text:
 |
 52011PC0215
 Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS kuriuo užtikrinamas tvirtesnis bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą /* KOM/2011/0215 galutinis - 2011/0093 (COD) */
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1. PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 1.1.
 Pasiūlymo istorija
 Europos Sąjungoje patentinę
 apsaugą šiuo metu gali suteikti valstybių narių nacionaliniai
 patentų biurai, išduodantys nacionalinius patentus, arba Europos
 patentų tarnyba pagal Europos patentų konvenciją (EPK)[1].
 Tačiau po to, kai Europos patentų tarnyba išduoda Europos
 patentą, jis turi būti patvirtinamas kiekvienoje valstybėje
 narėje, kurioje prašoma suteikti apsaugą. Norint Europos patentą
 patvirtinti valstybėje narėje, nacionaliniais įstatymais gali
 būti, inter alia, numatyta, kad patento savininkas privalo pateikti
 Europos patento vertimą į oficialiąją tos valstybės
 narės kalbą[2].
 Todėl dabartinė patentų sistema ES, ypač vertimo
 reikalavimai, yra labai brangi ir sudėtinga. Bendros vidutinio Europos
 patento patvirtinimo išlaidos siekia 12 500 EUR, jei jis tvirtinamas
 tik 13 valstybių narių, o jei tvirtinama visoje ES –
 32 000 EUR. Apskaičiuota, kad faktinės patvirtinimo
 išlaidos ES sudaro apie 193 mln. EUR per metus.
 Ir strategijoje „Europa 2020“[3], ir
 Bendrosios rinkos akte[4]
 kaip vienas iš prioritetų nurodytas žiniomis ir inovacijomis grindžiamos
 ekonomikos sukūrimas. Abiem iniciatyvomis siekiama gerinti bendrąsias
 sąlygas įmonėms diegti inovacijas, sukuriant bendrą
 patentinę apsaugą ES valstybėse narėse ir bendrą
 Europos patentų ginčų nagrinėjimo sistemą.
 Nepaisant to, jog plačiai
 pripažįstama, kad be bendros patentinės apsaugos Europos verslui gali
 būti sunkiau konkuruoti, Sąjunga iki šiol nesugebėjo užtikrinti
 bendros patentinės apsaugos. Iš pradžių Komisija 2000 m.
 rugpjūčio mėn. pasiūlė Tarybos reglamentą
 dėl Bendrijos patento[5].
 2002 m. Europos Parlamentas priėmė teisėkūros
 rezoliuciją[6].
 2003 m. Taryba suformulavo bendrą politinį požiūrį[7],
 tačiau galutinio susitarimo pasiekti nepavyko. Diskusijas dėl
 pasiūlymo Taryba atnaujino Komisijai 2007 m. balandžio mėn.
 priėmus komunikatą „Europos patentų sistemos stiprinimas“[8].
 Komunikatu patvirtintas ryžtas sukurti bendrą Bendrijos patentą.
 Lisabonos sutartimi nustatytas konkretesnis
 Europos intelektinės nuosavybės teisių kūrimo teisinis
 pagrindas. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 118
 straipsnio 1 pastraipą Europos intelektinės nuosavybės
 teisių kūrimo priemones nustato Europos Parlamentas ir Taryba pagal
 įprastą teisėkūros procedūrą. Tačiau 118
 straipsnio 2 pastraipoje pateiktas konkretus teisinis pagrindas, taikytinas
 Europos intelektinės nuosavybės teisių srities kalbos
 nuostatoms, kurias, pasikonsultavusi su Europos Parlamentu, pagal specialią
 teisėkūros procedūrą vieningai nustato Taryba. Todėl
 bendros ES patentų sistemos vertimo tvarka turi būti nustatyta
 atskiru reglamentu.
 2009 m. gruodžio mėn. Taryba
 priėmė išvadas dėl sustiprintos Europos patentų sistemos[9] ir
 bendrą požiūrį į reglamento dėl ES patento
 pasiūlymą[10].
 Tačiau dėl pirmiau minėtų teisinio pagrindo
 pokyčių vertimo tvarka nebuvo aptarta.
 2010 m. birželio 30 d. Komisija
 priėmė Tarybos reglamento dėl Europos Sąjungos patento
 vertimo tvarkos pasiūlymą[11].
 Prie pasiūlymo pridėta poveikio vertinimo ataskaita[12], kurioje
 išnagrinėti įvairūs galimos vertimo tvarkos variantai. Nepaisant
 didelių Tarybai pirmininkaujančios valstybės narės
 pastangų, 2010 m. lapkričio 10 d. Konkurencingumo tarybos
 dokumentuose nurodyta, kad vienbalsiai susitarti dėl vertimo tvarkos
 nepavyko[13].
 2010 m. gruodžio 10 d. Konkurencingumo tarybos posėdyje[14]
 patvirtinta, kad esama neįveikiamų sunkumų, todėl
 vienbalsiai priimti sprendimo neįmanoma nei dabar, nei netolimoje
 ateityje. Taigi taikant atitinkamas Sutarčių nuostatas per
 pagrįstą laikotarpį neįmanoma pasiekti siūlomų
 reglamentų tikslo – visoje Europos Sąjungoje nustatyti bendrą
 patentinę apsaugą.
 Remdamasi dvylikos valstybių narių
 (Danijos, Vokietijos, Estijos, Prancūzijos, Lietuvos, Liuksemburgo,
 Nyderlandų, Lenkijos, Slovėnijos, Suomijos, Švedijos ir
 Jungtinės Karalystės) prašymu, Komisija pateikė
 pasiūlymą Tarybai leisti imtis tvirtesnio bendradarbiavimo bendros
 patentinės apsaugos srityje[15].
 Visos valstybės narės savo prašymuose nurodė, kad Komisijos
 teisėkūros pasiūlymai pagal tvirtesnio bendradarbiavimo
 principą turėtų būti pagrįsti pastarojo meto derybomis
 Taryboje. Priėmus pasiūlymą, taip bendradarbiauti
 pageidavimą išreiškė ir Belgija, Bulgarija, Čekija, Airija,
 Graikija, Kipras, Latvija, Vengrija, Malta, Austrija, Portugalija, Rumunija ir Slovakija.
 Gavusi Europos Parlamento sutikimą, 2011 m. kovo 10 d. Taryba
 priėmė sprendimo leisti bendradarbiauti pasiūlymą. Šiuo
 reglamentu užtikrinamas Tarybos sprendimu 2011/167/ES[16]
 leidžiamas tvirtesnis bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę
 apsaugą.
 1.2.
 Teisinis požiūris
 Palyginti su 2000 m. Komisijos
 pasiūlymu, šis pasiūlymas remiasi esama Europos patentų sistema;
 juo užtikrinamas dalyvaujančių valstybių narių teritorijai
 išduotų Europos patentų bendras galiojimas. Bendra patentinė
 apsauga bus pasirinktinė ir galės būti taikoma kartu su
 nacionaliniais ir Europos patentais. Per mėnesį po to, kai
 paskelbiama nuoroda į Europos patento išdavimą, Europos patentų
 tarnybos išduotų Europos patentų savininkai gali pateikti
 prašymą Europos patentų tarnybai, kad būtų
 įregistruota bendro galiojimo nuostata. Įregistravus bendro galiojimo
 nuostatą, bus užtikrinta vienoda apsauga, kuri bus vienodai taikoma
 visų dalyvaujančių valstybių narių teritorijose. Bendro
 galiojimo Europos patentai gali būti išduodami, perduodami, atšaukiami
 arba nustoti galioti tik visose tose teritorijose kartu. Dalyvaujančios
 valstybės narės bendro galiojimo Europos patentų
 administravimą paveda Europos patentų tarnybai.
 2. KONSULTACIJOS SU SUINTERESUOTOSIOMIS
 ŠALIMIS
 2006 m. sausio mėn. Komisija
 pradėjo plačias konsultacijas dėl Europos patentų politikos
 ateities[17].
 Iš įvairių suinteresuotųjų šalių, įskaitant
 visų ekonomikos sektorių įmones, verslo ir mažųjų ir
 vidutinių įmonių (MVĮ) asociacijas, patentų srities
 specialistus, valstybės institucijas ir mokslininkus, gauta daugiau kaip 2
 500 atsakymų. Respondentai ragino kurti Europos patentų sistemą,
 kuri skatintų diegti inovacijas, užtikrintų mokslinių žinių
 sklaidą, lengvintų technologijų perdavimą, būtų
 prieinama visiems rinkos dalyviams ir būtų teisiškai pagrįsta.
 Savo atsakymuose suinteresuotosios šalys akivaizdžiai išreiškė
 nusivylimą dėl to, kad nėra pažangos įgyvendinant Bendrijos
 patento projektą. Beveik visi respondentai (patentų sistemos naudotojai)
 atmetė pagal Tarybos 2003 m. bendro politinio požiūrio
 dokumentą numatytą vertimo tvarką, pagal kurią patento
 savininkas privalėtų pateikti teisinį poveikį turintį
 patento apibrėžties vertimą į visas oficialiąsias Bendrijos
 kalbas.
 Suinteresuotosios šalys išreiškė
 bendrą paramą tam, kad būtų sukurtas bendras, prieinamas ir
 konkurencingas Bendrijos patentas. Ši nuomonė buvo pakartota per
 2006 m. liepos 12 d. surengtą viešą svarstymą, per
 kurį labai įvairių suinteresuotųjų šalių atstovai
 pasisakė už tai, kad būtų sukurtas išties bendras aukštos kokybės
 patentas. Tačiau jie pabrėžė, kad politiniai kompromisai
 neturėtų pakenkti projekto naudingumui. Konkrečiai
 mažųjų ir vidutinių įmonių atstovai pabrėžė,
 kaip svarbu, kad patentavimo išlaidos nebūtų labai didelės.
 Be to, bendros patentinės apsaugos klausimas
 išsamiai apsvarstytas konsultacijose dėl Smulkiojo verslo akto Europai,
 kurį sudaro iniciatyvos, kuriomis siekiama padėti Europos MVĮ[18].
 Mažosios ir vidutinės įmonės nurodė, kad pagrindinės
 kliūtys – dideli patentų mokesčiai ir teisiškai sudėtinga
 patentų sistema[19]. Per
 konsultacijas pateiktose nuomonėse įmonės, ypač MVĮ
 atstovai, pageidavo, kad būtų smarkiai sumažinta būsimo bendro
 patentavimo kaina[20].
 Neseniai pateiktose įvairių
 suinteresuotųjų šalių nuomonėse raštu pateikiama nuoroda
 į bendrą patentinę apsaugą. Europos verslo asociacijos,
 tokios kaip BusinessEurope[21],
 UEAPME[22]
 ir Eurochambres[23],
 patvirtina, kad ir didžiosios, ir mažosios įmonės nori, kad
 patentinė apsauga būtų supaprastinta, užtikrinama mažiausiomis
 išlaidomis ir prieinama. Tokius pat klausimus kelia daugelio valstybių
 narių skirtingų pramonės sektorių nacionalinės verslo
 organizacijos[24].
 Suinteresuotosios šalys pabrėžė, kad bet koks sprendimas dėl
 bendros patentinės apsaugos turėtų būti grindžiamas
 galiojančia patentų išdavimo Europoje tvarka ir kad dėl tokio
 sprendimo Europos patentų konvencija neturėtų būti
 persvarstoma.
 3. POVEIKIO VERTINIMAS
 Prie pasiūlymo pridedamas poveikio
 vertinimas, kuriame apibūdintos dabartinės Europos patentų
 sistemos pagrindinės problemos: i) didelės Europos patentų
 vertimo ir skelbimo išlaidos, ii) patentų galiojimo užtikrinimo
 skirtingose valstybėse narėse skirtumai (metiniai patento
 pratęsimo mokesčiai turi būti kasmet mokami kiekvienoje šalyje,
 kurioje patentas patvirtintas); ir iii) administraciškai sudėtinga
 registruoti patento perdavimą, licencijas ir kitas su patentais susijusias
 teises. Todėl visapusiška patentinė apsauga Europoje tokia brangi ir
 sudėtinga, kad ja negali naudotis daugelis išradėjų ir bendrovių.
 Poveikio vertinime nagrinėjamas toliau išvardytų
 variantų poveikis:
 1 variantas (bazinis scenarijus) – Komisija
 nesiima jokių veiksmų;
 2 variantas – Komisija ir toliau
 bendradarbiauja su kitomis institucijomis, siekdama sukurti visose 27
 valstybėse narėse galiojantį ES patentą;
 3 variantas – Komisija pateikia tvirtesnio
 bendradarbiavimo reglamentų pasiūlymus:
 Variantas 3.1 – Komisija siūlo
 2010 m. birželio 30 d. pasiūlymą atitinkančią
 vertimo tvarką, taikytiną bendros patentinės apsaugos srityje,
 arba
 Variantas 3.2 – Komisija, remdamasi savo
 2010 m. birželio 30 d. pasiūlymu, siūlo vertimo
 tvarką, taikytiną bendros patentinės apsaugos srityje; į
 ją įtraukiami Taryboje aptarto kompromisinio pasiūlymo
 elementai.
 Poveikio vertinimas parodė, kad
 pirmenybė teiktina 3 variantui (variantui 3.2).
 Šios problemos gali būti sprendžiamos tik
 ES lygmeniu, nes be ES teisinės priemonės valstybės narės
 negalėtų tinkamai užtikrinti keliose valstybėse narėse
 vienodai taikomų patentų teisinio poveikio.
 4. TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
 Tarybos sprendimo 2011/167/ES 1 straipsnyje
 išvardytoms valstybėms narėms tuo sprendimu leidžiama tvirčiau
 bendradarbiauti kuriant bendrą patentinę apsaugą.
 SESV 118 straipsnio 1 pastraipoje numatytas
 teisinis pagrindas, kuriuo remiantis būtų suteikta vienoda Europos
 intelektinės nuosavybės teisių apsauga visoje Sąjungoje,
 tuo tikslu pagal įprastą teisėkūros procedūrą
 priimant Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą.
 5. POVEIKIS BIUDŽETUI
 Šis pasiūlymas neturi poveikio
 Sąjungos biudžetui.
 6. IŠSAMUS APRAŠYMAS
 1 straipsnis. Objektas
 Šiame straipsnyje apibrėžtas reglamento,
 kuriuo užtikrinamas Tarybos sprendimu 2011/167/ES leidžiamas tvirtesnis
 bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą, objektas.
 Aiškiai nurodoma, kad šis reglamentas yra specialus susitarimas pagal EPK 142
 straipsnį.
 2 straipsnis. Apibrėžtys
 Šiame straipsnyje pateikiamos šiame reglamente
 vartojamų pagrindinių sąvokų apibrėžtys.
 3 straipsnis. Bendro galiojimo Europos
 patentas
 Šiuo straipsniu numatyta, kad Europos patentai
 dalyvaujančiose valstybėse narėse gali galioti bendrai, jei
 jų bendro galiojimo nuostata registruojama bendros patentinės
 apsaugos registre. Be to, išdėstomi pagrindiniai bendro galiojimo Europos
 patento bruožai: bendras galiojimas užtikrinant vienodą apsaugą ir
 tai, kad jis vienodai taikomas visose dalyvaujančiose valstybėse
 narėse. Todėl paprastai bendro galiojimo Europos patentas gali
 būti apribotas, licencijuotas, perduotas, atšauktas arba nustoti galioti
 tik visose dalyvaujančiose valstybėse narėse kartu. Be to,
 laikoma, kad Europos patento bendras galiojimas neužtikrinamas, jei patentas
 atšaukiamas, arba toks poveikis apribojamas, jei patentas apribojamas.
 4 straipsnis. Įsigaliojimo data
 Bendro galiojimo Europos patentas
 įsigalioja dalyvaujančiose valstybėse narėse tą
 dieną, kai Europos patentų tarnyba paskelbia nuorodą į
 Europos patento išdavimą. Įregistravus patento bendro galiojimo
 nuostatą, nurodoma, kad dalyvaujančios valstybės narės
 imasi reikiamų priemonių, kad nebūtų laikoma, kad tą
 dieną, kai nuoroda į patento išdavimą paskelbiama Europos
 patentų biuletenyje, Europos patentas jose įsigaliojo kaip
 nacionalinis patentas.
 5 straipsnis. Ankstesnės teisės
 Jei pagal EPK 54 straipsnio 3 dalį
 patentas apribojamas ar atšaukiamas dėl to, kad nepatenkinamas naujumo
 kriterijus, bendro galiojimo Europos patento apribojimas ar atšaukimas
 įsigalioja tik toje (tose) dalyvaujančioje (-iose) valstybėje
 (-ėse) narėje (-ėse), kuri (-os) nurodyta (-os) ankstesnėje
 paskelbtoje Europos patento paraiškoje.
 6 straipsnis. Teisė neleisti
 tiesiogiai naudotis išradimu
 Šiuo straipsniu nustatoma bendro galiojimo
 Europos patento savininko teisė neleisti jo sutikimo neturinčioms
 trečiosioms šalims gaminti, siūlyti, pateikti rinkai arba naudoti
 patentuotą produktą arba tokį produktą importuoti ar
 saugoti toms reikmėms. Patento savininkas gali neleisti trečiosioms
 šalims naudoti patentuoto proceso arba, kai ta trečioji šalis žino ar
 turėjo žinoti, kad be patento savininko sutikimo naudoti tą
 procesą draudžiama, siūlyti tą procesą naudoti
 dalyvaujančiose valstybėse narėse; Be to, savininkas gali
 neleisti trečiosioms šalims siūlyti, pateikti rinkai, naudoti,
 importuoti ar saugoti tiems tikslams produktą, tiesiogiai gautą
 taikant patentuotą procesą.
 7 straipsnis. Teisė neleisti
 netiesiogiai naudotis išradimu
 Šiuo straipsniu nustatoma bendro galiojimo
 Europos patento savininko teisė užtikrinti, kad trečiosios šalys
 dalyvaujančiose valstybėse narėse jokiam asmeniui, išskyrus
 šalį, turinčią teisę naudotis patentuotu išradimu, be savininko
 leidimo negalėtų teikti ar siūlyti priemonių,
 susijusių su pagrindiniu to išradimo elementu ir suteikiančių
 galimybę juo pradėti naudotis, kai ta trečioji šalis žino ar
 turėjo žinoti, kad tos priemonės yra tinkamos ir skirtos užtikrinti,
 kad tuo išradimu būtų galima pradėti naudotis. Tačiau tai
 netaikoma, kai priemonės yra pagrindiniai komercinės paskirties
 produktai, nebent trečioji šalis prekes gavusį asmenį
 skatintų imtis 6 straipsniu draudžiamų veiksmų.
 8 straipsnis. Bendro galiojimo Europos
 patento poveikio apribojimas
 Šiuo straipsniu numatoma keletas bendro
 galiojimo Europos patentu suteikiamų teisių apribojimų.
 Visų pirma toks patentas netaikomas privatiems ir nekomerciniams
 veiksmams, eksperimentiniams veiksmams, susijusiems su patentuotu išradimu ar
 kiekvienu atskiru atveju pagal receptą vaistinėje skubiai vartoti
 paruoštiems vaistams. Nedraudžiami ir kiti veiksmai, kurių leidžiama imtis
 pagal Sąjungos teisę, visų pirma veiksmai, susiję su
 veterinariniais vaistais, žmonėms skirtais vaistais, augalų
 veislių teisine apsauga, kompiuterinių programų teisine apsauga
 taikant autorių teises ir biotechnologinių išradimų teisine
 apsauga. Be to, bendro galiojimo Europos patentu suteikiamos teisės
 netaikomos patentuotų išradimų naudojimui kitų šalių nei
 dalyvaujančios valstybės narės laivuose, orlaiviuose ar
 antžeminio transporto priemonėse, kai tokie laivai, orlaiviai ar
 transporto priemonės laikinai ar atsitiktinai atsiduria
 dalyvaujančių valstybių narių vandenyse, su sąlyga,
 kad išradimas ten naudojamas tik laivo reikmėms, taip pat saugomų
 gyvulių naudojimui ūkininkavimo reikmėms, su sąlyga, kad
 veislinius gyvūnus ar kitą gyvūnų reprodukcinę
 medžiagą ūkininkui pardavė ar kitaip komerciškai platino patento
 savininkas arba kad tai buvo daroma su jo sutikimu.
 9 straipsnis. Pagal bendro galiojimo Europos
 patentą suteiktų teisių išnaudojimas
 Bendro galiojimo Europos patentu suteiktos
 teisės netaikomos su produktu, kuriam taikomas tas patentas, susijusiems
 veiksmams, dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje
 vykdomiems po to, kai produktą patento savininkas pateikia arba produktas
 pateikiamas su jo sutikimu Sąjungos rinkai, nebent savininkas turi
 teisėtą pagrindą priešintis tolesniam produkto komerciniam
 platinimui.
 10 straipsnis. Bendro galiojimo Europos
 patentas kaip nacionalinis patentas
 Visas bendro galiojimo Europos patentas kaip
 nuosavybės objektas visose dalyvaujančiose valstybėse
 narėse vertinamas kaip dalyvaujančios valstybės narės,
 kurioje, Europos patentų registro duomenimis, patento paraiškos pateikimo
 dieną buvo patento savininko gyvenamoji vieta ar pagrindinė verslo
 vieta, nacionalinis patentas. Kai tai netaikoma, bendro galiojimo Europos
 patentas kaip nuosavybės objektas vertinamas kaip dalyvaujančios
 valstybės narės, kurioje tą dieną buvo savininko verslo
 vieta, nacionalinis patentas. Bendrasavininkiams numatytos specialios
 taisyklės. Kai nė vieno savininko gyvenamoji ar verslo vieta
 nėra dalyvaujančioje valstybėje narėje, bendro galiojimo
 Europos patentas kaip nuosavybės objektas vertinamas kaip valstybės,
 kurioje įsikūrusi Europos patentų organizacija, nacionalinis
 patentas.
 Kuriant bendrą patentinę
 apsaugą turi būti pasirūpinta tinkama jurisdikcine tvarka,
 atitinkančia patentų sistemos naudotojų poreikius. Kad bendra
 patentinė apsauga būtų veiksminga, taikant tinkamą
 jurisdikcinę tvarką turėtų būti suteikta teisė
 patentų taikymą užtikrinti arba juos atšaukti visoje
 dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje; kartu
 turėtų būti užtikrinti aukštos kokybės teismo sprendimai ir
 įmonių teisinis saugumas. Konkreti jurisdikcinė tvarka bus
 pasiūlyta kuo greičiau, atsižvelgiant ir į neseniai Europos
 Sąjungos Teisingumo Teismo paskelbtą nuomonę (A-1/09) dėl
 susitarimo dėl Europos ir ES patentų teismo projekto suderinamumo su
 Sutartimis.
 11 straipsnis. Viešosios licencijos
 Šiuo straipsniu bendro galiojimo Europos
 patento savininkui suteikiama galimybė pateikti pareiškimą Europos
 patentų tarnybai, kad jis yra pasirengęs bet kokiam asmeniui kaip
 licenciatui leisti už tinkamą atlygį naudotis išradimu (licencija
 pagal sutartį).
 12 straipsnis. Dalyvaujančių
 valstybių narių užtikrinamas įgyvendinimas
 Šiame straipsnyje pagal EPK 143 straipsnį
 išdėstytos užduotys, kurias dalyvaujančios valstybės narės
 patiki Europos patentų tarnybai. Europos patentų tarnyba vykdo
 užduotis vadovaudamasi savo vidaus taisyklėmis. Europos patentų
 tarnyba administruoja prašymus užtikrinti bendrą galiojimą, į
 Europos patentų registrą įtraukia ir administruoja įrašus,
 susijusius su bendras Europos patentais, priima ir registruoja pareiškimus
 dėl licencijavimo, užtikrina pereinamuoju laikotarpiu reikalingų
 vertimų skelbimą, renka ir administruoja patentų pratęsimo
 mokesčius (taip pat papildomus mokesčius), dalį surinktų
 patentų pratęsimo mokesčių paskirsto dalyvaujančioms
 valstybėms narėms ir administruoja pareiškėjų,
 teikiančių Europos patento paraiškas viena iš oficialiųjų
 Sąjungos kalbų, kuri nėra viena iš oficialiųjų Europos
 patentų tarnybos kalbų, vertimo išlaidų kompensavimo
 sistemą.
 Dalyvaujančios valstybės narės
 užtikrina, kad patento savininko prašymai užtikrinti bendrą galiojimą
 būtų pateikiami EPK 14 straipsnio 3 dalyje nurodyta procedūros
 kalba ne vėliau kaip praėjus mėnesiui po to, kai nuoroda į
 patento išdavimą paskelbiama Europos patentų biuletenyje. Dalyvaujančios valstybės narės taip
 pat užtikrina, kad bendro galiojimo nuostata būtų nurodoma bendros
 patentinės apsaugos registre, kai įvykdomos reikiamos sąlygos.
 Europos patentų tarnyba informuojama apie bendrų patentų
 apribojimą ir atšaukimą.
 Be to, šiame straipsnyje nustatyta, kad
 dalyvaujančios valstybės narės, siekdamos užtikrinti Europos
 patentų tarnybai pavestų užduočių valdymą ir
 priežiūrą, įsteigia Europos patentų organizacijos
 Administracinės tarybos specialųjį komitetą.
 Dalyvaujančios valstybės narės užtikrina veiksmingą
 teisinę apsaugą nacionaliniuose teismuose nuo Europos patentų
 tarnybos administracinių sprendimų, priimtų vykdant jai
 patikėtas užduotis.
 13 straipsnis.
 Principas
 Šiame straipsnyje
 numatytas principas, kad Europos patentų tarnybos išlaidos, patirtos
 vykdant papildomas užduotis, bus padengtos iš mokesčių už bendro
 galiojimo Europos patentus.
 14 straipsnis.
 Patentų pratęsimo mokesčiai
 Bendro galiojimo
 Europos patentų pratęsimo mokesčiai mokami Europos patentų
 organizacijai. Jei patento pratęsimo mokestis nesumokamas laiku, bendro
 galiojimo Europos patentas nustoja galioti.
 15 straipsnis.
 Patentų pratęsimo mokesčių lygis
 Šiame straipsnyje
 pateikta keletas taisyklių ir sąlygų, kurių reikia laikytis
 nustatant patentų pratęsimo mokesčių lygį.
 Konkrečiai jame numatyta, kad bendro galiojimo Europos patentų pratęsimo
 mokesčiai didėja visą patento taikymo laikotarpį ir kad
 jų pakanka ne tik visoms išlaidoms, susijusioms su bendros patentinės
 apsaugos užtikrinimu ir administravimu, padengti, bet ir, kartu su Europos
 patentų organizacija iki patento išdavimo mokėtinais mokesčiais,
 organizacijos biudžetui suderinti.
 Be to, straipsniu nustatoma, kad Komisija
 įgaliojama priimti deleguotuosius teisės aktus, susijusius su bendro
 galiojimo Europos patentų pratęsimo mokesčių lygio
 nustatymu.
 16 straipsnis. Paskirstymas
 Nustatytą 50 procentų bendro galiojimo
 Europos patentų pratęsimo mokesčių dalį,
 atskaičius išlaidas, kurių susidaro administruojant bendrą
 patentinę apsaugą, Komisija paskirsto dalyvaujančioms
 valstybėms narėms remdamasi šiame straipsnyje išvardytais sąžiningais,
 teisingais ir tinkamais kriterijais. Dalyvaujančios valstybės
 narės joms paskirtą patentų pratęsimo mokesčių
 sumą naudoja su patentais susijusioms reikmėms.
 Komisija įgaliojama priimti
 deleguotuosius teisės aktus dėl patentų pratęsimo
 mokesčių paskirstymo dalyvaujančioms valstybėms
 narėms.
 17 straipsnis.
 Įgaliojimų delegavimas
 Šiame straipsnyje aprašomas Komisijai
 suteiktas įgaliojimas priimti deleguotuosius teisės aktus. Europos
 Parlamentas arba Taryba įgaliojimus deleguoja neribotam laikotarpiui ir
 juos gali atšaukti bet kuriuo metu. Apie bet kurį deleguotąjį
 teisės aktą turi būti pranešta Europos Parlamentui ir Tarybai;
 jie gali išreikšti prieštaravimą per du mėnesius.
 18 straipsnis. Komisijos ir Europos
 patentų tarnybos bendradarbiavimas
 Šiuo straipsniu numatyta, kad Komisija užmezga
 glaudų bendradarbiavimą su Europos patentų tarnyba šio
 reglamento taikymo srityse.
 19 straipsnis. Konkurencijos teisės
 aktų ir nesąžiningai konkurencijai taikomų teisės aktų
 taikymas
 Šiuo straipsniu numatyta, kad šiuo reglamentu
 nedaromas poveikis konkurencijos teisės aktų ir nesąžiningai
 konkurencijai taikomų teisės aktų taikymui.
 20 straipsnis. Šio reglamento taikymo
 ataskaita
 Kas šešerius metus Komisija Tarybai pateikia
 ataskaitą apie šio reglamento taikymą, o prireikus pateikia
 tinkamų pasiūlymų jį iš dalies pakeisti.
 21 straipsnis. Dalyvaujančių
 valstybių narių pranešimai
 Straipsniu reikalaujama, kad
 dalyvaujančios valstybės narės informuotų Komisija apie
 priemones, kurias jos priima pagal 4 straipsnio 2 dalį ir 12
 straipsnį.
 22 straipsnis. Įsigaliojimas ir
 taikymas
 Šiuo straipsniu numatyta, kad šis reglamentas
 įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos
 Sąjungos oficialiajame leidinyje. Tačiau, atsižvelgiant į
 tai, kad bendriems Europos patentams nustatytos kalbos nuostatos
 reglamentuojamos Tarybos reglamentu .../... ir kad, antra vertus, tokiems
 patentams taikytinos esminės nuostatos reglamentuojamos šiuo reglamentu,
 abu reglamentai turėtų būti kartu taikomi nuo vienos konkrečios
 datos. Dalyvaujančios valstybės narės užtikrina, kad 4
 straipsnio 2 dalyje ir 12 straipsnyje minimos taisyklės būtų
 nustatytos imtinai iki taikymo datos. Be to, nustatoma, kad gali būti
 prašoma bendrą patentinę apsaugą taikyti bet kuriam Europos
 patentui, išduotam tą dieną, nuo kurios šis reglamentas pradedamas
 taikyti, ar po jos.
 2011/0093 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 kuriuo užtikrinamas tvirtesnis
 bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
 SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Europos Sąjungos
 sutartį ir į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
 ypač į jos 118 straipsnio 1 pastraipą,
 atsižvelgdami į 2011 m. kovo
 10 d. Tarybos sprendimą 2011/167/ES, kuriuo leidžiama tvirčiau
 bendradarbiauti kuriant bendrą patentinę apsaugą[25],
 atsižvelgdami į Europos Komisijos
 pasiūlymą,
 teisės akto projektą perdavus
 nacionaliniams parlamentams,
 laikydamiesi įprastos
 teisėkūros procedūros ,
 kadangi:
 (1) Pagal Europos Sąjungos
 sutarties 3 straipsnio 3 dalį Sąjunga kuria vidaus rinką, siekia
 užtikrinti tvariu ekonomikos augimu pagrįstą tvarų Europos
 vystymąsi ir skatina mokslo ir technologinę pažangą. Šių
 tikslų siekti padeda teisinių sąlygų sudarymas, kad
 įmonės galėtų pritaikyti produktų gamybos ir platinimo
 veiklą tarpvalstybiniu mastu ir turėtų daugiau laisvės
 rinktis ir galimybių. Vienoda patentinė apsauga vidaus rinkoje, ar
 bent didelėje jos dalyje, turėtų būti viena iš
 įmonėms prieinamų teisinių priemonių.
 (2) Bendra patentinė apsauga
 turėtų skatinti mokslo ir technologinę pažangą ir vidaus
 rinkos veikimą, tuo tikslu užtikrinant, kad patentų sistema
 būtų lengviau, pigiau ir teisiškai saugiau naudotis. Ja
 turėtų būti sukurta geresnė patentinė apsauga, nes
 būtų suteikta galimybė užtikrinti vienodą patentinę
 apsaugą dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje ir
 visoje Sąjungoje panaikinti įmonėms tenkančias išlaidas ir
 supaprastinti sąlygas. Apsauga turėtų būti prieinama
 patentų pareiškėjams dalyvaujančiose valstybėse narėse
 ir kitos valstybėse, kad ir kokia būtų jų pilietybė,
 gyvenamoji ar įsisteigimo vieta.
 (3) Remiantis Sutarties dėl
 Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 118 straipsnio 1 pastraipa, be
 kitų numatytų vidaus rinkos kūrimo ir veikimo priemonių
 visoje Sąjungoje turėtų būti suteikta vienoda patentinė
 apsauga ir nustatyta visoje Sąjungoje taikoma centralizuoto leidimų
 suteikimo, koordinavimo ir priežiūros tvarka.
 (4) 2011 m. kovo 10 d.
 Taryba priėmė Sprendimą 2011/167/ES, kuriuo Belgijai,
 Bulgarijai, Čekijai, Danijai, Vokietijai, Estijai, Airijai, Graikijai,
 Prancūzijai, Kiprui, Latvijai, Lietuvai, Liuksemburgui, Vengrijai, Maltai,
 Nyderlandams, Austrijai, Lenkijai, Portugalijai, Rumunijai, Slovėnijai,
 Slovakijai, Suomijai, Švedijai ir Jungtinei Karalystei (toliau –
 dalyvaujančios valstybės narės) leidžiama tvirčiau bendradarbiauti
 kuriant bendrą patentinę apsaugą.
 (5) Pagal Europos patentų
 išdavimo konvenciją (Europos patentų konvencija) su pakeitimais
 (toliau – EPK) įkurta Europos patentų organizacija ir jai
 patikėta išduoti Europos patentus. Šią užduotį vykdo Europos
 patentų tarnyba. Pagal šį reglamentą patento savininko prašymu
 turėtų būti galima užtikrinti pagal EPK išdėstytas
 taisykles ir tvarką Europos patentų tarnybos išduotų Europos
 patentų bendrą galiojimą dalyvaujančių valstybių
 narių teritorijoje (toliau – bendro galiojimo Europos patentai).
 (6) EPK IX dalyje numatyta, kad
 Europos patentų organizacijos valstybių narių grupė gali
 nustatyti, kad būtų užtikrintas tose valstybėse išduotų
 Europos patentų bendras galiojimas. Šis reglamentas yra specialus susitarimas
 pagal EPK 142 straipsnį, regioninė patentų sutartis pagal
 1970 m. birželio 19 d. Patentinės kooperacijos sutarties 45
 straipsnio 1 dalį ir specialioji sutartis pagal 1883 m. kovo
 20 d. Paryžiuje pasirašytos ir 1967 m. liepos 14 d.
 paskutinį kartą persvarstytos Konvencijos dėl pramoninės
 nuosavybės apsaugos 19 straipsnį.
 (7) Bendra patento apsauga
 turėtų būti teikiama, dalyvaujančiose valstybėse
 narėse pagal šį reglamentą užtikrinant bendrą Europos
 patentų galiojimą po išdavimo. Pagrindinė bendro galiojimo Europos
 patentų ypatybė turėtų būti jų bendras
 galiojimas, t. y. vienoda apsauga ir vienodas poveikis visose
 dalyvaujančiose valstybėse narėse. Atitinkamai bendro galiojimo
 Europos patentas turėtų būti apribojamas, licencijuojamas,
 perduodamas, atšaukiamas ar nustoti galioti tik visose dalyvaujančiose
 valstybėse narėse kartu. Siekiant užtikrinti bendros patentinės
 apsaugos vienodą apsaugos mastą, bendrai galioja tik Europos
 patentai, kurie visoms dalyvaujančioms valstybėms narėms išduoti
 su vienoda apibrėžtimi. Tačiau, siekiant užtikrinti teisinį
 tikrumą, jei pagal EPK 54 straipsnio 3 dalį patentas apribojamas ar
 atšaukiamas dėl to, kad nepatenkinamas naujumo kriterijus, bendro
 galiojimo Europos patento apribojimas ar atšaukimas įsigalioja tik toje
 (tose) valstybėje (-ėse) narėje (-ėse), kuri (-os) nurodyta
 (-os) ankstesnėje paskelbtoje Europos patento paraiškoje. Be to, Europos
 patento bendras galiojimas turėtų būti papildomo pobūdžio
 ir nebetaikomas, jei pagrindinis Europos patentas atšaukiamas, arba apribojamas
 tokiu mastu, kokiu toks patentas apribojamas.
 (8) Pagal patentų
 teisės bendruosius principus ir Europos patentų konvencijos 64
 straipsnio 1 dalį bendra patentinė apsauga dalyvaujančių
 valstybių narių teritorijoje turėtų įsigalioti
 atgaline data nuo tada, kai nuoroda į Europos patento išdavimą
 paskelbiama Europos patentų biuletenyje. Kai nustatomas bendras patento
 galiojimas, dalyvaujančios valstybės narės turėtų
 užtikrinti, kad nebūtų laikoma, kad tą dieną, kai
 paskelbiama nuoroda į patento išdavimą, Europos patentas jų
 teritorijoje įsigaliojo kaip nacionalinis patentas, siekiant išvengti
 dvigubos patentinės apsaugos jų teritorijoje, susijusios su tuo, kad
 tą patį Europos patentą išdavė Europos patentų tarnyba.
 (9) Srityse, kuriose netaikomas
 šis reglamentas arba Tarybos reglamentas .../... [vertimo tvarka], galioja
 Europos patentų konvencijos ir nacionalinių teisės aktų
 nuostatos, įskaitant tarptautinės privatinės teisės
 taisykles.
 (10) Bendro galiojimo Europos
 patentu suteiktomis teisėmis patento savininkui turėtų būti
 suteikta galimybė neleisti jokiai trečiajai šaliai, kuri neturi
 sutikimo, išradimu tiesiogiai ir netiesiogiai naudotis dalyvaujančių
 valstybių narių teritorijoje. Tačiau, nustačius keletą
 patento savininko teisių apribojimų, trečiosioms šalims
 turėtų būti suteikta galimybė naudotis išradimu,
 pavyzdžiui, privačioms ir nekomercinėms reikmėms,
 eksperimentinėms reikmėms, kad būtų galima imtis
 veiksmų, numatytų pagal Sąjungos teisę (susijusių su
 veterinariniais vaistais, žmonėms skirtais vaistais, augalų
 veislių teisine apsauga, kompiuterinių programų teisine apsauga
 taikant autorių teises ir biotechnologinių išradimų teisine
 apsauga) ir pagal tarptautinę teisę, taip pat saugomus gyvulius
 naudoti ūkininkavimo reikmėms.
 (11) Pagal Europos Sąjungos Teisingumo
 Teismo praktiką teisių išnaudojimo principas turėtų
 būti taikomas ir bendriems Europos patentams. Todėl teisės,
 suteiktos bendro galiojimo Europos patentu, neturėtų būti
 taikomos ir su tuo patentu saugomu produktu susijusiems veiksmams, kurie vykdomi
 dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje po to, kai
 produktą patento savininkas pateikia Sąjungos rinkai.
 (12) Visas bendro galiojimo Europos
 patentas kaip nuosavybės objektas visose dalyvaujančiose
 valstybėse narėse turėtų būti vertinamas kaip dalyvaujančios
 valstybės narės, kurioje, Europos patentų registro duomenimis,
 patento paraiškos pateikimo dieną buvo patento savininko gyvenamoji vieta
 ar pagrindinė verslo vieta, nacionalinis patentas. Kai patento savininkas
 nė vienoje iš dalyvaujančių valstybių narių neturi
 gyvenamosios ar verslo vietos, bendro galiojimo Europos patentas
 turėtų būti vertinamas kaip tos valstybės, kurioje
 įsikūrusi Europos patentų organizacija, nacionalinis patentas.
 (13) Siekiant skatinti ir lengvinti
 naudoti bendro galiojimo Europos patentais saugomus išradimus, patento
 savininkas turėtų turėti galimybę pasiūlyti savo
 patentą pagal licenciją už tinkamą atlygį bet kam, kas
 laikosi patento savininko nustatytų sąlygų. Tuo tikslu patento
 savininkas gali pateikti pareiškimą Europos patentų tarnybai, kad jis
 pasirengęs už tinkamą atlygį suteikti licenciją. Tokiu
 atveju, avus tokį pareiškimą, savininkui turėtų būti
 sumažinti patento pratęsimo mokesčiai.
 (14) Valstybių narių
 grupė, pasinaudodama Europos patentų konvencijos IX dalimi, gali
 pavesti užduotis Europos patentų tarnybai ir įsteigti Europos
 patentų organizacijos Administracinės tarybos specialųjį
 komitetą (toliau – specialusis komitetas).
 (15) Dalyvaujančios
 valstybės narės Europos patentų tarnybai turėtų
 pavesti tam tikras administracines užduotis, susijusias su bendro galiojimo
 Europos patentais, visų pirma tokiose srityse kaip prašymų užtikrinti
 bendrą galiojimą administravimas, bendro galiojimo nuostatos ir bet
 kokių bendro galiojimo Europos patentų apribojimo, licencijavimo,
 perdavimo, atšaukimo ar galiojimo pabaigos registravimas, patento
 pratęsimo mokesčių surinkimas ir paskirstymas, vertimo skelbimas
 pereinamuoju laikotarpiu informaciniais tikslais ir pareiškėjų,
 pateikiančių Europos patento paraiškas kalba, kuri nėra viena iš
 oficialiųjų Europos patentų tarnybos kalbų, vertimo
 išlaidų kompensavimo sistemos administravimas. Dalyvaujančios
 valstybės narės turėtų užtikrinti, kad prašymai užtikrinti
 bendrą galiojimą Europos patentų tarnybai būtų
 pateikti per mėnesį nuo to, kai nuoroda į patento išdavimą
 paskelbiama Europos patentų biuletenyje, ir kad jie būtų
 pateikiami Europos patentų tarnybos procedūros kalba, kartu
 pereinamuoju laikotarpiu pateikiant pagal Tarybos reglamentą .../...
 (vertimo tvarka) reikalaujamą vertimą.
 (16) Bendro galiojimo Europos
 patentų savininkai turėtų mokėti vieną bendrą
 metinį patento pratęsimo mokestį. Patento pratęsimo
 mokesčiai turėtų didėti visą patentinės apsaugos
 laikotarpį ir kartu su mokesčiais, mokėtinais Europos
 patentų organizacijai iki patento išdavimo, jais turėtų
 būti padengtos visos išlaidos, susijusios su Europos patento išdavimu ir
 bendros patentinės apsaugos administravimu. Patento pratęsimo
 mokesčių lygis turėtų būti nustatytas siekiant
 lengvinti inovacijų diegimą ir skatinti Europos įmonių
 konkurencingumą. Taip pat turėtų būti užtikrinta, kad jis
 atspindėtų rinkos, kurioje taikomas patentas, dydį ir
 būtų panašus į nacionalinių vidutinio Europos patento,
 įsigaliojančio dalyvaujančiose valstybėse narėse tuo
 metu, kai patento pratęsimo mokesčių lygį pirmą
 kartą nustato Komisija, pratęsimo mokesčių lygį.
 (17) Siekiant nustatyti
 tinkamą patentų pratęsimo mokesčių lygį ir
 paskirstymą, taip pat užtikrinti, kad visos Europos patentų tarnybai
 patikėtų užduočių, susijusių su bendra patentine
 apsauga, vykdymo išlaidos būtų visiškai padengiamos iš
 lėšų, gautų už bendro galiojimo Europos patentus, ir kad, kartu
 su Europos patentų organizacijai iki patento išdavimo mokėtinais
 mokesčiais, patento pratęsimo mokesčių pajamomis
 būtų užtikrintas darnus Europos patentų organizacijos biudžetas.
 (18) Patento pratęsimo
 mokesčiai turėtų būti mokami Europos patentų
 organizacijai. 50 procentų mokesčių, atskaičius Europos
 patentų tarnybos išlaidas, kurių susidaro vykdant su bendra patentine
 apsauga susijusias užduotis, paskirstoma dalyvaujančioms valstybėms
 narėms, kurios gautas lėšas turėtų naudoti su patentais
 susijusiems tikslams. Paskirstymas turėtų būti grindžiamas
 sąžiningais, teisingais ir tinkamais kriterijais, t. y.
 patentinės veiklos lygiu ir rinkos dydžiu. Paskirstant mokesčius
 turėtų būti kompensuojama valstybėms narėms,
 kurių oficialioji kalba nėra viena iš oficialiųjų Europos
 patentų tarnybos kalbų, kurių patentinės veiklos mastai
 neproporcingai maži ir kurios Europos patentų organizacijos narėmis
 tapo palyginti neseniai.
 (19) Siekiant užtikrinti
 tinkamą patento pratęsimo mokesčių lygį ir
 paskirstymą pagal šiame reglamente išdėstytus principus, pagal
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 290 straipsnį Komisijai
 turėtų būti deleguoti įgaliojimai priimti teisės
 aktus, susijusius su bendro galiojimo Europos patentų pratęsimo
 mokesčių lygiu ir su tokių mokesčių paskirstymu tarp
 Europos patentų organizacijos ir dalyvaujančių valstybių
 narių. Itin svarbu, kad Komisija parengiamajame etape rengtų tinkamas
 konsultacijas, įskaitant konsultacijas ekspertų lygmeniu. Komisija,
 ruošdama ir rengdama deleguotuosius teisės aktus, turėtų
 užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų laiku, tuo pačiu metu
 ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai.
 (20) Europos patentų tarnybos
 ir valstybių narių centrinių pramoninės nuosavybės
 tarnybų glaudesnė partnerystė Europos patentų tarnybai
 turėtų suteikti galimybę prireikus reguliariai naudotis rezultatais
 centrinių pramoninės nuosavybės tarnybų paieškos,
 susijusios su nacionaline patento paraiška, kurios pirmumą prašoma
 pripažinti vėliau pateiktoje Europos patento paraiškoje. Visos
 centrinės pramoninės nuosavybės tarnybos, įskaitant tas,
 kurios nevykdo paieškų rengiantis išduoti nacionalinį patentą,
 gali atlikti labai svarbų vaidmenį įgyvendinant glaudesnę
 partnerystę ir, inter alia, konsultuoti ir remti galimus
 patentų pareiškėjus, visų pirma mažąsias ir vidutines
 įmones, priimti paraiškas, persiųsti jas Europos patentų
 tarnybai ir platinti informaciją apie patentus.
 (21) Šiuo reglamentu
 turėtų būti papildytas pagal SESV 118 straipsnio 2
 pastraipą Tarybos priimtas Tarybos reglamentas .../..., kuriuo
 užtikrinamas su taikoma vertimo tvarka susijęs tvirtesnis
 bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą.
 (22) Šiuo reglamentu
 neturėtų būti pažeidžiama valstybių narių teisė
 išduoti nacionalinius patentus; be to, juo neturėtų būti
 pakeisti valstybių narių patentų įstatymai. Patentų
 pareiškėjams turėtų būti palikta teisė gauti
 nacionalinį patentą, bendro galiojimo Europos patentą, Europos
 patentą, kuris galiotų vienoje ar daugiau Europos patentų
 konvenciją pasirašiusių valstybių, ar bendro galiojimo Europos
 patentą, patvirtintą ir vienoje ar daugiau kitų Europos patentų
 konvenciją pasirašiusių valstybių, kurios nėra dalyvaujančios
 valstybės narės.
 (23) Kadangi šio reglamento
 tikslą suteikti vienodą patentinę apsaugą dėl šio
 reglamento masto ir poveikio galima geriau pasiekti Sąjungos lygmeniu,
 pagal Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje išdėstytą
 subsidiarumo principą Sąjunga prireikus gali imtis tvirtesnio
 bendradarbiavimo priemonių. Pagal tame straipsnyje nustatytą
 proporcingumo principą šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina
 nurodytam tikslui pasiekti,
 PRIĖMĖ ŠĮ
 REGLAMENTĄ:
 I SKYRIUS
 BENDROSIOS NUOSTATOS
 1 straipsnis
 Objektas
 Šiuo reglamentu užtikrinamas tvirtesnis
 bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą, kuris
 leidžiamas Tarybos sprendimu 2011/167/ES.
 Šis reglamentas yra specialus susitarimas
 pagal Europos patentų išdavimo konvencijos (Europos patentų
 konvencija) su pakeitimais (toliau – EPK) 142 straipsnį.
 2 straipsnis
 Apibrėžtys
 Šiame reglamente vartojamų terminų
 apibrėžtys:
 (a)
 dalyvaujanti valstybė narė –
 valstybė narė, kuri tuo metu, kai pagal 12 straipsnį pateikiamas
 prašymas užtikrinti bendrą galiojimą, remdamasi Tarybos sprendimu
 2011/167/ES arba sprendimu, priimtu pagal SESV 331 straipsnio 1 dalies
 antrą arba trečią pastraipą, įsitraukia į
 tvirtesnį bendradarbiavimą kuriant bendrą patentinę apsaugą;
 (b)
 Europos patentas – pagal EPK nustatytas taisykles
 ir tvarką Europos patentų tarnybos išduotas patentas;
 (c)
 bendro galiojimo Europos patentas – Europos
 patentas, pagal šį reglamentą bendrai galiojantis
 dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje.
 (d)
 Europos patentų registras – Europos
 patentų tarnybos pagal EPK 127 straipsnį tvarkomas registras.
 (e)
 Europos patentų biuletenis – EPK 129
 straipsnyje numatytas periodinis leidinys.
 3 straipsnis
 Bendro galiojimo Europos patentas
 1. Europos patentai, kuriais
 užtikrinama vienoda apsauga visose dalyvaujančiose valstybėse narėse,
 bendrai galioja dalyvaujančiose valstybėse narėse, su
 sąlyga, kad jų bendro galiojimo nuostata įregistruota 12
 straipsnio 1 dalies b punkte minimame bendros patentinės apsaugos
 registre.
 Europos patentai, kuriuose skirtingoms
 dalyvaujančioms valstybėms nustatytos skirtingos apibrėžtys,
 negalioja bendrai.
 2. Bendro galiojimo Europos
 patentas yra bendrai galiojantis patentas. Juo užtikrinama vienoda apsauga, o
 jo poveikis vienodas visose dalyvaujančiose valstybėse narėse.
 Nepažeidžiant 5 straipsnio, bendro galiojimo
 Europos patentas gali būti apribojamas, licencijuojamas, perduodamas,
 atšaukiamas ar nustoti galioti tik visose dalyvaujančiose valstybėse
 narėse kartu.
 3. Laikoma, kad Europos patentas
 negalioja bendrai, jei patentas atšaukiamas, arba toks taikymas apribojamas,
 jei patentas apribojamas.
 4 straipsnis
 Įsigaliojimo data
 1. Bendro galiojimo Europos
 patentas dalyvaujančių valstybių narių teritorijoje
 įsigalioja tą dieną, kai Europos patentų tarnyba
 nuorodą į Europos patento išdavimą paskelbia Europos
 patentų biuletenyje.
 2. Dalyvaujančios
 valstybės narės imasi visų reikiamų priemonių, kad,
 įregistravus Europos patento bendro galiojimo nuostatą, tą
 dieną, kai Europos patentų tarnyba nuorodą į Europos
 patento išdavimą paskelbia Europos patentų biuletenyje, Europos
 patentas jų teritorijoje neįsigaliotų kaip nacionalinis
 patentas.
 5 straipsnis
 Ankstesnės teisės
 Jei pagal EPK 54 straipsnio 3 dalį
 patentas apribojamas ar atšaukiamas dėl to, kad nepatenkinamas naujumo
 kriterijus, bendro galiojimo Europos patento apribojimas ar atšaukimas
 įsigalioja tik toje (tose) dalyvaujančioje (-ose) valstybėje
 (-ėse) narėje (-ėse), kuri (-os) nurodyta (-os) ankstesnėje
 paskelbtoje Europos patento paraiškoje.
 II SKYRIUS
 BENDRO GALIOJIMO EUROPOS PATENTO POVEIKIS
 6 straipsnis
 Teisė neleisti tiesiogiai naudotis išradimu
 Bendro galiojimo Europos patentas jos
 savininkui suteikia teisę neleisti savininko sutikimo neturinčioms
 trečiosioms šalims:
 (a)
 gaminti, siūlyti, pateikti rinkai ar naudoti
 patentuotą produktą arba tokį produktą importuoti ar
 saugoti toms reikmėms;
 (b)
 naudoti patentuoto proceso arba, kai ta
 trečioji šalis žino ar turėjo žinoti, kad be patento savininko
 sutikimo naudoti tą procesą draudžiama, siūlyti tą
 procesą naudoti dalyvaujančiose valstybėse narėse;
 (c)
 siūlyti, pateikti rinkai, naudoti, importuoti
 ar saugoti tiems tikslams produktą, tiesiogiai gautą taikant
 patentuotą procesą.
 7 straipsnis
 Teisė neleisti netiesiogiai naudotis išradimu
 1. Bendro galiojimo Europos
 patentas jo savininkui suteikia teisę užtikrinti, kad trečiosios
 šalys jokiam asmeniui, išskyrus šalį, turinčią teisę
 naudotis patentuotu išradimu, be savininko leidimo dalyvaujančiose
 valstybėse narėse negalėtų teikti ar siūlyti
 priemonių, susijusių su pagrindiniu to išradimo elementu ir
 suteikiančių galimybę juo pradėti naudotis, kai ta
 trečioji šalis žino ar turėjo žinoti, kad tos priemonės yra
 tinkamos ir skirtos užtikrinti, kad tuo išradimu būtų galima
 pradėti naudotis.
 2. 1 dalis netaikoma, kai
 priemonės yra pagrindiniai komercinės paskirties produktai, nebent
 trečioji šalis produktus gavusį asmenį skatintų imtis 6
 straipsniu draudžiamų veiksmų.
 3. 8 straipsnio a–d punktuose
 nurodytus veiksmus atliekantys asmenys nelaikomi šalimis, turinčiomis
 teisę naudotis išradimu pagal 1 dalį.
 8 straipsnis
 Bendro galiojimo Europos patento poveikio apribojimas
 Bendro galiojimo Europos patentu suteiktos
 teisės netaikomos:
 (a)
 privatiems ir nekomerciniams veiksmams;
 (b)
 eksperimentiniams veiksmams, susijusiems su
 patentuotu išradimu;
 (c)
 veiksmams, kuriais vykdomi tik būtini testai
 ir bandymai pagal Direktyvos 2001/82/EB[26] 13 straipsnio 6 dalį ar Direktyvos
 2001/83/EB[27]
 10 straipsnio 6 dalį ir kurie susiję su patentais, taikomais vienoje
 iš šių direktyvų numatytam produktui;
 (d)
 atskirais atvejais pagal receptą
 vaistinėje skubiai vartoti paruoštiems vaistams ir veiksmams, susijusiems
 su taip paruoštais vaistais;
 (e)
 patentuotų išradimų naudojimui kitų
 šalių nei dalyvaujančios valstybės narės laivų
 korpusuose, mašinose, mechanizmuose bei kituose prieduose, kai tokie laivai
 laikinai ar atsitiktinai atsiduria dalyvaujančių valstybių
 narių vandenyse, su sąlyga, kad išradimas ten naudojamas tik laivo
 reikmėms;
 (f)
 patentuotų išradimų naudojimui kitose
 valstybėse nei dalyvaujančios valstybės narės gaminant ar
 naudojant orlaivius, antžeminio transporto priemones ar kitas transporto
 priemones arba tokių orlaivių ar antžeminio transporto
 priemonių, laikinai ar atsitiktinai atsidūrusių
 dalyvaujančiose valstybėse narėse, priedus;
 (g)
 1944 m. gruodžio 7 d. Tarptautinės
 civilinės aviacijos konvencijos[28]
 27 straipsnyje nurodytiems veiksmams, susijusiems su orlaiviu,
 priklausančiu kitai šaliai nei dalyvaujanti valstybė narė;
 (h)
 veiksmams, kuriems taikoma ūkininkų
 ypatinga teisė pagal Reglamento (EB) Nr. 2100/94[29] 14
 straipsnį, kuris taikomas mutatis mutandis;
 (i)
 saugomų gyvulių naudojimui
 ūkininkavimo reikmėms, su sąlyga, kad veislinius gyvūnus ar
 kitą gyvūnų reprodukcinę medžiagą ūkininkui
 pardavė ar kitaip komerciškai platino patento savininkas arba kad tai buvo
 daroma su jo sutikimu. Toks naudojimas apima
 gyvūnų ar kitos gyvūnų reprodukcinės medžiagos
 parūpinimą žemės ūkio veiklai, tačiau ne pardavimui
 vykdant komercinę reprodukcinę veiklą ar jos reikmėms);
 (j)
 veiksmams ir gautos informacijos naudojimui pagal
 Tarybos direktyvos 91/250/EEB[30]
 5 ir 6 straipsnius, visų pirma pagal nuostatas dėl dekompiliavimo ir
 suderinamumo; ir
 (k)
 veiksmams, kurių leidžiama imtis pagal
 Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 98/44/EB[31] 10
 straipsnį.
 9 straipsnis
 Pagal bendro galiojimo Europos patentą suteiktų teisių
 išnaudojimas
 Bendro galiojimo Europos patentu suteiktos
 teisės netaikomos su patentuotu produktu susijusiems veiksmams,
 dalyvaujančiose valstybėse narėse vykdomiems po to, kai
 produktą patento savininkas pateikia arba produktas pateikiamas su jo sutikimu
 Sąjungos rinkai, nebent savininkas turi teisėtą pagrindą
 priešintis tolesniam produkto komerciniam platinimui.
 III SKYRIUS
 BENDRO GALIOJIMO EUROPOS PATENTAS KAIP NUOSAVYBĖS OBJEKTAS
 10 straipsnis
 Bendro galiojimo Europos patentas kaip nacionalinis patentas
 1. Visas bendro galiojimo
 Europos patentas kaip nuosavybės objektas visose dalyvaujančiose
 valstybėse narėse vertinamas kaip nacionalinis patentas
 dalyvaujančios valstybės narės, kurioje, Europos patentų
 registro duomenimis:
 (a)
 patento paraiškos pateikimo dieną buvo patento
 savininko gyvenamoji vieta ar pagrindinė verslo vieta; arba
 (b)
 jei a punktas netaikomas, tą dieną buvo
 savininko verslo vieta.
 2. Jei Europos patentų
 registre bendrasavininkiais nurodyti du ar daugiau asmenų, 1 dalies a
 punktas taikomas pirmajam nurodytam bendrasavininkiui; Jei tai neįmanoma,
 1 dalies a punktas taikomas kitam nurodytam bendrasavininkiui eilės
 tvarka. Jei 1 dalies a punktas negali būti pritaikytas nė vienam iš
 bendrasavininkių, taikomas 1 dalies b punktas.
 3. Jei taikant 1 arba 2
 dalį nė vieno bendrasavininkio gyvenamoji vieta ar verslo vieta
 nėra vienoje iš dalyvaujančių valstybių narių, tai
 visas bendro galiojimo Europos patentas kaip nuosavybės objektas visose
 dalyvaujančiose valstybėse narėse vertinamas kaip
 valstybės, kurioje pagal EPK 6 straipsnio 1 dalį yra
 įsikūrusi Europos patentų organizacijos buveinė,
 nacionalinis patentas.
 4. Teisės įgijimas
 negali priklausyti nuo įrašo nacionaliniame patentų registre.
 11 straipsnis
 Viešosios licencijos
 1. Bendro galiojimo Europos
 patento savininkas gali pateikti pareiškimą Europos patentų tarnybai,
 kad jis yra pasirengęs leisti bet kokiam asmeniui už tinkamą
 atlygį naudotis išradimu kaip licenciatui.
 2. Pagal šį reglamentą
 gauta licencija vertinama kaip licencija pagal sutartį.
 IV SKYRIUS
 INSTITUCINĖS NUOSTATOS
 12 straipsnis
 Dalyvaujančių valstybių narių užtikrinamas
 įgyvendinimas
 1. Dalyvaujančios
 valstybės narės pagal EPK 143 straipsnį Europos patentų
 tarnybai paveda pagal Europos patentų tarnybos vidaus taisykles vykdyti
 tokias užduotis:
 (a)
 administruoti Europos patentų savininkų
 prašymus užtikrinti bendrą galiojimą;
 (b)
 į Europos patentų registrą
 įtraukti ir jame administruoti bendros patentinės apsaugos
 registrą, kuriame registruojamas bendro galiojimo Europos patentų
 bendras galiojimas, taip pat bet koks jų apribojimas, licencijavimas,
 perdavimas, atšaukimas ar galiojimo pabaiga.
 (c)
 gauti ir registruoti 11 straipsnyje minimus
 pareiškimus dėl licencijavimo ir jų atšaukimo dokumentus, taip pat
 tarptautiniuose standartizavimo organuose prisiimtus licencinius įsipareigojimus;
 (d)
 skelbti Tarybos reglamento .../... [vertimo tvarka]
 6 straipsnyje minimus vertimus per tame straipsnyje minimą
 pereinamąjį laikotarpį;
 (e)
 rinkti ir administruoti bendro galiojimo Europos
 patentų pratęsimo mokesčius už visus metus, praėjusius po
 metų, kuriais b punkte minimame registre pateikta informacija apie jų
 išdavimą; rinkti ir administruoti papildomus mokesčius,
 sumokėtus per šešis mėnesius nuo vėlavimo sumokėti
 patentų pratęsimo mokesčius, taip pat dalyvaujančioms
 valstybėms narėms paskirstyti dalį surinktų patentų
 pratęsimo mokesčių; ir
 (f)
 administruoti pareiškėjų,
 teikiančių Europos patentų paraiškas viena iš
 oficialiųjų Sąjungos kalbų, kuri nėra viena iš
 oficialiųjų Europos patentų tarnybos kalbų, vertimo
 išlaidų kompensavimo sistemą.
 Taikant a punktą dalyvaujančios
 valstybės narės užtikrina, kad patento savininko prašymai užtikrinti
 bendrą Europos patento galiojimą būtų pateikti EPK 14
 straipsnio 3 dalyje nurodyta procedūros kalba ne vėliau kaip
 praėjus mėnesiui po to, kai nuoroda į patento išdavimą
 paskelbiama Europos patentų biuletenyje.
 Taikant b punktą dalyvaujančios
 valstybės narės užtikrina, kad bendro galiojimo nuostata
 būtų pateikta bendros patentinės apsaugos registre, kai prašymas
 užtikrinti bendrą galiojimą oficialiai paduodamas ir per Tarybos
 reglamento .../... [vertimo tvarka] 6 straipsnyje nurodytą
 pereinamąjį laikotarpį pateikiamas kartu su tame straipsnyje
 minimais vertimais, ir kad Europos patentų tarnyba būtų
 informuota apie bendro galiojimo Europos patentų apribojimo ir atšaukimo
 atvejus.
 2. Dalyvaujančios
 valstybės narės kaip EPK pasirašiusios valstybės užtikrina
 Europos patentų tarnybos veiklos, susijusios su 1 dalyje minimomis
 užduotimis, valdymą ir priežiūrą. Tuo tikslu pagal EPK 145
 straipsnį įsteigiamas Europos patentų organizacijos
 Administracinės tarybos specialusis komitetas.
 3. Dalyvaujančios
 valstybės narės užtikrina veiksmingą teisinę apsaugą
 nacionaliniuose teismuose nuo Europos patentų tarnybos sprendimų,
 priimtų vykdant 1 dalyje minimas užduotis.
 V SKYRIUS
 FINANSINĖS NUOSTATOS
 13 straipsnis
 Principas
 Europos patentų tarnybos išlaidos,
 patirtos vykdant valstybių narių Europos patentų tarnybai
 pavestas papildomas užduotis, kaip numatyta EPK 143 straipsnyje, padengiamos iš
 mokesčių, gautų už bendro galiojimo Europos patentus.
 14 straipsnis
 Patentų pratęsimo mokesčiai
 1. Patentų pratęsimo
 mokesčius ir papildomus mokesčius už vėlavimą mokėti bendro
 galiojimo Europos patentų pratęsimo mokesčius Europos
 patentų organizacijai moka patento savininkas. Tie mokesčiai mokami už
 visus metus, praėjusius po metų, kuriais Europos patentų
 registre nurodoma, kad buvo išduotas Europos patentas, bendrai galiojantis
 pagal šį reglamentą.
 2. Bendro galiojimo Europos
 patentas nustoja galioti, jei patento pratęsimo mokestis ir bet koks taikomas
 papildomas mokestis nesumokamas laiku.
 3. 11 straipsnio 1 punkte
 numatytu atveju patentų pratęsimo mokesčiai, kurių
 mokėjimo laikas ateina po to, kai gaunamas pranešimas, yra sumažinami.
 15 straipsnis
 Patentų pratęsimo mokesčių lygis
 1. Bendro galiojimo Europos
 patentų pratęsimo mokesčiai:
 (a)
 didėja visą bendros patentinės
 apsaugos laikotarpį,
 (b)
 yra pakankami ne tik visoms Europos patento
 išdavimo ir bendros patentinės apsaugos administravimo išlaidoms padengti,
 bet ir
 (c)
 kartu su mokesčiais, mokėtinais Europos
 patentų organizacijai iki patento išdavimo, yra pakankami, kad
 būtų užtikrintas darnus Europos patentų organizacijos biudžetas.
 2. Patentų pratęsimo
 mokesčių lygis nustatomas siekiant:
 (a)
 sudaryti geresnes sąlygas Europos verslui
 diegti inovacijas, taip pat paskatinti jo konkurencingumą;
 (b)
 atsižvelgti į rinkos, kurioje taikomas
 patentas, dydį ir
 (c)
 užtikrinti, kad jis būtų panašus į
 vidutinio Europos patento, kuris įsigalioja dalyvaujančiose
 valstybėse narėse tuo metu, kai patentų pratęsimo
 mokesčių lygį pirmą kartą nustato Komisija,
 pratęsimo mokesčių lygį.
 3. Siekdama šiame skyriuje
 nustatytų tikslų, Komisija nustato patentų pratęsimo
 mokesčių lygį, kuris:
 (a)
 atitinka lygį patento pratęsimo
 mokesčio, mokamo atsižvelgiant į dabartinių Europos patentų
 vidutinę geografinę aprėptį;
 (b)
 nustatomas atsižvelgiant į dabartinių
 Europos patentų pratęsimo laikotarpį; ir
 (c)
 nustatomas atsižvelgiant į prašymų
 užtikrinti bendrą apsaugą skaičių.
 4. Komisija įgaliojama
 pagal 1–3 dalis ir 17 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus,
 susijusius su patentų pratęsimo mokesčių, mokamų už bendro
 galiojimo Europos patentus, lygio nustatymu.
 16 straipsnis
 Paskirstymas
 1. 12 straipsnio 1 dalies e
 punkte minima dalyvaujančioms valstybėms narėms paskirstytina
 surinktų patentų pratęsimo mokesčių dalis yra 50
 procentų 14 straipsnyje minimų patento pratęsimo
 mokesčių, mokamų už bendro galiojimo Europos patentus,
 atėmus išlaidas, susijusias su 12 straipsnyje minimu bendros
 patentinės apsaugos administravimu.
 2. Siekdama šiame skyriuje
 išdėstytų tikslų, dalyvaujančioms valstybėms
 narėms paskirstytiną patentų pratęsimo mokesčių
 dalį Komisija nustato pagal tokius sąžiningus, teisingus ir tinkamus
 kriterijus:
 (a)
 patento paraiškų skaičių;
 (b)
 rinkos dydį, išreikštą gyventojų
 skaičiumi;
 (c)
 kompensavimą valstybėms narėms,
 kurių oficialioji kalba nėra viena iš oficialiųjų Europos
 patentų tarnybos kalbų, kurių patentinės veiklos mastai
 neproporcingai maži ir kurios Europos patentų organizacijos narėmis
 tapo palyginti neseniai.
 3. Dalyvaujančios
 valstybės narės pagal 1 dalį joms paskirtą sumą
 naudoja su patentais susijusioms reikmėms.
 4. Komisija yra įgaliota
 pagal 1–3 dalis ir 17 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus,
 susijusius su patentų pratęsimo mokesčių paskirstymu
 dalyvaujančioms valstybėms narėms.
 17 straipsnis
 Įgaliojimų delegavimas
 1. Komisija įgaliojama
 priimti deleguotuosius teisės aktus, jei įvykdomos šiame straipsnyje
 nustatytos sąlygos.
 2. 15 ir 16 straipsniuose minimi
 įgaliojimai deleguojami neribotam laikotarpiui nuo [šio reglamento
 įsigaliojimo data].
 3. 15 ir 16 straipsniuose
 minimų įgaliojimų delegavimą Europos Parlamentas ir Taryba
 gali bet kada atšaukti. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo
 nutraukiamas tame sprendime nurodytų įgaliojimų delegavimas. Jis
 įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos
 Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą
 dieną. Jis neturi poveikio jau galiojančių deleguotųjų
 teisės aktų galiojimui.
 4. Priėmusi
 deleguotąjį teisės aktą, Komisija tuo pačiu metu apie
 jį praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
 5. Pagal 15 ir 16 straipsnius
 priimtas deleguotasis teisės aktas įsigalioja tik jei per du
 mėnesius nuo pranešimo apie jį Europos Parlamentui ir Tarybai nei
 Europos Parlamentas, nei Taryba nepateikia prieštaravimų, arba jei dar
 nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša
 Komisijai, kad jie neprieštaraus. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva
 šis laikotarpis gali būti pratęstas dviem mėnesiais.
 VI SKYRIUS
 BAIGIAMOSIOS NUOSTATOS
 18 straipsnis
 Komisijos ir Europos patentų tarnybos bendradarbiavimas
 Siekdama šio reglamento taikymo srityse
 glaudžiai bendradarbiauti su Europos patentų tarnyba, Komisija su ja
 pasirašo darbinį susitarimą. Taip bendradarbiaujant reguliariai
 keičiamasi nuomonėmis apie darbinio susitarimo taikymą, o
 ypač apie tai, kaip taikomi patentų pratęsimo mokesčiai, ir
 apie poveikį Europos patentų organizacijos biudžetui.
 19 straipsnis
 Konkurencijos teisės aktų ir nesąžiningai konkurencijai
 taikomų teisės aktų taikymas
 Šiuo reglamentu nedaromas poveikis
 konkurencijos teisės aktų ir nesąžiningai konkurencijai
 taikomų teisės aktų taikymui.
 20 straipsnis
 Šio reglamento taikymo ataskaita
 1. Ne vėliau kaip
 praėjus šešeriems metams po datos, kai dalyvaujančių
 valstybių narių teritorijoje įsigalioja pirmasis bendro
 galiojimo Europos patentas, Komisija Tarybai pateikia šio reglamento taikymo
 ataskaitą, o prireikus – ir pasiūlymus dėl reglamento
 pakeitimų. Paskesnes reglamento taikymo ataskaitas Komisija pateikia kas
 šešerius metus.
 2. Komisija reguliariai teikia
 ataskaitas apie tai, kaip taikomi 14 straipsnyje minimi patentų
 pratęsimo mokesčiai, ypatingą dėmesį skiriant 15
 straipsnyje išdėstytų principų laikymuisi.
 21 straipsnis
 Dalyvaujančių valstybių narių pranešimai
 Dalyvaujančios valstybės narės
 praneša Komisijai apie priemones, priimtas pagal 4 straipsnio 2 dalį ir 12
 straipsnį iki 22 straipsnio 2 dalyje nustatytos datos.
 22 straipsnis
 Įsigaliojimas ir taikymas
 1. Šis reglamentas
 įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos
 Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 2. Jis taikomas nuo [konkreti
 data bus nustatyta ir sutaps su data, nuo kurios bus taikomas Tarybos
 reglamentas .../..., kuriuo užtikrinamas su taikoma vertimo tvarka susijęs
 tvirtesnis bendradarbiavimas kuriant bendrą patentinę apsaugą].
 3. Dalyvaujančios
 valstybės narės užtikrina, kad 4 straipsnio 2 dalyje ir 12
 straipsnyje minimos taisyklės būtų nustatytos iki 2 dalyje
 minimos datos imtinai.
 4. Gali būti prašoma
 užtikrinti bet kokio Europos patento, išduoto 2 dalyje nurodytą dieną
 ar vėliau, bendrą patentinę apsaugą.
 Pagal Sutartis šis reglamentas
 privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose dalyvaujančiose
 valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu Tarybos
 vardu
 Pirmininkas Pirmininkas
 [1] http://www.epo.org
 [2] Siekdamos
 sumažinti išlaidas, susijusias su patvirtinimo reikalavimų vykdymu,
 2000 m. Europos patentų konvenciją pasirašiusios valstybės
 sudarė Londono susitarimą (Susitarimą dėl Europos
 patentų konvencijos 65 straipsnio taikymo, EPT OL 2001,
 p. 550), kuris šiuo metu galioja vienuolikoje ES valstybių narių
 ir kuriuo nustatyti mažesni vertimo reikalavimai.
 [3] COM(2010) 2020.
 [4] COM(2010) 608
 galutinis/2.
 [5] COM(2000)
 412.
 [6] Europos
 Parlamento teisėkūros rezoliucija dėl Tarybos reglamento
 dėl Bendrijos patento pasiūlymo (COM(2000) 412 – C5-0461/2000 –
 2000/0177(CNS)), OL C 127E, 2003 5 29, p. 519–526.
 [7] Tarybos
 dokumentas Nr. 7159/03.
 [8] COM(2007)
 165.
 [9] Tarybos
 dokumentas Nr. 17229/09.
 [10] Tarybos
 dokumento Nr. 16113/09 1 priedėlis. Terminai pasikeitė („ES
 patentas“ vietoj „Bendrijos patento“) įsigaliojus Lisabonos
 sutarčiai.
 [11] COM(2010)
 350.
 [12] SEC(2010) 796.
 [13] Spaudos
 pranešimas apie neeilinį Konkurencingumo (vidaus rinkos, pramonės,
 mokslinių tyrimų ir kosmoso) tarybos posėdį,
 Nr. 16041/10, 2010 11 10.
 [14] Žr.
 pranešimą spaudai Nr. 17668/10.
 [15] COM(2010)
 790.
 [16] 2011 m.
 kovo 10 d. Tarybos sprendimas 2011/167/ES, kuriuo leidžiama tvirčiau
 bendradarbiauti kuriant bendrą patentinę apsaugą
 (OL L 76, 2011 3 22, p. 53).
 [17] Konsultacijų
 dokumentas, suinteresuotųjų šalių atsakymai ir ataskaita apie
 preliminarias konsultacijų išvadas pateikiami http://ec.europa.eu/internal_market/indprop/patent/consultation_en.htm.
 [18] COM(2008)
 394.
 [19] http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sme/small-business-act/
 [20] UEAPME,
 „Ko tikimės iš pasiūlymo dėl Europos Smulkiojo verslo akto“,
 pateikta www.ueapme.com.
 Reakcija į konsultacijas dėl Smulkiojo verslo akto Europai pateikta http://www.eurochambres.eu.
 [21] Nuomonės
 apie svarbiausius Europos patentų reformos diskusijų klausimus
 pateikiamos http://www.businesseurope.eu.
 [22] Nuomonė
 apie politikos naujienas, susijusias su Europos bendrijos patentu, pateikiama http://www.ueapme.com.
 [23] Nuomonė
 apie Europos patentų sistemą pateikiama http://www.eurochambres.eu.
 [24] BDI
 (Bundesverband der Deutschen Industrie), DIHK (Deutscher Industrie- und
 Handelskammertag), CBI (Confederation of British Industries), CCIP (Chambre de
 commerce et d'industrie de Paris), CGPME (Confédération générale des petites et
 moyennes entreprises), Unioncamere, DigitalEurope, Orgalime,
 ACT (Association for Competitive Technology), Cefic ir kitų
 nuomonės.
 [25] OL L 76,
 2011 3 22, p. 53.
 [26] 2001 m.
 lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/82/EB
 dėl Bendrijos kodekso, susijusio su veterinariniais vaistais
 (OL L 311, 2001 11 28, p. 1), su pakeitimais.
 [27] 2001 m.
 lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2001/83/EB
 dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus
 (OL L 311, 2001 11 28, p. 67), su pakeitimais.
 [28] Tarptautinė
 civilinės aviacijos organizacija (ICAO), Čikagos konvencija,
 dokumentas Nr. 7300/9 (9 leidimas, 2006 m.).
 [29] 1994 m.
 liepos 27 d. Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2100/94 dėl augalų
 veislių teisinės apsaugos Bendrijoje (OL L 227,
 1994 9 1, p. 1).
 [30] 1991 m.
 gegužės 14 d. Tarybos direktyva 91/250/EEB dėl kompiuterių
 programų teisinės apsaugos (OL L 122, 1991 5 17,
 p. 42).
 [31] 1998 m.
 liepos 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 98/44/EB dėl
 duomenų bazių teisinės apsaugos (OL L 213,
 1998 7 30, p. 13).


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 16.10.2017
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 347/18
 Predlog za sprejetje predhodne odločbe, ki ga je vložilo Supreme Court of the United Kingdom (Združeno kraljestvo) 14. avgusta 2017 – Hoteles Piñero Canarias, S.L./Keefe (prek zastopnika Eytona)
 (Zadeva C-491/17)
 (2017/C 347/24)
 Jezik postopka: angleščina
 Predložitveno sodišče
 Supreme Court of the United Kingdom
 Stranki v postopku v glavni stvari
 Pritožnik: Hoteles Pinero Canarias SL
 Nasprotna stranka v pritožbenem postopku: Keefe (prek zastopnika Eytona)
 Vprašanja za predhodno odločanje
 1.
 Ali se v okviru člena 11(3) (1) zahteva, da se zahtevek oškodovanca zoper imetnika police/zavarovanca nanaša na zadevo v zvezi z zavarovanjem v tem smislu, da je z njim postavljeno vprašanje o veljavnosti ali posledicah police?
 2.
 Ali se v okviru člena 11(3) zahteva, da obstaja nevarnost nezdružljivih sodnih odločb, če se pritegnitev ne dovoli?
 3.
 Ali ima sodišče diskrecijsko pravico glede tega, ali bo dovolilo pritegnitev v postopek na podlagi zahtevka, ki spada v okvir člena 11(3)?
 (1) Uredba Sveta (ES) št. 44/2001 z dne 22. decembra 2000 o pristojnosti in priznavanju ter izvrševanju sodnih odločb v civilnih in gospodarskih zadevah (UL, posebna izdaja v slovenščini, poglavje 19, zvezek 3, str. 74).