
 vuonna 2004 Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) laatimaan sitovat
 vaatimukset alusten kierrätykselle[2].
 IMO hyväksyi vuoden 2009 toukokuussa alusten turvallista ja ympäristön
 kannalta asianmukaista kierrätystä koskevan Hongkongin yleissopimuksen
 (jäljempänä ’Hongkongin yleissopimus’). Sen voimaantulo ja tuloksekas
 täytäntöönpano edellyttävät, että sen ratifioi riittävä määrä sekä suuria
 lippuvaltioita että kierrätysvaltioita.
 Euroopan unioni ja sen jäsenvaltiot ovat verranneet valvonnan ja
 sääntöjen noudattamisen tasoa, joka perustuu toisaalta Baselin yleissopimukseen
 ja toisaalta alusten kierrätystä koskevaan yleissopimukseen. Huhtikuussa 2010
 tehtiin se päätelmä, että alustavan arvioinnin ja elinkaarilähestymistavan
 perusteella Hongkongin yleissopimus vaikuttaa takaavan vähintään samantasoisen
 valvonnan ja sääntöjen noudattamisen tason kuin Baselin yleissopimus takaa
 aluksille, jotka on luokiteltu jätteeksi Baselin yleissopimuksen mukaisesti,
 aluksille, joihin sovelletaan Hongkongin yleissopimusta, sekä aluksille, joita
 käsitellään samalla lailla Hongkongin yleissopimuksen 3 artiklan 4 kohdan
 perusteella[3].
 Baselin
 yleissopimuksen osapuolet kehottivat lokakuussa 2011 ratifioimaan Hongkongin
 yleissopimuksen, jotta se tulisi voimaan[4].
 EU:n
 tasolla komissio antoi vihreän kirjan laivanromutustoiminnan parantamisesta
 vuonna 2007 ja tiedonannon laivanromutusta koskevasta EU:n strategiasta
 vuonna 2008[5].
 Kyseisessä strategiassa ehdotetaan useita toimia laivanromutustoiminnan
 olosuhteiden parantamiseksi mahdollisimman nopeasti. Toimia toteutettaisiin jo
 välikauden aikana ennen Hongkongin yleissopimuksen voimaantuloa[6].
 Tarkoituksena oli tässä vaiheessa muun muassa tarkastella yleissopimuksen
 keskeisiä välineitä, kannustaa toimialaa vapaaehtoiseen toimintaan, tarjota
 kehitysmaille teknistä apua ja tukea sekä panna paremmin täytäntöön voimassa
 oleva lainsäädäntö.
 Päätelmissään, jotka neuvosto antoi EU:n
 strategiasta laivanromutustoiminnan parantamiseksi, neuvosto antoi
 kannatuksensa Hongkongin yleissopimukselle ja korosti, että Hongkongin
 yleissopimus on tärkeä saavutus kansainväliselle yhteisölle. Sillä luodaan
 kattava valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelmä "kehdosta hautaan".
 Neuvosto kehotti painokkaasti EU:n jäsenvaltioita ratifioimaan ensi tilassa
 Hongkongin yleissopimuksen, jotta helpotetaan sen mahdollisimman pikaista
 voimaantuloa ja saadaan aikaan todellisia ja tehokkaita muutoksia paikalla[7].
 2012/0056 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Jäsenvaltioiden velvoittamisesta ratifioimaan
 vuonna 2009 tehty alusten turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista
 kierrätystä koskeva Hongkongin kansainvälinen yleissopimus tai liittymään
 siihen Euroopan unionin edun mukaisesti
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan yhdessä
 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan ja 8 kohdan ensimmäisen
 alakohdan kanssa,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 ottaa huomioon Euroopan parlamentin
 hyväksynnän,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1) Alukset, jotka katsotaan
 jätteeksi, kuuluvat kansainvälisellä tasolla vaarallisten jätteiden maan rajan
 ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevan Baselin yleissopimuksen
 soveltamisalaan. EU:n tasolla nämä alukset kuuluvat jätteiden siirrosta 14
 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
 N:o 1013/2006[8]
 soveltamisalaan. Kyseisellä asetuksella pannaan täytäntöön Baselin yleissopimus
 sekä vuonna 1995 vahvistettu yleissopimuksen muutos[9], joka ei
 ole vielä tullut voimaan ja jolla kielletään vaarallisen jätteen vienti EU:n
 jäsenvaltiosta maihin, jotka eivät ole taloudellisen yhteistyön ja kehityksen
 järjestön (OECD) jäseniä. Koska alukset sisältävät vaarallisia materiaaleja, ne
 luokitellaan yleensä vaaralliseksi jätteeksi ja niiden vienti alusten
 kierrätyslaitoksiin, jotka sijaitsevat muualla kuin OECD:n jäsenmaissa, on
 siten kielletty.
 (2) Kansainvälisellä ja EU:n
 tasolla on kohdattu merkittäviä vaikeuksia pyrittäessä soveltamaan voimassa
 olevaa lainsäädäntöä aluksiin.
 (3) Vuoden 2009 alusten
 turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä koskeva Hongkongin
 yleissopimus (jäljempänä ’yleissopimus’) hyväksyttiin 15 päivänä toukokuuta
 2009 kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) alaisuudessa alusten turvallista
 ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä käsitelleen kansainvälisen konferenssin[10]
 keskustelujen seurauksena.
 (4) Yleissopimuksen tarkoituksena
 on varmistaa, että kun alukset puretaan niiden elinkaaren lopussa, purkamisesta
 ei aiheudu tarpeettomia riskejä ihmisten terveydelle ja turvallisuudelle ja
 ympäristölle. Yleissopimuksessa käsitellään alusten purkamiseen kokonaisuutena
 liittyviä näkökohtia sekä huolia, jotka liittyvät monien aluspurkamoiden
 työskentely- ja ympäristöolosuhteisiin eri puolilla maailmaa.
 (5) Alusten turvallinen ja
 ympäristön kannalta asianmukainen purkaminen kuuluu Euroopan unionin
 ensisijaisiin tavoitteisiin[11]
 ja yleissopimuksen pikainen täytäntöönpano on yksi keskeisistä toimista, joita
 ehdotetaan komission tiedonannossa ”EU:n strategia laivanromutustoiminnan
 parantamiseksi”[12].
 (6) Tähän mennessä yksikään jäsenvaltio
 ei kuitenkaan ole ratifioinut yleissopimusta tai liittynyt siihen, ja
 ainoastaan kolme jäsenvaltiota on allekirjoittanut sen. Sillä, että
 jäsenvaltiot ratifioivat yleissopimuksen tai liittyvät siihen, olisi merkitystä
 kansainvälisesti, ja se nopeuttaisi yleissopimuksen voimaantuloa.
 (7) Jotkin yleissopimuksen
 määräykset kuuluvat alusten kierrätyksen osalta unionin yksinomaiseen
 toimivaltaan.
 (8) Unioni ei voi ratifioida
 yleissopimusta, koska ainoastaan valtiot voivat olla sen osapuolia.
 (9) Neuvoston olisi sen vuoksi
 edellytettävä, että jäsenvaltiot ratifioivat yleissopimuksen tai liittyvät
 siihen unionin edun vuoksi,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Kun (alusten kierrätyksestä) annettu
 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o XX, jolla pannaan täytäntöön
 15 päivänä toukokuuta 2009 kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO)
 alaisuudessa hyväksytty alusten turvallista ja ympäristön kannalta
 asianmukaista kierrätystä koskeva Hongkongin kansainvälinen yleissopimus
 (jäljempänä ’yleissopimus’), tulee voimaan, jäsenvaltioiden on ratifioitava
 yleissopimus tai liityttävä siihen siltä osin, kun se kuuluu unionin
 yksinomaiseen toimivaltaan.
 2 artikla
 Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat
 toimet yleissopimuksen ratifiointi- tai liittymiskirjojensa tallettamiseksi
 Kansainvälisen merenkulkujärjestön pääjohtajan huostaan viipymättä ja joka
 tapauksessa viimeistään kolmen vuoden kuluttua tämän päätöksen voimaantulosta.
 Ratifioinnin ja liittymisen edistymistä
 tarkastellaan uudelleen viimeistään viiden vuoden kuluttua tämän päätöksen
 voimaantulopäivästä.
 3 artikla
 Tämä päätös on
 osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston
 puolesta
 Puheenjohtaja
 [1] Euroopan
 parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006, annettu 14 päivänä
 kesäkuuta 2006, jätteiden siirrosta (EU) ja vaarallisten jätteiden maan rajan
 ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskeva Baselin yleissopimus
 (kansainvälinen taso).
 [2] Baselin
 yleissopimuksen osapuolten 7. osapuolikokouksessa hyväksytty päätös VII/26
 alusten turvallisesta ja ympäristön kannalta asianmukaisesta purkamisesta.
 [3] Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden huomiot ovat
 saatavilla osoitteessa http://archive.basel.int/ships/oewg-vii12-comments/comments/eu.doc
 [4] Baselin
 yleissopimuksen osapuolten 10. osapuolikokouksessa hyväksytty päätös X/AA
 alusten turvallisesta ja ympäristön kannalta asianmukaisesta kierrätyksestä.
 [5] Tiedonanto
 KOM (2008) 767 lopullinen, 19.11.2008, EU:n strategia laivanromutustoiminnan
 parantamiseksi, ja siihen liittyvä vaikutustenarviointi komission yksiköiden
 valmisteluasiakirjassa SEC(2008) 2846.
 [6] Alusten
 turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä koskeva kansainvälinen
 Hongkongin yleissopimus.
 [7] Neuvoston
 päätelmät, 21. lokakuuta 2009, saatavilla osoitteessa: http://www.consilium.europa.eu/uedocs/cms_data/docs/pressdata/en/envir/110626.pdf
 .
 [8] EUVL L
 190, 12. 7.2006, s. 1.
 [9] Baselin
 yleissopimuksen muutos (vientikieltomuutos, ”Ban amendment”), joka
 vahvistettiin Baselin yleissopimuksen sopimuspuolten päätöksellä III/1.
 [10] Konferenssin
 päätösasiakirja (SR/CONF/45).
 [11] Neuvoston
 päätös, 20.11. 2006.
 [12] KOM(2008)
 767 lopullinen.


type: contracts

text:
 13.9.2012
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 248/4
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER
 Nr. 75/2012
 van 30 april 2012
 tot wijziging van bijlage I (Veterinaire en fytosanitaire aangelegenheden) bij de EER-overeenkomst
 HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,
 Gezien de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, gewijzigd bij het Protocol tot aanpassing van de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte, hierna „de Overeenkomst” genoemd, en met name artikel 98,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bijlage I bij de Overeenkomst werd gewijzigd bij Besluit nr. 34/2012 van het Gemengd Comité van de EER van 30 maart 2012 (1).
 (2)
 Verordening (EG) nr. 1099/2009 van de Raad van 24 september 2009 inzake de bescherming van dieren bij het doden (2) dient in de Overeenkomst te worden opgenomen.
 (3)
 Verordening (EU) nr. 150/2011 van de Commissie van 18 februari 2011 tot wijziging van bijlage III bij Verordening (EG) nr. 853/2004 van het Europees Parlement en de Raad wat betreft gekweekt en vrij wild en vlees van gekweekt en vrij wild (3) dient in de Overeenkomst te worden opgenomen.
 (4)
 Verordening (EU) nr. 151/2011 van de Commissie van 18 februari 2011 tot wijziging van bijlage I bij Verordening (EG) nr. 854/2004 van het Europees Parlement en de Raad wat betreft gekweekt wild (4) dient in de Overeenkomst te worden opgenomen.
 (5)
 De in de Overeenkomst opgenomen Richtlijn 93/119/EG van de Raad wordt bij Verordening (EG) nr. 1099/2009 ingetrokken (5) en dient derhalve volledig uit de Overeenkomst te worden geschrapt met ingang van 8 december 2019.
 (6)
 Dit besluit heeft betrekking op wetgeving inzake veterinaire aangelegenheden. Wetgeving inzake veterinaire aangelegenheden is niet van toepassing op Liechtenstein zolang de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en de Zwitserse Bondsstaat inzake de handel in landbouwproducten van toepassing blijft in Liechtenstein, zoals bepaald in de sectorale aanpassingen van bijlage I bij de Overeenkomst. Dit besluit dient derhalve niet van toepassing te zijn op Liechtenstein,
 BESLUIT:
 Artikel 1
 Hoofdstuk I van bijlage I bij de Overeenkomst wordt als volgt gewijzigd:
 1)
 In deel 9.1 worden in punt 2 (Richtlijn 93/119/EG van de Raad) de woorden „gewijzigd bij” vervangen door „gewijzigd en ingetrokken bij”.
 2)
 In deel 9.1 wordt in punt 2 (Richtlijn 93/119/EG van de Raad) het volgende streepje toegevoegd:
 „—
 32009 R 1099: Verordening (EG) nr. 1099/2009 van de Raad van 24 september 2009 (PB L 303 van 18.11.2009, blz. 1).”.
 3)
 De tekst van punt 2 (Richtlijn 93/119/EG van de Raad) wordt geschrapt met ingang van 8 december 2019.
 4)
 In deel 9.1 wordt na punt 2 (Richtlijn 93/119/EG van de Raad) het volgende punt ingevoegd:
 „2a.
 32009 R 1099: Verordening (EG) nr. 1099/2009 van de Raad van 24 september 2009 inzake de bescherming van dieren bij het doden (PB L 303 van 18.11.2009, blz. 1).”.
 5)
 In deel 6.1 wordt in punt 17 (Verordening (EG) nr. 853/2004 van het Europees Parlement en de Raad) het volgende streepje toegevoegd:
 „—
 32011 R 0150: Verordening (EU) nr. 150/2011 van de Commissie van 18 februari 2011 (PB L 46 van 19.2.2011, blz. 14).”.
 6)
 In deel 1.1 wordt in punt 12 (Verordening (EG) nr. 854/2004 van het Europees Parlement en de Raad) het volgende streepje toegevoegd:
 „—
 32011 R 0151: Verordening (EU) nr. 151/2011 van de Commissie van 18 februari 2011 (PB L 46 van 19.2.2011, blz. 17).”.
 Artikel 2
 De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Verordening (EG) nr. 1099/2009 en de Verordeningen (EU) nr. 150/2011 en (EU) nr. 151/2011 zijn authentiek.
 Artikel 3
 Dit besluit treedt in werking op 1 mei 2012, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de Overeenkomst bedoelde kennisgevingen aan het Gemengd Comité van de EER hebben plaatsgevonden (6).
 Artikel 4
 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Gedaan te Brussel, 30 april 2012.
 Voor het Gemengd Comité van de EER
 De waarnemend voorzitter
 Gianluca GRIPPA
 (1) PB L 207 van 2.8.2012, blz. 1.
 (2) PB L 303 van 18.11.2009, blz. 1.
 (3) PB L 46 van 19.2.2011, blz. 14.
 (4) PB L 46 van 19.2.2011, blz. 17.
 (5) PB L 340 van 31.12.1993, blz. 21.
 (6) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.


type: caselaw

text:
 15.12.2012
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 C 389/6
 Ordonnance du président de la Cour du 28 juin 2012 (demande de décision préjudicielle du Amtsgericht Münster — Allemagne) — Procédure pénale contre Thomas Karl-Heinz Kerkhoff, en présence de: Staatsanwaltschaft Münster
 (Affaire C-408/11) (1)
 2012/C 389/10
 Langue de procédure: l'allemand
 Le président de la Cour a ordonné la radiation de l’affaire.
 (1) JO C 211 du 22.10.2011


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D0523(05)
 Úřední věstník L 124 , 23/05/1996 S. 0017 - 0018
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 15/96ze dne 4. března 1996,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 46/95 ze dne 22. června 1995 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Komise 95/35/ES ze dne 14. července 1995, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [2], by měla být začleněna do Dohody;vzhledem k tomu, že směrnice Komise 95/36/ES ze dne 14. července 1995, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh [3], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 12a (směrnice Rady 91/414/EHS) kapitoly XV přílohy II Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:"— 395 L 0035: směrnice Komise 95/35/ES ze dne 14. července 1995 (Úř. věst. L 172, 22.7.1995, s. 6);— 395 L 0036: směrnice Komise 95/36/ES ze dne 14. července 1995 (Úř. věst. L 172, 22.7.1995, s. 8)."Článek 2Znění směrnic 95/35/ES a 95/36/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 4. března 1996.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Benavides[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Úř. věst. L 172, 22.7.1995, s. 6.[3] Úř. věst. L 172, 22.7.1995, s. 8.--------------------------------------------------


type: other

text:
§ 4 SächsVerfGHG, Amtseid | Gesetze auf anwalt24.de
 § 4 SächsVerfGHG, Amtseid Suche
 Gesetz über Verfassungsgerichtshof des Freistaates Sachsen (Sächsisches Verfassu......§ 4 SächsVerfGHG, Amtseid§ 5 SächsVerfGHG, Rechtsstellung§ 6 SächsVerfGHG, Beendigung der Amtszeit§ 7 SächsVerfGHG, Zuständigkeit§ 8 SächsVerfGHG, Vorsitz, Beschlussfähigkeit, Abstimmung§ 9 SächsVerfGHG, Kammern§ 10 SächsVerfGHG, Anwendbarkeit des Verfahrensrechts des Bundesverfassungsgeric...§ 11 SächsVerfGHG, Ablehnung eines Richters wegen Besorgnis der Befangenheit (an...§ 12 SächsVerfGHG, Zeugen und Sachverständige (anstatt § 28 Abs. 1 BVerfGG)§ 13 SächsVerfGHG, Kein Sondervotum (zu § 30 Abs. 2 BVerfGG)§ 14 SächsVerfGHG, Verbindlichkeit der Entscheidungen (anstatt § 31 BVerfGG)§ 15 SächsVerfGHG, Einstweilige Anordnungen (anstatt § 32 Abs. 6 BVerfGG)§ 16 SächsVerfGHG, Kosten und Auslagenerstattung (anstatt §§ 34 und 34a BVerfGG)§ 17 SächsVerfGHG, Antragsteller und Antragsgegner§ 18 SächsVerfGHG, Zulässigkeit des Antrags§ 19 SächsVerfGHG, Beitritt zum Verfahren§ 20 SächsVerfGHG, Entscheidung§ 21 SächsVerfGHG, Zulässigkeit des Antrags§ 22 SächsVerfGHG, Anhörung der betroffenen Verfassungsorgane§ 23 SächsVerfGHG, Entscheidung§ 24 SächsVerfGHG, Wirkungen der Entscheidung...§ 47 SächsVerfGHG, In-Kraft-Treten
 § 4 SächsVerfGHG, Amtseid
 § 4 SächsVerfGHGGesetz über Verfassungsgerichtshof des Freistaates Sachsen (Sächsisches Verfassungsgerichtshofsgesetz - SächsVerfGHG)Landesrecht SachsenTitel: Gesetz über Verfassungsgerichtshof des Freistaates Sachsen (Sächsisches Verfassungsgerichtshofsgesetz - SächsVerfGHG)Normgeber: SachsenAmtliche Abkürzung: SächsVerfGHGReferenz: 112-1Abschnitt: Erster Teil – Organisatorische Bestimmungen (1) Die Mitglieder des Verfassungsgerichtshofes leisten vor Aufnahme ihres Amtes in öffentlicher Sitzung des Landtages folgenden Eid:"Ich schwöre, das Richteramt getreu dem Grundsatz für die Bundesrepublik Deutschland, getreu der Verfassung des Freistaates Sachsen und getreu dem Gesetz auszuüben, nach bestem Wissen und Gewissen ohne Ansehen der Person zu urteilen und nur der Wahrheit und Gerechtigkeit zu dienen."(2) Der Eid kann auch mit der Beteuerung "So wahr mir Gott helfe" geleistet werden. Bekennt sich ein Mitglied des Verfassungsgerichtshofes zu einer Religionsgemeinschaft, deren Angehörigen das Gesetz die Verwendung einer anderen Beteuerungsformel gestattet, so kann es diese gebrauchen.(3) Im Falle der Wiederwahl bedarf es keiner erneuten Vereidigung.
 § 3 SächsVerfGHG, Wahl§ 5 SächsVerfGHG, Rechtsstellung


text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 52007PC0561
 Priekšlikums Padomes regula ar ko atceļ antidempinga maksājumu, kurš noteikts ar Padomes 2002. gada 13. jūnija Regulu (EK) Nr. 1050/2002 par Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un ar ko atļauj šā maksājuma atmaksāšanu vai atlaišanu un, ar ko atceļ kompensācijas maksājumu, kurš noteikts ar Padomes 2003. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 960/2003 par Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un ar ko atļauj šā maksājuma atmaksāšanu vai atcelšanu, kā arī izbeidz attiecīgo procedūru /* COM/2007/0561 galīgā redakcija */
 [pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 2.10.2007COM(2007) 561 galīgā redakcijaPriekšlikumsPADOMES REGULAar ko atceļ antidempinga maksājumu, kurš noteikts ar Padomes 2002. gada 13. jūnija Regulu (EK) Nr. 1050/2002 par Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un ar ko atļauj šā maksājuma atmaksāšanu vai atlaišanu un, ar ko atceļ kompensācijas maksājumu, kurš noteikts ar Padomes 2003. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 960/2003 par Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un ar ko atļauj šā maksājuma atmaksāšanu vai atcelšanu, kā arī izbeidz attiecīgo procedūru(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTSPRIEKšLIKUMA KONTEKSTS |Priekšlikuma pamatojums un mērķi Šis priekšlikums attiecas uz to, kā piemērot Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005 („antidempinga pamatregula”), un kā piemērot Padomes Regulu (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2004. gada 8. marta Regulu (EK) Nr. 461/2004 („antisubsidēšanas pamatregula”), procedūrā attiecībā uz antidempinga maksājumu, kuru piemēro Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam, kā arī procedūrā attiecībā uz kompensācijas maksājumu, kuru piemēro Indijas izcelsmes kompaktdisku importam. |Vispārīgais konteksts Šis priekšlikums sagatavots, īstenojot gan antidempinga, gan antisubsidēšanas pamatregulu, un ir rezultāts izmeklēšanai, ko veica saskaņā ar šajās pamatregulās noteiktajām pamatprasībām un procedūras prasībām. |Spēkā esošie noteikumi priekšlikuma jomā Priekšlikuma jomā nav spēkā esošu noteikumu. |Atbilstība pārējiem Eiropas Savienības politikas virzieniem un mērķiem Nepiemēro. |APSPRIEšANāS AR IEINTERESēTAJāM PERSONāM UN IETEKMES NOVēRTēJUMS |Apspriešanās ar ieinteresētajām personām |Procedūrā iesaistītajām ieinteresētajām personām jau ir bijusi iespēja aizstāvēt savas intereses izmeklēšanā saskaņā ar antidempinga pamatregulas un antisubsidēšanas pamatregulas noteikumiem. |Ekspertu atzinumu pieprasīšana un izmantošana |Neatkarīgu ekspertu atzinums nebija vajadzīgs. |Ietekmes novērtējums Priekšlikums izvirzīts, īstenojot antidempinga pamatregulu un antisubsidēšanas pamatregulu. Antidempinga pamatregulā un antisubsidēšanas pamatregulā nav paredzēts vispārējs ietekmes novērtējums, bet tajās ietverts pilnīgs novērtējamo nosacījumu saraksts. |PRIEKšLIKUMA JURIDISKIE ASPEKTI |Ierosināto pasākumu kopsavilkums Komisija, 2007. gada 22. martā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī[1] publicējot paziņojumu, uzsāka daļēju starpposma pārskatīšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, kas piemērojami Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam, un attiecībā uz kompensācijas pasākumiem, kas piemērojami Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam. Abās pārskatīšanās, kas ierosinātas pēc Komisijas iniciatīvas, pārbauda tikai Kopienas intereses. Pievienotais Komisijas priekšlikums Padomes regulai ietver galīgos secinājumus par Kopienas interesēm. Antidempinga un Antisubsidēšanas komiteju sēdēs 2007. gada 6. septembrī notika apspriešanās ar dalībvalstīm. Ierosināto rīcību atbalstīja dalībvalstu vairākums. Tiek ierosināts, lai Padome pieņemtu šeit pievienoto priekšlikumu Regulai, kas iespējami drīz jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. |Juridiskais pamats Padomes 1995. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2005. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 2117/2005, un Padomes Regula (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2004. gada 8. marta Regulu (EK) Nr. 461/2004 („antisubsidēšanas pamatregula”). |Subsidiaritātes princips Priekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro. |Proporcionalitātes princips Priekšlikums ir saskaņā ar proporcionalitātes principu šādu iemeslu dēļ. |Rīcības veids ir aprakstīts iepriekš minētajā antidempinga un antisubsidēšanas pamatregulā un neparedz valstu lēmumus. |Netiek prasīts norādīt, kā līdz minimumam samazina un proporcionāli priekšlikuma mērķim sadala Kopienas, valstu valdību, reģionālo un vietējo varas iestāžu, uzņēmēju un pilsoņu finansiālo un administratīvo slogu. |Juridisko instrumentu izvēle |Ierosinātais juridiskais instruments – regula. |Citi instrumenti nebūtu piemēroti šāda iemesla dēļ. Antidempinga pamatregulā un antisubsidēšanas pamatregulā nav paredzētas citas iespējas. |IETEKME UZ BUDžETU |Priekšlikums neietekmē Kopienas budžetu. Pasākumus piemēro ar atpakaļejošu datumu. Atmaksāšana vai atcelšana jāpieprasa valsts muitas iestādēs saskaņā ar piemērojamiem muitas tiesību aktiem. |1. PriekšlikumsPADOMES REGULAar ko atceļ antidempinga maksājumu, kurš noteikts ar Padomes 2002. gada 13. jūnija Regulu (EK) Nr. 1050/2002[2] par Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un ar ko atļauj šā maksājuma atmaksāšanu vai atlaišanu un, ar ko atceļ kompensācijas maksājumu, kurš noteikts ar Padomes 2003. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 960/2003 [3] par Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un ar ko atļauj šā maksājuma atmaksāšanu vai atcelšanu, kā arī izbeidz attiecīgo procedūruEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis [4] („antidempinga pamatregula”), un jo īpaši tās 11. panta 3. punktu,ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis („antisubsidēšanas pamatregula”) [5] , un jo īpaši tās 19. pantu,ņemot vērā priekšlikumu, ko Komisija iesniegusi pēc apspriešanās ar padomdevēju komiteju,tā kā:A. PROCEDŪRA2. Spēkā esošie pasākumi un šīs pārskatīšanas priekšmets3. Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam 2002. gada 18. jūnijā noteica galīgo antidempinga maksājumu[6] („sākotnējā antidempinga procedūra”). Maksājuma apmērs bija 17,7% līdz 38,5% robežās. Šie pasākumi zaudēja spēku 2007. gada 18. jūnijā[7].4. Galīgo kompensācijas maksājumu CD-R importam no Indijas noteica 2003. gada 5. jūnijā[8]. Tā apmērs bija 7,3 % („sākotnējā antisubsidēšanas procedūra”).5. Iepriekšējās izmeklēšanas attiecībā uz CD-R importu no Ķīnas Tautas Republikas, Honkongas un Malaizijas6. Ar 2006. gada 3. novembra Lēmumu 2006/753/EK Komisija izbeidza antidempinga procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas („ĶTR”), Honkongas un Malaizijas izcelsmes ierakstāmo kompaktdisku (CD-R) ievedumiem, jo pasākumu piemērošana nebija Kopienas interesēs („lēmums par izbeigšanu”)[9]. Tika secināts, ka Kopienas ražošanas nozare, visticamāk, negūs būtisku labumu no pasākumu ieviešanas, jo tās tirgus daļa ir neliela. Tāpēc pasākumu ieviešanu uzskatīja par neproporcionālu, salīdzinot ar to ievērojami negatīvo ietekmi uz importētājiem, izplatītājiem, mazumtirgotājiem un patērētājiem.7. Pārskatīšanas uzsākšana8. Komisija, 2007. gada 22. martā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī („paziņojums par pārskatīšanas sākšanu”)[10] publicējot paziņojumu, informēja par daļējas starpposma pārskatīšanas uzsākšanu attiecībā uz antidempinga pasākumiem, kas piemērojami Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam, un attiecībā uz kompensācijas pasākumiem, kas piemērojami Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam.9. Abās pārskatīšanās, kas ierosinātas pēc Komisijas iniciatīvas, ir pārbaudītas tikai Kopienas intereses, turklāt attiecīgo lēmumu, iespējams, piemēros ar atpakaļejošu datumu (2006. gada 5. novembri), t.i., ar datumu, kurā stājās spēkā lēmums par izbeigšanu. Procedūras efektivitātes labad antidempinga maksājuma pārskatīšanu CD-R importam no Taivānas un kompensācijas maksājuma pārskatīšanu CD-R importam no Indijas apvienoja vienā izmeklēšanā.10. Kā minēts iepriekš, antidempinga pasākumi attiecībā uz Taivānas izcelsmes importu zaudēja spēku 2007. gada 18. jūnijā. Tāpēc pārskatīšanu attiecībā uz Taivānu pārtrauca. Tomēr līdz šim datumam veiktajā oficiālajā izmeklēšanā Komisija koncentrējās uz jautājumu, vai laikā no 2006. gada 5. novembra līdz 2007. gada 18. jūnijam saņemtos maksājumus ir jāatceļ ar atpakaļejošu datumu.11. Procedūras efektivitātes labad un, lai nodrošinātu pasākumu vispārējo konsekvenci, Komisija apvienoja abu pārskatīšanu secinājumus šajā regulā.12. Personas, uz kurām attiecas procedūra13. Komisija ir oficiāli informējusi Kopienas ražotājus, importētājus un lietotājus, kā arī eksportētājus un Indijas un Taivānas pārstāvjus par pārskatīšanas uzsākšanu. Visām ieinteresētajām personām tika dota iespēja rakstveidā paziņot savu viedokli un pieprasīt uzklausīšanu termiņā, kas noteikts paziņojumā par pārskatīšanas sākšanu. Tā kā pārskatīšanas attiecās tikai uz Kopienas interesēm, Komisija aicināja aizpildīt anketas tikai personas Kopienā, t.i., Kopienas ražotājus, importētājus un lietotājus. Atbildes uz anketas jautājumiem sniedza viens ražotājs, 14 importētāji un 10 lietotāji.14. Komisija saņēma vēstuli no Eiropas CD-R ražotāju komitejas („ CECMA ”), kas pārstāvēja sūdzības iesniedzēju sākotnējās antidempinga un antisubsidēšanas procedūrās, kā arī procedūrās, ko veica saistībā ar lēmumu par izbeigšanu; vēl vienu vēstuli saņēma no bijušā uzņēmuma D pārstāvja, kā minēts lēmumā par izbeigšanu.15. Turklāt Komisijas dienesti saņēma informāciju no citām ieinteresētajām personām, galvenokārt no Indijas eksportētāja izplatītājiem un piegādātājiem.16. Komisijas dienesti pienācīgi pārbaudīja visu informāciju un argumentus, ko sniedza ieinteresētās personas. Tomēr, ņemot vērā Kopienas ražošanas nozares stāvokli, šīs pārskatīšanas secinājumi attieksies tikai uz Kopienas ražošanas nozares noteikšanu.17. Izmeklēšanas periods18. Izmeklēšana attiecībā uz Kopienas interesēm aptvēra periodu no 2006. gada 1. janvāra līdz 2006. gada 31. decembrim („izmeklēšanas periods" jeb „IP”). Kopienas interešu noteikšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz periodu no 2003. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām („attiecīgais periods).19. Attiecīgais ražojums un līdzīgais ražojums20. Attiecīgais ražojums21. Ražojums, uz kuru attiecas pārskatīšana, ir Indijas izcelsmes ierakstāmi kompaktdiski (CD-R) („attiecīgais ražojums”), kurus patlaban klasificē ar KN kodu ex 8523 40 11. Šis KN kods ir norādīts vienīgi informācijai.22. Uz tādu pašu Taivānas izcelsmes ražojumu attiecās pārskatīšana no 2007. gada 22. marta (datums, kurā publicēja paziņojumu par pārskatīšanas uzsākšanu) līdz 2007. gada 18. jūnijam (datums, kurā antidempinga pasākumi attiecībā uz Taivānas izcelsmes CD-R importu zaudēja spēku).23. Attiecīgais ražojums ir polikarbonāta disks, kas pārklāts ar krāsvielas slāni, ar atstarojoša materiāla slāni un ar aizsargkārtu. Lai gan šādos diskos informāciju var ierakstīt vairākos soļos, tā nav dzēšama. Disks ir cipardatu vai mūzikas optiskās atmiņas nesējs.24. Ierakstāmo kompaktdisku (CD-R) veidus izšķir pēc tā, kāda veida informāciju tajos uzglabā (datu CD-R vai mūzikas CD-R), pēc atmiņas ietilpības, atstarojošā metāla slāņa veida un pēc tā, vai uz ierakstāmā kompaktdiska ir iespiests uzraksts. Visiem CD-R veidiem ir vienādas fizikālās un tehniskās pamatīpašības, un tos izmanto tiem pašiem nolūkiem. Līdz ar to tos uzskata par vienu ražojumu.25. Līdzīgais ražojums26. Pašreizējā procedūrā netika sniegti komentāri, kas apšaubītu importēto CD-R un Kopienā ražoto disku līdzību. Tādējādi Indijas vai Taivānas izcelsmes CD-R un CD-R, kas tiek ražoti Kopienā, tiek uzskatīti par līdzīgiem ražojumiem antidempinga pamatregulas 1. panta 4. punkta nozīmē un antisubsidēšanas pamatregulas 1. panta 5. punkta nozīmē.B. KOPIENAS PRODUKCIJA UN KOPIENAS RAŽOŠANAS NOZARE1. Kopienas produkcija un Kopienas ražošanas nozare procedūrās, kuru rezultātā pieņēma lēmumu par izbeigšanu27. Šajās procedūras (sk. 28. un 58. un sekojošos apsvērumus lēmumā par izbeigšanu) Komisijas dienesti noskaidroja, ka Kopienas produkciju pamatregulas 4. panta 1. punkta nozīmē veidoja 10 ražotāji. Tika uzskatīts, ka tikai viens uzņēmums veido Kopienas ražošanas nozari antidempinga pamatregulas 4. panta 1. punkta un 5. panta 4. punkta nozīmē, proti, Manufacturing Advanced Media („ MAM-E ”).2. Kopienas produkcija un Kopienas ražošanas nozare pašreizējās procedūrās28. Neviens no ražotājiem, kura produkciju lēmumā par izbeigšanu ietvēra Kopienas ražošanas nozares definīcijā, nesadarbojās pašreizējā procedūrā.29. Turklāt Komisija saņēma pierādījumus tam, ka vienīgais uzņēmums, kas veido Kopienas ražošanas nozari procedūrā, kuras rezultātā izstrādāja lēmumu par izbeigšanu, ir pakļauts likvidēšanas procedūrai. Tas apstiprinājās vēstulē no attiecīgā uzņēmuma bijušā pārstāvja. Turklāt Komisija saņēma tiesas lēmuma kopiju, ar ko uzsāk likvidācijas procedūru, pārtraucot uzņēmuma darbību. Komisijas nosūtīto anketu atgrieza ar piezīmi „ar tiesas lēmumu notiekošs likvidācijas process” ( liquidation judiciaire ).30. Lai gan Eiropas CD-R ražotāju komiteja („ CECMA ”) atbalstīja turpmāku pasākumu piemērošanu, tā nesniedza atbildes uz anketas jautājumiem vai pierādījumus Kopienas ražotāja vārdā, kas ir asociācijas biedrs.31. Cits uzņēmums (uzņēmums A lēmumā par izbeigšanu) informēja Komisiju, ka tas ir pārtraucis ražošanu Kopienā.32. Visbeidzot, Komisija saņēma atbildes no uzņēmuma B (lēmumā par izbeigšanu). Netika sniegti pierādījumi, kas būtu pretrunā Komisijas atzinumiem, ka uzņēmums B nav jāiekļauj Kopienas ražošanas nozares definīcijā, un šā uzņēmuma ražojumi jāizslēdz no Kopienas produkcijas definīcijas (sk. 40. apsvērumu lēmumā par izbeigšanu).33. Pamatojoties uz iepriekšminēto, tiek secināts, ka Kopienas ražošanas nozare vairs nepastāv, tādējādi nepastāv arī Kopienas intereses.PIEMĒROŠANA AR ATPAKAĻEJOŠU DATUMU34. Ņemot vērā iepriekšminētos apsvērumus, antidempinga pasākumi, kas piemērojami Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam un kompensācijas pasākumi, kas piemērojami Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importam, jāgroza ar atpakaļejošu datumu, kurā stājās spēkā lēmums par izbeigšanu.35. Tāpēc galīgie antidempinga maksājumi, kas samaksāti vai iegrāmatoti saskaņā ar Padomes 2002. gada 13. jūnija Regulu (EK) Nr. 1050/2002 attiecībā uz Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, un galīgie kompensācijas maksājumi, kas samaksāti vai iegrāmatoti saskaņā ar Padomes 2003. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 960/2003 attiecībā uz Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku importu, kas laists brīvā apgrozībā no 2006. gada 5. novembra, jāatmaksā vai jāatlaiž.36. Atmaksa vai atcelšana jāpieprasa valsts muitas iestādēs saskaņā ar piemērojamiem muitas tiesību aktiem.IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsAr šo atceļ antidempinga maksājumu, kuru noteica ar Padomes 2002. gada 13. jūnija Regulu (EK) Nr. 1050/2002 par Taivānas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku (CD-R) importu, un kompensācijas maksājumu, kuru noteica ar Padomes 2003. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 960/2003 par Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku (CD-R) importu2. pantsAr šo pārtrauc antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Indijas izcelsmes ierakstāmu kompaktdisku (CD-R) importu.3. pantsŠī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Regulas 1. pantu piemēro no 2006. gada 5. novembra.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.Briselē,Padomes vārdā ––priekšsēdētājs [1] OV C 66, 22.3.2007., 16. lpp.[2] OV L 160, 18.6.2002., 2. lpp.[3] OV L 138, 5.6.2003., 1. lpp.[4] OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2117/2005 (OV L 340, 23.12.2005.).[5] OV L 288, 21.10.1997., 1. lpp., kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 461/2004 (OV L 77, 13.3.2004., 12. lpp.).[6] OV L 160, 18.6.2002., 2. lpp.[7] OV C 130, 12.6.2007., 17. lpp.[8] OV L 138, 5.6.2003., 1. lpp.[9] OV L 305, 4.11.2006., 15. lpp.[10] OV C 66, 22.3.2007., 16. lpp.