type: legislation

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 4.2.2019.
 COM(2019) 39 final
 2019/0018(NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Priloga IX. (Financijske usluge) Sporazumu o EGP-u[Uredba o kapitalnim zahtjevima (EU) br. 575/2013 (CRR) i Direktiva 2013/36/EU (CRD IV)]
 (Tekst značajan za EGP)
 OBRAZLOŽENJE
 1.KONTEKST PRIJEDLOGA
 •Razlozi i ciljevi prijedloga
 Nacrtom odluke Zajedničkog odbora EGP-a (priloženim predloženoj odluci Vijeća) želi se izmijeniti Prilog IX. (Financijske usluge) Sporazumu o EGP-u kako bi se u njega uključile Uredba o kapitalnim zahtjevima (EU) br. 575/2013 i Direktiva 2013/36/EU
 1
 .
 Prilagodbe u nacrtima priložene odluke Zajedničkog odbora EGP-a nadilaze puke tehničke prilagodbe u smislu Uredbe Vijeća br. 2894/94. Stoga Vijeće utvrđuje stajalište Unije.
 •Usklađenost s postojećim propisima u tom području politike
 Priloženim nacrtom odluke Zajedničkog odbora EGP-a proširuje se već postojeća politika EU-a na države EFTA-e koje su članice EGP-a (Norveška, Island i Lihtenštajn).
 •Usklađenost s drugim politikama Unije
 Proširenje pravne stečevine EU-a na države EFTA-e koje su članice EGP-a uključivanjem u Sporazum o EGP-u provodi se u skladu s ciljevima i načelima tog sporazuma, čiji je cilj uspostaviti dinamičan i homogen Europski gospodarski prostor utemeljen na zajedničkim pravilima i jednakim uvjetima tržišnog natjecanja.
 2.PRAVNA OSNOVA, SUPSIDIJARNOST I PROPORCIONALNOST
 •Pravna osnova
 Zakonodavstvo koje se treba uključiti u Sporazum o EGP-u temelji se na članku 114. Ugovora o funkcioniranju Europske unije.
 Člankom 1. stavkom 3. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2894/94 o rješenjima za provedbu Sporazuma o EGP-u propisuje se da Vijeće na prijedlog Komisije utvrđuje stajalište o takvim odlukama koje treba donijeti u ime Unije.
 Europska služba za vanjsko djelovanje u suradnji sa službama Komisije Vijeću na donošenje podnosi nacrte odluka Zajedničkog odbora EGP-a koji predstavljaju stajalište Unije. Europska služba za vanjsko djelovanje nada se da će ih moći što prije iznijeti u Zajedničkom odboru EGP-a.
 •Supsidijarnost (za neisključivu nadležnost)
 Prijedlog je u skladu s načelom supsidijarnosti iz sljedećeg razloga:
 cilj ovog prijedloga, to jest osiguravanje homogenosti unutarnjeg tržišta, ne mogu u dovoljnoj mjeri ostvariti države članice i stoga se, zbog svojih učinaka, može bolje ostvariti na razini Unije.
 Postupak uključivanja pravne stečevine EU-a u Sporazum o EGP-u provodi se u skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, kojom se potvrđuje zauzeti pristup.
 •Proporcionalnost
 U skladu s načelom proporcionalnosti ovaj prijedlog ne prelazi ono što je potrebno za ostvarivanje njegova cilja.
 •Odabir instrumenta
 U skladu s člankom 98. Sporazuma o EGP-u odabrani je instrument odluka Zajedničkog odbora EGP-a. Zajednički odbor EGP-a osigurava učinkovitu provedbu i primjenu Sporazuma o EGP-u. U tu svrhu donosi odluke u slučajevima koji su predviđeni u Sporazumu o EGP-u.
 3.REZULTATI EX POST EVALUACIJA, SAVJETOVANJA S DIONICIMA I PROCJENE UČINAKA
 Nije primjenjivo.
 4.UTJECAJ NA PRORAČUN
 Ne očekuje se da će uključivanje prethodno navedene uredbe u Sporazum o EGP-u imati utjecaj na proračun.
 5.OSTALI DIJELOVI
 •Detaljno obrazloženje posebnih odredbi prijedloga
 Bonitetna procjena namjeravanih stjecatelja nerezidenata (Zajednička izjava o odluci zajedničkog odbora EGP-a) u vezi s Direktivom 2013/36/EU
 Sporazumom o EGP-u u načelu se ne namjeravaju urediti odnosi ugovornih stranaka s trećim zemljama (vidjeti posebno uvodnu izjavu 16. Sporazuma o EGP-u). Kad je riječ o nerezidentima, Sporazumom o EGP-u ne propisuje se liberalizacija tokova kapitala niti dodjeljuju prava slobode poslovnog nastana ili sudjelovanja u kapitalu trgovačkih društava (vidjeti članke 31., 34., 40. i 124. Sporazuma o EGP-u).
 Dosljedno tome, u Zajedničkoj izjavi o odluci zajedničkog odbora EGP-a navodi se da su se ugovorne stranke sporazumjele da se uključivanjem Direktive 2013/36/EU u Sporazum o EGP-u ne dovode u pitanje nacionalna pravila za opću primjenu koja se odnose na provjere izravnih stranih ulaganja iz sigurnosnih razloga ili za potrebe javnog reda.
 Izuzimanje određenih islandskih javnih kreditnih institucija (prilagodba (e) u vezi s Direktivom 2013/36/EU)
 U članku 2. stavku 5. Direktive 2013/36/EU (dalje u tekstu „CRD IV”) određene javne institucije izuzimaju se iz područja njezine primjene. Tri islandske institucije izuzimaju se od odredaba CRD-a IV na temelju ove odredbe.
 Byggðastofnun (Islandski Institut za regionalni razvoj) je neovisna institucija u vlasništvu islandske države. Njezina je glavna funkcija doprinos regionalnom razvoju provedbom državnih regionalnih strategija. Njezino je djelovanje usmjereno na jačanje naselja u ruralnim područjima s pomoću potpore održivim dugoročnim projektima s različitim gospodarskim bazama. Institut podupire i jača lokalni razvoj odobravanjem kredita i drugih oblika financijske potpore, s ciljem poboljšanja gospodarskih i životnih uvjeta, posebno u onim regijama kojima prijeti gubitak stanovništva. Institut odobrava dodatnu financijsku potporu u obliku kredita s uvjetima trgovačkim društvima, pojedincima i općinama omogućujući sudjelovanje u općem gospodarskom razvoju i poticanju inovacija. Islandska država jamči za obveze Instituta.Íbúðalánasjóður je pravni sljednik Byggingarsjóðir ríkisins, koji je izuzet iz područja primjene Direktive 2006/48/EZ, u skladu s točkom 14.a Priloga IX. Sporazumu o EGP-u.
 Lánasjóður sveitarfélaga ohf. je kreditna institucija posebne namjene. Vlasništvo nad institucijom ograničeno je zakonom na općine (vlasništvo je trenutačno podijeljeno između 75 općina). Svrha institucije ograničena je zakonom na odobravanje kredita općinama i institucijama u njihovom stopostotnom vlasništvu, i samo u vezi s ulaganjima koja imaju velik gospodarski značaj. Institucija je jednaka instituciji KommuneKredit u Danskoj, koja je izuzeta iz područja primjene CRD-a IV u skladu s člankom 2. stavkom 5. točkom 5.
 Nacionalni tretman podružnica trećih zemalja i suradnja s tijelima trećih zemalja (prilagodbe (g) i (h) u vezi s Direktivom 2013/36/EU)
 U skladu s člankom 47. CRD-a IV Uniji je dodijeljena nadležnost sklapanja sporazuma s trećim zemljama kojima se podružnicama njihovih kreditnih institucija osigurava jednak tretman na cijelom području Unije.
 U kontekstu Sporazuma o EGP-u, ugovorne stranke suglasne su da cilj Sporazuma o EGP-u u načelu nije urediti njihove odnose s trećim zemljama (vidjeti posebno uvodnu izjavu 16. Sporazuma o EGP-u). Uključenjem CRD-a IV u Sporazum o EGP-u države EFTA-e na Uniju ne prenose nikakve nadležnosti u pogledu pregovora o pristupu podružnica trećih zemalja tržištu. Stoga se prilagodbom (g) prestaje primjenjivati članak 47. stavak 3. kad je riječ o državama EFTA-e te se u njoj navodi da države EFTA-e mogu s trećim zemljama sklapati bilateralne sporazume koji se odnose na pristup podružnica tržištu.
 Međutim, radi promicanja usklađenosti politike u pogledu trećih zemalja između Unije i država EFTA-e, prilagodbom (g) također se propisuje da se ugovorne stranke Sporazuma o EGP-u uzajamno izvješćuju i savjetuju o pregovorima o sporazumima s trećim zemljama u okviru Zajedničkog odbora EGP-a.
 Prilagodba (g) sastavljena je po uzoru na rješenja koja su dogovorena između Unije i država EFTA-e u okviru sustava Solventnost II i MiFID (vidjeti točku 1.(d) i (e) te točku 31.ba(b) Priloga IX. Sporazumu o EGP-u).
 Članak 48. CRD-a IV sadržava pravila koja se odnose na sklapanje ugovora o nadzoru koji se odnose na konsolidirani nadzor između Unije i trećih zemalja. Ti sporazumi moraju uključivati mogućnost da nadzorna tijela trećih zemalja dobiju informacije od nacionalnog ili sektorskog nadležnog tijela EU-a te da Europsko nadzorno tijelo za bankarstvo (dalje u tekstu „EBA”) prikupi informacije koje su nacionalna nadležna tijela država članica EU-a primila od nadzornih tijela trećih zemalja. Budući da Europska unija ne može sklapati sporazume koji bi obvezali nacionalna nadležna tijela država EFTA-e na slanje informacija nadzornim tijelima trećih zemalja, prilagodbom (h) prestaje se primjenjivati članak 48. CRD-a IV (slično dogovorenom rješenju ustanovljenom u pogledu članka 75. stavaka 2. i 3. EMIR-a, vidjeti točku 31.bc(zc) Priloga IX. Sporazumu o EGP-u).
 Kako bi se omogućilo da se EBA-i, kad je to potrebno radi obavljanja njezinih tehničkih zadataka u pogledu država EFTA-e, prenesu informacije koje su nacionalna nadležna tijela država EFTA-e primila od nadzornih tijela trećih zemalja, prilagodbom (h) također se propisuje da će države EFTA-e u ugovore o nadzoru nastojati uvrstiti i klauzule kojima se njihovim nacionalnim nadležnim tijelima omogućava slanje relevantnih informacija EBA-i.
 Zadrška u pogledu budućeg zakonodavstva Unije (prilagodbe (k) i (o) u vezi s Direktivom 2013/36/EU)
 U skladu s člankom 7. Sporazuma o EGP-u, samo su akti koji su uključeni u Sporazum o EGP-u obvezujući za države EFTA-e. Stoga se prilagodbom (k) usklađuje tekst članka 89. stavka 5. CRD-a IV kako bi se naglasilo da se, u kontekstu Sporazuma o EGP-u, članak 89. prestaje primjenjivati samo kad se novo zakonodavstvo Unije koje se odnosi na obveze objave počne primjenjivati u Sporazumu o EGP-u.
 Isto tako, prilagodbom (o) prilagođava se tekst članka 151. stavka 1. kako bi se naglasilo da su prijelazne mjere sadržane u glavi XI. poglavlju 1. CRD-a IV primjenjive samo dok Odluka Zajedničkog odbora EGP-a o uključivanju delegiranog akta donesenog na temelju članka 460. Uredbe (EU) br. 575/2013 ne postane primjenjiva.
 Nadležnost za odobrenje zaštitnog sloja za sistemski rizik (prilagodba (n) u vezi s Direktivom 2013/36/EU)
 U skladu s člankom 133. stavkom 14. CRD-a IV, nacionalna nadležna tijela država članica EU-a moraju u određenim slučajevima čekati mišljenje Komisije prije donošenja mjera prvog određivanja ili ponovnog određivanja zaštitnog sloja za sistemski rizik. Ako je mišljenje negativno, ta nacionalna nadležna tijela država članica EU-a poštuju to mišljenje ili obrazlažu nepoštovanje tog mišljenja.
 U skladu s člankom 133. stavkom 15. CRD-a IV Komisija, ako se uvjeri da zaštitni sloj za sistemski rizik ne dovodi do nerazmjernih nepovoljnih utjecaja na financijski sustav drugih država članica ili Unije te oslanjajući se na mišljenje Europskog odbora za sistemske rizike (dalje u tekstu „ESRB”), donosi provedbeni akt kojim ovlašćuje nacionalno nadležno tijelo za donošenje zaštitnog sloja za sistemski rizik. EBA može također podnijeti svoje mišljenje Komisiji.
 Prema sustavu koji je uspostavljen točkama 31.f i 31.g Priloga IX. Sporazumu o EGP-u, ESRB i EBA mogu izdati preporuke o situacijama koje se odvijaju u državama EFTA-e te EBA može također provesti neobvezujuće posredovanje u skladu s člankom 19. Uredbe o EBA-i u sporovima koji uključuju neku državu EFTA-e. Nadležnost za donošenje odluka koje su obvezujuće unutar stupa EFTA-e u skladu s člankom 19. Uredbe o EBA-i povjerena je Nadzornom tijelu EFTA-e.
 Međutim, u skladu sa stavkom 4. točkom (d) Protokola 1 uz Sporazum o EGP-u, funkcije Komisije u kontekstu postupaka verifikacije ili odobrenja usklađenosti mjera koje su poduzele države EFTA-e s pravilima iz Sporazuma o EGP-u obavlja subjekt u stupu EFTA-e. S obzirom na važnost i kompleksnost odluka koje se odnose na zaštitni sloj za sistemski rizik, ova nadležnost, kad je riječ o državama EFTA-e, povjerit će se Stalnom odboru država EFTA-e.
 Stoga se prilagodbom (n) utvrđuje nadležnost Stalnog odbora država EFTA-e kad je riječ o izdavanju mišljenja ili preporuka radi jasnoće (s obzirom na to da te ovlasti nisu jasno dodijeljene u tekstu stavka 4. točke (d) Protokola 1 uz Sporazum o EGP-u) te istodobno osigurava da će ESRB i EBA prema potrebi dostaviti svoje ocjene u skladu s člankom 133. stavcima 14. i 15. CRD-a IV Stalnom odboru država EFTA-e.
 Definicija „stambene nekretnine” u Norveškoj (prilagodba (e) u vezi s Uredbom (EU) br. 575/2013)
 Stambena zadruga česti je oblik stanovanja u Norveškoj. Imatelji udjela stječu udio u zadruzi koja je vlasnik ili kontrolira zgradu/zgrade i imovinu u kojoj stanuju. Svaki imatelj udjela ima pravo nastaniti se u određenoj jedinici.
 Zaštita vjerovnika u odnosu na stan u stambenoj zadruzi u Norveškoj općenito se tumači kao jednaka zaštiti izravnog ulaganja. Međutim, radi pravne sigurnosti, potrebno je navesti da je pravo stanovanja u stambenim zadrugama u Norveškoj uključeno u definiciju „stambene nekretnine” iz Uredbe o kapitalnim zahtjevima (dalje u tekstu „CRR”). Stoga se prilagodbom (e) prilagođava tekst članka 4. stavka 1. točke 75. koji se odnosi na Švedsku, uvrštenjem norveške situacije.
 Nadležnost Komisije za prihvaćanje ograničenja velikih izloženosti te Vijeća za odobravanje strožih nacionalnih mjera u slučaju makrobonitetnog ili sistemskog rizika (prilagodbe (i) i (j) u vezi s Uredbom (EU) br. 575/2013)
 U skladu s člankom 395. CRR-a, nacionalna nadležna tijela država članica EU-a moraju u određenim slučajevima dobiti odobrenje Komisije prije donošenja posebnih strukturnih mjera prema kojima su kreditne institucije koje su dobile odobrenje za rad u toj državi članici dužne smanjiti svoje izloženosti prema različitim pravnim osobama. Komisija, oslanjajući se na mišljenje EBA-e, može odbiti nacionalnu mjeru samo kada ona uzrokuje nerazmjerne negativne učinke na cijeli financijski sustav ostalih država članica ili Unije.
 U skladu s člankom 458. CRR-a, države članice moraju u određenim slučajevima dobiti odobrenje Vijeća prije donošenja određenih strožih nacionalnih mjera čiji je cilj kompenzacija makrobonitetnog i sistemskog rizika koji može imati utjecaj na nacionalni financijski sustav i realno gospodarstvo. Komisija je ovlaštena Vijeću predložiti nacrt mjere za odobrenje ili odbacivanje prijedloga nacionalne mjere. Vijeće može odbaciti nacionalne mjere samo u ograničenom broju slučajeva uzimajući u obzir mišljenja ESRB-a i EBA-e. Druge države članice mogu priznati mjere donesene u skladu s člankom 458. CRR-a i primjenjivati ih na podružnice koje se nalaze u državi članici koja je dobila odobrenje za primjenu tih mjera.
 Prema sustavu koji je uspostavljen točkama 31.f i 31.g Priloga IX. Sporazumu o EGP-u, ESRB i EBA mogu izdati mišljenja o situacijama koje se odvijaju u državama EFTA-e.
 Međutim, u skladu sa stavkom 4. točkom (d) Protokola 1 uz Sporazum o EGP-u, funkcije Komisije u kontekstu postupaka verifikacije ili odobrenja usklađenosti mjera koje su poduzele države EFTA-e s pravilima iz Sporazuma o EGP-u obavlja subjekt u stupu EFTA-e. S obzirom na važnost i kompleksnost odluka koje se odnose na strukturne mjere za ograničavanje velikih izloženosti u skladu s člankom 395., ova nadležnost, kad je riječ o državama EFTA-e, povjerit će se Stalnom odboru država EFTA-e.
 Isto tako, funkcije povjerene Vijeću člankom 458. CRR-a obavljat će, kad je riječ o državama EFTA-e, Stalni odbor država EFTA-e. Međutim, ova odluka treba se temeljiti na prijedlogu Nadzornog tijela EFTA-e, po uzoru na okvir koji se primjenjuje u EU-u.
 Radi jasnoće, prilagodbom (i) točkom ii. i prilagodbom (j) točkom ii. stoga se utvrđuje nadležnost Stalnog odbora država EFTA-e za donošenje takvih odluka (s obzirom na to da te ovlasti nisu jasno dodijeljene u stupu EFTA-e stavkom 4. točkom (d) Protokola 1 uz Sporazum o EGP-u) te istodobno osigurava da će EBA i, prema potrebi, ESRB, dostaviti svoje ocjene u skladu s člankom 395. stavkom 8. ili člankom 458. stavkom 4. CRR-a Stalnom odboru država EFTA-e (prilagodba (i) točka iii. i prilagodba (j) točka iii.).
 Primjena prijelaznih odredbi praga iz Basela I (uvodna izjava 6. u vezi s Uredbom (EU) br. 575/2013)
 Člankom 500. CRR-a provodi se takozvani „prag iz Basela I”, koji je utvrđen u dijelu 2-1-C (stavci od 45. do 47.) Sporazuma Basel II. Članak je istekao krajem 2017. Člankom 152. Direktive 2006/48/EZ, koji je zamijenjen člankom 500. Uredbe (EU) br. 575/2013, ograničena je mogućnost neželjenih smanjenja kapitalnih zahtjeva koja proizlazi iz primjene internih modela. Iako je članak 500. istekao, nadležno tijelo još uvijek mora riješiti rizik modela.
 U uvodnoj izjavi 6. napominje se da postoji nekoliko odredbi u okviru kojih se nadležnim tijelima omogućuje rješavanje istog pitanja, uključujući mogućnost donošenja mjera radi neutraliziranja neželjenih smanjenja u iznosima izloženosti ponderiranih rizikom i nametanja razborite marže konzervativnosti pri kalibraciji internih modela.
 2019/0018 (NLE)
 Prijedlog
 ODLUKE VIJEĆA
 o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Priloga IX. (Financijske usluge) Sporazumu o EGP-u
 [Uredba o kapitalnim zahtjevima (EU) br. 575/2013 (CRR) i Direktiva 2013/36/EU (CRD IV)]
 (Tekst značajan za EGP)
 VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 114. u vezi s člankom 218. stavkom 9.,
 uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2894/94 od 28. studenoga 1994. o rješenjima za provedbu Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru
 2
 , a posebno njezin članak 1. stavak 3.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru
 3
 („Sporazum o EGP-u”) stupio je na snagu 1. siječnja 1994.
 (2)Na temelju članka 98. Sporazuma o EGP-u, Zajednički odbor EGP-a može među ostalim odlučiti izmijeniti Prilog IX. Sporazumu o EGP-u, koji sadržava odredbe o financijskim uslugama.
 (3)Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća
 4
 i Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća
 5
 trebaju se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (4)Prilog IX. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti.
 (5)Stajalište Unije u Zajedničkom odboru EGP-a trebalo bi se stoga temeljiti na priloženom nacrtu odluke,
 DONIJELO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Stajalište koje treba donijeti, u ime Unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o predloženoj izmjeni Priloga IX. (Financijske usluge) Sporazumu o EGP-u temelji se na nacrtu odluke Zajedničkog odbora EGP-a priloženom ovoj Odluci.
 Članak 2.
 Ova odluka stupa na snagu na dan donošenja.
 Sastavljeno u Bruxellesu,
 Za Vijeće
 Predsjednik
 (1)
 Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012, kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 68. i SL L 321, 30.11.2013., str. 6.Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ, kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 73.
 (2)
 SL L 305, 30.11.1994., str. 6.
 (3)
 SL L 1, 3.1.1994., str. 3.
 (4)
 Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.), kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 68., SL L 321, 30.11.2013., str. 6. i SL L 20, 25.1.2017., str. 2.
 (5)
 Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.), kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 73. i SL L 20, 25.1.2017., str. 1.
 ---documentbreak---
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 4.2.2019.
 COM(2019) 39 final
 PRILOG
 Prijedlogu odluke Vijeća
 o stajalištu koje treba donijeti, u ime Europske unije, u Zajedničkom odboru EGP-a o izmjeni Priloga IX. (Financijske usluge) Sporazumu o EGP-u[Uredba o kapitalnim zahtjevima (EU) br. 575/2013 (CRR) i Direktiva 2013/36/EU (CRD IV)]
 PRILOG
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br.
 оd
 o izmjeni Priloga IX. (Financijske usluge) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)Uredbu (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012
 1
 , kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 68., SL L 321, 30.11.2013., str. 6. i SL L 20, 25.1.2017., str. 2., trebalo bi uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)Uredbu (EU) 2017/2395 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. o izmjeni Uredbe (EU) br. 575/2013 u pogledu prijelaznih uređenja za ublažavanje učinka uvođenja MFSI-ja 9 na regulatorni kapital te za tretman velikih izloženosti u slučaju određenih izloženosti javnog sektora koje su nominirane u domaćoj valuti bilo koje države članice
 2
 trebalo bi uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (3)Direktivu 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ
 3
 , kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 73. i SL L 20, 25.1.2017., str. 1., trebalo bi uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (4)Uredba (EU) br. 575/2013 i Direktiva 2013/36/EU upućuju na „matične institucije iz EU-a”, „matične financijske holdinge iz EU-a” i „matične mješovite financijske holdinge iz EU-a”, koji se u kontekstu Sporazuma o EGP-u shvaćaju kao upućivanja na subjekte koji ispunjavaju odgovarajuće definicije navedene u Uredbi s poslovnim nastanom u ugovornoj stranci EGP-a te koji nisu društva kćeri bilo koje druge institucije osnovane u bilo kojoj drugoj ugovornoj stranci EGP-a.
 (5)Direktivom 2013/36/EU stavljaju se izvan snage direktive 2006/48/EZ
 4
 i 2006/49/EZ
 5
 Europskog parlamenta i Vijeća, koje su uključene u Sporazum o EGP-u te koje, dosljedno tome, treba staviti izvan snage na temelju Sporazuma o EGP-u.
 (6)Mogućnost neželjenih smanjenja kapitalnih zahtjeva koja proizlazi iz primjene internih modela ograničena je, među ostalim, nacionalnim zakonodavstvom kojim se provodi članak 152. Direktive 2006/48/EZ, koji je do kraja 2017. zamijenjen člankom 500. Uredbe (EU) br. 575/2013. Međutim, još uvijek postoji nekoliko drugih odredbi u Uredbi (EU) br. 575/2013 i Direktivi 2013/36/EU kojima se nadležnim tijelima omogućuje rješavanje istog pitanja, uključujući mogućnost donošenja mjera radi neutraliziranja neželjenih smanjenja u iznosima izloženosti ponderiranih rizikom, vidjeti, primjerice, članak 104. Direktive 2013/36/EU, te nametanje razborite marže konzervativnosti pri kalibraciji internih modela, vidjeti, primjerice, članak 144. Uredbe (EU) br. 575/2013 i članak 101. Direktive 2013/36/EU.
 (7)Prilog IX. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Prilog IX. Sporazumu o EGP-u mijenja se kako slijedi:
 1.Tekst točke 14. (Direktiva 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) zamjenjuje se sljedećim:
 „32013 L 0036: Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.), kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 73. i SL L 20, 25.1.2017., str. 1.
 Odredbe Direktive, za potrebe ovog Sporazuma, tumače se sa sljedećim prilagodbama:
 (a)Neovisno o odredbama Protokola 1 uz ovaj Sporazum, i ako nije drukčije predviđeno ovim Sporazumom, pojmovi „država članica/države članice” i „nadležna tijela” tumače se tako da uključuju, uz njihovo značenje u skladu s Direktivom, države EFTA-e odnosno njihova nadležna tijela.
 (b)Upućivanja na pojam „središnje banke ESSB-a” ili na „središnje banke” tumače se tako da uključuju, uz njihovo značenje u skladu s Direktivom, središnje banke država EFTA-e.
 (c)Upućivanja na druge akte u Direktivi primjenjuju se u opsegu i obliku u kojem su ti akti uključeni u ovaj Sporazum.
 (d)Upućivanja na ovlasti EBA-e iz članka 19. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća u Direktivi smatraju se, u slučajevima predviđenima u točki 31.g ovog Priloga i u skladu s njom, upućivanjima na ovlasti Nadzornog tijela EFTA-e kad je riječ o državama EFTA-e.
 (e)U članku 2. stavku 5. umeće se sljedeća točka:
 „(11.a)u Islandu, „Byggðastofnun”, „Íbúðalánasjóður” i „Lánasjóður sveitarfélaga ohf.”;”
 (f)U članku 6. točki (a) dodaje se sljedeći podstavak :
 „Nadležna tijela država EFTA-e surađuju s povjerenjem i potpunim međusobnim poštovanjem, posebno kad je riječ o osiguranju protoka primjerenih i pouzdanih informacija između njih i drugih stranaka u ESFS-u te s Nadzornim tijelom EFTA-e. Nadležna tijela država članica EU-a na isti će način surađivati s nadležnim tijelima država EFTA-e.”
 (g)Članak 47. stavak 3. ne primjenjuje se kad je riječ o državama EFTA-e. Država EFTA-e može, posredstvom sporazuma sklopljenih s jednom trećom zemljom ili više njih dogovoriti primjenu odredbi kojima se osigurava jednak tretman podružnica neke kreditne institucije sa sjedištem u trećoj zemlji na području te države EFTA-e.
 Ugovorne se stranke, ovisno o slučaju, na temelju članka 47. stavka 3. ili prvog stavka ove točke obavješćuju i savjetuju prije sklapanja sporazuma s trećim zemljama.
 Uvijek kada Europska unija pregovara s jednom trećom zemljom ili više njih o sklapanju sporazuma na temelju članka 47. stavka 3., a takav se sporazum odnosi na osiguravanje nacionalnog tretmana i učinkovitog pristupa tržištu onih podružnica kreditnih institucija sa sjedištem u državi članici Europske unije u dotičnim trećim zemljama, Europska unija pokušava postići jednak tretman za podružnice kreditnih institucija sa sjedištem u državi EFTA-e.
 (h)Članak 48. ne primjenjuje se. Ako država EFTA-e sklopi sporazum s jednom trećom zemljom ili više njih o načinu obavljanja nadzora na konsolidiranoj osnovi nad institucijama čija matična društva imaju svoja sjedišta u trećim zemljama i institucijama koje se nalaze u trećim zemljama, čija matična društva, bez obzira na to jesu li institucije, financijski holdinzi ili mješoviti financijski holdinzi, imaju svoje sjedište u toj državi EFTA-e, tim sporazumom nastojat će se osigurati da EBA može od nadležnih tijela te države EFTA-e dobiti informacije koje su ona primila od nacionalnih nadležnih tijela trećih zemalja u skladu s člankom 35. Uredbe (EU) br. 1093/2010.
 (i)U članku 53. stavku 2. ispred riječi „u skladu s ovom Direktivom” umeću se riječi „ili, ovisno o slučaju, Nadzornom tijelu EFTA-e”.
 (j)U članku 58. stavku 1. točki (d) nakon riječi „ESMA-om” umeću se riječi „ili, ovisno o slučaju, Nadzornom tijelu EFTA-e”.
 (k)U članku 89. stavku 5. riječi „budući zakonodavni akti Unije propišu opširnije obveze objave od obveza objave” zamjenjuju se riječima „budućim zakonodavnim aktima primjenjivima u skladu sa Sporazumom o EGP-u propišu opširnije obveze objave od obveza objave”.
 (l)U članku 114. stavku 1. kad je riječ o Lihtenštajnu, riječi „središnja banka ESSB-a” zamjenjuju se riječima „nadležno tijelo”.
 (m)U članku 117. stavku 1. drugom podstavku nakon riječi „EBA-om” umeću se riječi „ili, ovisno o slučaju, Nadzornim tijelom EFTA-e”.
 (n)U članku 133. stavcima 14. i 15. nakon riječi „Komisija” umeću se riječi „ili, kad je riječ o državama EFTA-e, Stalni odbor država EFTA-e”.
 (o)U članku 151. stavku 1. kad je riječ o državama EFTA-e, nakon riječi „u skladu s” umeću se riječi „odlukom Zajedničkog odbora EGP-a koja sadržava”.
 2.Nakon točke 14. (Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća) umeće se sljedeće:
 „14.a32013 R 0575: Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o bonitetnim zahtjevima za kreditne institucije i investicijska društva i o izmjeni Uredbe (EU) br. 648/2012 (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.), kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 68., SL L 321, 30.11.2013., str. 6. i SL L 20, 25.1.2017., str. 2., kako je izmijenjena:
 -32017 R 2395: Uredba (EU) 2017/2395 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2017. (SL L 345, 27.12.2017., str. 27.).
 Odredbe Uredbe, za potrebe ovog Sporazuma, tumače se sa sljedećim prilagodbama:
 (a)Neovisno o odredbama Protokola 1 uz ovaj Sporazum, i ako nije drukčije predviđeno ovim Sporazumom, pojmovi „država članica/države članice” i „nadležna tijela” tumače se tako da uključuju, uz njihovo značenje u skladu s Uredbom, države EFTA-e odnosno njihova nadležna tijela.
 (b)Upućivanja na pojam „središnje banke ESSB-a” ili na „središnje banke” tumače se tako da uključuju, uz njihovo značenje u skladu s Uredbom, središnje banke država EFTA-e.
 (c)Upućivanja na druge akte u Uredbi primjenjuju se u opsegu i obliku u kojem su ti akti uključeni u ovaj Sporazum.
 (d)Upućivanja na ovlasti EBA-e iz članka 19. Uredbe (EU) br. 1093/2010 Europskog parlamenta i Vijeća u Uredbi smatraju se, u slučajevima predviđenima u točki 31.g ovog Priloga i u skladu s njom, upućivanjima na ovlasti Nadzornog tijela EFTA-e kad je riječ o državama EFTA-e.
 (e)U članku 4. stavku 1. točki 75. ispred riječi „Švedska” umeću se riječi „Norveška i”
 (f)U članku 31. stavku 1. točki (b), kad je riječ o državama EFTA-e, riječ „Komisija” glasi „Nadzorno tijelo EFTA-e”.
 (g)U članku 80. stavcima 1. i 2. nakon riječi „Komisija” umeću se riječi „ili, u slučaju dotične države EFTA-e, Nadzorno tijelo EFTA-e”.
 (h)U članku 329. stavku 4., članku 344. stavku 2., članku 352. stavku 6., članku 358. stavku 4. i članku 416. stavku 5., kad je riječ o državama EFTA-e, nakon riječi „stupanja na snagu” umeću se riječi „odluka Zajedničkog odbora EGP-a koje sadržavaju”.
 (i)U članku 395.:
 i.u stavcima 7. i 8., kad je riječ o državama EFTA-e, riječ „Vijeće” ne primjenjuje se;
 ii.kad je riječ o državama EFTA-e, stavak 8. prvi podstavak glasi kako slijedi:
 „Stalni odbor država EFTA-e ovlašten je donijeti odluku o prihvaćanju ili odbijanju predložene nacionalne mjere iz stavka 7.”;
 iii.stavak 8. drugi podstavak prva rečenica zamjenjuje se sljedećim:
 „U roku od mjesec dana od primitka obavijesti iz stavka 7. EBA dostavlja mišljenje o točkama navedenima u tom stavku Vijeću, Komisiji i dotičnoj državi članici ili, ako se mišljenje odnosi na nacionalne mjere koje je predložila država EFTA-e, Stalnom odboru država EFTA-e i dotičnoj državi EFTA-e.”
 (j)u članku 458.:
 i.kad je riječ o državama EFTA-e, stavak 2. prvi podstavak glasi kako slijedi:
 „Ako tijelo određeno u skladu sa stavkom 1. utvrdi promjene u intenzitetu makrobonitetnog ili sistemskog rizika u financijskom sustavu koje bi mogle imati ozbiljne negativne posljedice za financijski sustav i realno gospodarstvo u određenoj državi EFTA-e i za koje to tijelo smatra da bi na njih trebalo reagirati strožim nacionalnim mjerama, obavješćuje Stalni odbor država EFTA-e, Nadzorno tijelo EFTA-e, ESRB i EBA-u o toj činjenici i podnosi odgovarajuće kvantitativne ili kvalitativne dokaze o sljedećem:”
 ii.kad je riječ o državama EFTA-e, stavak 4. prvi podstavak glasi kako slijedi:
 „Stalni odbor država EFTA-e ovlašten je, na prijedlog Nadzornog tijela EFTA-e, provedbenim aktom odbaciti nacrt nacionalnih mjera iz stavka 2. točke (d)”;
 iii.u stavku 4. drugom podstavku dodaje se sljedeće:
 „Ako se njihova mišljenja odnose na nacrte nacionalnih mjera države EFTA-e, ESRB i EBA dostavljaju svoja mišljenja Stalnom odboru država EFTA-e, Nadzornom tijelu EFTA-e i dotičnoj državi EFTA-e.”;
 iv.kad je riječ o državama EFTA-e, stavak 4. od trećeg do osmog podstavka glasi kako slijedi:
 „Posebno uzimajući u obzir mišljenja iz drugog podstavka i ako postoje robusni, čvrsti i detaljni dokazi da će ta mjera imati negativan utjecaj na unutarnje tržište koji je veći od koristi za financijsku stabilnost u smislu smanjenja utvrđenog makrobonitetnog ili sistemskog rizika, Nadzorno tijelo EFTA-e može, u roku od mjesec dana, predložiti Stalnom odboru država EFTA-e odbacivanje nacrta nacionalnih mjera.
 U nedostatku prijedloga Nadzornog tijela EFTA-e tijekom tog razdoblja od mjesec dana, ta država EFTA-e može odmah donijeti nacrt nacionalnih mjera za razdoblje do dvije godine ili dok makrobonitetni ili sistemski rizik prestane postojati, ako se to dogodi ranije.
 Stalni odbor država EFTA-e odlučuje o prijedlogu Nadzornog tijela EFTA-e u roku od mjesec dana nakon primitka prijedloga i navodi svoje razloge za odbijanje ili neodbijanje nacrta nacionalnih mjera.
 Stalni odbor država EFTA-e može odbaciti nacrt nacionalnih mjera samo ako smatra da nije ispunjen jedan ili više sljedećih uvjeta:
 (a)promjene u intenzitetu makrobonitetnog ili sistemskog rizika takve su prirode da čine rizik za financijsku stabilnost na nacionalnoj razini;
 (b)članci 124. i 164. ove Uredbe i članci 101., 103., 104., 105., 133., i 136. Direktive 2013/36/EU nisu adekvatni za rješavanje pitanja utvrđenog makrobonitetnog ili sistemskog rizika, uzimajući u obzir relativnu učinkovitost tih mjera;
 (c)nacionalne mjere iz nacrta prikladnije su za rješavanje pitanja utvrđenog makrobonitetnog ili sistemskog rizika i ne dovode do nerazmjernih negativnih učinaka na cijeli financijski sustav ili na dijelove financijskog sustava u drugim ugovornim strankama ili u EGP-u kao cjelini koji stvaraju zapreku funkcioniranju unutarnjeg tržišta;
 (d)navedeno se pitanje odnosi samo na jednu državu EFTA-e i
 (e)druge mjere iz ove Uredbe ili iz Direktive 2013/36/EU za rješavanje pitanja tih rizika nisu se još primjenjivale.
 Pri donošenju svoje ocjene, koju temelji na dokazima koje je tijelo određeno u skladu sa stavkom 1. predočilo u skladu sa stavkom 2., Stalni odbor država EFTA-e uzima u obzir mišljenje ESRB-a i EBA-e.
 Ako u roku od mjesec dana nakon primitka prijedloga Nadzornog tijela EFTA-e Stalni odbor država EFTA-e ne donese odluku kojom se odbacuje nacrt nacionalnih mjera, država EFTA-e može donijeti mjere i primijeniti ih za razdoblje od do dvije godine ili dok makrobonitetni ili sistemski rizik prestane postojati, ako se to dogodi ranije.”;
 v.kad je riječ o državama EFTA-e, stavak 6. glasi kako slijedi:
 „Ako država EFTA-e priznaje mjere utvrđene u skladu s ovim člankom, ona o tome obavješćuje Stalni odbor država EFTA-e, Nadzorno tijelo EFTA-e, EBA-u, ESRB i ugovornu stranku Sporazuma o EGP-u koja je dobila odobrenje za primjenu tih mjera.”
 (k)U članku 467. stavku 2., kad je riječ o državama EFTA-e, riječi „dok Komisija ne donese uredbu“ glase „do stupanja na snagu odluke Zajedničkog odbora EGP-a koja sadržava uredbu donesenu”.
 (l)U članku 497., kad je riječ o državama EFTA-e:
 i.u stavcima 1. i 2., nakon riječi „stupanja na snagu posljednje od” umeću se riječi „odluka Zajedničkog odbora EGP-a koje sadržavaju”;
 ii.u stavku 1., riječi „donesene su” glase „primjenjuju se u Sporazumu o EGP-u”.
 3.U točki 31.bc (Uredba (EU) br. 648/2012 Europskog parlamenta i Vijeća):
 (a)dodaje se sljedeća alineja:
 „-32013 R 0575: Uredba (EU) br. 575/2013 Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. (SL L 176, 27.6.2013., str. 1.), kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 68., SL L 321, 30.11.2013., str. 6. i SL L 20, 25.1.2017., str. 2.”
 (b)u prilagodbi (zh) dodaje se sljedeće:
 „v.u stavku 5.a, kad je riječ o državama EFTA-e, nakon riječi „stupanja na snagu posljednje od” umeću se riječi „odluka Zajedničkog odbora EGP-a koje sadržavaju”.
 4.U točku 31.ea (Direktiva 2002/87/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) dodaje se sljedeća alineja:
 „-32013 L 0036: Direktiva 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. (SL L 176, 27.6.2013., str. 338.), kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 73. i SL L 20, 25.1.2017., str. 1.”
 5.Tekst točke 31. (Direktiva 2006/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća) briše se.
 Članak 2.
 Vjerodostojni su tekstovi Uredbe (EU) br. 575/2013, kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 68., SL L 321, 30.11.2013., str. 6. i SL L 20, 25.1.2017., str. 2., i Uredbe (EU) 2017/2395 te Direktive 2013/36/EU, kako je ispravljena u SL L 208, 2.8.2013., str. 73. i SL L 20, 25.1.2017., str. 1., na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu [...] pod uvjetom da su podnesene sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u*.
 6Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske Unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Tajnici
 Zajedničkog odbora EGP-a
 Zajednička izjava ugovornih stranaka
 uz Odluku br. [...] o uključivanju Direktive 2013/36/EU u Sporazum o EGP-u
 [za donošenje zajedno s Odlukom i za objavu u SL-u]
 Ugovorne stranke sporazumjele su se da se uključivanjem Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ u Sporazum o EGP-u ne dovode u pitanje nacionalna pravila za opću primjenu koja se odnose na provjere izravnih stranih ulaganja iz sigurnosnih razloga ili za potrebe javnog reda.
 (1)
 SL L 176, 27.6.2013., str. 1.
 (2)
 SL L 345, 27.12.2017., str. 27.
 (3)
 SL L 176, 27.6.2013., str. 338.
 (4)
 SL L 177, 30.6.2006., str. 1.
 (5)
 SL L 177, 30.6.2006., str. 201.
 (6)
 *
 [Ustavni zahtjevi nisu navedeni.] [Ustavni su zahtjevi navedeni.]


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 12.11.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 281/4
 ROZSUDEK SOUDNÍHO DVORA
 (pátého senátu)
 ze dne 8. září 2005
 ve věci C-303/04 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunale di Voghera): Lidl Italia Srl proti Comune di Stradella (1)
 (Normy a technické předpisy - Směrnice 98/34/ES - Pojem „technický předpis“ - Biologicky nerozložitelné vatové tyčinky)
 (2005/C 281/08)
 Jednací jazyk: italština
 Ve věci C-303/04, jejímž předmětem je žádost o rozhodnutí o předběžné otázce na základě článku 234 ES, podaná rozhodnutím Tribunale di Voghera (Itálie) ze dne 1. července 2004, došlým Soudnímu dvoru dne 16. července 2004, v řízení Lidl Italia Srl proti Comune di Stradella, Soudní dvůr (pátý senát), ve složení R. Silva de Lapuerta, předsedkyně senátu, C. Gulmann (zpravodaj) a J. Klučka, soudci, generální advokátka: J. Kokott, vedoucí soudní kanceláře: R. Grass, vydal dne 8. září 2005 rozsudek, jehož výrok je následující:
 1.
 Článek 1 bod 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES ze dne 22. června 1998 o postupu při poskytování informací v oblasti norem a technických předpisů a předpisů pro služby informační společnosti, ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/48/ES ze dne 20. července 1998, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní předpis, jako článek 19 zákona č. 93 ze dne 23. března 2001 o životním prostředí, je v rozsahu, v němž obsahuje zákaz uvedení vatových tyčinek nevyráběných z biologicky rozložitelných látek podle vnitrostátní normy na trh, technickým předpisem.
 2.
 Článek 8 odst. 1 první pododstavec směrnice 98/34, ve znění směrnice 98/48, musí být vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní předpis, který je technickým předpisem, jako článek 19 zákona č. 93 ze dne 23. března 2001, musí být před svým přijetím oznámen Komisi Evropských společenství.
 3.
 Článek 8 odst. 1 první pododstavec směrnice 98/34, ve znění směrnice 98/48, musí být vykládán v tom smyslu, že je věcí vnitrostátního soudu nepoužít ustanovení vnitrostátního práva, které je technickým předpisem, jako článek 19 zákona č. 93/2001 ze dne 23. března 2001, pokud nebylo před svým přijetím oznámeno Komisi Evropských společenství.
 (1) Úř. věst. C 228, 11.9.2004


type: wikipedia

text:
Ljud är mekaniska vågor, en varierande täthet som överförs av ett fast ämne, vätska eller gas, vars frekvenser faller inom intervallet för hörsel med en nivå som är tillräckligt stark för att höras, eller känslan av sådana vibrationer som stimulerar hörselorgan. Ett exempel på hörselorgan är öron.
 Ljudets hastighet påverkas av mediets egenskaper (bland annat dess densitet, hårdhet, elasticitetsmodul).
 Fysikaliska egenskaper
 De mekaniska vågor vilka uppfattas som ljud kan färdas genom alla former av materia: gaser, vätskor, fasta ämnen och plasma. Materian som leder ljudet kallas medium. Ljud kan inte färdas genom vakuum.
 Longitudinella och transversella vågor
 Ljud som transporteras via gaser, plasma och vätskor kallas longitudinella vågor, även kallade kompressionsvågor. Ljud som färdas genom fast materia kan överföras genom både longitudinella vågor och transversella vågor.
 Ljudets hastighet
 Ljudets hastighet beror på det medium vågorna passerar och är en grundläggande egenskap för materialet. I luft, vid 20 °C, är hastigheten 343 m/s (1 235 km/h). I färskvatten, vid 20 °C, är ljudets hastighet ungefär 1 482 m/s (5 335 km/h) och i stål är hastigheten ungefär 5 960 m/s (21 460 km/h).
 Ljud och hörsel
 Med ljud menas inte bara den mekaniska vågrörelsen, utan även hörselförnimmelsen. Ljudvågor transporterar relativt lite effekt. En talande person sänder bara ut någon tusendels watt, vilket verkar rimligt då det inte är någon större ansträngning att tala. Ljud vore i stort sett utan intresse, ja, ljud skulle faktiskt inte ens finnas, om det inte fanns djur som exempelvis vi människor som kunde uppfatta små tryckvariationer i luft med hörseln. Vid ett frågeprogram på radio, Svar idag ställdes en gång frågan, huruvida det uppstår ljud då exempelvis en sten faller i marken från ett berg på en avlägsen planet. Svaret från experten (sannolikt astronomen Peter Nilson) blev något förbryllande: ”I princip, nej.” Han förklarade, att om det inte finns någon organism närvarande som är utrustad med ett sinnesorgan som uppfattar sådana skillnader i luftens täthet som vi definierar som ljud, så uppstår heller inga ljud. Skillnader i planetens gasatmosfär i form av tryckskillnader skulle visserligen uppstå, men inte det vi kallar ljud. Detta kan i förstone låta paradoxalt, men ’ljud’ i dess betydelse av ’hörselförnimmelse’ är ingen naturlag. Därtill fordras en organism som kan uppfatta och tolka ljudvågor som just ljud. För oss människor är det exempelvis fullkomligt irrelevant i vad mån personer i vår omgivning alstrar elektromagnetiska fält förutom synligt ljus, eftersom vi, i motsats till vissa fiskar, saknar ett sinne som specifikt registrerar annan elektromagnetism än synligt ljus. Beträffande sådan elektromagnetism är vi således helt ”döva”.
 Hörbart ljud har frekvenser som ligger inom hörbarhetens gräns, vilken för människans del ungefär omfattar området 20–20 000 Hertz. Ljud med lägre frekvens än 20 Hz kallas infraljud och ljud med högre frekvenser än 20 000 Hz kallas ultraljud. Trots att vi inte kan uppfatta infraljud med vår hörsel, upplever vi detta ofta såsom obehagligt. Helt tydligt kan vi med andra ord uppleva infraljud med andra sinnesorgan än just hörseln, möjligen med hjälp av tryck- och lägesreceptorer i muskler och senor. Ciarán O’Keeffe, doktor i musik och psykologi samt undersökande parapsykolog, är övertygad om att exempelvis den känsla av ”närvaro” av avlidna personer som medier upplever i så kallade hemsökta hus, i själva verket är någon form av infraljud. I ett program som sändes på Discovery Channel visade han att ett kontor, som redan från första början stämplades som en plats för spöken, låg i riktningen av en biltunnel, vilken vid lämpliga vindförhållanden, likt en gigantisk orgelpipa alstrade mycket lågfrekventa och kraftiga infraljud.
 Ljudvågor fångas upp av ytterörat (öronmusslan) och den yttre hörselgången och leds in mot trumhinnan, som sätts i vibration. Rörelsen överförs med hjälp av de tre hörselbenen hammaren, städet och stigbygeln till det ovala fönstret, som sitter i ena ändan på hörselsnäckan. Hörselsnäckan består av en snäckformad tunnel, delad i två kanaler av ett par membran, basalmembranet, på vilket sinneshåren sitter, och vestibularmembranet. Hörselsnäckan avslutas med runda fönstret som även det är ett elastiskt membran. När vätskan i hörselsnäckan via ovala fönstret sätts i svängning uppstår vågmönster i vätskan som deformerar basilarmembranet. Deformationen, som ger information om den inkommande signalens frekvens och amplitud, registreras av sinneshår som skickar signalen vidare till hörselcentrum i hjärnan via hörselnerven. Frekvensselekteringen sker alltså primärt i basilarmembranet.
 En hörselskadad person har nedsatt hörsel på ett eller båda öronen. Hörselskadan kan vara medfödd (barndomshörselskada) eller tillkommen senare, i vilket fall så beror nedsatt hörsel på att hörselsystemet är skadat. Hörselsnäckan är den svagaste delen i hörselsystemet.
 Ljudhastighet och vågutbredning
 Ljud- och vibrationsvågor är mekaniska elastiska vågor, vilket innebär att villkoret för vågornas existens är att mediet har massa och elasticitet. Om en masspartikel förskjuts från sitt ursprungsläge kommer de elastiska krafterna att försöka återföra den till ursprungsläget. När partikeln rör sig kommer de elastiska krafterna att påverka närliggande partiklar så att svängningsrörelsen sprids. Denna spridning av vibrationer är en form av vågutbredning. Ljudvågen kan ses som en energibärande störning som medför elastiska svängningar omkring vilolägen för partiklarna i mediet.
 Det finns i huvudsak två typer av vågor, longitudinella och transversella vågor. De longitudinella vågorna har partikelrörelse som är parallell med utbredningsriktningen. Elastiska vågrörelser i gaser (fluider) är av longitudinell typ, vilket beror på att skjuvspänningar inte kan förekomma i gaser och vätskor. Om partiklarna svänger i en riktning som är vinkelrät mot utbredningsriktningen kallas vågen transversalvåg. Exempelvis är vågrörelser på ytan av stillastående vattensamlingar till stor del transversella. Inom akustiken är denna typ av vågrörelse en viktig komponent vid beskrivningen av fasta material.
 Ljud fortplantar sig med en viss hastighet, vilket betyder att det tar en viss tid för ljudet att nå mottagaren från det att det sändes. Jämför med åskväder; först ses blixten, en viss tid därefter hörs knallen. Om hastigheten varit obegränsad hade ljudet nått mottagaren samtidigt som det uppstod vid källan och om hastigheten varit noll hade någon ljudutbredning inte skett.
 Ljud fortplantar sig med olika hastigheter i olika medier och bestäms av mediets styvhet och densitet. För longitudinella vågor och transversella skjuvvågor är ljudhastigheten en materialkonstant. I luft är den 343 m/s vid temperaturen 20 °C. I luft och i ideala gaser ökar ljudhastigheten i proportion med kvadratroten ur den absoluta temperaturen (i Kelvin), men den är oberoende av lufttrycket och påverkas endast marginellt av luftfuktigheten. Longitudinella ljudvågor färdas med 5 200 m/s i stål, medan de färdas med omkring 50 m/s i ett gummiliknande material. I luft (och andra longitudinella vågor) är hastigheten alltså en konstant, vilket innebär att ljudet behåller sin form medan det fortplantar sig, det vill säga det är samma ljudsignal som når mottagaren som sänds från källan.
 I fasta material kan ljud även fortplanta sig som transversella skjuvvågor och i tunna fasta strukturer som plattor och balkar som böjvågor. Böjvågor är speciellt viktiga då dessa med relativt stor effektivitet strålar ut ljud till omgivningen.
 Ljudets vågutbredning kan matematiskt beskrivas med hjälp av en differentialekvation kallad vågekvationen. I det homogena fallet
 där p är ljudtrycket och c är ljudhastigheten.
 Ljudets styrka
 Ljudets styrka kan uttryckas i olika fysikaliska storheter, så som ljudtryck och ljudintensitet. Ofta uttrycks styrkan i dess ljudnivå med det logaritmiska måttet decibel (dB). Man talar därför om ljudtrycksnivå och ljudintensitetsnivå, etc.
 Andra egenskaper
 Ljud som upprepas en eller flera gånger, genom naturlig reflektion eller artificiella metoder, kallas eko om man tydligt hör varje enskild vågfronts passage. Ett specialfall är fladdereko som uppkommer mellan två parallella reflekterande ytor – ljudet av en handklapp låter då nästan som en fjäder. Om man inte tydligt hör varje reflex så talar man i stället om efterklang.
 Ett ljudfält som inte är påverkat av eko eller reflektioner från olika ytor och objekt kallas ett fritt fält. Ljudfältet består då bara av det direkta fältet från ljudkällan.
 Dopplereffekten är ett fysikaliskt fenomen, som innebär en förändring av frekvensen hos en ljudsignal beroende på om ljudkällan närmar sig eller avlägsnar sig i förhållande till observatören. Detta beror på att ljudkällans hastighet dras från eller läggs till ljudets hastighet.
 Haas-effekten är att ifall man har två likadana ljud från olika ljudkällor men där den ena ljudkällan är något fördröjd, så upplever man att riktningen är från den som inte är fördröjd.
 Dvs, fördröjer man till exempel vänster hörlur med 2–30 ms uppfattar man att ljudet kommer från höger hörlur. Detta kan man prova själv på datorn, genom att sätta 30 ms tystnad i början av ena kanalen i en ljudfil, men blir tidsskillnaden större än 50 ms, så uppfattar man det som två separata ljud.
 Kamfilter bildas om man slår ihop två likadana signaler varav den ena är fördröjd. Det är en förändring i frekvensresponsen. Om källornas frekvensrespons är jämn, iakttas den summerade signalen som en kam i spektrumanalysatorn. Flanger, som bland annat är en gitarreffekt, är ett kamfilter som dessutom rör på sig, dvs. fördröjningen oscillerar.
 Teknik och kommunikation
 Akustikreglering
 När man vill förändra de akustiska förhållandet i ett rum så talar man om att man akustikreglerar rummet. Rumsakustik är den del av akustiken som främst sysslar med ljud i rum. De rum man studerar är oftast sådana där musik eller tal ska framföras och nå fram till en lyssnare, exempelvis konsertlokaler, teaterlokaler, hörsalar och skolsalar. För att skatta rumsakustiska parametrar, så som efterklangstiden, i ett rum kan man använda sig av förenklade teoretiska modeller, som Sabines formel, eller mer omfattande modeller som strålgångsberäkning med dator. För att förändra akustiken i ett rum använde man sig av ljudabsorberande material. Vetenskapen om ljud är akustik. Oönskat ljud är buller, vilket är att betrakta som ett miljöproblem.
 Kommunikation på avstånd
 För att kommunicera över långa avstånd eller i bullriga miljöer har man genom historien funnit olika sätt att förstärka eller leda ljud från en plats till en annan. När den mänskliga rösten inte räckt till har man utnyttjat akustiken i naturen eller till exempel konstruerat talrör för samtal mellan kommandobrygga och maskinrum ombord på ett fartyg. Under 1800-talet lärde man sig omvandla ljudets mekaniska svängningar till elektromagnetiska dito, och tillbaka igen till hörbart ljud, varvid såväl den elektriska hörapparaten som telefonen skapades. Senare tillkom ljudradio och megafon.
 Lagra ljud
 Tekniken att ljudinspelning och att lagra ljud för senare återgivning började utvecklas i slutet av 1800-talet med den första användbara fonografen. Det första inspelade ljud man hittat är från 1860. Det spelades in på en fonoautograf som uppfanns av Édouard-Léon Scott de Martinville. Utvecklingen har fortsatt under 1900-talet med grammofonen, skivspelaren, trådspelaren och bandspelaren. I och med datorns utveckling har man också tagit fram metoder för digitalisering av ljud så att dessa kan lagras på ett digitalt medium eller överföras medelst datakommunikation, och lagras som en ljudfil.
 Ljuddesign är arbetet med att forma en ändamålsenlig och/eller fördelaktig ljudbild för en viss produkt, miljö eller varumärke. Det handlar alltså om att via hörseln påverka en användares upplevelser. Ljuddesign kan också uppfattas som arbetet med att bestämma hur ett visst ljud ska låta.
 Användning av ultraljud
 Ultraljud är ljud med en frekvens högre än den översta gränsen för människans hörsel (alltså över 20 000 Hz). Inom medicin och industri används ultraljud för medicinsk diagnostik och teknisk diagnostik, bearbetning och rengöring. Ultraljud vid graviditet görs för att fastställa graviditetens längd och antal foster.
 Stomljud
 Stomljud är svängningar i fasta material som alstras till exempel av en maskin eller av människor. Stomljud kan uppträda i en byggnad, där ljudvågorna från exempelvis steg utbreder sig i en dålig ljudisolerad betongstomme (stegljud) eller i berg från exempelvis en bergborrmaskin eller i samband med sprängningar. Stomljud kan dämpas med enkelsidig beläggning eller med sandwichmetoden (flerskikt). I båda fallen omvandlas svängningsenergin till värme.
 Se även
 Akustik
 Efterklang
 Ljudabsorption
 Ljudisolering
 Ljudsiren
 Ljudteknik
 Tystnad
 Vågrörelse
 Buller
 Hörsel
 Tinnitus
 Fonem
 Referenser
 Externa länkar
 Ljudvågor i luften
 Wikipedia:Basartiklar