type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52014PC0258
 Ehdotus EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista /* COM/2014/0258 final - 2014/0136 (COD) */
 PERUSTELUT
 1. EHDOTUKSEN TAUSTA
 Ehdotuksen yleinen tausta, perusteet ja
 tavoitteet
 Kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
 laitteista annetulla direktiivillä 2009/142/EY[1]
 kodifioitiin 29. kesäkuuta 1990 annettu direktiivi 90/396/ETY[2], jonka soveltaminen alkoi
 1. tammikuuta 1992.
 Direktiivi 2009/142/EY on esimerkki unionin
 yhdenmukaistamislainsäädännöstä, jolla varmistetaan kaasumaisia polttoaineita
 käyttävien laitteiden vapaa liikkuvuus. Se on edistänyt merkittävällä tavalla
 sisämarkkinoiden toteutumista ja toimintaa kaasumaisia polttoaineita käyttävien
 laitteiden osalta. Sillä yhdenmukaistetaan sen soveltamisalaan kuuluvien
 kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden markkinoille saattamisen ja/tai
 käyttöönoton ehtoja kaasun turvallisuusriskien ja energian taloudellisen käytön
 osalta.
 Direktiivissä 2009/142/EY esitetään olennaiset
 vaatimukset, joiden mukaisia kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden on
 oltava, jotta ne voidaan asettaa saataville EU:n markkinoilla.
 Direktiivin 2009/142/EY perustana on Euroopan
 unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’perussopimus’, 114 artikla.
 Direktiivi on yksi ensimmäisistä yhdenmukaistamisdirektiiveistä, jotka
 perustuvat ”uuden lähestymistavan” periaatteisiin, joiden mukaan valmistajien
 varmistettava, että niiden tuotteet täyttävät pakolliset turvallisuus- ja
 suorituskykyvaatimukset, joista säädetään asianomaisessa säädöksessä
 tarkentamatta erityisiä teknisiä ratkaisuja tai eritelmiä.
 Nyt käsillä olevalla ehdotuksella on tarkoitus
 korvata kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista annettu direktiivi
 2009/142/EY asetuksella komission yksinkertaistamistavoitteiden mukaisesti.
 Direktiivin 2009/142/EY täytäntöönpanosta
 saadut kokemukset ovat osoittaneet, että eräitä direktiivin säännöksiä on
 päivitettävä ja selkeytettävä mutta että sen soveltamisalan muuttaminen ei ole
 tarpeen. Kyseiset säännökset koskevat lähinnä joitakin sektorikohtaisia
 määritelmiä, kaasun jakeluedellytyksiä koskevien jäsenvaltioiden ilmoitusten
 sisältöä ja muotoa, suhdetta kaasulaitteisiin (muiden näkökohtien osalta)
 sovellettavaan muuhun unionin yhdenmukaistamislainsäädäntöön sekä eräitä
 olennaisia vaatimuksia, joilla niitä täydennetään ja vähennetään näin tulkinnan
 tarvetta.
 Ehdotetulla asetuksella ei muuteta direktiivin
 2009/142/EY nykyistä soveltamisalaa, mutta sillä muutetaan joitakin direktiivin
 säännöksiä niiden sisällön selkeyttämiseksi ja päivittämiseksi. Ehdotettu
 asetus on myös linjassa tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä yhteisistä
 puitteista tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 768/2008/EY
 säännösten kanssa.
 Ehdotetulla asetuksella selkeytetään sen
 säännösten ja EU:n muiden kohdennetumpien yhdenmukaistamissäädösten välistä
 suhdetta. Lisäksi siinä tarkennetaan, ettei tämän asetuksen liitteessä I
 olevassa 3.5 kohdassa esitettyä energian taloudellista käyttöä koskevaa
 olennaista vaatimusta sovelleta kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden
 energiatehokkuusnäkökohtiin, jotka kuuluvat energiaan liittyvien tuotteiden
 ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista annetun
 direktiivin 2009/125/EY[3]
 jonkin täytäntöönpanotoimenpiteen soveltamisalaan. Direktiivin 2009/125/EY
 mukaisia tähän mennessä annettuja täytäntöönpanotoimenpiteitä ovat uusien
 nestemäisiä tai kaasumaisia polttoaineita käyttävien kuumavesikattiloiden
 hyötysuhdevaatimuksista annettu direktiivi 92/42/ETY[4], direktiivin
 2009/125/EY täytäntöönpanemisesta tilalämmittimien ja yhdistelmälämmittimien
 ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten osalta annettu komission asetus (EU)
 N:o 813/2013[5],
 direktiivin 2009/125/EY täytäntöönpanemisesta vedenlämmittimien ja
 kuumavesisäiliöiden ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten osalta
 annettu komission asetus (EU) N:o 814/2013[6]
 ja direktiivin 2009/125/EY täytäntöönpanemisesta kotitalouksien kuivausrumpujen
 ekologista suunnittelua koskevien vaatimusten osalta annettu komission asetus
 (EU) N:o 932/2012[7].
 Tässä asetuksessa vahvistettua energian taloudellisen käytön vaatimusta ei
 sovelleta kaasumaisia polttoaineita käyttäviin laitteisiin, jotka
 tulevaisuudessa kuuluvat direktiivin 2009/125/EY nojalla annettavien ekologista
 suunnittelua koskevien täytäntöönpanotoimenpiteiden soveltamisalaan. Ekologista
 suunnittelua koskevien täytäntöönpanotoimenpiteiden puuttuessa sovelletaan
 edelleen energian taloudellista käyttöä koskevaa vaatimusta. Tämä ei
 kuitenkaan vaikuta jäsenvaltioiden velvollisuuteen ottaa käyttöön uusiutuvista
 energialähteistä peräisin olevan energian käytön edistämistä ja rakennusten
 energiatehokkuutta koskevia kansallisia toimenpiteitä uusiutuvista lähteistä
 peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun direktiivin 2009/28/EY[8], rakennusten
 energiatehokkuudesta annetun direktiivin 2010/31/EU[9] ja energiatehokkuudesta
 annetun direktiivin 2012/27/EU[10]
 mukaisesti. Tällaisten toimenpiteiden, jotka voivat tietyissä olosuhteissa
 rajoittaa tässä asetuksessa säädetyn energian taloudellista käyttöä koskevan
 vaatimuksen täyttävien kaasulaitteiden asentamista, on oltava yhteensopivia
 perussopimuksen kanssa, ja niissä on otettava huomioon tarve varmistaa unionin
 lainsäädännön kaikkien näkökohtien yhdenmukainen täytäntöönpano.
 Ehdotuksella pyritään myös linjaamaan
 direktiivi 2009/142/EY vuonna 2008 hyväksyttyyn tuotelainsäädäntöpakettiin ja
 etenkin uutta lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen.
 Uutta lainsäädäntökehystä koskevassa
 päätöksessä vahvistetaan EU:n yhteiset puitteet tuotteita koskevalle
 yhdenmukaistamislainsäädännölle. Nämä puitteet koostuvat säännöksistä, joita
 yleisesti käytetään EU:n tuotelainsäädännössä (esim. määritelmät, talouden
 toimijoiden velvollisuudet, ilmoitetut laitokset ja suojamekanismit). Näitä
 yhteisiä säännöksiä on vahvistettu, jotta käytännössä varmistettaisiin
 lainsäädännön tehokkaampi soveltaminen ja valvonta. Käyttöön on otettu uusia
 keinoja, kuten tuojien velvollisuuksia, jotka ovat olennaisen tärkeitä, kun
 parannetaan markkinoilla olevien tuotteiden turvallisuutta.
 Komissio on jo ehdottanut yhdeksän direktiivin
 sopeuttamista uutta lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen 21. marraskuuta
 2011 hyväksytyn uuden lainsäädäntökehyksen täytäntöönpanopaketin yhteydessä.
 Jotta voitaisiin varmistaa teollisuustuotteita
 koskevan unionin yhdenmukaistamislainsäädännön johdonmukaisuus uutta
 lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen perustuvan poliittisen sitoumuksen ja
 päätöksen 2 artiklassa säädetyn oikeudellisen velvoitteen mukaisesti, on
 huolehdittava sitä, että nyt käsillä oleva ehdotus on linjassa uutta
 lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen säännösten kanssa.
 Ehdotuksessa otetaan huomioon eurooppalaisesta
 standardoinnista annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
 1025/2012[11].
 Ehdotuksessa otetaan huomioon myös komission
 13. helmikuuta 2013 hyväksymä ehdotus tuotteiden markkinavalvontaa koskevaksi
 asetukseksi[12],
 jonka on tarkoitus olla markkinavalvonnan oikeudellinen väline muiden kuin
 elintarvikkeiden, sekä kulutustavaroiden että muiden tuotteiden ja sekä unionin
 yhdenmukaistamislainsäädännön piiriin kuuluvien että muiden tuotteiden alalla.
 Tässä ehdotuksessa yhdistetään markkinavalvontaa koskevat säännöt, joista
 säädetään yleisestä tuoteturvallisuudesta annetussa direktiivissä 2001/95/EY[13], tuotteiden kaupan
 pitämiseen liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista
 vaatimuksista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o
 765/2008[14]
 ja sektorikohtaisessa yhdenmukaistamislainsäädännössä, jotta voidaan tehostaa
 unionissa toteutettavia markkinavalvontatoimia. Markkinavalvontaa ja
 suojalausekkeita koskevia säännöksiä sisältyy myös ehdotettuun tuotteiden
 markkinavalvontaa koskevaan asetukseen. Tämän vuoksi nykyisestä
 sektorikohtaisesta yhdenmukaistamislainsäädännöstä olisi poistettava
 säännökset, jotka liittyvät markkinavalvontaan ja suojalausekkeisiin. Ehdotetun
 asetuksen yleisenä tavoitteena on yksinkertaistaa perustavalla tavalla unionin
 markkinavalvontakehystä, jotta siitä saadaan toimivampi sen pääasiallisten
 käyttäjien eli markkinavalvontaviranomaisten ja talouden toimijoiden kannalta.
 Direktiivissä 2009/142/EY säädetään kaasulaitteisiin sovellettavasta
 suojalausekemenettelystä. Jotta tämä ehdotus olisi linjassa ehdotetussa
 tuotteiden markkinavalvontaa koskevassa asetuksessa perustettavien puitteiden
 kanssa, siihen ei sisälly markkinavalvontaa ja suojalausekemenettelyjä koskevia
 säännöksiä, joista säädetään uutta lainsäädäntökehystä koskevassa päätöksessä.
 Oikeudellisen selkeyden varmistamiseksi siinä kuitenkin viitataan ehdotettuun
 tuotteiden markkinavalvontaa koskevaan asetukseen.
 Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun
 politiikkaan ja muihin tavoitteisiin
 Tämä aloite on
 sisämarkkinoiden toimenpidepaketin[15]
 mukainen. Paketissa korostettiin, että on tarpeen varmistaa kuluttajien
 luottamus markkinoilla olevien tuotteiden laatuun ja että markkinavalvontaa on
 vahvistettava. Se on johdonmukainen unionin energiapolitiikan kanssa, sillä se
 ei vaikuta energiatehokkuutta ja uusiutuvaa energiaa koskevan unionin
 lainsäädännön soveltamiseen ja täytäntöönpanoon.
 Sillä täydennetään energiatehokkuutta
 ja uusiutuvaa energiaa koskevaa unionin lainsäädäntöä, ja se on johdonmukainen
 tämän lainsäädännön kanssa, sillä sitä ei sovelleta tapauksissa, joissa
 sovelletaan unionin erityisiä säädöksiä.
 Sillä myös tuetaan
 parempaa sääntelyä ja sääntely-ympäristön yksinkertaistamista koskevaa
 komission politiikkaa.
 2. KUULEMISTEN JA
 VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
 Intressitahojen kuuleminen
 Direktiivin 2009/142/EY tarkistamisesta on
 keskusteltu direktiivin täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten
 asiantuntijoiden kanssa, vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten foorumissa,
 markkinavalvontaa käsittelevässä hallintoyhteistyöryhmässä sekä
 toimialajärjestöjen kanssa käydyissä kahdenvälisissä vuoropuheluissa.
 Kuulemisten yhteydessä järjestettiin
 tapaamisia kaasulaitteita käsittelevän jäsenvaltioiden työryhmän (WG-GA),
 kaasulaitteita koskevan direktiivin tarkistamista käsittelevän työryhmän (WG
 GAD REV) ja kaasulaitteita koskevan direktiivin neuvoa-antavan komitean
 (GAD-AC) kanssa.
 Vuosina 2010–2011 toteutettiin
 jälkiarviointitutkimus[16],
 jossa pyrittiin arvioimaan direktiivin 2009/142/EY täytäntöönpanon tuloksia.
 Tutkimuksessa arvioitiin direktiivin 2009/142/EY vaikuttavuutta, sen
 vaikutuksia yrityksiin ja käyttäjiin, mahdollisia laitteiden vapaata
 liikkuvuutta rajoittavia kaupan esteitä, innovointia sekä sitä, riittävätkö
 direktiivin säännökset varmistamaan, että direktiivin mukaisesti markkinoille
 saatetut ja/tai käyttöön otetut kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ja
 niiden varusteet suunnitellaan ja valmistetaan siten, että ne toimivat
 turvallisesti eivätkä aiheuta kaasuun liittyviä riskejä.
 Vaikka jälkiarviointitutkimuksessa todettiin,
 että direktiivi 2009/142/EY toimi hyvin ja edisti kaasumaisia polttoaineita
 käyttävien laitteiden turvallisuutta, siinä tuotiin esiin joitakin aloja,
 joilla voitaisiin tehdä parannuksia.
 Joulukuun 2011 ja maaliskuun 2012 välisenä
 aikana järjestettiin julkinen kuuleminen, jonka päätavoitteena oli koota
 viranomaisten, valmistajien, yhdistysten, standardointiorganisaatioiden,
 ilmoitettujen laitosten, kuluttajaorganisaatioiden ja kansalaisten näkemyksiä
 kysymyksistä, joita oli käsiteltävä direktiivin 2009/142/EY
 tarkistusvaihtoehtojen valmistelun aikana.
 Julkiseen kuulemiseen osallistuttiin
 aktiivisesti, ja komission yksiköt saivat 90 vastausta, joihin sisältyi
 kannanottoja viranomaisilta, toimialajärjestöiltä, ilmoitetuilta laitoksilta,
 standardointi- ja kuluttajaorganisaatioilta, suuryrityksiltä ja pk-yrityksiltä
 sekä kuluttajilta.
 Julkisen kuulemisen tulokset on julkaistu
 osoitteessa
 http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/pressure-and-gas/files/gad/publ-cons-summary_en.pdf.
 Kaikilla asiaan liittyvillä foorumeilla
 toteutettu kuulemismenettely osoitti, että direktiivin tarkastus saa laajaa
 kannatusta.
 Vastaajat ovat yksimielisiä siitä, että
 direktiivi on mukautettava uuteen lainsäädäntökehykseen ja näin ollen
 parannettava nykyistä yleistä sääntelykehystä. Viranomaiset antavat täyden
 tukensa aloitteelle, koska sillä vahvistetaan nykyjärjestelmää ja parannetaan
 EU-tason yhteistyötä. Yritykset toivovat tasapuolisempia toimintaedellytyksiä,
 jotka saadaan, kun tehokkaammin torjutaan tuotteet, jotka eivät ole
 lainsäädännön mukaisia, ja kun lainsäädännön yksinkertaistamisesta saadaan
 tuloksia. Huolestumista ilmaistiin joistakin velvollisuuksista, jotka kuitenkin
 ovat välttämättömiä markkinavalvonnan tehokkuuden parantamiseksi. Toimenpiteet
 eivät aiheuta merkittäviä kustannuksia yrityksille, ja kohentuneesta
 markkinavalvonnasta saatavien etujen pitäisi olla merkittävämpiä kuin kustannusten.
 Asiantuntijatiedon käyttö – vaikutusten
 arviointi
 Direktiivin 2009/142/EY tarkistamisesta on
 laadittu vaikutustenarviointi. Vaikutustenarvioinnissa käsitellään laajasti eri
 vaihtoehtoja direktiivin 2009/142/EY sektorikohtaisten näkökohtien tarkistamiseksi.
 Uuteen lainsäädäntökehykseen sopeuttamisen
 osalta direktiivin 2009/142/EY tarkistamista koskevassa
 vaikutustenarviointiraportissa viitataan 21. marraskuuta 2011 hyväksytystä
 uuden lainsäädäntökehyksen täytäntöönpanopaketista tehtyyn yleiseen vaikutustenarviointiin[17].
 Odotettavissa on, että uuteen
 lainsäädäntökehykseen sopeuttamisesta johtuvat muutokset ja niiden vaikutukset
 ovat samat kuin yhdeksän tuotteita koskevan yhdenmukaistamisdirektiivipaketin
 tapauksessa.
 Direktiivipaketin vaikutustenarviointiraportissa
 on jo tarkasteltu perusteellisesti eri vaihtoehtoja, jotka ovat täsmälleen
 samat direktiivin 2009/142/EY tapauksessa. Raportissa esitettiin myös analyysi
 vaikutuksista, jotka johtuvat oikeudellisesta sopeuttamisesta uutta
 lainsäädäntökehystä koskevaan päätökseen.
 Sen vuoksi kyseisiä näkökohtia ei käsitelty
 direktiivin 2009/142/EY vaikutustenarviointiraportissa, vaan siinä keskityttiin
 nimenomaan direktiiviin 2009/142/EY liittyviin erityiskysymyksiin sekä siihen,
 miten ne voitaisiin ottaa huomioon.
 Komission suorittamassa
 vaikutustenarvioinnissa tarkasteltiin ja vertailtiin koottujen tietojen
 perusteella kolmea vaihtoehtoa direktiiviin 2009/142/EY liittyvien ongelmien ja
 kysymysten kannalta.
 Vaihtoehto 1 – ei muutoksia
 nykytilanteeseen
 Tässä vaihtoehdossa ei ehdoteta muutoksia
 direktiiviin 2009/142/EY.
 Vaihtoehto 2 – Toteutus muilla kuin
 lainsäädäntötoimenpiteillä
 Vaihtoehdossa 2 tarkastellaan mahdollisuutta
 edistää vapaaehtoisuuteen perustuvia toimia, joilla todetut ongelmat
 ratkaistaisiin, esim. direktiivin 2009/142/EY yleisimmin hyväksyttyyn
 tulkintaan perustuvia ohjeistuksia.
 Vaihtoehto 3 – Toteutus
 lainsäädäntötoimenpiteillä
 Tässä vaihtoehdossa muutetaan direktiiviä
 2009/142/EY.
 Vaihtoehto 3
 todettiin parhaimmaksi, koska
 –
 tämä vaihtoehto katsotaan vaihtoehtoa 2
 tehokkaammaksi, koska vaihtoehdon 2 täytäntöönpanoa ei voida valvoa, ja sen
 vuoksi on kyseenalaista, saataisiinko siitä myönteisiä vaikutuksia;
 –
 siitä ei aiheudu merkittäviä kustannuksia talouden
 toimijoille eikä ilmoitetuille laitoksille; niille, jotka jo nyt toimivat
 vastuullisesti, ei odoteta koituvan mitään lisäkustannuksia tai vain erittäin
 vähäisiä kustannuksia, koska soveltamisala ja säännökset säilyvät sisällöltään
 muuttumattomina ja niitä ainoastaan selkeytetään oikeudellisesti;
 –
 vaihtoehdolla ei todettu olevan merkittäviä
 taloudellisia tai sosiaalisia vaikutuksia;
 –
 vaihtoehdot 1 ja 2 eivät ratkaise lainsäädännön
 epäjohdonmukaisuuteen tai monitulkintaisuuteen liittyviä ongelmia eivätkä siis
 paranna direktiivin 2009/142/EY täytäntöönpanoa.
 Ehdotus käsittää seuraavat:
 ·
 vanhentuneen lämpötilarajoituksen (105 °C)
 poistaminen soveltamisalan määritelmästä;
 ·
 tällä hetkellä puuttuvien määritelmien lisääminen
 direktiivin 2009/142/EY mukaista sektorikohtaista terminologiaa varten;
 ·
 direktiivin 2009/142/EY 2 artiklan
 2 kohdan mukaisiin niiden alueella käytettyjä kaasulajeja ja vastaavia
 kaasun käyttöpaineita koskeviin jäsenvaltioiden ilmoituksiin sovellettavan
 yhdenmukaistetun sisällön ja muodon lisääminen;
 ·
 direktiivin 2009/142/EY ja EU:n muun yhdenmukaistamislainsäädännön
 välisen suhteen selkeyttäminen mukaan luettuina direktiivin 2009/125/EY
 mukaiset ekologista suunnittelua koskevat täytäntöönpanotoimenpiteet ja muut
 energiapolitiikkaa koskevat unionin toimenpiteet;
 ·
 eräiden direktiivin 2009/142/EY säännösten
 luettavuuden parantaminen.
 Ehdotetuilla muutoksilla vahvistetaan Euroopan
 yritysten kilpailukykyä, kun talouden toimijoille taataan tasapuoliset
 toimintaedellytykset ja kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien turvallisuutta
 suojellaan paremmin.
 3. EHDOTUKSEN OIKEUDELLINEN
 SISÄLTÖ
 3.1. Soveltamisala ja määritelmät
 Ehdotetun asetuksen soveltamisala vastaa
 direktiivin 2009/142/EY soveltamisalaa, ja siihen kuuluvat ”laitteet” ja
 ”varusteet”.
 Ehdotuksessa lisätään joitakin
 sektorikohtaisiin kysymyksiin liittyviä määritelmiä, joilla parannetaan
 säädöksen luettavuutta.
 Lisäksi siinä lisätään joitakin yleisiä
 määritelmiä, jotka johtuvat sopeuttamisesta uutta lainsäädäntökehystä koskevaan
 päätökseen.
 3.2. Jäsenvaltioiden ilmoitukset, jotka
 koskevat kaasun jakeluedellytyksiä niiden alueella
 Ehdotettuun asetukseen sisältyy direktiivin
 2009/142/EY nykyinen 2 artiklan 2 kohta, jonka mukaan jäsenvaltioiden
 on ilmoitettava muille jäsenvaltioille ja komissiolle niiden alueella
 käytetyistä kaasulajeista ja vastaavista kaasun käyttöpaineista sekä kaikista
 muutoksista näissä jakeluedellytyksissä. Nämä tiedot julkaistaan Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä (EUVL)[18].
 Nämä tiedot ovat hyvin tärkeitä valmistajien
 kannalta, sillä kaasun jakeluedellytykset paikassa, joissa kaasumaisia
 polttoaineita käyttävä laite otetaan käyttöön, ovat hyvin merkittäviä laitteen
 turvalliselle ja asianmukaiselle toiminnalle. Sen vuoksi valmistajien on
 otettava nämä näkökohdat huomioon jo suunnitteluvaiheessa.
 Riittävien tietojen saatavilla olo on myös
 edellytys laiteryhmää koskevan merkinnän tai merkintöjen määrittelylle.
 Laitteessa on oltava kyseinen Euroopan standardointikomitean (CEN) määrittelemä
 merkintä. Tällä hetkellä nämä tiedot annetaan yhdenmukaistetussa standardissa
 hEN 437:2003+A1:2009 ja tuotekohtaisissa yhdenmukaistetuissa eurooppalaisissa
 standardeissa.
 Koska nykyisin julkaistavat tiedot eivät
 kuitenkaan riitä, jäsenvaltioiden ilmoittamat tiedot olisi määriteltävä
 paremmin, jotta tietojen riittävyys ja vertailukelpoisuus voidaan varmistaa.
 Lisäksi kaasun
 jakeluedellytykset unionissa kehittyvät nopeasti. Tämä johtuu muun muassa
 unionin yleisestä tavoitteesta lisätä uusiutuvista lähteistä peräisin olevan
 energian osuutta. Tämän seurauksena kaasuja toimitetaan yhä enemmän muista kuin
 perinteisistä energialähteistä[19]
 sekä erillisten paikallisten verkkojen kautta että syöttämällä niitä maakaasun
 jakeluverkkoihin.
 Vaikka kaasun laatua on
 pyritty yhdenmukaistamaan Euroopassa[20],
 kaasun laatuerot kasvavat, kun joidenkin kaasukenttien kaasuvarannot ehtyvät ja
 niitä korvataan biokaasulla.
 Koska kaasulajeja ja niiden käyttöpaineita ei
 yhdenmukaisteta direktiivin 2009/142/EY puitteissa eikä niitä voida
 yhdenmukaistaa tässä ehdotuksessa, ehdotuksessa on otettava huomioon kaasun
 laatua koskevat kysymykset, jotta voidaan varmistaa niiden yhteys laitteiden
 turvallisuuteen ja suorituskykyyn.
 Sen vuoksi on tärkeää, että tässä ehdotuksessa
 varmistetaan, että valmistajilla on riittävästi tietoa käytettävissä olevista
 kaasulajeista ja käyttöpaineista, sillä kaasulla toimivat laitteet reagoivat
 hyvin herkästi polttoaineen koostumukseen. Tietojen riittämättömyys tai
 puutteellisuus suunnitteluvaiheessa johtaisi siihen, että markkinoille
 saatettaisiin laitteita, jotka eivät ole turvallisia tai toimi asianmukaisesti
 (esim. joiden energiatehokkuus on huomattavasti pienentynyt).
 Sen vuoksi ehdotuksessa määritellään tiedot,
 jotka olisi sisällytettävä ilmoituksiin, ja säädetään ilmoitusten
 yhdenmukaistetusta muodosta. Näin varmistetaan entistä paremmin, että laitteet
 ovat paremmin yhteensopivia kaasun jakeluedellytysten kanssa.
 3.3. Kaasulaitteiden ja -varusteiden
 asettaminen markkinoilla saataville, talouden toimijoiden velvollisuudet,
 CE-merkintä, vapaa liikkuvuus
 Tähän ehdotukseen sisältyy tuotteita
 koskevalle unionin yhdenmukaistamislainsäädännölle tyypillisiä säännöksiä, ja
 siinä vahvistetaan asianomaisten talouden toimijoiden (valmistajien,
 valtuutettujen edustajien, tuojien ja jakelijoiden) velvollisuudet uutta
 lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen mukaisesti.
 Direktiivin 2009/142/EY mukaan varusteissa ei
 ole CE-merkintää (sillä niihin ei myöskään sovelleta suojalausekemenettelyä).
 Varusteet eivät ole kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita vaan
 välituotteita, jotka asetetaan erikseen saataville ainoastaan
 ammattihenkilöstön kesken, ja ne on tarkoitettu yhdistettäväksi laitteeseen
 ennen laitteen markkinoille saattamista. Direktiivin 2009/142/EY mukaan
 varusteiden mukana on oltava todistus siitä, että ne ovat direktiivin
 säännösten mukaisia. Todistuksessa on myös ilmoitettava varusteiden
 ominaisuudet ja se, kuinka ne on yhdistettävä laitteeseen tai koottava, jotta
 ne täyttäisivät valmiiseen laitteeseen sovellettavat olennaiset vaatimukset.
 Koska varusteiden asianmukainen suunnittelu myötävaikuttaa valmiin laitteen
 asianmukaiseen ja turvalliseen toimintaan ja koska kaasuun liittyvät laitteen
 riskit voidaan arvioida vasta sen jälkeen, kun varuste on yhdistetty
 laitteeseen, ehdotetussa asetuksessa säilytetään nykyinen säännös, jonka mukaan
 varusteissa ei ole CE-merkintää. Selkeyden lisäämiseksi direktiivin 2009/142/EY
 mukaisesta varusteen mukana olevasta todistuksesta on tehty ”varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus”. Näin määritellään paremmin sen sisältö ja
 selkeytetään sen suhdetta EU:n vaatimustenmukaisuusvaatimukseen, josta
 säädetään asiaan mahdollisesti sovellettavassa unionin
 yhdenmukaistamislainsäädännössä.
 3.4. Yhdenmukaistetut standardit
 Yhdenmukaistettujen standardien mukaisuus luo
 olettaman siitä, että kyseinen tuote on olennaisten vaatimusten mukainen.
 Eurooppalaisen standardoinnin laaja-alainen oikeudellinen kehys vahvistetaan
 asetuksessa (EU) N:o 1025/2012. Asetukseen sisältyy mm. säännöksiä
 standardointipyynnöistä, joita komissio esittää Euroopan
 standardointijärjestölle, ja menettelyistä, joilla yhdenmukaistettuja
 standardeja voidaan vastustaa, sekä säännöksiä sidosryhmien osallistumisesta
 standardointiprosessiin. Sen vuoksi samoja seikkoja koskevia direktiivin
 2009/142/EY säännöksiä ei oikeusvarmuuden vuoksi ole sisällytetty tähän
 ehdotukseen.
 3.5. Ilmoitetut laitokset
 Ilmoitettujen laitosten moitteeton toiminta on
 olennainen edellytys sille, että terveyden ja turvallisuuden korkeatasoinen
 suoja ja kaikkien sidosryhmien luottamus uuden lähestymistavan mukaiseen
 järjestelmään saadaan varmistettua.
 Sen vuoksi ehdotuksessa – uutta
 lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen mukaisesti – vahvistetaan ilmoitettuja
 laitoksia koskevia ilmoittamiskriteereitä ja otetaan käyttöön vaatimukset,
 joita sovelletaan ilmoittamisesta vastaaviin viranomaisiin.
 3.6. Vaatimustenmukaisuuden arviointi
 Ehdotuksessa säilytetään direktiivissä
 2009/142/EY säädetyt vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt. Uutta
 lainsäädäntökehystä koskevan päätöksen mukaisesti siinä kuitenkin saatetaan
 ajan tasalle vastaavat moduulit.
 Siinä säilytetään vaatimus, joka koskee
 ilmoitetun laitoksen toimintaa kaikkien laitteiden ja varusteiden suunnittelu-
 ja tuotantovaiheessa.
 Lisäksi siinä säilytetään
 suunnitteluvaiheeseen nykyisin sovellettava lähestymistapa, jonka mukaan
 ilmoitetun laitoksen suorittama tuotteen tyyppitarkastus toteutetaan koko
 laitteen tai varusteen tarkastuksena.
 Sen vuoksi uutta lainsäädäntökehystä koskevan
 päätöksen 4 artiklan 6 kohdan mukaisesti siinä säädetään vain
 tuotetyypin EU-tyyppitarkastuksesta, sillä katsotaan, että direktiivin
 2009/142/EY mukainen teknisten asiakirjojen tarkastus yhdessä koko tyypin
 tarkastuksen kanssa vastaa paremmin kaasuturvallisuuteen liittyviä suurempia
 riskejä.
 3.7. Täytäntöönpanosäädökset ja
 delegoidut säädökset
 Ehdotuksessa annetaan komissiolle valta antaa
 tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksiä, joilla varmistetaan asetuksen
 yhdenmukainen täytäntöönpano sellaisten ilmoitettujen laitosten tapauksessa,
 jotka eivät täytä tai eivät enää täytä niiden ilmoitetun laitoksen asemaan
 sovellettavia vaatimuksia. Täytäntöönpanosäädökset annetaan niiden
 täytäntöönpanosäädöksiä koskevien säännösten mukaisesti, joista säädetään
 yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat
 komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetussa
 Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011.
 Ehdotuksessa annetaan komissiolle valta antaa
 tarvittaessa perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti ja teknisen
 kehityksen huomioon ottamiseksi täytäntöönpanosäädöksiä, jotka koskevat niiden
 ilmoitusten sisältöä ja muotoa, joita jäsenvaltiot antavat kaasun
 jakeluedellytyksistä alueellaan.
 3.8. Loppusäännökset
 Ehdotettua asetusta sovelletaan kahden vuoden
 kuluttua sen voimaantulosta, jotta valmistajilla, ilmoitetuilla laitoksilla,
 jäsenvaltioilla ja eurooppalaisilla standardointielimillä olisi aikaa sopeutua
 uusiin vaatimuksiin.
 Ilmoitettujen laitosten ilmoittaminen uusien
 vaatimusten ja menettelyn mukaisesti on kuitenkin aloitettava pian tämän
 asetuksen voimaantulon jälkeen. Näin varmistetaan, että ehdotetun asetuksen
 soveltamispäivään mennessä on nimetty riittävä määrä ilmoitettuja laitoksia
 uusien sääntöjen mukaisesti, jotta vältetään ongelmat tuotannon jatkuvuudessa
 ja tarjonnassa markkinoille.
 Ehdotuksessa säädetään siirtymäsäännöksestä,
 jota sovelletaan ilmoitettujen laitosten direktiivin 2009/142/EY antamiin
 todistuksiin, jotta varastot voidaan käyttää loppuun ja varmistaa joustava
 siirtyminen uusien vaatimusten soveltamiseen.
 Direktiivi 2009/142/EY kumotaan ja korvataan
 ehdotetulla asetuksella.
 3.9. Unionin toimivalta, oikeusperusta,
 toissijaisuusperiaate ja sääntelytapa
 Oikeusperusta
 Ehdotus perustuu perussopimuksen 114
 artiklaan.
 Toissijaisuusperiaate
 Toissijaisuusperiaate nousee esiin erityisesti
 nyt lisättyjen säännösten osalta, joilla pyritään parantamaan direktiivin
 2009/142/EY tehokasta täytäntöönpanon valvontaa; näitä ovat talouden
 toimijoiden velvollisuudet, jäljitettävyyssäännökset ja vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten arviointia ja ilmoittamista koskevat säännökset.
 Lainsäädännön täytäntöönpanon valvonnasta
 saadut kokemukset ovat osoittaneet, että kansallisella tasolla toteutetut
 toimenpiteet ovat johtaneet erilaisiin toimintatapoihin ja talouden toimijoiden
 erilaiseen kohteluun unionin sisällä, mikä vaarantaa direktiivin 2009/142/EY
 tavoitteet. Jos kansallisella tasolla toteutetaan toimia näiden ongelmien
 ratkaisemiseksi, riskinä on luoda esteitä tavaroiden vapaalle liikkuvuudelle.
 Lisäksi kansallisen tason toiminta rajoittuu jäsenvaltion alueelliseen toimivaltaan.
 Koordinoidulla unionin tason toiminnalla voidaan paljon paremmin saavuttaa
 asetetut tavoitteet, ja niillä tehostetaan erityisesti markkinavalvontaa. Tämän
 vuoksi on asianmukaisempaa toteuttaa toimia unionin tasolla.
 Suhteellisuusperiaate
 Ehdotetuissa muutoksissa ei
 suhteellisuusperiaatteen mukaisesti ylitetä sitä, mikä on asetettujen
 tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
 Uusilla tai muutetuilla velvollisuuksilla ei
 aiheuteta tarpeettomia rasitteita tai kustannuksia yrityksille – etenkään
 pienille ja keskisuurille yrityksille – eikä viranomaisille. Jos muutoksilla on
 kielteisiä vaikutuksia, vaikutustenarvioinnin perusteella pyritään esittämään
 ratkaisua, joka olisi parhaiten oikeassa suhteessa kartoitettuihin ongelmiin.
 Useat muutokset koskevat nykyisen direktiivin selkeyttämistä, eikä niillä oteta
 käyttöön uusia vaatimuksia, joilla olisi kustannusvaikutuksia.
 Sääntelytavan valinta
 Säädösehdotuksen muoto on asetus.
 Säädös muutetaan direktiivistä asetukseksi,
 koska on otettava huomioon sääntely-ympäristön yksinkertaistamista koskeva
 komission yleinen tavoite ja varmistettava, että ehdotettu lainsäädäntö pannaan
 yhdenmukaisella tavalla täytäntöön kaikkialla unionissa.
 Ehdotettu asetus perustuu perussopimuksen
 114 artiklaan, ja sillä pyritään varmistamaan kaasulaitteiden
 sisämarkkinoiden moitteeton toiminta. Siinä otetaan käyttöön selkeät ja
 yksityiskohtaiset säännöt, joita sovelletaan yhdenmukaisella tavalla samaan
 aikaan kaikkialla unionissa.
 Täydellisen
 yhdenmukaistamisen periaatteiden mukaisesti jäsenvaltiot eivät saa ottaa
 kansallisessa lainsäädännössään käyttöön kaasulaitteiden markkinoille
 saattamiseen sovellettavia tiukempia vaatimuksia tai lisävaatimuksia. Etenkin
 valmistajien noudattamien pakollisten olennaisten vaatimusten ja
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen on oltava samat kaikissa
 jäsenvaltioissa.
 Sama koskee säännöksiä,
 jotka on sisällytetty asetukseen sen sopeuttamiseksi uutta lainsäädäntökehystä
 koskevaan päätökseen. Nämä säännökset ovat selkeitä ja riittävän tarkkoja,
 minkä vuoksi asianomaiset toimijat pystyvät soveltamaan niitä suoraan.
 Jäsenvaltioille asetettuja
 velvollisuuksia – kuten velvollisuutta arvioida, nimetä ja ilmoittaa
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset – ei siirretä sellaisinaan osaksi
 kansallista lainsäädäntöä, vaan jäsenvaltiot panevat ne täytäntöön tarvittavin
 sääntely- ja hallinnollisin järjestelyin. Tämä ei muutu, kun asianomaiset
 velvollisuudet vahvistetaan asetuksessa.
 Näin ollen jäsenvaltioilla
 ei ole juurikaan joustovaraa direktiivin siirtämisessä osaksi kansallista
 lainsäädäntöä. Kun sääntelytavaksi valitaan asetus, jäsenvaltiot kuitenkin
 säästävät kulut, jotka aiheutuisivat direktiivin saattamisesta osaksi
 kansallista lainsäädäntöä.
 Lisäksi asetuksella vältetään riskit, joita
 voisi aiheutua siitä, että eri jäsenvaltiot siirtävät direktiivin osaksi
 kansallista lainsäädäntöään eri tavoin, mikä puolestaan voisi johtaa
 turvallisuuden eritasoiseen suojeluun, aiheuttaa esteitä sisämarkkinoiden
 toiminnalle ja näin ollen haitata direktiivin tehokasta täytäntöönpanoa.
 Vaikka säädöstyyppi
 vaihtuu direktiivistä asetukseksi, sääntelyn lähestymistapa ei muutu.
 Uuden lähestymistavan
 perusominaisuudet säilytetään kokonaisuudessaan. Valmistajat saavat valita
 joustavasti keinot, joiden avulla ne varmistavat olennaisten vaatimusten
 noudattamisen. Ne saavat myös valita käytettävissä olevista
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä menettelyn, jota käytetään
 kaasulaitteiden vaatimustenmukaisuuden osoittamisessa. Säädöksen muoto ei
 vaikuta nykyisiin lainsäädännön täytäntöönpanoa tukeviin mekanismeihin
 (standardointimenettely, työryhmät, hallinnollinen yhteistyö, ohjeasiakirjojen
 laatiminen jne.).
 Asetuksen käyttöönotto ei myöskään tarkoita
 sitä, että päätöksentekomenettely keskitettäisiin. Jäsenvaltiot säilyttävät toimivaltansa
 esimerkiksi ilmoitettujen laitosten nimeämisessä ja pätevyyden arvioinnissa,
 markkinavalvonnassa ja täytäntöönpanon valvontatoimissa samoin kuin kaasun
 jakeluedellytysten määrittelyssä sikäli kuin kaasun laatuominaisuuksia ei
 yhdenmukaisteta unionin tasolla.
 Lopuksi todettakoon, että
 asetuksen käyttö sisämarkkinalainsäädännön alalla mahdollistaa jäsenvaltioiden
 harjoittaman ”ylisääntelyn” riskin välttämisen, mitä myös sidosryhmät pitävät
 tärkeänä. Myös valmistajat pystyvät toimimaan suoraan asetustekstin pohjalta,
 eikä niiden tarvitse tarkastella 28 jäsenvaltion omaa direktiiviin
 perustuvaa lainsäädäntöä.
 Tämän perusteella
 katsotaan, että asetus on kaikkien osapuolten kannalta asianmukaisin valinta,
 koska se mahdollistaa ehdotetun lainsäädännön nopeamman ja johdonmukaisemman
 soveltamisen ja sillä vahvistetaan selkeämpi sääntely-ympäristö kaikille
 talouden toimijoille.
 4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Ehdotuksella ei ole vaikutuksia unionin
 talousarvioon.
 5. LISÄTIEDOT
 Nykyisen lainsäädännön kumoaminen
 Ehdotuksen hyväksymisestä seuraa direktiivin
 2009/142/EY kumoaminen.
 Euroopan talousalue
 Ehdotettu toimenpide koskee ETA-sopimuksen
 soveltamisalaan kuuluvaa alaa, minkä vuoksi se olisi ulotettava koskemaan
 Euroopan talousaluetta.
 2014/0136 (COD)
 Ehdotus
 EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS
 kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
 laitteista
 (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
 EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN
 UNIONIN NEUVOSTO, jotka
 ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta
 tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
 ottavat huomioon Euroopan komission
 ehdotuksen,
 sen jälkeen kun esitys
 lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu
 kansallisille parlamenteille,
 ottavat huomioon Euroopan talous- ja
 sosiaalikomitean lausunnon[21],
 noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
 sekä katsovat seuraavaa:
 (1) Kaasumaisia polttoaineita
 käyttävistä laitteista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston
 direktiivissä 2009/142/EY[22]
 vahvistetaan kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden markkinoille
 saattamista ja käyttöönottoa koskevat säännöt.
 (2) Direktiivi 2009/142/EY
 perustuu teknistä yhdenmukaistamista ja standardointia koskevasta uudesta
 lähestymistavasta 7 päivänä toukokuuta 1985 annetussa neuvoston
 päätöslauselmassa[23]
 esitettyihin periaatteisiin. Näin ollen siinä vahvistetaan ainoastaan
 olennaiset vaatimukset, joita sovelletaan kaasumaisia polttoaineita käyttäviin
 laitteisiin, ja Euroopan standardointikomitea (CEN) ja Euroopan sähkötekniikan
 standardointikomitea (Cenelec) hyväksyvät tekniset yksityiskohdat
 eurooppalaisesta standardoinnista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston
 asetuksen (EU) N:o 1025/2012[24]
 mukaisesti. Näin vahvistettujen yhdenmukaistettujen standardien, joiden
 viitenumerot julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
 noudattaminen luo vaatimustenmukaisuusolettaman direktiivin 2009/142/EY
 vaatimusten noudattamisesta. Kokemukset ovat osoittaneet, että nämä
 perusperiaatteet ovat toimineet hyvin tällä alalla ja että ne olisi
 säilytettävä ja niitä olisi edistettävä.
 (3) Direktiivin 2009/142/EY
 täytäntöönpanosta saadut kokemukset ovat osoittaneet tarpeen muuttaa joitakin
 sen säännöksistä niiden selkeyttämiseksi ja saattamiseksi ajan tasalle ja
 varmistaa näin oikeusvarmuus sen soveltamisalaa koskevien määritelmien,
 kaasulajeja ja kaasun käyttöpaineita koskevien jäsenvaltioiden ilmoitusten
 sisällön ja tiettyjen olennaisten vaatimusten osalta.
 (4) Koska joitakin direktiivin
 2009/142/EY säännöksiä olisi tarkistettava ja tehostettava, selkeyden vuoksi
 kyseinen direktiivi olisi kumottava. Koska soveltamisalan, olennaisten
 vaatimusten ja vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen on oltava samat
 kaikissa jäsenvaltioissa, direktiivin saattamisessa osaksi kansallista
 lainsäädäntöä uuden lähestymistavan periaatteiden pohjalta ei ole juurikaan
 joustovaraa. Sääntelykehyksen yksinkertaistamiseksi direktiivi 2009/142/EY
 olisi korvattava asetuksella, joka on asianmukainen säädöstyyppi, koska sillä
 otetaan käyttöön selkeät ja yksityiskohtaiset säännöt, jotka eivät anna jäsenvaltioille
 mahdollisuutta saattaa niitä osaksi kansallista lainsäädäntöään eri tavoin, ja
 varmistetaan näin yhdenmukainen täytäntöönpano kaikkialla unionissa.
 (5) Tuotteiden kaupan pitämiseen
 liittyvistä yhteisistä puitteista tehdyssä Euroopan parlamentin ja neuvoston
 päätöksessä N:o 768/2008/EY[25]
 säädetään yhteisistä puitteista yleisille periaatteille ja viitesäännöksille,
 joita on tarkoitus soveltaa kaikessa tuotteiden kaupan pitämisen ehtojen
 yhdenmukaistamista koskevassa lainsäädännössä, jotta voidaan tarjota
 johdonmukainen perusta kyseisen lainsäädännön tarkistamista tai
 uudelleenlaatimista varten. Jotta varmistetaan johdonmukaisuus muun
 alakohtaisen tuotelainsäädännön kanssa, direktiivi 2009/142/EY olisi
 mukautettava kyseiseen päätökseen.
 (6) Tuotteiden kaupan pitämiseen
 liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista
 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 765/2008[26] vahvistetaan
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten akkreditointia koskevat horisontaaliset
 säännöt[, tuotteiden markkinavalvontaa ja kolmansista maista tuotavien
 tuotteiden tarkastuksia koskevat puitteet] sekä CE-merkintää koskevat yleiset
 periaatteet.
 (7) [Tuotteiden
 markkinavalvonnasta] annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa
 (EU) N:o [.../...][27]
 säädetään yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat markkinavalvontaa ja
 kolmansista maista tuotavien tuotteiden tarkastuksia, kaasumaisia polttoaineita
 käyttävät laitteet mukaan luettuina. Siinä säädetään myös suojalausekemenettelystä.
 Jäsenvaltioiden olisi järjestettävä ja toteutettava markkinavalvonta,
 nimitettävä markkinavalvontaviranomaiset ja määriteltävä niiden toimivalta ja
 tehtävät. Niiden pitäisi myös laatia yleisiä ja alakohtaisia
 markkinavalvontaohjelmia.
 (8) Direktiivin 2009/142/EY
 soveltamisala olisi säilytettävä ennallaan. Tätä asetusta olisi sovellettava
 kaasumaisia polttoaineita käyttäviin laitteisiin sekä varusteisiin, jotka on
 yhdistetty kaasumaisia polttoaineita käyttäviin laitteisiin. Kaasumaisia
 polttoaineita käyttävät laitteet ovat kotitalous- ja muuhun käyttöön
 tarkoitettuja laitteita, jotka on tarkoitettu käytettäväksi tietyissä
 sovelluksissa.
 (9) Tällä asetuksella olisi
 varmistettava kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden ja niiden
 varusteiden sisämarkkinoiden moitteeton toiminta kaasuun liittyvien
 turvallisuusriskien ja energiatehokkuuden osalta.
 (10) Tätä asetusta ei tulisi
 soveltaa silloin, kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvista näkökohdista
 säädetään tarkemmin unionin muussa yhdenmukaistamislainsäädännössä. Näihin
 luetaan ekologiselle suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista annetun
 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/125/EY[28] nojalla annetut
 toimenpiteet.
 (11) Tämän asetuksen 6 artiklalla
 estetään jäsenvaltioita ottamasta käyttöön tiukempia terveyttä, turvallisuutta
 ja energiansäästöä koskevia vaatimuksia, joilla kiellettäisiin, rajoitettaisiin
 tai estettäisiin tämän asetuksen mukaisten laitteiden asettamista saataville
 markkinoilla ja käyttöönottoa. Tämä säännös ei kuitenkaan vaikuta
 jäsenvaltioiden mahdollisuuteen ottaa EU:n direktiivejä täytäntöönpannessaan
 käyttöön vaatimuksia, jotka vaikuttavat tuotteiden, myös kaasulaitteiden,
 energiatehokkuuteen, mikäli tällaiset toimenpiteet ovat yhteensopivia
 perussopimuksen kanssa.
 (12) Uusiutuvista lähteistä
 peräisin olevan energian käytön edistämisestä annetun Euroopan parlamentin ja
 neuvoston direktiivin 2009/28/EY[29]
 mukaan jäsenvaltioiden on rakennussäännöksissään ja -määräyksissään otettava
 käyttöön asianmukaiset toimenpiteet, joilla lisätään kaikentyyppisen
 uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian osuutta rakennusalalla. Rakennusten
 energiatehokkuudesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
 2010/31/EU[30]
 mukaan jäsenvaltioiden on vahvistettava vähimmäisvaatimukset rakennusten ja
 rakennusosien energiatehokkuudelle sekä kokonaisenergiatehokkuutta koskevat
 järjestelmävaatimukset olemassa oleviin rakennuksiin asennetuille rakennuksen
 teknisille järjestelmille. Energiatehokkuudesta annetun Euroopan parlamentin
 ja neuvoston direktiivin 2012/27/EU[31]
 mukaan jäsenvaltioiden on otettava käyttöön riittävät toimenpiteet, joilla
 vähennetään asteittain energian kulutusta eri aloilla rakennukset mukaan
 luettuina.
 (13) Tämä asetus ei vaikuta
 jäsenvaltioiden velvollisuuteen ottaa käyttöön kansallisia toimenpiteitä, jotka
 koskevat uusiutuvista energialähteistä peräisin olevan energian käytön
 edistämistä ja rakennusten energiatehokkuutta direktiivien 2009/28/EY,
 2010/31/EU ja 2012/27/EU mukaisesti. Se on johdonmukainen kyseisten direktiivien
 tavoitteisiin nähden sikäli, että kansalliset toimenpiteet voivat tietyissä
 olosuhteissa rajoittaa tässä asetuksessa säädetyn energian taloudellista
 käyttöä koskevan vaatimuksen mukaisten kaasulaitteiden asentamista,
 edellyttäen, että tällaiset vaatimukset eivät muodosta perusteetonta
 markkinaestettä.
 (14) Jäsenvaltioiden olisi
 toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaasumaisia
 polttoaineita käyttäviä laitteita asetetaan saataville markkinoilla ja otetaan
 käyttöön ainoastaan, mikäli ne eivät tavanomaisesti käytettyinä vaaranna
 omaisuutta ja ihmisten ja kotieläinten turvallisuutta.
 (15) Tämän asetuksen säännökset eivät
 vaikuta jäsenvaltioiden oikeuteen vahvistaa sääntöjä, jotka koskevat
 kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden käyttöönottoa tai
 määräaikaistarkastuksia, varmistaakseen laitteiden oikean asennuksen, käytön ja
 huollon.
 (16) Toissijaisuusperiaatteen
 mukaisesti tämän asetuksen säännösten ei pitäisi vaikuttaa jäsenvaltioiden
 oikeuteen säätää tarpeellisiksi katsomistaan vaatimuksista, jotka koskevat
 asennusnäkökohtia, ilmanvaihtoa ja itse rakennuksen turvallisuuteen ja
 energiatehokkuuteen liittyviä näkökohtia, mikäli näistä säännöksistä ei aiheudu
 kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden suunnittelua koskevia
 vaatimuksia.
 (17) Koska tämän asetuksen
 soveltamisalaan eivät kuulu riskit, joita aiheutuu väärin asennetuista,
 huolletuista tai käytetyistä kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista,
 jäsenvaltioita rohkaistaan toteuttamaan toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että
 yleisö on tietoinen palamistuotteisiin ja etenkin hiilimonoksidiin liittyvistä
 riskeistä.
 (18) Vaikka tällä asetuksella ei
 säännellä kaasun jakeluedellytyksiä jäsenvaltioissa, siinä pitäisi ottaa
 huomioon se tosiseikka, että jäsenvaltioissa on erilainen tilanne kaasulajien
 ja käyttöpaineiden osalta, sillä kaasumaisten polttoaineiden teknisiä
 ominaisuuksia ei ole yhdenmukaistettu. Kaasulajien ja käyttöpaineiden koostumus
 ja eritelmät paikassa, jossa kaasumaisia polttoaineita käyttävä laite otetaan
 käyttöön, ovat erittäin tärkeitä sen turvallisen ja asianmukaisen toiminnan
 kannalta, ja sen vuoksi tämä näkökohta olisi otettava huomioon jo laitteen
 suunnitteluvaiheessa, jotta varmistetaan sen yhteensopivuus niiden kaasulajien
 ja käyttöpaineiden kanssa, joissa sitä on tarkoitus käyttää.
 (19) Jotta vältetään kaasumaisia
 polttoaineita käyttävien laitteiden kaupan esteet, jotka johtuvat siitä, ettei
 kaasun jakeluedellytyksiä ei vielä ole yhdenmukaistettu, ja varmistetaan että
 talouden toimijoilla on riittävät tiedot, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava
 hyvissä ajoin muille jäsenvaltioille ja komissiolle alueellaan käytetyt
 kaasulajit ja käyttöpaineet ja niitä koskevat muutokset.
 (20) Kaasulajeja ja käyttöpaineita
 koskevien jäsenvaltioiden ilmoitusten olisi sisällettävä merkitykselliset
 tarvittavat tiedot talouden toimijoille. Toimitetun kaasumaisen polttoaineen
 ensisijainen lähde ei näissä puitteissa ole merkityksellistä kaasumaisia
 polttoaineita käyttävien laitteiden ominaisuuksien, suorituskyvyn ja
 yhteensopivuuden kannalta ilmoitettuihin kaasun jakeluedellytyksiin nähden.
 (21) Jäsenvaltioita rohkaistaan
 ottamaan alueellaan käytettyjen kaasuryhmien ja niiden alaryhmien määrittelyssä
 huomioon kaasun laatuominaisuuksia koskeva käynnissä oleva standardointityö ja
 varmistamaan näin, että kaasumaisten polttoaineiden yhdenmukaistamiseen
 sovelletaan kaikkialla unionissa johdonmukaista ja koordinoitua lähestymistapaa
 standardoinnin kautta.
 (22) Kun jäsenvaltiot maakaasun
 sisämarkkinoita koskevista yhteisistä säännöistä annetun Euroopan parlamentin
 ja neuvoston direktiivin 2009/73/EY[32]
 ja CENin käynnissä olevan standardointityön mukaisesti toteuttavat
 konkreettisia toimenpiteitä, joilla lisätään biokaasun käyttöä syöttämällä
 tällaista kaasua kaasunjakeluverkkoon tai jakamalla tällaista kaasua erillisten
 järjestelmien kautta, niiden olisi varmistettava, että niiden kaasulajeja
 koskevat ilmoitukset saatetaan viipymättä ajan tasalle, jollei toimitetun
 kaasun laatu pysy jo ilmoitettujen laaturajojen sisällä.
 (23) Kun jäsenvaltiot laativat
 direktiivin 2009/28/EY mukaisesti kansallisia toimintasuunnitelmiaan
 noudattaakseen velvollisuuttaan lisätä uusiutuvan energian ja etenkin biokaasun
 osuutta energian kokonaiskulutuksesta, niitä kannustetaan harkitsemaan mahdollisuuksia
 syöttää näitä kaasuja kaasunjakeluverkkoon.
 (24) Jäsenvaltioiden olisi
 toteutettava tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen, että kaasun
 jakeluedellytykset eivät aiheuta esteitä kaupalle eivätkä rajoita paikallisiin
 kaasun jakeluedellytyksiin soveltuvien kaasumaisia polttoaineita käyttävien
 laitteiden käyttöönottoa.
 (25) Tämän asetuksen
 soveltamisalaan kuuluviin ja sen säännösten mukaisiin kaasumaisia polttoaineita
 käyttäviin laitteisiin olisi sovellettava tavaroiden vapaan liikkuvuuden periaatetta.
 Tällaisten laitteiden käyttöönotto olisi sallittava edellyttäen, että laitteet
 ovat yhteensopivia paikallisten kaasun jakeluedellytysten kanssa.
 (26) Laitteen arvokilpeen merkitty
 laiteryhmää koskeva merkintä muodostaa suoran yhteyden kaasuryhmiin ja/tai
 alaryhmiin, joita kaasumaisia polttoaineita käyttävä laite on suunniteltu
 polttamaan turvallisesti halutulla suoritustasolla, ja sillä varmistetaan näin
 laitteen yhteensopivuus paikallisiin kaasun jakeluedellytyksiin.
 (27) Turvallisuutta, terveyttä ja
 energian taloudellista käyttöä koskevat olennaiset vaatimukset olisi otettava
 huomioon sen varmistamiseksi, että kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet
 ovat turvallisia tavanomaisesti käytettyinä halutulla suoritustasolla.
 (28) Olennaisia vaatimuksia olisi
 tulkittava ja sovellettava siten, että otetaan huomioon tekniikan taso
 suunnittelu- ja valmistusvaiheessa sekä tekniset ja taloudelliset näkökohdat,
 jotka ovat johdonmukaiset terveyden ja turvallisuuden korkeatasoisen suojelun
 ja energian taloudellisen käytön kanssa.
 (29) Talouden toimijoiden olisi
 oltava toimitusketjuun liittyvien tehtäviensä mukaisesti vastuussa kaasumaisia
 polttoaineita käyttävien laitteiden ja niiden varusteiden
 vaatimustenmukaisuudesta tämän asetuksen vaatimusten osalta, jotta varmistetaan
 yleisen edun suojelun korkea taso muun muassa terveyden, turvallisuuden,
 energian taloudellisen käytön sekä kuluttajien ja muiden käyttäjien,
 kotieläinten ja omaisuuden suojelun osalta sekä taataan tasapuolinen kilpailu
 unionin markkinoilla.
 (30) Kaikkien talouden toimijoiden,
 jotka kuuluvat toimitus- ja jakeluketjuun, olisi toteutettava asianmukaisia
 toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että markkinoilla asetetaan saataville
 ainoastaan sellaisia kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita, jotka ovat
 tämän asetuksen mukaisia. On tarpeen säätää selkeästä ja oikeasuhteisesta
 velvollisuuksien jaosta, joka vastaa kunkin talouden toimijan tehtävää
 toimitus- ja jakeluketjussa.
 (31) Valmistajalla on parhaat
 mahdollisuudet suorittaa täydellinen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely,
 koska valmistajalla on yksityiskohtaiset tiedot suunnittelu- ja
 tuotantoprosessista. Vaatimustenmukaisuuden arvioinnin olisi sen vuoksi
 edelleen kuuluttava yksinomaan valmistajan velvollisuuksiin.
 (32) Valmistajan olisi toimitettava
 riittävät ja yksityiskohtaiset tiedot kaasumaisia polttoaineita käyttävän
 laitteen käyttötarkoituksesta, jotta laitteen oikea ja turvallinen asennus,
 käyttöönotto, käyttö ja huolto olisivat mahdolliset. Näihin tietoihin on
 mahdollisesti sisällytettävä laitteen ja sen asennusympäristön välisen
 liitoksen tekninen eritelmä.
 (33) Talouden toimijoiden,
 kansallisten markkinavalvontaviranomaisten ja kuluttajien välisen viestinnän
 helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi kehotettava talouden toimijoita ilmoittamaan
 postiosoitteensa lisäksi verkkosivustonsa osoite.
 (34) On tarpeen varmistaa, että
 unionin markkinoille tulevat kolmansista maista peräisin olevat kaasumaisia
 polttoaineita käyttävät laitteet ja niiden varusteet ovat tämän asetuksen
 vaatimusten mukaisia ja etenkin että valmistajat ovat suorittaneet näille
 laitteille ja varusteille asianmukaiset vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettelyt. Olisi säädettävä, että maahantuojat huolehtivat siitä,
 että kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ja varusteet, joita ne
 saattavat markkinoille, ovat tämän asetuksen vaatimusten mukaisia ja että ne
 eivät saata markkinoille kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita ja
 niiden varusteita, jotka eivät ole näiden vaatimusten mukaisia tai jotka
 aiheuttavat riskin. Lisäksi olisi säädettävä, että maahantuojien on
 huolehdittava siitä, että vaatimustenmukaisuuden arviointia koskevia
 menettelyjä on noudatettu ja että laitteiden merkinnät ja valmistajien laatimat
 asiakirjat ovat toimivaltaisten valvontaviranomaisten saatavilla tarkastuksia
 varten.
 (35) Jakelija asettaa kaasumaisia
 polttoaineita käyttävän laitteen tai varusteen saataville markkinoilla sen
 jälkeen, kun valmistaja tai maahantuoja on saattanut sen markkinoille, ja
 jakelijan olisi toimittava asianmukaista huolellisuutta noudattaen
 varmistaakseen, että sen laitteelle tai varusteelle suorittama käsittely ei
 vaikuta kielteisesti laitteen tai varusteen vaatimustenmukaisuuteen.
 (36) Saattaessaan markkinoille
 kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen tai varusteen jokaisen
 maahantuojan olisi ilmoitettava laitteessa tai varusteessa nimensä,
 rekisteröity tuotenimensä tai rekisteröity tavaramerkkinsä ja postiosoitteensa,
 josta maahantuojaan saa yhteyden. Poikkeuksia olisi sovellettava tapauksissa,
 joissa laitteen tai varusteen koko tai luonne ei salli tätä. Näihin kuuluvat
 tapaukset, joissa maahantuojan olisi avattava pakkaus merkitäkseen nimensä ja
 osoitteensa tuotteeseen.
 (37) Talouden toimijaa, joka joko
 saattaa kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen tai varusteen markkinoille
 omalla nimellään tai tavaramerkillään tai muuttaa kaasumaisia polttoaineita
 käyttävää laitetta tai varustetta sellaisella tavalla, joka voi vaikuttaa tämän
 asetuksen vaatimusten täyttymiseen, olisi pidettävä valmistajana, ja tämän toimijan
 olisi siksi hoidettava valmistajalle kuuluvat velvoitteet.
 (38) Koska jakelijat ja
 maahantuojat ovat lähellä markkinoita, niiden olisi oltava mukana
 toimivaltaisten kansallisten viranomaisten markkinavalvontatehtävissä ja
 valmiita osallistumaan niihin aktiivisesti toimittamalla mainituille
 viranomaisille kaikki kyseiseen kaasumaisia polttoaineita käyttävään
 laitteeseen tai varusteeseen liittyvät tarvittavat tiedot.
 (39) Kaasumaisia polttoaineita
 käyttävän laitteen tai varusteen jäljitettävyyden varmistaminen koko
 toimitusketjussa edistää markkinavalvonnan yksinkertaistamista ja tehostamista.
 Tehokas jäljitettävyysjärjestelmä auttaa markkinavalvontaviranomaisia
 jäljittämään vaatimustenvastaisen kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen
 tai varusteen markkinoilla saataville asettamisesta vastaavan talouden
 toimijan.
 (40) Tämä asetus olisi rajattava
 olennaisten vaatimusten ilmaisemiseen. Jotta vaatimustenmukaisuuden arviointi
 kyseisten vaatimusten osalta olisi helpompaa, on tarpeen säätää vaatimustenmukaisuusolettamasta
 sellaisten kaasumaisia polttoaineita käyttävien laitteiden tai varusteiden
 osalta, jotka ovat sellaisten yhdenmukaistettujen standardien mukaisia, jotka
 on vahvistettu eurooppalaisesta standardoinnista annetun Euroopan parlamentin
 ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012[33]
 mukaisesti kyseisiä vaatimuksia vastaavien yksityiskohtaisten teknisten
 eritelmien ilmaisemista varten, erityisesti kaasumaisia polttoaineita
 käyttävien laitteiden suunnittelun, valmistuksen, toiminnan, testauksen, energian
 taloudellisen käytön ja asennuksen osalta.
 (41) Asetuksessa (EU)
 N:o 1025/2012 säädetään yhdenmukaistetuista standardeista esitettäviä
 vastalauseita koskevasta menettelystä tapauksissa, joissa kyseiset standardit
 eivät kokonaan täytä asetuksen vaatimuksia.
 (42) Jotta talouden toimijoilla
 olisi mahdollisuus osoittaa ja toimivaltaisilla viranomaisilla mahdollisuus
 varmistaa, että markkinoilla saataville asetettavat kaasumaisia polttoaineita
 käyttävät laitteet ovat olennaisten vaatimusten mukaisia, on tarpeen säätää
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä. Päätöksessä N:o 768/2008/EY
 säädetään vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyissä käytettävistä
 moduuleista, joiden menettelyt vaihtelevat vähiten tiukoista tiukimpiin
 suhteessa kulloiseenkin riskitasoon ja vaadittuun turvallisuustasoon. Eri
 alojen välisen johdonmukaisuuden varmistamiseksi ja tapauskohtaisten
 variaatioiden välttämiseksi vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt olisi
 valittava näiden moduulien joukosta.
 (43) Kaasumaisia polttoaineita
 käyttävien laitteiden valmistajien olisi laadittava
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus, jossa annetaan tämän asetuksen mukaisesti
 edellytetyt tiedot siitä, että laite on tämän asetuksen sekä unionin muun
 asiaankuuluvan yhdenmukaistamislainsäädännön vaatimusten mukainen.
 (44) Jotta varmistetaan
 tosiasiallinen mahdollisuus saada tietoa markkinavalvontaa varten, kaikkien
 kaasumaisia polttoaineita käyttävään laitteeseen sovellettavien unionin
 säädösten yksilöimiseksi vaadittavien tietojen olisi oltava saatavilla yhdessä
 ainoassa EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa.
 (45) Varusteiden valmistajien olisi
 annettava varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, jossa esitetään tämän
 asetuksen mukaisesti vaadittavat tiedot siitä, että varuste on tämän asetuksen
 vaatimusten mukainen. Jos varusteeseen sovelletaan myös muuta unionin
 yhdenmukaistamislainsäädäntöä, varusteiden valmistajien olisi soveltuvissa
 tapauksissa annettava myös EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus siitä, että varuste
 on kyseisen lainsäädännön mukainen.
 (46) CE-merkintä osoittaa
 kaasumaisia polttoaineita käyttävän laitteen vaatimustenmukaisuuden ja on
 näkyvä osoitus vaatimustenmukaisuuden arvioinnin koko prosessista sen laajassa
 merkityksessä. CE-merkinnän yleisistä periaatteista ja sen suhteesta muihin
 merkintöihin säädetään asetuksessa (EY) N:o 765/2008. CE-merkinnän
 kiinnittämistä koskevat säännöt olisi annettava tässä asetuksessa.
 (47) Varusteet eivät ole
 kaasumaisia polttoaineita käyttäviä laitteita vaan välituotteita, jotka
 asetetaan saataville ainoastaan ammattihenkilöstön kesken ja jotka on
 tarkoitettu yhdistettäväksi laitteeseen. Koska varusteiden asianmukainen
 suunnittelu myötävaikuttaa valmiin laitteen asianmukaiseen ja turvalliseen
 toimintaan ja koska kaasuun liittyvät laitteen riskit voidaan arvioida vasta
 sen jälkeen, kun varuste on yhdistetty laitteeseen, on asianmukaista, että
 varusteissa ei ole CE-merkintää.
 (48) Sen tarkastaminen, että
 kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ja varusteet ovat tässä
 asetuksessa säädettyjen olennaisten vaatimusten mukaisia, on välttämätöntä
 käyttäjien ja ulkopuolisten suojelemiseksi tehokkaasti.
 (49) Jotta varmistetaan, että
 kaasumaisia polttoaineita käyttävät laitteet ovat olennaisten vaatimusten
 mukaisia, on tarpeen vahvistaa asianmukaiset vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettelyt, joita valmistajan on noudatettava. Nämä menettelyt olisi
 vahvistettava päätöksessä N:o 768/2008/EY säädettyjen vaatimustenmukaisuuden
 arviointimoduulien perusteella.
 (50) Tässä asetuksessa säädetyt
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyt edellyttävät jäsenvaltioiden
 komissiolle ilmoittamien vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten toimintaa.
 (51) Kokemus on osoittanut, että
 direktiivissä 2009/142/EY asetetut ehdot, jotka vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten on täytettävä, jotta ne voidaan ilmoittaa komissiolle, eivät
 ole riittäviä varmistamaan, että tällaisten laitosten toiminta on kauttaaltaan
 korkeatasoista koko unionissa. On kuitenkin olennaista, että kaikki
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset suorittavat tehtävänsä
 samantasoisesti ja terveen kilpailun edellytysten mukaisesti. Tämä edellyttää
 pakollisten vaatimusten asettamista vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitoksille, jotka haluavat tulla ilmoitetuiksi vaatimustenmukaisuuden
 arviointipalvelujen tarjoamista varten.
 (52) Jotta varmistetaan
 vaatimustenmukaisuuden arvioinnin yhtenäinen laatutaso, on tarpeen vahvistaa
 myös ilmoittamisesta vastaavia viranomaisia sekä muita ilmoitettujen laitosten
 arvioinnissa, ilmoittamisessa ja valvonnassa mukana olevia elimiä koskevat
 vaatimukset.
 (53) Jos vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitos osoittaa noudattavansa yhdenmukaistettuja standardeja, sen
 olisi oletettava täyttävän tässä asetuksessa säädetyt vastaavat vaatimukset.
 (54) Tässä asetuksessa säädettyä
 järjestelmää olisi täydennettävä akkreditointijärjestelmällä, josta säädetään
 asetuksessa (EY) N:o 765/2008. Koska akkreditointi on olennainen keino
 tarkastaa vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten pätevyys, sitä olisi
 käytettävä myös ilmoittamistarkoituksia varten.
 (55) Kansallisten viranomaisten
 olisi kaikkialla unionissa pidettävä asetuksen (EY) N:o 765/2008 säännösten
 mukaista avointa akkreditointia, jolla varmistetaan tarvittava luottamuksen
 taso vaatimustenmukaisuustodistuksissa, ensisijaisena keinona, jolla osoitetaan
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten tekninen pätevyys. Kansalliset
 viranomaiset voivat kuitenkin katsoa, että niillä on käytettävissään
 asianmukaiset keinot suorittaa tämä arviointi itse. Jotta varmistetaan muiden
 kansallisten viranomaisten tekemän arvioinnin riittävä uskottavuus, niiden
 olisi tällaisessa tapauksessa toimitettava komissiolle ja muille
 jäsenvaltioille tarvittavat asiakirjatodisteet siitä, että arvioidut
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset ovat asiaa koskevien säädettyjen
 vaatimusten mukaisia.
 (56) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitokset teettävät usein alihankintana osia vaatimustenmukaisuuden
 arviointiin liittyvistä toimistaan tai käyttävät tytäryhtiötä. Kaasumaisia
 polttoaineita käyttävien laitteiden saattaminen unionin markkinoille edellyttää
 suojan tasoa, jonka turvaamiseksi on olennaista, että vaatimustenmukaisuuden
 arviointitehtävien suorittamista varten alihankkijat ja tytäryhtiöt täyttävät
 samat vaatimukset kuin ilmoitetut laitokset. Sen vuoksi on tärkeää, että
 ilmoitettavien laitosten pätevyyden ja suoritusten arviointi ja jo
 ilmoitettujen laitosten valvonta kattaa myös alihankkijoiden ja tytäryhtiöiden
 suorittamat toimet.
 (57) Ilmoitusmenettelyn tehokkuuden
 ja avoimuuden lisääminen ja erityisesti sen mukauttaminen uusiin tekniikoihin
 on tarpeen, jotta sähköinen ilmoittaminen on mahdollista.
 (58) Koska vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitokset voivat tarjota palvelujaan unionin koko alueella, on
 tarkoituksenmukaista antaa muille jäsenvaltioille ja komissiolle mahdollisuus
 esittää vastalauseita ilmoitetun laitoksen osalta. Sen vuoksi on tärkeää säätää
 ajanjaksosta, jonka aikana voidaan selvittää mahdolliset epäilykset tai
 huolenaiheet vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten pätevyyden suhteen,
 ennen kuin ne alkavat toimia ilmoitettuina laitoksina.
 (59) Kilpailukyvyn vuoksi on
 oleellista, että vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset soveltavat
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjä aiheuttamatta kohtuutonta taakkaa
 talouden toimijoille. Samasta syystä ja talouden toimijoiden yhdenvertaisen
 kohtelun varmistamiseksi on varmistettava vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettelyiden teknisen soveltamisen johdonmukaisuus. Tämä voidaan
 saavuttaa parhaiten asianmukaisella koordinoinnilla ja yhteistyöllä
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten välillä.
 (60) Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano,
 komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden
 mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä,
 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011[34]
 mukaisesti.
 (61) Hyväksyttäessä täytäntöönpanosäädöksiä, joissa ilmoituksen tehnyttä
 jäsenvaltiota pyydetään ryhtymään tarvittaviin korjaaviin toimenpiteisiin
 sellaisten ilmoitettujen laitosten
 osalta, jotka eivät täytä tai eivät enää täytä niiden ilmoittamiselle
 asetettuja vaatimuksia, olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä.
 (62) Teknisen kehityksen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä
 valta hyväksyä perussopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan
 siirron nojalla annettavia
 delegoituja säädöksiä, jotka koskevat niiden ilmoitusten sisältöä ja muotoa,
 joita jäsenvaltiot antavat kaasun jakeluedellytyksiä alueellaan.
 (63) Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan
 Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja
 asianmukaisesti.
 (64) On tarpeen säätää siirtymäjärjestelyistä, jotka tekevät mahdolliseksi
 asettaa saataville markkinoilla ja ottaa käyttöön kaasumaisia polttoaineita
 käyttäviä laitteita ja varusteita,
 jotka on jo saatettu markkinoille direktiivin 2009/142/EY mukaisesti.
 (65) Jäsenvaltioiden olisi säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja varmistettava, että ne pannaan
 täytäntöön. Seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja
 varoittavia.
 (66) Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen
 tavoitetta eli varmistaa, että markkinoilla olevat kaasumaisia polttoaineita
 käyttävät laitteet täyttävät vaatimukset, joilla varmistetaan käyttäjien
 terveyden ja turvallisuuden suojelun korkea taso, kotieläinten ja omaisuuden
 suojelu sekä energian taloudellinen käyttö, ja että sisämarkkinat toimivat,
 vaan tavoite voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin
 unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista
 tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti.
 Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä
 asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on kyseisen tavoitteen saavuttamiseksi
 tarpeen.
 (67) Sen vuoksi olisi kumottava direktiivi
 2009/142/EY,
 OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
 I LUKU
 YLEISET
 SÄÄNNÖKSET
 1 artikla
 Soveltamisala
 1) Tätä asetusta sovelletaan
 laitteisiin ja varusteisiin.
 2) Tässä asetuksessa laitteen katsotaan
 olevan ’tavanomaisesti käytetty’, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:
 a) Se on asennettu oikein ja huollettu
 säännöllisesti valmistajan ohjeiden mukaisesti.
 b) Sitä käytettäessä kaasun laatu ja
 käyttöpaine vaihtelevat tavanomaisesti.
 c) Sitä käytetään suunniteltuun
 tarkoitukseen tai kohtuudella ennakoitavalla tavalla.
 3) Tätä asetusta ei sovelleta
 seuraaviin:
 a) erityisesti teollisiin prosesseihin
 suunnitellut laitteet, joita käytetään teollisuuslaitoksissa,
 b) erityisesti ilma-aluksissa ja rautateillä
 käytettäviksi suunnitellut laitteet,
 c) erityisesti tutkimustarkoituksiin
 suunnitellut laitteet, joita käytetään tilapäisesti laboratorioissa.
 4) Jos laitteisiin tai varusteisiin
 liittyvät, tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat seikat kuuluvat erityisesti
 unionin muun yhdenmukaistamislainsäädännön soveltamisalaan, tätä asetusta ei
 sovelleta tai tämän asetuksen soveltaminen lakkaa näiden seikkojen osalta.
 5) Tämän asetuksen liitteessä I
 olevassa 3.5 kohdassa esitettyä energian taloudellista käyttöä koskevaa
 olennaista vaatimusta ei sovelleta laitteisiin, jotka kuuluvat direktiivin
 2009/125/EY 15 artiklan nojalla annetun toimenpiteen soveltamisalaan.
 2 artikla
 Määritelmät
 Tässä asetuksessa
 tarkoitetaan:
 1) ’laitteilla’ kaasumaisia
 polttoaineita käyttäviä laitteita, joita käytetään ruoanlaittoon,
 jäähdyttämiseen, ilmastointiin, tilojen lämmittämiseen, kuuman veden tuottamiseen,
 valaisemiseen tai pesemiseen, samoin kuin puhallinpolttimia ja tällaisilla
 polttimilla varustettavia lämmityslaitteistoja;
 2) ’varusteella’ turva-, säätö- tai
 ohjauslaitteita ja niiden oheislaitteita, joita myydään erillisinä
 ammattikäyttöön ja jotka on suunniteltu osaksi kaasumaista polttoainetta
 käyttävää laitetta tai jotka koottuina muodostavat tällaisen laitteen;
 3) ’palamisella’ prosessia, jossa
 kaasumainen polttoaine reagoi hapen kanssa tuottaen lämpöä tai valoa;
 4) ’pesemisellä’ koko pesemisprosessia,
 kuivaus ja silitys mukaan luettuina;
 5) ’kaasumaisella polttoaineella’
 polttoainetta, joka on kaasumaisessa muodossa 15 °C:n lämpötilassa ja 1
 baarin paineessa;
 6) ’teollisella prosessilla’
 tarkoitetaan materiaalien, kasvien, kotieläinten, eläinperäisten tuotteiden,
 elintarvikkeiden tai muiden tuotteiden käyttöön hankkimista, kasvattamista,
 jalostamista, käsittelemistä, tuottamista tai valmistamista niiden kaupallista
 käyttöä varten;
 7) ’erityisillä rakenneominaisuuksilla’
 laitteen ominaisuuksia, joiden tarkoituksena on ainoastaan vastata tietyn
 prosessin tiettyyn tarpeeseen;
 8) ’teollisuuslaitoksella’ tarkoitetaan
 paikkaa, jossa suoritettu pääasiallinen toiminta on teollinen prosessi, johon
 sovelletaan terveyttä ja turvallisuutta koskevia kansallisia erityismääräyksiä;
 9) ’kaasuryhmällä’ sellaisten
 kaasumaisten polttoaineiden ryhmää, joilla on samanlainen palamiskäyttäytyminen
 ja jotka ovat samalla Wobbe-arvojen vaihteluvälillä;
 10) ’kaasuryhmän alaryhmällä’ tiettyä
 Wobbe-arvojen vaihteluväliä kyseisen kaasuryhmän sisällä;
 11) ’Wobbe-arvolla’ indikaattoria, jolla
 kuvataan kaasumaisten polttoaineiden keskinäistä vaihdettavuutta ja jota
 käytetään verrattaessa koostumukseltaan erilaisten kaasupolttoaineiden
 palamisenergian tuottoa laitteessa;
 12) ’laiteluokalla’ CEN:in määrittelemää
 niiden kaasuryhmien ja/tai alaryhmien ilmoittamista, joihin kuuluvia kaasuja
 laite on suunniteltu polttamaan turvallisesti ja halutulla suoritusteholla,
 siten kun tästä on ilmoitettu laiteluokkaa koskevassa merkinnässä;
 13) ’laitteiden asettamisella saataville
 markkinoilla’ laitteiden toimittamista unionin markkinoille liiketoiminnan
 yhteydessä jakelua tai käyttöä varten joko maksua vastaan tai maksutta;
 14) ’varusteiden asettamisella saataville
 markkinoilla’ varusteiden toimittamista ammattikäyttöä varten unionin
 markkinoille siten, että ne liitetään osaksi laitetta tai että ne koottuina
 muodostavat tällaisen laitteen, joko maksua vastaan tai maksutta;
 15) ’energiatehokkuudella’ laitteen
 tuotoksen ja energiapanoksen välistä suhdetta;
 16) ’markkinoille saattamisella’ laitteen
 tai varusteen asettamista ensimmäistä kertaa saataville unionin markkinoilla;
 17) ’käyttöönotolla’ laitteen ensimmäistä
 käyttöä tai sen ensimmäistä käyttöä valmistajan omiin tarkoituksiin;
 18) ’valmistajalla’ luonnollista henkilöä
 tai oikeushenkilöä, joka valmistaa taikka suunnitteluttaa tai valmistuttaa
 laitteen tai varusteen ja markkinoi sitä omalla nimellään tai tavaramerkillään;
 19) ’valtuutetulla edustajalla’ unioniin
 sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, jolla on valmistajan
 antama kirjallinen toimeksianto hoitaa valmistajan puolesta tietyt tehtävät;
 20) ’maahantuojalla’ unioniin
 sijoittautunutta luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka saattaa
 kolmannesta maasta tuodun laitteen tai varusteen unionin markkinoille;
 21) ’jakelijalla’ toimitusketjuun
 kuuluvaa luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka asettaa laitteen tai
 varusteen saataville markkinoilla mutta joka ei ole valmistaja tai maahantuoja;
 22) ’talouden toimijoilla’ valmistajaa,
 valtuutettua edustajaa, maahantuojaa ja jakelijaa;
 23) ’teknisellä eritelmällä’ asiakirjaa,
 jossa määrätään tekniset vaatimukset, jotka laitteen tai varusteen on
 täytettävä;
 24) ’yhdenmukaistetulla standardilla’
 asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa
 määriteltyä yhdenmukaistettua standardia;
 25) ’akkreditoinnilla’ asetuksen (EY) N:o
 765/2008 2 artiklan 10 kohdassa määriteltyä akkreditiontia;
 26) ’kansallisella akkreditointielimellä’
 asetuksen (EY) N:o 765/2008 2 artiklan 11 kohdassa määriteltyä
 kansallista akkreditointielintä;
 27) ’vaatimustenmukaisuuden arvioinnilla’
 prosessia sen osoittamiseksi, täyttyvätkö laitetta tai varustetta koskevat
 tämän asetuksen olennaiset vaatimukset;
 28) ’vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella’
 elintä, joka suorittaa vaatimustenmukaisuuden arviointitoimia kuten
 kalibrointia, testausta, sertifiointia ja tarkastuksia;
 29) ’palautusmenettelyllä’ kaikkia
 toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on saada loppukäyttäjien saataville jo
 asetettu laite takaisin;
 30) ’markkinoilta poistamisella’ kaikkia
 toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on estää toimitusketjussa olevan laitteen
 tai varusteen asettaminen saataville markkinoilla;
 31) ’CE-merkinnällä’ merkintää, jolla
 valmistaja osoittaa laitteen olevan merkinnän kiinnittämistä koskevassa unionin
 yhdenmukaistamislainsäädännössä asetettujen sovellettavien vaatimusten
 mukainen;
 32) ’unionin
 yhdenmukaistamislainsäädännöllä’ mitä tahansa unionin lainsäädäntöä, jolla
 yhdenmukaistetaan tuotteiden kaupan pitämisen ehtoja.
 3 artikla
 Asettaminen
 saataville markkinoilla ja käyttöönotto
 1) Jäsenvaltioiden on toteutettava
 kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että laitteet voidaan
 asettaa saataville markkinoilla ja ottaa käyttöön vain siinä tapauksessa, että
 ne täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.
 2) Jäsenvaltioiden on toteutettava
 kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että varusteet voidaan
 asettaa saataville markkinoilla vain siinä tapauksessa, että ne täyttävät tämän
 asetuksen vaatimukset.
 3) Tämä asetus ei vaikuta
 jäsenvaltioiden oikeuteen säätää vaatimuksista, joita ne pitävät
 välttämättöminä varmistaakseen ihmisten, kotieläinten ja omaisuuden suojelun
 kyseisiä laitteita tavanomaisesti käytettäessä, edellyttäen että tämä ei merkitse
 laitteiden muuttamista.
 4 artikla
 Kaasun
 jakeluedellytykset
 1) Jäsenvaltioiden on ilmoitettava
 komissiolle ja muille jäsenvaltioille niiden alueella käytetyt kaasulajit ja
 vastaavat kaasumaisten polttoaineiden käyttöpaineet sekä ilmoitettava hyvissä
 ajoin niiden muutoksista liitteessä II vahvistettujen vaatimusten
 mukaisesti.
 2) Komissio varmistaa, että nämä tiedot
 julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
 5 artikla
 Olennaiset
 vaatimukset
 Laitteiden ja varusteiden on täytettävä niihin
 sovellettavat liitteessä I vahvistetut olennaiset vaatimukset.
 6 artikla
 Vapaa
 liikkuvuus
 1) Jäsenvaltiot eivät saa tämän
 asetuksen soveltamisalaan kuuluvien seikkojen perusteella kieltää, rajoittaa
 tai estää tämän asetuksen mukaisten laitteiden asettamista saataville
 markkinoilla ja käyttöönottoa.
 2) Jäsenvaltiot eivät saa tämän
 asetuksen soveltamisalaan kuuluvien seikkojen perusteella kieltää, rajoittaa
 tai estää tämän asetuksen mukaisten varusteiden markkinoilla ja käyttöönottoa.
 3) Tämä asetus ei vaikuta jäsenvaltioiden
 mahdollisuuteen ottaa käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat uusiutuvista
 energialähteistä peräisin olevan energian käytön edistämistä ja rakennusten
 energiatehokkuutta, direktiivien 2009/28/EY, 2010/31/EU ja 2012/27/EU
 mukaisesti. Kyseisten toimenpiteiden on oltava yhteensopivia perussopimuksen
 kanssa.
 II LUKU
 TALOUDEN
 TOIMIJOIDEN VELVOLLISUUDET
 7 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R2
 artikla]
 Valmistajien
 velvollisuudet
 1) Saattaessaan laitteita tai
 varusteita markkinoille valmistajien on varmistettava, että ne on suunniteltu
 ja valmistettu liitteessä I vahvistettujen olennaisten vaatimusten mukaisesti.
 2) Laitteiden tai varusteiden
 valmistajien on laadittava liitteessä III tarkoitetut tekniset asiakirjat ja
 suoritettava tai suoritutettava 14 artiklassa tarkoitettu sovellettava
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely.
 Kun laitteen vaatimustenmukaisuus sovellettavien
 vaatimusten suhteen on osoitettu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla
 menettelyllä, valmistajien on laadittava EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus ja
 kiinnitettävä CE-merkintä.
 Kun varusteen vaatimustenmukaisuus sovellettavien
 vaatimusten suhteen on osoitettu ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla
 menettelyllä, valmistajien on laadittava varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus.
 3) Valmistajien on säilytettävä
 tekniset asiakirjat ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kymmenen vuoden ajan sen
 jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
 Valmistajien on säilytettävä tekniset asiakirjat
 ja varusteen vaatimustenmukaisuustodistus kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun
 varuste on saatettu markkinoille.
 4) Valmistajien on varmistettava, että
 käytössä on menettelyt, joilla varmistetaan sarjatuotannon jatkuva
 vaatimustenmukaisuus. Muutokset laitteen tai varusteen suunnittelussa tai
 ominaisuuksissa ja muutokset yhdenmukaistetuissa standardeissa tai muissa
 teknisissä eritelmissä, joihin nähden laitteen tai varusteen
 vaatimustenmukaisuus ilmoitetaan, on otettava asianmukaisesti huomioon.
 Silloin, kun se katsotaan laitteeseen tai
 varusteeseen liittyvien riskien kannalta tarkoituksenmukaiseksi, valmistajien
 on kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien terveyden ja turvallisuuden
 suojelemiseksi suoritettava näytteisiin perustuvia testejä markkinoilla
 saataville asetetuille laitteille ja tutkittava vaatimustenvastaisia laitteita
 ja varusteita koskevat valitukset ja tarvittaessa pidettävä niistä ja
 laitteiden palautuksista kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille kaikesta
 tällaisesta valvonnasta.
 5) Valmistajien on varmistettava, että
 laitteisiin tai varusteisiin on kiinnitetty tyyppi-, erä- tai sarjanumero tai
 muu merkintä, jonka avulla ne voidaan tunnistaa.
 Jos laitteen tai varusteen koko tai luonne ei tätä
 salli, valmistajien on varmistettava, että vaadittu tieto on annettu
 pakkauksessa.
 6) Valmistajien on ilmoitettava
 nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa,
 josta niihin saa yhteyden, joko laitteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista,
 laitteen pakkauksessa ja laitteen mukana olevissa ohjeissa. Osoitteessa on
 ilmoitettava yksi yhteyspiste, jonka kautta valmistajaan voi ottaa yhteyttä.
 Yhteystiedot on esitettävä kuluttajien, muiden käyttäjien ja
 markkinavalvontaviranomaisten helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion
 määräämällä kielellä.
 Valmistajien on ilmoitettava nimensä, rekisteröity
 tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa, josta niihin saa
 yhteyden, joko varusteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista, varusteen
 pakkauksessa ja varusteen mukana olevissa ohjeissa. Osoitteessa on ilmoitettava
 yksi yhteyspiste, jonka kautta valmistajaan voi ottaa yhteyttä.
 7) Valmistajien on varmistettava, että
 laitteeseen liitetään liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaiset ohjeet ja
 turvallisuustiedot, jotka annetaan kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien
 helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä. Tällaisten
 ohjeiden ja turvallisuustietojen on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja
 helppotajuisia.
 Valmistajien on varmistettava, että varusteen
 mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon sisältyvät muun muassa
 liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja huoltamista koskevat ohjeet
 liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti laitevalmistajien helposti
 ymmärtämällä kielellä. Ohjeiden on oltava selkeitä, ymmärrettäviä ja
 helppotajuisia.
 8) Valmistajien, jotka katsovat tai
 joilla on syytä uskoa, että laite tai varuste, jonka ne ovat saattaneet
 markkinoille, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on välittömästi
 toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen laitteen tai varusteen
 saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä
 koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi, jos se on tarpeen. Lisäksi mikäli
 laite tai varuste aiheuttaa riskin, valmistajien on välittömästi tiedotettava
 asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille,
 joissa ne ovat asettaneet laitteen tai varusteen saataville markkinoilla, ja
 ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja
 toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
 9) Valmistajien on perustellusta
 pyynnöstä annettava toimivaltaiselle kansalliselle viranomaiselle kaikki tiedot
 ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen sen osoittamiseksi, että laite tai varuste
 täyttää tämän asetuksen vaatimukset, kyseisen kansallisen viranomaisen helposti
 ymmärtämällä kielellä. Nämä tiedot ja asiakirjat voidaan antaa joko painetussa
 tai sähköisessä muodossa. Niiden on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän
 pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan niiden markkinoille
 saattamien laitteiden tai varusteiden aiheuttamat riskit.
 8 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R3
 artikla]
 Valtuutetut
 edustajat
 1) Valmistajat voivat nimittää
 valtuutetun edustajan kirjallisella toimeksiannolla.
 Edellä 7 artiklan 1 kohdassa säädetyt
 velvollisuudet ja teknisten asiakirjojen laatiminen eivät kuulu osana
 valtuutetun edustajan toimeksiantoon.
 2) Valtuutetun edustajan on
 suoritettava valmistajalta saadussa toimeksiannossa eritellyt tehtävät.
 Toimeksiannon mukaan valtuutetun edustajan on voitava suorittaa ainakin
 seuraavat tehtävät:
 a) pidettävä EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
 ja tekniset asiakirjat kansallisten valvontaviranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille;
 b) pidettävä varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
 ja tekniset asiakirjat kansallisten valvontaviranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille;
 c) annettava toimivaltaisen kansallisen
 viranomaisen perustellusta pyynnöstä kyseiselle viranomaiselle kaikki tiedot ja
 asiakirjat, jotka ovat tarpeen laitteen tai varusteen vaatimustenmukaisuuden
 osoittamiseksi;
 d) tehtävä toimivaltaisten kansallisten
 viranomaisten kanssa näiden pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään
 poistamaan valtuutetun edustajan toimeksiannon piiriin kuuluvien laitteiden tai
 varusteiden aiheuttamat riskit.
 9 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R4
 artikla]
 Maahantuojien
 velvollisuudet
 1) Maahantuojien on saatettava
 markkinoille ainoastaan vaatimukset täyttäviä laitteita tai varusteita.
 2) Ennen laitteen saattamista
 markkinoille maahantuojien on varmistettava, että valmistaja on suorittanut 14
 artiklan mukaisesti asianmukaisen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn.
 Niiden on varmistettava, että valmistaja on laatinut tekniset asiakirjat, että
 laitteessa on CE-merkintä, että sen mukana ovat ohjeet ja turvallisuustiedot
 liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaisesti ja että valmistaja on
 noudattanut tapauksen mukaan 7 artiklan 5 tai 6 kohdassa säädettyjä
 vaatimuksia.
 Ennen varusteen saattamista markkinoille
 maahantuojien on varmistettava, että valmistaja on suorittanut 14 artiklan
 mukaisesti asianmukaisen vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn. Niiden on
 varmistettava, että valmistaja on laatinut tekniset asiakirjat, että varusteen
 mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon sisältyvät muun muassa
 liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja huoltamista koskevat ohjeet
 liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti, ja että valmistaja on
 noudattanut tapauksen mukaan 7 artiklan 5 tai 6 kohdassa säädettyjä
 vaatimuksia.
 Jos maahantuoja katsoo tai sillä on syytä uskoa,
 että laite tai varuste ei ole liitteessä I vahvistettujen olennaisten
 vaatimusten mukainen, maahantuoja ei saa saattaa laitetta tai varustetta
 markkinoille ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Mikäli laite tai
 varuste aiheuttaa riskin, maahantuojan on lisäksi ilmoitettava siitä
 valmistajalle ja markkinavalvontaviranomaisille.
 3) Maahantuojien on ilmoitettava
 nimensä, rekisteröity tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa,
 josta niihin saa yhteyden, joko laitteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista,
 laitteen pakkauksessa ja laitteen mukana olevissa ohjeissa. Yhteystiedot on
 esitettävä kuluttajien, muiden loppukäyttäjien ja markkinavalvontaviranomaisten
 helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä.
 Maahantuojien on ilmoitettava nimensä,
 rekisteröity tuotenimensä tai tavaramerkkinsä sekä postiosoitteensa, josta
 niihin saa yhteyden, joko varusteessa tai, mikäli tämä ei ole mahdollista,
 varusteen pakkauksessa. Yhteystiedot on esitettävä laitevalmistajien ja
 markkinavalvontaviranomaisten helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion
 määräämällä kielellä.
 4) Maahantuojien on varmistettava, että
 laitteeseen liitetään liitteessä I olevan 1.5 kohdan mukaiset ohjeet ja
 turvallisuustiedot, jotka annetaan kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien
 helposti ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä.
 Maahantuojien on varmistettava, että varusteen
 mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon sisältyvät muun muassa
 liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja huoltamista koskevat ohjeet
 liitteessä I olevan 1.7 kohdan mukaisesti laitevalmistajien helposti
 ymmärtämällä, kyseisen jäsenvaltion määräämällä kielellä.
 5) Maahantuojien on varmistettava, että
 sinä aikana, jona laite tai varuste on niiden vastuulla, varastointi- tai
 kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta liitteessä I
 vahvistettujen vaatimusten suhteen.
 6) Silloin, kun se katsotaan laitteeseen
 tai varusteeseen liittyvien riskien kannalta tarkoituksenmukaiseksi,
 maahantuojien on käyttäjien terveyden ja turvallisuuden suojelemiseksi
 suoritettava toimivaltaisten viranomaisten asianmukaisesti perustellusta
 pyynnöstä näytteisiin perustuvia testejä markkinoilla saataville asetetuille
 laitteille tai varusteille ja tutkittava vaatimustenvastaisia laitteita tai
 varusteita koskevat valitukset ja tarvittaessa pidettävä niistä ja tällaisten
 laitteiden palautuksista kirjaa sekä tiedotettava jakelijoille kaikesta
 tällaisesta valvonnasta.
 7) Maahantuojien, jotka katsovat tai
 joilla on syytä uskoa, että laite tai varuste, jonka ne ovat saattaneet
 markkinoille, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on välittömästi
 toteutettava tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen laitteen tai varusteen
 saattamiseksi vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä
 koskevan palautusmenettelyn järjestämiseksi, jos se on tarpeen. Lisäksi mikäli
 laite tai varuste aiheuttaa riskin, maahantuojien on välittömästi tiedotettava
 asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille,
 joissa ne ovat asettaneet laitteen tai varusteen saataville markkinoilla, ja
 ilmoitettava yksityiskohtaiset tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja
 toteutetuista korjaavista toimenpiteistä.
 8) Maahantuojien on kymmenen vuoden
 ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille, pidettävä
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen jäljennös markkinavalvontaviranomaisten
 saatavilla ja varmistettava, että tekniset asiakirjat voidaan antaa pyynnöstä
 kyseisten viranomaisten saataville.
 Maahantuojien on kymmenen vuoden ajan sen jälkeen,
 kun varuste on saatettu markkinoille, pidettävä varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksen jäljennös markkinavalvontaviranomaisten
 saatavilla ja varmistettava, että tekniset asiakirjat voidaan antaa pyynnöstä
 kyseisten viranomaisten saataville.
 9) Maahantuojien on toimivaltaisen
 kansallisen viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava kyseiselle
 viranomaiselle kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen laitteen tai
 varusteen vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi, kyseisen viranomaisen helposti
 ymmärtämällä kielellä. Nämä tiedot ja asiakirjat voidaan antaa joko painetussa
 tai sähköisessä muodossa. Niiden on tehtävä kyseisen viranomaisen kanssa tämän
 pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään poistamaan niiden markkinoille
 saattamien laitteiden tai varusteiden aiheuttamat riskit.
 10 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R5
 artikla]
 Jakelijoiden
 velvollisuudet
 1) Asettaessaan laitteen tai varusteen
 saataville markkinoilla jakelijoiden on noudatettava asiaankuuluvaa
 huolellisuutta tämän asetuksen vaatimusten osalta.
 2) Jakelijoiden on ennen laitteen
 asettamista saataville markkinoilla tarkastettava, että laitteessa on
 CE-merkintä, että sen mukana on liitteessä I olevan 1.5 kohdan
 mukaisesti ohjeet ja turvallisuustiedot kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien
 helposti ymmärtämällä, sen jäsenvaltion määräämällä kielellä, jossa laite on
 määrä asettaa saataville markkinoilla, ja että valmistaja on noudattanut 7
 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ja maahantuoja 9 artiklan 3
 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
 Jakelijoiden on ennen varusteen asettamista
 saataville markkinoilla tarkastettava, että varusteen mukana on varusteen vaatimustenmukaisuustodistus,
 johon sisältyvät muun muassa liittämistä, kokoamista, säätämistä, toimintaa ja
 huoltamista koskevat ohjeet liitteessä I olevan 1.7 kohdan
 mukaisesti, laitevalmistajien helposti ymmärtämällä kielellä ja että valmistaja
 on noudattanut 7 artiklan 5 ja 6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ja maahantuoja
 9 artiklan 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
 Jos jakelija katsoo tai sillä on syytä uskoa, että
 laite tai varuste ei ole liitteessä I vahvistettujen olennaisten vaatimusten
 mukainen, jakelija ei saa asettaa laitetta tai varustetta saataville
 markkinoilla ennen kuin se on saatettu vaatimusten mukaiseksi. Mikäli laite tai
 varuste aiheuttaa riskin, jakelijan on lisäksi ilmoitettava siitä valmistajalle
 tai maahantuojalle ja markkinavalvontaviranomaisille.
 3) Jakelijoiden on varmistettava, että
 sinä aikana, jona laite tai varuste on jakelijoiden vastuulla, varastointi- tai
 kuljetusolosuhteet eivät vaaranna sen vaatimustenmukaisuutta liitteessä I
 vahvistettujen olennaisten vaatimusten suhteen.
 4) Jakelijoiden, jotka katsovat tai
 joilla on syytä uskoa, että laite tai varuste, jonka ne ovat asettaneet
 saataville markkinoilla, ei ole tämän asetuksen vaatimusten mukainen, on
 varmistettava, että tarvittavat korjaavat toimenpiteet kyseisen laitteen saattamiseksi
 vaatimusten mukaiseksi, sen poistamiseksi markkinoilta tai sitä koskevan
 palautusmenettelyn järjestämiseksi toteutetaan, jos se on tarpeen. Lisäksi
 mikäli laite aiheuttaa riskin, jakelijoiden on välittömästi tiedotettava
 asiasta niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille kansallisille viranomaisille,
 joissa ne asettivat laitteen saataville, ja ilmoitettava yksityiskohtaiset
 tiedot erityisesti vaatimustenvastaisuudesta ja toteutetuista korjaavista
 toimenpiteistä.
 5) Jakelijoiden on toimivaltaisen kansallisen
 viranomaisen perustellusta pyynnöstä annettava kyseiselle viranomaiselle kaikki
 tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen laitteen tai varusteen
 vaatimustenmukaisuuden osoittamiseksi. Nämä tiedot ja asiakirjat voidaan antaa
 joko painetussa tai sähköisessä muodossa. Niiden on tehtävä kyseisen
 viranomaisen kanssa tämän pyynnöstä yhteistyötä toimissa, joilla pyritään
 poistamaan niiden markkinoilla saataville asettaman laitteen tai varusteen
 aiheuttamat riskit.
 11 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R6 artikla]
 Tapaukset,
 joissa valmistajien velvollisuuksia sovelletaan maahantuojiin ja jakelijoihin
 Maahantuojaa tai jakelijaa on pidettävä tämän
 asetuksen mukaisesti valmistajana, ja siihen on sovellettava 7 artiklan
 mukaisia valmistajan velvollisuuksia silloin, kun se saattaa laitteen tai
 varusteen markkinoille omalla nimellään tai tavaramerkillä tai muuttaa jo
 markkinoille saatettua laitetta tai varustetta tavalla, joka voi vaikuttaa
 tämän asetuksen vaatimusten täyttymiseen.
 12 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R7
 artikla]
 Talouden
 toimijoiden tunnistetiedot
 Talouden toimijoiden on pyynnöstä esitettävä
 markkinavalvontaviranomaisille seuraavien tunnistetiedot:
 a) kaikki talouden toimijat, jotka ovat
 toimittaneet niille laitteen tai varusteen;
 b) kaikki talouden toimijat, joille ne ovat
 toimittaneet laitteen tai varusteen.
 Talouden toimijoiden on voitava esittää
 ensimmäisessä kohdassa tarkoitetut tiedot kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun
 niille on toimitettu laite tai varuste, ja kymmenen vuoden ajan sen jälkeen,
 kun ne ovat toimittaneet laitteen tai varusteen.
 III LUKU
 LAITTEIDEN
 JA VARUSTEIDEN VAATIMUSTENMUKAISUUS
 13 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R8
 artikla]
 Olettama
 laitteiden ja varusteiden vaatimustenmukaisuudesta
 Laitteita ja
 varusteita, jotka ovat sellaisten yhdenmukaistettujen standardien tai niiden
 osien mukaisia, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin
 virallisessa lehdessä, on pidettävä niiden liitteessä I tarkoitettujen
 olennaisten vaatimusten mukaisina, jotka kyseiset standardit tai niiden osat
 kattavat.
 14 artikla
 Laitteiden
 ja varusteiden vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely
 1) Ennen laitteen tai varusteen
 saattamista markkinoille valmistajan on huolehdittava siitä, että sille tehdään
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
 2) Sarjavalmisteisten laitteiden ja
 varusteiden vaatimustenmukaisuus tämän asetuksen vaatimusten suhteen on
 sertifioitava liitteessä III olevassa 1 kohdassa tarkoitetulla
 EU-tyyppitarkastuksella (moduuli B – tuotantotyyppi) yhdistettynä johonkin
 seuraavista vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyistä valmistajan valinnan
 mukaan:
 a) liitteessä III olevassa 2 kohdassa
 vahvistettu sisäiseen tuotannonvalvontaan perustuva tyypinmukaisuus ja
 satunnaisin väliajoin suoritettavat valvotut laite- tai varustetarkastukset
 (moduuli C2);
 b) liitteessä III olevassa 3 kohdassa
 vahvistettu tuotantoprosessin laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus
 (moduuli D);
 c) liitteessä III olevassa 4 kohdassa
 vahvistettu laitteen tai varusteen laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus
 (moduuli E);
 d) liitteessä III olevassa 5 kohdassa
 vahvistettu laitteen tai varusteen tarkastukseen perustuva tyypinmukaisuus
 (moduuli F).
 3) Kun laitetta tuotetaan yksittäin tai
 pienissä erissä, valmistaja voi valita liitteessä III olevassa 6 kohdassa
 vahvistetun yksikkökohtaiseen tarkastukseen perustuvan vaatimustenmukaisuuden
 (moduuli G).
 4) Kun 2 kohdan
 a–d alakohdassa tai 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt on saatettu
 päätökseen, laitteen valmistajan on 18 artiklan mukaisesti kiinnitettävä
 vaatimustenmukaiseen tuotteeseen CE-merkintä ja laadittava
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus.
 Kun 2 kohdan a–d alakohdassa tarkoitetut
 menettelyt on saatettu päätökseen, varusteen valmistajan on annettava varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus.
 5) Laitteen tai varusteen
 vaatimustenmukaisuuden arviointiin liittyvät asiakirjat ja kirjeenvaihto on
 laadittava sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai virallisilla kielillä,
 johon 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt suorittava ilmoitettu laitos on
 sijoittautunut, tai tämän laitoksen hyväksymällä kielellä.
 15 artikla
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus [päätöksen N:o 768/2008/EY R10 artikla]
 1) EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa
 on ilmoitettava, että liitteessä I täsmennettyjen olennaisten vaatimusten
 täyttyminen on osoitettu.
 2) EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen
 on noudatettava rakenteeltaan liitteessä V vahvistettua mallia, sen on
 sisällettävä liitteessä III vahvistetuissa asiaa koskevissa
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyissä eritellyt tekijät, ja se on
 pidettävä jatkuvasti ajan tasalla. Se on käännettävä sen jäsenvaltion
 vaatimalle kielelle tai kielille, jonka markkinoille laite saatetaan tai jonka
 markkinoilla se asetetaan saataville.
 3) Jos laitteeseen sovelletaan useampaa
 kuin yhtä sellaista unionin säädöstä, joka edellyttää
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutusta, kaikkien kyseisten unionin säädösten osalta
 laaditaan yksi ainoa EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus. Tässä vakuutuksessa on
 mainittava kyseisten säädösten tunnistetiedot niiden julkaisuviitteet mukaan
 luettuina.
 4) Laatimalla
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksen valmistaja ottaa vastuun siitä, että laite
 on tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukainen.
 16 artikla
 Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus
 1) Varusteen vaatimustenmukaisuustodistuksessa
 on ilmoitettava, että liitteessä I esitettyjen olennaisten vaatimusten
 täyttyminen on osoitettu.
 2) Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksen on noudatettava rakenteeltaan
 liitteessä VI vahvistettua mallia. Jotta edistettäisiin liitteessä I
 säädettyjen valmiiseen laitteeseen sovellettavien olennaisten vaatimusten
 noudattamista, varusteen vaatimustenmukaisuustodistuksessa on ilmoitettava
 varusteen ominaisuudet, ja siinä on oltava ohjeet siitä, kuinka varuste olisi
 yhdistettävä laitteeseen tai koottava, jotta se muodostaisi tällaisen laitteen.
 Sen on sisällettävä liitteessä III vahvistetuissa asiaa koskevissa
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyissä eritellyt tekijät, ja se on
 pidettävä jatkuvasti ajan tasalla. Se on laadittava laitevalmistajien helposti
 ymmärtämällä kielellä.
 3) Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus on toimitettava varusteen mukana.
 4) Jos varusteeseen sovelletaan muuta
 sellaista unionin lainsäädäntöä, joka edellyttää CE-merkintää, CE-merkintä
 osoittaa, että varusteen katsotaan olevan kyseisten muiden säädösten säännösten
 mukainen. Tällöin julkaisuviitteet kyseisten säädösten julkaisemisesta Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä on merkittävä näissä säädöksissä
 vaadittuihin, varusteen mukana oleviin asiakirjoihin, ilmoituksiin tai
 ohjeisiin.
 5) Laatimalla varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksen valmistaja ottaa vastuun siitä, että varuste on
 tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten mukainen.
 17 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R11
 artikla]
 CE-merkintää
 koskevat yleiset periaatteet
 CE-merkintää koskevat asetuksen (EY) N:o
 765/2008 30 artiklassa säädetyt yleiset periaatteet.
 18 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R12
 artikla]
 CE-merkinnän
 ja merkintöjen kiinnittämistä koskevat säännöt ja edellytykset
 1) CE-merkintä ja liitteessä IV
 tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä laitteeseen tai sen arvokilpeen
 näkyvästi, helposti luettavasti ja pysyvästi.
 2) Liitteessä IV olevassa
 2 kohdassa tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä varusteeseen tai sen
 arvokilpeen näkyvästi, helposti luettavasti ja pysyvästi siinä määrin kuin se
 on olennaista.
 3) CE-merkintä ja/tai
 liitteessä IV tarkoitetut merkinnät on kiinnitettävä ennen laitteen tai
 varusteen saattamista markkinoille.
 4) CE-merkinnän jälkeen on merkittävä
 laitteen tuotannon tarkastusvaiheessa mukana olevan ilmoitetun laitoksen
 tunnusnumero.
 5) Varusteeseen on kiinnitettävä
 tuotannon tarkastusvaiheessa mukana olevan ilmoitetun laitoksen tunnusnumero.
 6) CE-merkintään ja/tai tarvittaessa 4
 ja 5 kohdassa tarkoitettuun tunnusnumeroon voidaan liittää mikä tahansa muu
 erityisriskiä tai -käyttöä osoittava merkki.
 IV LUKU
 VAATIMUSTENMUKAISUUDEN
 ARVIOINTILAITOSTEN ILMOITTAMINEN
 19 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R13
 artikla]
 Ilmoittaminen
 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle ja
 muille jäsenvaltioille laitokset, joille on annettu lupa suorittaa kolmantena
 osapuolena vaatimustenmukaisuuden arviointitehtäviä 14 artiklan mukaisesti.
 20 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R14
 artikla]
 Ilmoittamisesta
 vastaavat viranomaiset
 1) Jäsenvaltioiden on nimettävä
 ilmoittamisesta vastaava viranomainen, joka on vastuussa vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten arviointiin ja ilmoittamiseen ja ilmoitettujen laitosten
 valvontaan liittyvien tarvittavien menettelyjen perustamisesta ja suorittamisesta,
 mukaan luettuna 24 artiklan säännösten noudattaminen.
 2) Jäsenvaltiot voivat päättää, että 1
 kohdassa tarkoitetun arvioinnin ja valvonnan suorittaa asetuksen (EY)
 N:o 765/2008 mukaisesti mainitussa asetuksessa tarkoitettu kansallinen
 akkreditointielin.
 3) Jos ilmoittamisesta vastaava
 viranomainen delegoi tai antaa muulla tavoin tehtäväksi 1 kohdassa
 tarkoitetun arvioinnin, ilmoittamisen tai valvonnan elimelle, joka ei ole
 valtiollinen yksikkö, kyseisen elimen on oltava oikeushenkilö ja sen on noudatettava
 21 artiklan 1–6 kohdassa säädettyjä vaatimuksia soveltuvin osin. Lisäksi
 tällaisella elimellä on oltava järjestelyt toiminnastaan syntyvien vastuiden
 kattamiseksi.
 4) Ilmoittamisesta vastaavan
 viranomaisen on otettava täysi vastuu tehtävistä, jotka 3 kohdassa
 tarkoitettu elin suorittaa.
 21 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R15
 artikla]
 Ilmoittamisesta
 vastaavia viranomaisia koskevat vaatimukset
 1) Ilmoittamisesta vastaavan
 viranomaisen on oltava sillä tavoin perustettu, ettei synny eturistiriitaa
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten kanssa.
 2) Ilmoittamisesta vastaavan
 viranomaisen on oltava organisaatioltaan ja toiminnaltaan sellainen, että sen
 toimien objektiivisuus ja puolueettomuus on turvattu.
 3) Ilmoittamisesta vastaavan
 viranomaisen organisaation on oltava sellainen, että kunkin päätöksen, joka
 koskee vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen ilmoittamista, tekevät eri
 toimivaltaiset henkilöt kuin ne, jotka suorittivat arvioinnin.
 4) Ilmoittamisesta vastaava
 viranomainen ei saa tarjota eikä suorittaa mitään toimintoja, joita
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitokset suorittavat, eikä
 konsultointipalveluja kaupallisin tai kilpailullisin perustein.
 5) Ilmoittamisesta vastaavan
 viranomaisen on turvattava saatujen tietojen luottamuksellisuus.
 6) Ilmoittamisesta vastaavalla
 viranomaisella on oltava käytössään riittävä määrä pätevää henkilöstöä
 tehtäviensä asianmukaista hoitamista varten.
 22 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R16
 artikla]
 Ilmoittamisesta
 vastaavien viranomaisten tiedotusvelvollisuus
 Jäsenvaltioiden on tiedotettava komissiolle
 kansallisista menettelyistään, jotka koskevat vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten arviointia ja ilmoittamista sekä ilmoitettujen laitosten
 valvontaa, sekä mahdollisista muutoksista näihin tietoihin.
 Komissio saattaa
 kyseiset tiedot julkisesti saataville.
 23 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R17
 artikla]
 Ilmoitettuja
 laitoksia koskevat vaatimukset
 1) Jotta laitos voitaisiin ilmoittaa
 ilmoitetuksi laitokseksi, sen on täytettävä 2–11 kohdassa säädetyt
 vaatimukset.
 2) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitoksen on oltava perustettu jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön
 mukaisesti, ja sen on oltava oikeushenkilö.
 3) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitoksen on oltava arvioimastaan organisaatiosta tai laitteesta tai
 varusteesta riippumaton kolmas osapuoli.
 Elintä, joka kuuluu yrittäjäjärjestöön tai
 ammattialajärjestöön, joka edustaa yrityksiä, jotka ovat osallisina elimen
 arvioimien laitteiden tai varusteiden suunnittelussa, valmistuksessa,
 toimittamisessa, kokoamisessa, käytössä tai huoltamisessa, voidaan pitää
 tällaisena elimenä sillä ehdolla, että osoitetaan sen riippumattomuus ja
 välttyminen eturistiriidoilta.
 4) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitos, sen ylin johto ja vaatimustenmukaisuuden arviointitehtävien
 suorittamisesta vastaava henkilöstö eivät saa olla arvioimiensa laitteiden tai
 varusteiden suunnittelija, valmistaja, toimittaja, asentaja, ostaja, omistaja,
 käyttäjä tai huoltaja eikä minkään tällaisen osapuolen edustaja. Tämä ei sulje
 pois sellaisten arvioitujen laitteiden tai varusteiden käyttöä, jotka ovat
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen toimien kannalta tarpeellisia, tai
 tällaisten laitteiden tai varusteiden käyttöä henkilökohtaisiin tarkoituksiin.
 Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos, sen ylin
 johto ja vaatimustenmukaisuuden arviointitehtävien suorittamisesta vastaava
 henkilöstö eivät myöskään saa olla suoranaisesti mukana näiden laitteiden tai
 varusteiden suunnittelussa, valmistuksessa tai rakentamisessa, kaupan
 pitämisessä, asentamisessa, käytössä tai ylläpidossa eivätkä edustaa näissä
 toiminnoissa mukana olevia osapuolia. Ne eivät saa osallistua mihinkään
 toimintaan, joka voi olla ristiriidassa niiden suorittamaa arvioinnin
 riippumattomuuden kanssa tai vaarantaa niiden luotettavuuden siltä osin kuin
 kyse on vaatimuksenmukaisuuden arviointitoimista, joita varten ne on
 ilmoitettu. Tämä koskee erityisesti konsultointipalveluja.
 Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitosten on
 varmistettava, että niiden tytäryhtiöiden tai alihankkijoiden toimet eivät
 vaikuta niiden suorittamien vaatimustenmukaisuuden arviointitoimien
 luottamuksellisuuteen, objektiivisuuteen tai puolueettomuuteen.
 5) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten ja niiden henkilöstön on suoritettava vaatimustenmukaisuuden
 arviointitoimet mahdollisimman suurta ammatillista luotettavuutta ja kyseisellä
 erityisalalla vaadittavaa teknistä pätevyyttä noudattaen ja oltava vapaat
 kaikesta, erityisesti taloudellisesta, painostuksesta ja houkuttelusta, joka
 saattaisi vaikuttaa niiden arviointiin tai vaatimustenmukaisuuden
 arviointitoimien tuloksiin, erityisesti sellaisten henkilöiden tai
 henkilöryhmien taholta, joille näiden toimien tuloksilla on merkitystä.
 6) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitoksen on kyettävä suorittamaan kaikki vaatimustenmukaisuuden
 arviointitehtävät, jotka tällaiselle laitokselle on osoitettu
 liitteessä II ja joita varten se on ilmoitettu, siitä riippumatta,
 suorittaako vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos kyseiset tehtävät itse vai
 suoritetaanko ne sen puolesta ja sen vastuulla.
 Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella on
 kaikissa tapauksissa ja kunkin sellaisen vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettelyn ja laitteen tai varusteen tyypin tai luokan osalta, jota
 varten se on ilmoitettu, oltava käytössään
 a) riittävä henkilöstö, jolla on tekninen
 tietämys ja riittävä ja soveltuva kokemus vaatimustenmukaisuuden
 arviointitehtävien suorittamiseksi;
 b) kuvaukset menettelyistä, joiden
 mukaisesti vaatimustenmukaisuuden arviointi suoritetaan, siten, että
 varmistetaan näiden menettelyiden avoimuus ja toistettavuus. Sen käytössä on
 oltava asianmukaiset toimintatavat ja menettelyt, joilla erotetaan toisistaan
 ilmoitettuna laitoksena suoritetut tehtävät ja muu toiminta;
 c) menettelyt, joiden mukaisesti se hoitaa
 tehtäviään siten, että yritysten koko, toimiala ja rakenne, laitteissa tai
 varusteissa käytettävän teknologian suhteellinen monimutkaisuus sekä tuotannon
 luonne massa- tai sarjatuotantona otetaan asianmukaisesti huomioon.
 Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksella on oltava
 käytössään tarvittavat keinot niiden teknisten ja hallinnollisten tehtävien
 suorittamiseen, joita vaatimustenmukaisuuden arviointitoimien asianmukainen
 hoitaminen edellyttää, ja sillä on oltava käytettävissään kaikki tarvittavat
 laitteet tai välineet.
 7) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointitoimien suorittamisesta vastaavalla henkilöstöllä on oltava
 a) vankka tekninen ja ammatillinen koulutus,
 joka kattaa kaikki ne vaatimustenmukaisuuden arviointitoimet, joita varten
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos on ilmoitettu;
 b) riittävät tiedot suoritettavia
 arviointeja koskevista vaatimuksista ja riittävät valtuudet tällaisten
 arviointien suorittamiseen;
 c) asianmukaiset tiedot ja ymmärrys
 liitteessä I esitetyistä olennaisista vaatimuksista, sovellettavista yhdenmukaistetuista
 standardeista sekä asiaankuuluvista unionin yhdenmukaistamislainsäädännön ja
 kansallisen lainsäädännön säännöksistä;
 d) kyky laatia todistuksia, asiakirjoja ja
 selostuksia, joilla osoitetaan, että arvioinnit on suoritettu.
 8) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten, niiden ylimmän johdon ja vaatimustenmukaisuuden
 arviointitehtävien suorittamisesta vastaavan henkilöstön puolueettomuus on
 taattava.
 Vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen ylimmän
 johdon ja vaatimustenmukaisuuden arviointitehtävien suorittamisesta vastaavan
 henkilöstön palkka ei saa olla riippuvainen suoritettujen arviointien määrästä
 eikä arviointien tuloksista.
 9) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten on otettava vastuuvakuutus, jollei tällainen vastuu kuulu
 valtiolle kansallisen lainsäädännön perusteella tai jollei jäsenvaltio itse ole
 välittömästi vastuussa vaatimustenmukaisuuden arvioinnista.
 10) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten henkilöstöllä on vaitiolovelvollisuus kaikkien niiden
 tietojen suhteen, joita se saa suorittaessaan tehtäviään liitteen III tai sen
 täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen lainsäädännön säännösten mukaisesti,
 paitsi sen jäsenvaltion toimivaltaisiin viranomaisiin nähden, jossa laitosten
 toimet suoritetaan. Omistusoikeudet on suojattava.
 11) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitosten on osallistuttava asiaankuuluviin standardointitoimiin ja
 unionin yhdenmukaistamislainsäädännön nojalla perustetun ilmoitettujen
 laitosten koordinointiryhmän toimiin tai varmistettava, että vaatimustenmukaisuuden
 arviointitehtävien suorittamisesta vastaava laitosten henkilöstö saa niistä
 tiedon, ja sovellettava yleisinä ohjeina kyseisen ryhmän työn tuloksena saatuja
 hallinnollisia päätöksiä ja asiakirjoja.
 24 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R18
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten vaatimustenmukaisuusolettama
 Jos vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos voi
 osoittaa olevansa sellaisissa olennaisissa yhdenmukaistetuissa standardeissa
 tai niiden osissa vahvistettujen edellytysten mukainen, joiden viitetiedot on julkaistu
 Euroopan unionin virallisessa lehdessä, sen oletetaan täyttävän 23
 artiklassa säädetyt vaatimukset, mikäli sovellettavat yhdenmukaistetut
 standardit kattavat nämä vaatimukset.
 25 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R20
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten tytäryhtiöt ja alihankinta
 1) Jos ilmoitettu laitos antaa
 alihankintaan tietyt vaatimustenmukaisuuden arviointiin liittyvät tehtävät tai
 käyttää tytäryhtiötä, sen on varmistettava, että alihankkija tai tytäryhtiö
 täyttää 23 artiklassa säädetyt vaatimukset, ja tiedotettava siitä
 ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle.
 2) Ilmoitettujen laitosten on otettava
 täysi vastuu alihankkijoiden tai tytäryhtiöiden suorittamista tehtävistä
 riippumatta siitä, mihin nämä ovat sijoittautuneet.
 3) Toimia voidaan antaa alihankintaan
 tai teettää tytäryhtiöllä ainoastaan, jos siitä on sovittu asiakkaan kanssa.
 4) Ilmoitettujen laitosten on pidettävä
 ilmoittamisesta vastaavan viranomaisen saatavilla asiakirjat, jotka koskevat
 alihankkijan tai tytäryhtiön pätevyyden arviointia sekä työtä, jonka nämä ovat
 suorittaneet liitteen III nojalla.
 26 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R22
 artikla]
 Ilmoittamista
 koskeva hakemus
 1) Vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitoksen on toimitettava ilmoittamista koskeva hakemus sen jäsenvaltion
 ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle, johon se on sijoittautunut.
 2) Ilmoittamista koskevaan hakemukseen
 on liitettävä kuvaus vaatimustenmukaisuuden arviointitoimista,
 vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulista tai -moduuleista ja laitteesta/varusteesta
 tai laitteista/varusteista, joiden osalta laitos katsoo olevansa pätevä, sekä
 mahdollinen akkreditointitodistus, jonka kansallinen akkreditointielin on
 antanut ja jossa todistetaan, että vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos
 täyttää 23 artiklassa säädetyt vaatimukset.
 3) Jos asianomainen
 vaatimustenmukaisuuden arviointilaitos ei voi toimittaa
 akkreditointitodistusta, sen on toimitettava ilmoittamisesta vastaavalle
 viranomaiselle kaikki tarpeelliset asiakirjatodisteet, joiden avulla voidaan
 tarkastaa, tunnustaa ja säännöllisesti valvoa, että se täyttää 23 artiklassa
 säädetyt vaatimukset.
 27 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R23
 artikla]
 Ilmoitusmenettely
 1) Ilmoittamisesta vastaavat
 viranomaiset voivat ilmoittaa ainoastaan sellaiset vaatimustenmukaisuuden
 arviointilaitokset, jotka ovat täyttäneet 23 artiklassa säädetyt vaatimukset.
 2) Niiden on tehtävä ilmoitus
 komissiolle ja muille jäsenvaltioille käyttäen komission kehittämää ja
 hallinnoimaa sähköistä ilmoitusvälinettä.
 3) Ilmoituksen on sisällettävä
 täydelliset tiedot vaatimustenmukaisuuden arviointitoimista,
 vaatimustenmukaisuuden arviointimoduulista tai -moduuleista ja asianomaisesta
 laitteesta/varusteesta tai asianomaisista laitteista/varusteista sekä
 asiaankuuluva todistus pätevyydestä.
 4) Jos ilmoitus ei perustu 26 artiklan
 2 kohdassa tarkoitettuun akkreditointitodistukseen, ilmoittamisesta vastaavan
 viranomaisen on toimitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille
 asiakirjatodisteet, joiden avulla voidaan todistaa vaatimustenmukaisuuden arviointilaitoksen
 pätevyys ja toteutetut järjestelyt, jotta voidaan varmistaa, että laitosta
 valvotaan säännöllisesti ja että se täyttää edelleen 23 artiklassa säädetyt
 vaatimukset.
 5) Asianomainen laitos voi suorittaa
 ilmoitetun laitoksen tehtäviä ainoastaan siinä tapauksessa, että komissio ja
 muut jäsenvaltiot eivät esitä vastalauseita kahden viikon kuluessa
 ilmoittamisesta siinä tapauksessa, että akkreditointitodistusta käytetään, ja
 kahden kuukauden kuluessa ilmoituksesta siinä tapauksessa, että akkreditointia
 ei käytetä.
 Ainoastaan tällaista laitosta pidetään tässä
 asetuksessa tarkoitettuna ilmoitettuna laitoksena.
 6) Komissiolle ja muille
 jäsenvaltioille on ilmoitettava kyseistä ilmoitusta koskevista myöhemmistä
 asian kannalta merkityksellisistä muutoksista.
 28 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R24
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten tunnusnumerot ja luettelot
 1) Komissio antaa ilmoitetulle
 laitokselle tunnusnumeron.
 Se antaa laitokselle yhden ainoan numeron myös
 silloin, kun laitos ilmoitetaan usean unionin säädöksen nojalla.
 2) Komissio julkistaa tämän asetuksen
 mukaisesti ilmoitettujen laitosten luettelon, joka sisältää laitosten
 tunnusnumerot ja toimet, joiden osalta ne on ilmoitettu.
 Komissio huolehtii luettelon pitämisestä ajan
 tasalla.
 29 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R25
 artikla]
 Ilmoituksiin
 tehtävät muutokset
 1) Jos ilmoittamisesta vastaava
 viranomainen on todennut tai saanut tietää, ettei ilmoitettu laitos enää täytä
 23 artiklassa säädettyjä vaatimuksia tai ettei se noudata velvollisuuksiaan, ilmoittamisesta
 vastaavan viranomaisen on tarpeen mukaan rajoitettava ilmoitusta taikka
 peruutettava se toistaiseksi tai kokonaan, riippuen vaatimusten täyttämättä
 jättämisen tai velvollisuuksien noudattamatta jättämisen vakavuudesta. Sen on
 ilmoitettava tästä välittömästi komissiolle ja muille jäsenvaltioille.
 2) Jos ilmoitusta rajoitetaan tai se
 peruutetaan kokonaan tai toistaiseksi tai jos ilmoitettu laitos on lopettanut
 toimintansa, ilmoituksen tehneen jäsenvaltion on toteutettava asianmukaiset
 toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisen laitoksen asiakirja-aineistot
 joko käsittelee toinen ilmoitettu laitos tai ne pidetään ilmoittamisesta ja
 markkinavalvonnasta vastaavien viranomaisten saatavilla näiden pyynnöstä.
 30 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R26
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten pätevyyden riitauttaminen
 1) Komissio tutkii kaikki tapaukset,
 joissa se epäilee tai sen tietoon saatetaan epäilys ilmoitetun laitoksen
 pätevyydestä tai siitä, täyttääkö ilmoitettu laitos edelleen sille asetetut
 vaatimukset ja velvollisuudet.
 2) Ilmoituksen tehneen jäsenvaltion on
 toimitettava pyynnöstä komissiolle kaikki tiedot, jotka liittyvät ilmoituksen
 perusteisiin tai asianomaisen ilmoitetun laitoksen pätevyyden ylläpitoon.
 3) Komissio varmistaa, että kaikkia sen
 tutkimusten yhteydessä saatuja arkaluonteisia tietoja käsitellään
 luottamuksellisesti.
 4) Jos komissio toteaa, että ilmoitettu
 laitos ei täytä tai ei enää täytä sen ilmoittamiselle asetettuja vaatimuksia,
 se hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jossa ilmoituksen tehnyttä jäsenvaltiota
 kehotetaan toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet, mukaan luettuna
 ilmoituksen peruuttaminen tarvittaessa.
 Tämä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu
 täytäntöönpanosäädös hyväksytään 36 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua
 neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
 31 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R27
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten toimintaan liittyvät velvollisuudet
 1) Ilmoitettujen laitosten on
 suoritettava vaatimustenmukaisuuden arvioinnit niiden vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyjen
 mukaisesti, joista säädetään liitteessä III.
 2) Vaatimustenmukaisuuden arvioinnit on
 suoritettava oikeasuhteisesti siten, että vältetään tarpeettoman rasitteen
 aiheuttamista talouden toimijoille.
 Vaatimustenmukaisuuden arviointielinten on
 tehtäviään hoitaessaan otettava asianmukaisesti huomioon asianomaisten
 yritysten koko, toimiala ja rakenne, laitteessa tai varusteessa käytettävän
 teknologian monimutkaisuus sekä tuotannon luonne massa- tai sarjatuotantona.
 Näin tehdessään niiden on kuitenkin noudatettava
 sellaista tarkkuutta ja suojelun tasoa, jota laitteen tai varusteen
 vaatimustenmukaisuus edellyttää tämän asetuksen mukaisesti.
 3) Jos ilmoitettu laitos katsoo, ettei
 valmistaja ole täyttänyt olennaisia turvallisuusvaatimuksia, joista säädetään
 liitteessä I tai vastaavissa yhdenmukaistetuissa standardeissa tai teknisissä
 eritelmissä, sen on vaadittava valmistajaa toteuttamaan tarvittavat korjaavat
 toimenpiteet eikä se saa antaa todistusta vaatimustenmukaisuudesta.
 4) Jos ilmoitettu laitos katsoo
 todistuksen antamisen jälkeen suoritettavan vaatimustenmukaisuuden valvonnan
 yhteydessä, ettei laite tai varuste ole enää vaatimusten mukainen, sen on
 vaadittava valmistajaa toteuttamaan tarvittavat korjaavat toimenpiteet ja
 tarvittaessa peruutettava todistus toistaiseksi tai kokonaan.
 5) Jos korjaavia toimenpiteitä ei
 toteuteta tai niillä ei ole vaadittua vaikutusta, ilmoitetun laitoksen on
 tarpeen mukaan rajoitettava todistuksia taikka peruutettava ne toistaiseksi tai
 kokonaan.
 32 artikla
 Muutoksenhaku
 ilmoitettujen laitosten päätöksiin
 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että
 käytettävissä on ilmoitettujen laitosten tekemiä päätöksiä koskeva
 muutoksenhakumenettely.
 33 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R28
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten tiedotusvelvollisuus
 1) Ilmoitettujen laitosten on
 tiedotettava ilmoittamisesta vastaavalle viranomaiselle seuraavista:
 a) todistusten epäämiset, rajoittamiset
 taikka peruuttamiset toistaiseksi tai kokonaan;
 b) olosuhteet, jotka vaikuttavat ilmoituksen
 soveltamisalaan tai ehtoihin;
 c) vaatimustenmukaisuuden arviointitoimia
 koskevat tietopyynnöt, jotka ne ovat saaneet markkinavalvontaviranomaisilta;
 d) pyynnöstä vaatimustenmukaisuuden
 arviointitoimet, jotka on suoritettu niitä koskevan ilmoituksen
 soveltamisalalla ja mahdollisesti suoritetut muut toimet, mukaan luettuna rajat
 ylittävät toimet ja alihankinta.
 2) Ilmoitettujen laitosten on
 toimitettava tämän asetuksen nojalla ilmoitetuille muille laitoksille, jotka
 suorittavat samanlaisia, samat laitteet tai varusteet kattavia
 vaatimustenmukaisuuden arviointitoimia, asiaankuuluvat tiedot kysymyksistä,
 jotka liittyvät vaatimustenmukaisuuden arvioinnin kielteisiin tuloksiin ja
 pyynnöstä myös myönteisiin tuloksiin.
 34 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R29
 artikla]
 Kokemusten
 vaihto
 Komissio huolehtii kokemusten vaihdon
 järjestämisestä ilmoittamista koskevista toimintalinjoista vastaavien
 jäsenvaltioiden kansallisten viranomaisten välillä.
 35 artikla [päätöksen N:o 768/2008/EY R30
 artikla]
 Ilmoitettujen
 laitosten koordinointi
 Komissio varmistaa, että asianmukainen
 koordinointi ja yhteistyö järjestetään tämän asetuksen nojalla ilmoitettujen
 laitosten välillä ja että sitä toteutetaan asianmukaisesti ilmoitettujen
 laitosten alakohtaisen ryhmän tai alakohtaisten ryhmien muodossa.
 Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden
 ilmoittamat laitokset osallistuvat kyseisen ryhmän (kyseisten ryhmien) työhön
 suoraan tai nimettyjen edustajien välityksellä.
 V LUKU
 KOMITEAMENETTELY
 36 artikla
 Komiteamenettely
 1) Komissiota avustaa kaasumaisia
 polttoaineita käyttäviä laitteita käsittelevä komitea. Tämä komitea on
 asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
 2) Kun viitataan tähän kohtaan,
 sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
 37 artikla
 Liitteiden
 muuttaminen
 Siirretään komissiolle valta antaa
 38 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan
 liitteessä II vahvistettuja niiden ilmoitusten sisältöä ja muotoa, joita
 jäsenvaltiot antavat kaasun jakeluedellytyksistä alueellaan, teknisen
 kehityksen huomioon ottamiseksi kaasun jakeluedellytysten osalta.
 38 artikla
 Siirretyn
 säädösvallan käyttäminen
 1) Siirretään komissiolle valta antaa
 delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
 2) Siirretään 37 artiklassa tarkoitettu
 valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi.
 3) Euroopan parlamentti tai neuvosto
 voi milloin tahansa peruuttaa 37 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron.
 Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan
 siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se
 julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin
 myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa
 olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
 4) Heti kun komissio on antanut
 delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan
 parlamentille ja neuvostolle.
 5) Edellä olevan 37 artiklan nojalla
 annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai
 neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on
 annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa
 sitä, tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun
 määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta
 säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa
 jatketaan kahdella kuukaudella.
 VI LUKU
 SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
 JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
 39 artikla
 Seuraamukset
 Jäsenvaltioiden on säädettävä seuraamuksista,
 joita sovelletaan talouden toimijoiden rikkoessa tämän asetuksen säännöksiä, ja
 toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet näiden seuraamusten
 täytäntöönpanon valvonnan varmistamiseksi.. Seuraamuksiin voi sisältyä vakavia
 rikkomistapauksia koskevia rikosoikeudellisia seuraamuksia.
 Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita,
 oikeasuhteisia ja varoittavia.
 Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä
 säännöksistä komissiolle viimeistään [3 kuukautta ennen tämän asetuksen
 soveltamispäivää], ja niiden on viipymättä ilmoitettava sille myöhemmin
 tehtävistä muutoksista, joilla on vaikutusta näihin säännöksiin.
 40 artikla
 Siirtymäsäännökset
 1) Jäsenvaltiot eivät saa estää
 sellaisten direktiivin 2009/142/EY soveltamisalaan kuuluvien kyseisen
 direktiivin mukaisten laitteiden asettamista saataville markkinoilla tai
 käyttöön ottamista, jotka on saatettu markkinoille ennen [42 artiklan 2
 kohdassa tarkoitettua päivää].
 2) Jäsenvaltiot eivät saa estää
 sellaisten direktiivin 2009/142/EY soveltamisalaan kuuluvien kyseisen
 direktiivin mukaisten varusteiden asettamista saataville markkinoilla, jotka on
 saatettu markkinoille ennen [42 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua päivää].
 41 artikla
 Kumoaminen
 Kumotaan direktiivi 2009/142/EY [42
 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta päivästä].
 Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään
 viittauksina tähän asetukseen liitteessä VII olevan vastaavuustaulukon
 mukaisesti.
 42 artikla
 Voimaantulo
 ja soveltamispäivä
 1) Tämä asetus tulee voimaan
 kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan
 unionin virallisessa lehdessä.
 2) Sitä sovelletaan [kahden vuoden
 kuluttua sen voimaantulosta].
 3) Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa
 säädetään, 19–35 artiklaa sovelletaan [kuuden kuukauden kuluttua
 voimaantulosta].
 Tämä asetus on kaikilta osiltaan
 velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
 Tehty Brysselissä
 Euroopan parlamentin puolesta Neuvoston
 puolesta
 Puhemies Puheenjohtaja
 [1] EUVL L 330, 16.12.2009, s. 10.
 [2] EYVL L 196, 26.7.1990, s. 15.
 [3] EUVL L 285, 31.10.2009, s. 10.
 [4] EYVL L 167, 22.6.1992, s. 17.
 [5] EUVL L 239, 6.9.2013, s. 136.
 [6] EUVL L 239, 6.9.2013, s. 162.
 [7] EUVL L 278, 12.10.2012, s. 1.
 [8] EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16.
 [9] EUVL L 153, 18.6.2010, s. 13.
 [10] EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1.
 [11] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
 N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta
 standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan
 parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY,
 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja
 neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
 N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012).
 [12] Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi
 tuotteiden markkinavalvonnasta ja neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja
 93/15/ETY sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY,
 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY, 1999/5/EY, 2000/9/EY, 2000/14/EY, 2001/95/EY,
 2004/108/EY, 2006/42/EY, 2006/95/EY, 2007/23/EY, 2008/57/EY, 2009/48/EY,
 2009/105/EY, 2009/142/EY ja 2011/65/EU, asetuksen (EU) N:o 305/2011, asetuksen
 (EY) N:o 764/2008 ja asetuksen (EY) N:o 765/2008 muuttamisesta (COM(2013) 75
 final).
 [13] EYVL L 11, 15.1.2002, s. 4.
 [14] EUVL L 218, 13.8.2008, s. 30.
 [15] Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle,
 Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, KOM(2011) 206
 lopullinen.
 [16] Kaasumaisia polttoaineita käyttävistä laitteista annetun
 direktiivin 2009/142/EY jälkiarviointi, loppuraportti, Risk & Policy
 Analysts Limited, maaliskuu 2011,
 http://ec.europa.eu/enterprise/dg/files/evaluation/03_2011_finalreport_gas_en.pdf.
 [17] Sopeuttaminen uuteen lainsäädäntökehykseen
 (tuotelainsäädäntöpaketin täytäntöönpano), komission yksiköiden
 valmisteluasiakirja – vaikutustenarviointi 10 ehdotukseen tuotteita koskevien
 yhdenmukaistamisdirektiivien sopeuttamiseksi päätökseen N:o 768/2008/EY,
 SEC(2011) 1376 final.
 [18] http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2004:296:0002:0007:FI:PDF
 [19] Esimerkiksi biomassasta tuotettu kaasumainen polttoaine.
 ’Biomassalla’ tarkoitetaan maataloudesta (sekä kasvi- että eläinperäiset aineet
 mukaan lukien), metsätaloudesta ja niihin liittyviltä tuotannonaloilta, myös
 kalastuksesta ja vesiviljelystä, peräisin olevien biologista alkuperää olevien
 tuotteiden, jätteiden ja tähteiden biohajoavaa osaa sekä teollisuus- ja
 yhdyskuntajätteiden biohajoavaa osaa.
 [20] Mandate M400 - Phase I: Standardization in the field of
 gas qualities, Final report, CEN/BT/WG 197 (2012) evaluating the impact of H
 gas quality variations on the behaviour of GAD compliant appliances.
 Mandate M475:
 Mandate given to CEN for standards for biomethane for use in transport and
 injection in natural gas pipelines (CEN:ille annettu toimeksianto laatia
 standardit liikenteessä käytettävällä ja maakaasuputkiin syötettävälle
 biometaanille).
 [21] EUVL C [...], [...], s. [...].
 [22] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/142/EY,
 annettu 30 päivänä marraskuuta 2009, kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
 laitteista (EUVL L 330, 16.12.2009, s. 10).
 [23] EYVL C 136, 4.6.1985, s. 1.
 [24] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
 N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta
 standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan
 parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY,
 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja
 neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
 N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012, s. 12).
 [25] Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 768/2008/EY,
 tehty 9 päivänä heinäkuuta 2008, tuotteiden kaupan pitämiseen liittyvistä
 yhteisistä puitteista ja päätöksen 93/465/ETY kumoamisesta (EUVL L 218,
 13.8.2008, s. 82).
 [26] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
 765/2008, annettu 9 päivänä heinäkuuta 2008, tuotteiden kaupan pitämiseen
 liittyvää akkreditointia ja markkinavalvontaa koskevista vaatimuksista ja
 neuvoston asetuksen (ETY) N:o 339/93 kumoamisesta, EUVL L 218, 13.8.2008, s.
 30.
 [27] EUVL L [...], [...], s. [...].
 [28] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/125/EY,
 annettu 21 päivänä lokakuuta 2009, energiaan liittyvien tuotteiden ekologiselle
 suunnittelulle asetettavien vaatimusten puitteista (EUVL L 285, 31.10.2009, s.
 10).
 [29] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/28/EY,
 annettu 23 päivänä huhtikuuta 2009, uusiutuvista lähteistä peräisin olevan energian
 käytön edistämisestä sekä direktiivien 2001/77/EY ja 2003/30/EY muuttamisesta
 ja myöhemmästä kumoamisesta (EUVL L 140, 5.6.2009, s. 16).
 [30] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/31/EU,
 annettu 19 päivänä toukokuuta 2010, rakennusten energiatehokkuudesta (EUVL L
 153, 18.6.2010, s. 13).
 [31] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2012/27/EU,
 annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, energiatehokkuudesta, direktiivien
 2009/125/EY ja 2010/30/EU muuttamisesta sekä direktiivien 2004/8/EY ja 2006/32/EY
 kumoamisesta (EUVL L 315, 14.11.2012, s. 1).
 [32] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/73/EY,
 annettu 13 päivänä heinäkuuta 2009, maakaasun sisämarkkinoita koskevista
 yhteisistä säännöistä ja direktiivin 2003/55/EY kumoamisesta (EUVL L 211, 14.8.2009,
 s. 94).
 [33] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU)
 N:o 1025/2012, annettu 25 päivänä lokakuuta 2012, eurooppalaisesta
 standardoinnista, neuvoston direktiivien 89/686/ETY ja 93/15/ETY sekä Euroopan
 parlamentin ja neuvoston direktiivien 94/9/EY, 94/25/EY, 95/16/EY, 97/23/EY,
 98/34/EY, 2004/22/EY, 2007/23/EY, 2009/23/EY ja 2009/105/EY muuttamisesta ja
 neuvoston päätöksen 87/95/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen
 N:o 1673/2006/EY kumoamisesta (EUVL L 316, 14.11.2012, s. 12).
 [34] Euroopan parlamentin
 ja neuvoston asetus (EU) N:o 182/2011, annettu 16 päivänä helmikuuta 2011,
 yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat
 komission täytäntöönpanovallan käyttöä (EUVL L 55, 28.2.2011, s. 13).
 LIITE I
 OLENNAISET
 VAATIMUKSET
 ALUSTAVAT HUOMAUTUKSET:
 1. Tässä asetuksessa säädetyt olennaiset
 vaatimukset ovat pakollisia.
 2. Olennaisia vaatimuksia on tulkittava ja
 sovellettava siten, että otetaan huomioon tekniikan taso ja nykyinen käytäntö
 suunnittelu- ja valmistusvaiheessa sekä tekniset ja taloudelliset näkökohdat,
 jotka ovat johdonmukaisia energiatehokkuuden sekä terveyden ja turvallisuuden
 korkeatasoisen suojelun vaatimusten kanssa.
 1. YLEISET
 VAATIMUKSET
 1.1. Laitteet on suunniteltava ja rakennettava
 siten, että ne toimivat turvallisesti eivätkä vaaranna omaisuutta tai ihmisten
 ja kotieläinten turvallisuutta tavanomaisesti käytettyinä halutulla
 suoritustasolla.
 Varusteet on suunniteltava ja rakennettava
 siten, että ne täyttävät moitteettomasti tehtävänsä, kun ne yhdistetään
 laitteeseen tai kootaan tällaiseksi laitteeksi.
 1.2. Valmistajan velvollisuutena on analysoida
 riskit kartoittaakseen valmistamaansa laitteeseen tai varusteeseen liittyvät
 riskit. Valmistajan on otettava analyysi huomioon laitteen tai varusteen
 suunnittelussa ja rakentamisessa.
 1.3. Valitessaan parhaiten soveltuvia
 ratkaisuja laitteen tai varusteen valmistajan on sovellettava jäljempänä
 esitettyjä periaatteita seuraavassa järjestyksessä:
 (a)
 poistetaan ja vähennetään riskejä siinä määrin kuin
 mahdollista (jo suunnittelu- ja valmistusvaiheessa huomioon otettu
 turvallisuus);
 (b)
 ryhdytään tarvittaviin suojatoimenpiteisiin
 sellaisten riskien osalta, joita ei voida poistaa;
 (c)
 tiedotetaan tarvittaessa käyttäjille jäljelle
 jäävistä riskeistä, jotka johtuvat käyttöönotettujen suojatoimenpiteiden
 puutteista, ja ilmoitetaan, ovatko erityiset varotoimenpiteet tarpeen.
 1.4. Valmistajan on laitteen suunnittelun ja
 rakentamisen sekä käyttöohjeiden laatimisen yhteydessä otettava huomioon
 laitteen aiotun käyttötarkoituksen lisäksi myös kohtuudella ennakoitava käyttö.
 1.5. Kaikissa laitteissa on markkinoille
 saatettaessa oltava
 (a)
 asentajalle tarkoitetut tekniset ohjeet;
 (b)
 käyttö- ja huolto-ohjeet käyttäjälle;
 (c)
 asiaankuuluvat varoitusmerkinnät, joiden on oltava
 myös pakkauksessa.
 Ohjeet ja varoitusmerkinnät on esitettävä
 kuluttajien ja muiden loppukäyttäjien helposti ymmärtämällä, kyseisen
 jäsenvaltion määräämällä kielellä.
 1.6.1. Asentajalle
 tarkoitettujen teknisten ohjeiden on sisällettävä kaikki tarvittavat asentamis-,
 säätö- ja huolto-ohjeet sen varmistamiseksi, että nämä toimenpiteet tehdään
 oikein ja että laitetta voidaan käyttää turvallisesti.
 Asennusohjeissa on
 oltava myös tietoa laitteen ja sen asennusympäristön välisen liitoksen
 teknisestä eritelmästä, jotta mahdollistetaan laitteen moitteeton liittäminen
 kaasunjakeluverkkoon, rinnakkaisenergian syöttö, palamiseen kuluvan ilmamäärän
 saanti ja polttokaasun poistojärjestelmä.
 1.6.2. Käyttäjälle tarkoitetuissa käyttö- ja
 huolto-ohjeissa on oltava kaikki turvallisen käytön kannalta tarpeelliset
 tiedot, ja niissä on erityisesti kiinnitettävä käyttäjän huomio
 käyttörajoituksiin.
 Laitteen valmistajan on sisällytettävä
 laitteen mukana oleviin ohjeisiin kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen valmiista
 laitteesta osan muodostavien varusteiden säätämistä, toimintaa ja huoltoa
 varten.
 1.6.3. Laitteessa ja pakkauksessa olevissa
 varoitusmerkinnöissä on selvästi määriteltävä käytettävä kaasulaji, kaasun
 käyttöpaine, laiteryhmä ja mahdolliset käyttörajoitukset, erityisesti ne rajoitukset,
 joiden mukaisesti laitteen saa asentaa vain sellaisiin tiloihin, joissa on
 riittävä ilmanvaihto sen aiheuttamien riskien minimoimiseksi.
 1.7. Varusteiden liittämistä tai kokoamista,
 asentamista, säätämistä, toimintaa ja huoltoa koskevat ohjeet on esitettävä
 osana varusteen vaatimustenmukaisuustodistusta.
 2. MATERIAALIT
 2.1. Laitteiden tai varusteiden materiaalien
 on oltava aiottuun tarkoitukseen sopivia, ja niiden on kestettävä
 ennakoitavissa olevat mekaaniset, kemialliset ja termiset olosuhteet.
 2.2. Valmistajan tai materiaalin toimittajan
 on taattava turvallisuuden kannalta tärkeiden materiaalien ominaisuudet.
 3. SUUNNITTELU
 JA RAKENTAMINEN
 Tässä kohdassa vahvistetuista olennaisista
 vaatimuksista aiheutuvia laitteisiin sovellettavia velvollisuuksia sovelletaan
 myös varusteisiin sikäli kuin merkityksellistä.
 3.1. Yleistä
 3.1.1. Laitteiden on oltava siten
 suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä ei voi esiintyä
 niiden turvallisuutta heikentävää epävakaisuutta, vääristymää, rikkoutumista
 tai kulumista.
 3.1.2. Laitetta käynnistettäessä ja/tai
 käytettäessä syntyvä kondensoituminen ei saa vaikuttaa laitteen
 turvallisuuteen.
 3.1.3. Laitteet on suunniteltava ja
 rakennettava siten, että räjähdysvaara ulkopuolisesta lähteestä peräisin olevissa
 tulipalotilanteissa on mahdollisimman vähäinen.
 3.1.4. Laitteiden on oltava siten
 suunniteltuja ja rakennettuja, että ei esiinny veden ja vääränlaista ilman
 joutumista kaasukiertoon.
 3.1.5. Laitteiden on toimittava turvallisesti,
 kun rinnakkaisenergia vaihtelee tavanomaisissa rajoissa.
 3.1.6. Rinnakkaisenergian vaihtelu, joka ei
 ole tavanomaista, tai rinnakkaisenergian puuttuminen tai palautuminen ei saa
 johtaa turvattomaan tilanteeseen.
 3.1.7. Laitteet on suunniteltava ja
 rakennettava estämään kaasuun liittyvät riskit, jotka johtuvat sähköperäisistä
 vaaroista. Sikäli kuin merkityksellistä, huomioon on otettava tulokset
 vaatimustenmukaisuuden arvioinnista, joka koskee radio- ja telepäätelaitteista
 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/5/EY[1] turvallisuusvaatimuksia
 tai tietyllä jännitealueella toimivista sähkölaitteista annetun Euroopan
 parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/95/EY[2]
 turvallisuustavoitteita.
 3.1.8. Laitteet on suunniteltava ja
 rakennettava estämään kaasuun liittyvät riskit, jotka johtuvat
 sähkömagneettisista ilmiöistä peräisin olevista vaaroista. Sikäli kuin
 merkityksellistä, huomioon on otettava tulokset vaatimustenmukaisuuden
 arvioinnista, joka koskee direktiivin 1999/5/EY tai sähkömagneettista
 yhteensopivuutta koskevan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin
 2004/108/EY[3]
 yhteensopivuusvaatimuksia.
 3.1.9. Laitteen kaikkien paineistettujen osien
 on kestettävä niihin kohdistuvat mekaaniset ja termiset kuormitukset ilman
 turvallisuuteen vaikuttavia muodonmuutoksia.
 3.1.10. Laitteet on suunniteltava ja
 rakennettava siten, että vika turva-, ohjaus- tai säätölaitteessa ei johda
 turvattomaan tilanteeseen.
 3.1.11. Jos laitteessa on turva- ja
 ohjauslaitteita, turvalaitteiden toimintaa ei saa ohittaa ohjauslaitteilla.
 3.1.12. Laitteen kaikki osat, jotka on
 asetettu tai säädetty valmistusvaiheessa ja joihin käyttäjän tai asentajan ei
 pitäisi koskea, on suojattava asianmukaisesti.
 3.1.13. Vivut ja muut ohjaus- ja säätölaitteet
 on merkittävä selvästi, ja tarkoituksenmukaiset ohjeet niiden toiminta- tai
 käyttövirheiden estämiseksi on annettava. Nämä laitteet on suunniteltava siten,
 että estetään niiden toimiminen vahingossa.
 3.2. Palamattoman kaasun päästöt
 3.2.1. Laitteet on oltava siten suunniteltuja
 ja rakennettuja, että vuotava kaasu ei aiheuta vaaraa.
 3.2.2. Laitteiden on oltava siten
 suunniteltuja ja rakennettuja, että kaasupäästö kaikissa toimintavaiheissa on
 rajoitettu, jotta estetään palamattoman kaasun vaarallinen kertyminen
 laitteeseen.
 3.2.3. Sisätiloissa tai huoneissa
 käytettäviksi tarkoitettujen laitteiden on oltava siten suunniteltuja ja
 rakennettuja, että kaikissa tilanteissa estetään palamattoman kaasun
 vapautuminen, joka voisi johtaa palamattoman kaasun vaaralliseen kertymiseen
 tällaisiin tiloihin tai huoneisiin.
 3.2.4. Laitteet, jotka on suunniteltu ja
 rakennettu polttamaan myrkyllisiä komponentteja sisältäviä kaasuja, eivät saa
 aiheuttaa vaaraa niille altistuvien henkilöiden tai kotieläinten terveydelle.
 3.3. Sytytys
 Laitteiden
 on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä
 sytytys ja uudelleensytytys ovat tasaisia ja syttyminen tapahtuu kauttaaltaan.
 3.4. Palaminen
 3.4.1. Laitteiden on oltava siten
 suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä palamisprosessi on
 vakaa eivätkä palamistuotteet sisällä terveydelle vaarallisia aineita
 hyväksyttävät rajat ylittävinä pitoisuuksina.
 3.4.2. Laitteiden on oltava siten
 suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä ei esiinny
 tahattomia palamistuotteiden päästöjä.
 3.4.3. Laitteiden, jotka on liitetty
 palamistuotteiden poistohormiin, on oltava siten suunniteltuja ja rakennettuja,
 että epätavallisissa veto-olosuhteissa ei tapahdu palamistuotteiden
 vapautumista vaarallisina määrinä sisätiloihin tai huoneisiin.
 3.4.4. Laitteiden on oltava siten
 suunniteltuja ja rakennettuja, että tavanomaisessa käytössä niistä ei aiheudu
 terveydelle vaarallisten aineiden pitoisuuksia, jotka voisivat aiheuttaa vaaraa
 niille altistuvien ihmisten tai kotieläinten terveydelle.
 3.5. Energian taloudellinen käyttö
 Laitteiden on oltava siten suunniteltuja ja
 rakennettuja, että varmistetaan energian taloudellinen käyttö ottaen huomioon
 tekniikan taso ja turvallisuusnäkökohdat.
 3.6. Lämpötila
 3.6.1. Laitteiden osat, jotka asennetaan tai
 sijoitetaan erilaisten pintojen läheisyyteen, eivät saa kuumeta lämpötiloihin,
 jotka aiheuttaisivat vaaraa.
 3.6.2. Tavanomaisessa käytössä käsiteltäväksi
 tarkoitettujen laitteiden ulkoisten osien pintalämpötilat eivät saa aiheuttaa
 vaaraa käyttäjälle
 3.6.3. Laitteiden ulkoisten osien
 pintalämpötilat, lukuun ottamatta pintoja tai osia, jotka ovat yhteydessä
 lämmönsiirtoon, eivät saa laitteen toimiessa aiheuttaa vaaraa niille
 altistuville henkilöille eivätkä etenkään lapsille ja ikääntyneille, joiden
 osalta on otettava huomioon asianmukainen reaktioaika.
 3.7. Joutuminen kosketuksiin elintarvikkeiden
 kanssa tai ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa
 Laitteet, jotka voivat joutua kosketuksiin
 elintarvikkeiden kanssa tai ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta annetun
 neuvoston direktiivin 98/83/EY[4]
 2 artiklassa määritellyn ihmisten käyttöön tarkoitetun veden kanssa, eivät
 saa heikentää elintarvikkeiden tai veden laatua, sanotun kuitenkaan
 rajoittamatta elintarvikkeen kanssa kosketukseen joutuvista materiaaleista ja
 tarvikkeista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY)
 N:o 1935/2004[5]
 ja rakennustuotteista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU)
 N:o 305/2011[6]
 soveltamista.
 LIITE II
 KAASUN JAKELUEDELLYTYKSIÄ KOSKEVIEN
 JÄSENVALTIOIDEN ILMOITUSTEN SISÄLTÖ
 (1)
 Asetuksen 4 artiklassa säädetyissä jäsenvaltioiden
 komissiolle ja muille jäsenvaltioille antamissa ilmoituksissa on oltava
 seuraava sisältö:
 (a)
 i) Bruttolämpöarvo (GCV) ilmaistuna
 MJ/m3:na vähintään/enintään;
 ii) Wobbe-arvo ilmaistuna MJ/m3:na vähintään/enintään.
 (b)
 Kaasun koostumus tilavuusprosentteina
 kokonaiskoostumuksesta:
 –
 C1–C5-pitoisuus prosentteina (yhteismäärä) vähintään enintään;
 –
 N2 + CO2-pitoisuus
 prosentteina vähintään enintään;
 –
 CO-pitoisuus prosentteina vähintään enintään;
 –
 Tyydyttymätön HC vähintään enintään;
 –
 Vetypitoisuus prosentteina vähintään enintään.
 (c)
 Tiedot kaasumaisessa polttoaineessa olevista
 toksisista komponenteista.
 Ilmoituksessa on lisäksi ilmoitettava jompikumpi
 seuraavista:
 (a)
 Käyttöpaine laitteessa olevassa kaasun sisäänmenoaukossa
 millibaareina: nimellinen/vähintään/enintään;
 (b)
 i) Käyttöpaine jakelupisteessä millibaareina: nimellinen/vähintään/enintään;
 ii) Hyväksyttävissä oleva painehäviö
 loppukäyttäjänä olevassa kaasulaitteessa millibaareina:
 nimellinen/vähintään/enintään.
 (2)
 Wobbe-arvon ja bruttolämpöarvon viiteolosuhteet
 ovat seuraavat:
 (a)
 Palamisen viitelämpötila: 15 °C;
 (b)
 Tilavuuden mittaamisen viitelämpötila: 15 °C;
 (c)
 Tilavuuden mittaamisen viitepaine: 1013,25 mbar.
 LIITE III
 LAITTEIDEN JA VARUSTEIDEN
 VAATIMUSTENMUKAISUUDEN ARVIOINTIMENETTELYT
 1. MODUULI B:
 EU-TYYPPITARKASTUS – TUOTANTOTYYPPI
 1.1. EU-tyyppitarkastus on se
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa ilmoitettu laitos tutkii
 laitteen tai varusteen teknisen suunnittelun sekä varmistaa ja vakuuttaa, että
 laitteen tai varusteen tekninen suunnittelu täyttää tämän asetuksen
 vaatimukset.
 1.2. EU-tyyppitarkastus toteutetaan laitteen
 tai varusteen teknisen suunnittelun asianmukaisuuden arviointina 1.3 kohdassa
 tarkoitettujen teknisten asiakirjojen ja niitä tukevan aineiston tarkastelun
 perusteella sekä aiottua tuotantoa edustavan valmiin laitteen tai varusteen
 näytteen tarkastuksena (tuotantotyyppi).
 1.3. Valmistajan on tehtävä
 EU-tyyppitarkastusta koskeva hakemus yhdelle valitsemalleen ilmoitetulle
 laitokselle.
 1.3.1. Hakemuksessa on oltava seuraavat:
 (a)
 valmistajan nimi ja osoite sekä valtuutetun
 edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen,
 (b)
 kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa hakemusta
 ole tehty toiselle ilmoitetulle laitokselle,
 (c)
 tekniset asiakirjat. Teknisten asiakirjojen
 perusteella on voitava arvioida, onko laite tai varuste tämän asetuksen
 sovellettavien vaatimusten mukainen, ja niihin on sisällyttävä asianmukainen
 analyysi ja arviointi riskistä tai riskeistä. Teknisissä asiakirjoissa on
 täsmennettävä sovellettavat vaatimukset, ja niiden on katettava laitteen tai
 varusteen suunnittelu, valmistus ja toiminta siinä määrin kuin se on olennaista
 arvioinnin kannalta. Teknisten asiakirjojen on sisällettävä soveltuvin osin
 ainakin seuraavat osatekijät:
 (1)
 laitteen tai varusteen yleiskuvaus;
 (2)
 rakenne- ja valmistuspiirustukset sekä
 komponenttien, osakokoonpanojen, piirien jne. kaaviot;
 (3)
 kuvaukset ja selitykset, jotka selvittävät näitä
 piirustuksia ja kaavioita sekä laitteen tai varusteen toimintaa;
 (4)
 luettelo kokonaan tai osittain sovelletuista
 yhdenmukaistetuista standardeista ja/tai muista asianmukaisista teknisistä
 eritelmistä, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
 lehdessä, sekä kuvaus ratkaisuista, jotka on tehty tämän asetuksen olennaisten turvallisuusvaatimusten
 täyttämiseksi, mikäli näitä yhdenmukaistettuja standardeja ei ole sovellettu.
 Osittain sovellettujen yhdenmukaistettujen standardien tapauksessa teknisissä
 asiakirjoissa on täsmennettävä osat, joita on sovellettu;
 (5)
 suoritettujen suunnittelulaskelmien, tarkastusten
 jne. tulokset;
 (6)
 testiraportit;
 (7)
 aiottua tuotantoa edustavat näytteet. Ilmoitettu
 laitos voi tarvittaessa pyytää lisänäytteitä, jos ne ovat tarpeen testiohjelman
 läpiviemiseksi;
 (8)
 teknisen suunnitteluratkaisun asianmukaisuutta tukeva
 aineisto. Tässä aineistossa on mainittava kaikki asiaankuuluvat asiakirjat,
 joita on käytetty, erityisesti siinä tapauksessa, että asiaankuuluvia
 yhdenmukaistettuja standardeja ja/tai teknisiä eritelmiä ei ole sovellettu
 kokonaisuudessaan. Aineistoon on tarvittaessa sisällytettävä niiden testien
 tulokset, joita valmistaja on tehnyt asianmukaisessa laboratoriossaan tai jotka
 on teetetty valmistajan puolesta ja tämän vastuulla jossain toisessa
 testilaboratoriossa.
 (9)
 laitteen asennus- ja käyttöohjeet.
 (10)
 varusteen vaatimustenmukaisuustodistus, johon
 sisältyy ohjeet siitä, kuinka varuste olisi yhdistettävä laitteeseen tai
 koottava, jotta se muodostaisi tällaisen laitteen
 1.3.2. Suunnitteluasiakirjoihin on soveltuvin
 osin sisällytettävä seuraavat:
 (a)
 EU-tyyppitarkastustodistus ja varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus laitteeseen yhdistettyjen varusteiden osalta;
 (b)
 laitteen tai varusteen valmistus- ja/tai tarkastus-
 ja/tai valvontamenetelmiä koskevat todistukset ja todisteet;
 (c)
 muut asiakirjat, joiden avulla ilmoitettu laitos
 voi parantaa arviointiaan.
 1.4. Ilmoitetun laitoksen on
 laitteen tai varusteen osalta
 1.4.1 tutkittava tekniset asiakirjat ja niitä
 tukeva aineisto laitteen tai varusteen teknisen suunnittelun asianmukaisuuden
 arvioimiseksi.
 näytteen (näytteiden) osalta
 1.4.2. varmennettava, että näyte (näytteet) on
 valmistettu teknisten asiakirjojen mukaisesti, sekä yksilöitävä ne osat, jotka
 on suunniteltu asiaa koskevien yhdenmukaistettujen standardien ja/tai teknisten
 eritelmien sovellettavien säännösten mukaisesti, samoin kuin osat, joiden
 suunnittelussa ei ole noudatettu kyseisten standardien asiaa koskevia
 määräyksiä;
 1.4.3. tehtävä tai teetettävä asianmukaiset
 tarkastukset ja testit sen tarkastamiseksi, että kun valmistaja on päättänyt
 soveltaa asiaankuuluvissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai teknisissä
 eritelmissä esitettyjä ratkaisuja, niitä on sovellettu oikein;
 1.4.4. tehtävä tai teetettävä asianmukaiset
 tarkastukset ja testit sen tarkastamiseksi, täyttävätkö valmistajan soveltamat
 ratkaisut tämän asetuksen vastaavat olennaiset vaatimukset silloin, kun asiaa
 koskevissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai teknisissä eritelmissä
 esitettyjä ratkaisuja ei ole sovellettu;
 1.4.5. sovittava valmistajan kanssa paikka,
 jossa tarkastukset ja testit tehdään.
 1.5. Ilmoitetun laitoksen on laadittava
 arviointiraportti, johon kirjataan 1.4 kohdan mukaisesti toteutetut toimet ja
 niiden tulokset. Ilmoitettu laitos voi julkistaa raportin sisällön joko
 kokonaan tai osittain ainoastaan valmistajan suostumuksella, sanotun kuitenkaan
 rajoittamatta sen velvoitteita ilmoittamisesta vastaavia viranomaisia kohtaan.
 1.6. Jos laitteen tai varusteen tyyppi täyttää
 tämän asetuksen vaatimukset, ilmoitetun laitoksen on annettava
 EU-tyyppitarkastustodistus valmistajalle. Todistuksessa on oltava valmistajan
 nimi ja osoite, tarkastuksessa tehdyt päätelmät, (mahdolliset) todistuksen
 voimassaoloa koskevat ehdot sekä hyväksytyn tyypin tunnistamiseen tarvittavat
 tiedot ja tarvittaessa kuvaus sen toiminnasta. Todistukseen voidaan liittää
 liitteitä.
 Todistuksessa ja sen liitteissä on oltava
 kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotta voidaan arvioida, ovatko valmistetut
 laitteet tai varusteet tarkastetun tyypin mukaisia, ja jotta käytön aikainen
 valvonta on mahdollista.
 Todistuksen voimassaoloaika on enintään
 kymmenen vuotta sen myöntämispäivästä. Jos tyyppi ei täytä tämän asetuksen
 sovellettavia vaatimuksia, ilmoitetun laitoksen on kieltäydyttävä antamasta
 EU-tyyppitarkastustodistusta ja ilmoitettava siitä hakijalle sekä esitettävä
 yksityiskohtaiset perustelut todistuksen epäämiselle.
 1.7. Ilmoitetun laitoksen on arvioinneissaan
 pysyttävä ajan tasalla yleisesti tunnustetussa kehityksen tasossa mahdollisesti
 tapahtuvista muutoksista, jotka viittaavat siihen, että hyväksytty tyyppi ei
 ehkä enää vastaa tämän asetuksen sovellettavia vaatimuksia, ja määritettävä,
 edellyttävätkö tällaiset muutokset lisätutkimuksia. Jos näin on, ilmoitetun
 laitoksen on ilmoitettava asiasta valmistajalle.
 Valmistajan on ilmoitettava
 EU-tyyppitarkastustodistusta koskevia teknisiä asiakirjoja hallussaan pitävälle
 ilmoitetulle laitokselle kaikista hyväksyttyyn tyyppiin tehdyistä muutoksista,
 jotka voivat vaikuttaa siihen, onko laite tai varuste tämän asetuksen
 olennaisten vaatimusten mukainen, tai todistuksen voimassaoloa koskeviin
 edellytyksiin. Tällaiset muutokset vaativat lisähyväksynnän, joka annetaan
 alkuperäiseen EU-tyyppitarkastustodistukseen tehtävän lisäyksen muodossa.
 1.8. Kunkin ilmoitetun laitoksen on
 ilmoitettava omille ilmoittamisesta vastaaville viranomaisilleen ja muille
 ilmoitetuille laitoksille EU-tyyppitarkastustodistuksista ja/tai niiden
 lisäyksistä, jotka se on antanut.
 Ilmoitetun laitoksen, joka kieltäytyy
 antamasta EU-tyyppitarkastustodistusta tai peruuttaa kokonaan tai toistaiseksi
 EU-tyyppitarkastustodistuksen taikka muuten rajoittaa
 EU-tyyppitarkastustodistusta, on ilmoitettava siitä ilmoittamisesta vastaaville
 viranomaisilleen ja muille ilmoitetuille laitoksille sekä perusteltava
 päätöksensä.
 Komissio, jäsenvaltiot ja muut ilmoitetut
 laitokset voivat pyynnöstä saada jäljennöksen EU-tyyppitarkastustodistuksista
 ja/tai niiden lisäyksistä. Komissio ja jäsenvaltiot voivat pyynnöstä saada
 jäljennöksen teknisistä asiakirjoista ja ilmoitetun laitoksen suorittamien
 tarkastusten tuloksista. Ilmoitetun laitoksen on säilytettävä jäljennös
 EU-tyyppitarkastustodistuksesta, sen liitteistä ja lisäyksistä sekä teknisistä
 asiakirjoista, valmistajan toimittamat asiakirjat mukaan luettuina, todistuksen
 voimassaolon päättymiseen saakka.
 1.9. Valmistajan on pidettävä kansallisten
 viranomaisten saatavilla jäljennös EU-tyyppitarkastustodistuksesta, sen
 liitteistä ja lisäyksistä sekä teknisistä asiakirjoista kymmenen vuoden ajan
 sen jälkeen, kun laite tai varuste on saatettu markkinoille.
 1.10. Valmistajan valtuutettu edustaja voi
 tehdä 1.3 kohdassa tarkoitetun hakemuksen ja täyttää 1.7 ja
 1.9 kohdassa säädetyt velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty
 toimeksiannossa.
 2. MODUULI C2:
 SISÄISEEN TUOTANNONVALVONTAAN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS JA SATUNNAISIN
 VÄLIAJOIN SUORITETTAVAT VALVOTUT LAITE- TAI VARUSTETARKASTUKSET
 2.1. Sisäiseen
 tuotannonvalvontaan perustuva tyypinmukaisuus ja satunnaisin väliajoin
 suoritettavat valvotut laite- tai varustetarkastukset ovat se
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää 2.2 ja
 2.3 kohdassa ja 2.4 tai 2.5 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä
 varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseiset laitteet tai
 varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja
 täyttävät tämän asetuksen vaatimukset.
 2.2. Valmistus
 Valmistajan on
 toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
 valmistusprosessilla ja sen valvonnalla taataan, että valmistetut laitteet tai
 varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin ja tämän
 asetuksen vaatimusten mukaisia.
 2.3. Laite- tai
 varustetarkastukset
 Valmistajan valitseman ilmoitetun laitoksen on
 tehtävä tai teetettävä laite- tai varustetarkastukset vähintään kerran vuodessa
 laitetta koskevan sisäisen tarkastuksen laadun tarkistamiseksi ottaen muun
 muassa huomioon laitteiden tai varusteiden tekninen monimutkaisuus ja tuotannon
 määrä. Ilmoitetun laitoksen paikan päällä ennen tuotteen markkinoille
 saattamista ottamat riittävät näytteet lopullisista laitteista tai varusteista
 on tutkittava ja niille on tehtävä yhdenmukaistettujen standardien
 asiaankuuluvissa osissa ja/tai teknisissä eritelmissä yksilöidyt testit tai
 vastaavat testit sen tarkastamiseksi, että laite tai varuste on asian kannalta
 merkityksellisten tämän asetuksen vaatimusten mukainen. Jos näyte ei ole
 hyväksytyn laatutason mukainen, ilmoitetun laitoksen on toteutettava
 asianmukaiset toimenpiteet estääkseen kyseisten laitteiden tai varusteiden
 saattamisen markkinoille.
 Sovellettavan näytteenottomenettelyn
 tarkoituksena on määrittää, toimiiko laitteen tai varusteen valmistusprosessi
 hyväksyttävissä rajoissa siten, että varmistetaan laitteen tai varusteen
 vaatimustenmukaisuus.
 Valmistajan on
 ilmoitetun laitoksen vastuulla kiinnitettävä ilmoitetun laitoksen tunnusnumero
 valmistusprosessin aikana.
 2.4. CE-merkintä
 ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
 2.4.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä CE-merkintä ja liitteessä IV tarkoitetut merkinnät
 kuhunkin yksittäiseen laitteeseen, joka on EU-tyyppitarkastustodistuksessa
 kuvatun tyypin mukainen ja täyttää tämän asetuksen sovellettavat vaatimukset.
 2.4.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus laitemallille ja
 pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
 jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli, jota varten se
 on laadittu.
 Jäljennös
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta on pyynnöstä toimitettava asiasta
 vastaaville viranomaisille.
 2.5. Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistus
 2.5.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa tarkoitetut
 merkinnät kuhunkin yksittäiseen varusteeseen, joka on
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukainen ja täyttää tämän
 asetuksen sovellettavat vaatimukset.
 2.5.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus varustemallille
 ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
 jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
 on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
 2.6. Valtuutettu
 edustaja
 Valmistajan
 valtuutettu edustaja voi täyttää valmistajan puolesta ja tämän vastuulla 2.4 ja
 2.5 kohdassa säädetyt valmistajan velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty
 toimeksiannossa.
 3. MODUULI D:
 TUOTANTOPROSESSIN LAADUNVARMISTUKSEEN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS
 3.1.
 Tuotantoprosessin laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus on se
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää 3.2
 kohdassa sekä 3.5 tai 3.6 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä varmistaa ja
 vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseiset laitteet tai varusteet ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin
 sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 3.2. Valmistus
 Valmistajan on
 sovellettava 3.3 kohdan mukaista hyväksyttyä laatujärjestelmää kyseisten
 laitteiden tai varusteiden tuotannossa, lopputarkastuksessa ja testauksessa, ja
 sen on oltava 3.4 kohdan mukaisen valvonnan alainen.
 3.3.
 Laatujärjestelmä
 3.3.1. Valmistajan
 on tehtävä kyseessä olevien laitteiden tai varusteiden osalta käyttämänsä
 laatujärjestelmän arviointia koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle
 laitokselle.
 Hakemuksessa on
 oltava
 (a)
 valmistajan nimi ja osoite sekä valtuutetun
 edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen,
 (b)
 kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa hakemusta
 ole tehty toiselle ilmoitetulle laitokselle,
 (c)
 kaikki asiaankuuluvat tiedot moduulin B
 mukaisesti hyväksytystä laitteesta tai varusteesta,
 (d)
 laatujärjestelmää koskevat asiakirjat,
 (e)
 hyväksyttyä tyyppiä koskevat tekniset asiakirjat
 sekä jäljennös EU -tyyppitarkastustodistuksesta.
 3.3.2. Laatujärjestelmän avulla on
 varmistettava, että laitteet tai varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa
 kuvatun tyypin ja niihin sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
 Kaikki valmistajan hyväksymät
 perusedellytykset, vaatimukset ja määräykset on kirjattava järjestelmällisesti
 ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi.
 Laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen avulla on voitava tulkita
 yhdenmukaisesti laatuohjelmia, suunnitelmia, käsikirjoja ja tallenteita.
 Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus
 seuraavista:
 (a)
 laatutavoitteet ja organisaation rakenne sekä
 johdon vastuu ja toimivalta laitteiden laadun osalta;
 (b)
 vastaavat valmistusta, laadunvalvontaa ja
 laadunvarmistusta koskevat menetelmät, prosessit ja järjestelmälliset toimet,
 joita aiotaan käyttää;
 (c)
 ennen valmistusta, valmistuksen aikana ja sen
 jälkeen tehtävät tarkastukset ja testit sekä niiden suoritustiheys;
 (d)
 laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
 testaus- ja kalibrointitiedot ja asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
 selvitykset, ja
 (e)
 keinot, joilla valvotaan laitteilta vaaditun laadun
 toteutumista ja laatujärjestelmän toiminnan tehokkuutta.
 3.3.3. Ilmoitetun laitoksen on arvioitava
 laatujärjestelmä ratkaistakseen, täyttääkö se 3.2 kohdassa tarkoitetut
 vaatimukset.
 Ilmoitetun laitoksen on oletettava, että
 laatujärjestelmän osat, joissa noudatetaan asiaa koskevan yhdenmukaistetun
 standardin ja/tai teknisen eritelmän käyttöönottamiseksi annetun kansallisen
 standardin vastaavia eritelmiä, ovat näiden vaatimusten mukaisia.
 Sen lisäksi, että auditointiryhmällä on oltava
 kokemusta laadunhallintajärjestelmistä, ryhmässä on oltava vähintään yksi
 jäsen, jolla on kokemusta kyseisen laite- tai varustealan ja laite- tai
 varusteteknologian arvioimisesta ja joka tuntee sovellettavat tämän asetuksen
 vaatimukset. Auditointiin on sisällyttävä tarkastuskäynti valmistajan tiloihin.
 Auditointiryhmän on tarkastettava 3.3.1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut
 tekniset asiakirjat sen varmistamiseksi, että valmistaja kykenee yksilöimään
 tämän asetuksen asiaankuuluvat vaatimukset ja suorittamaan tarvittavat
 tutkimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa, että laite tai varuste on
 näiden vaatimusten mukainen.
 Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle.
 Ilmoitukseen on sisällyttävä auditoinnin päätelmät ja arviointipäätös
 perusteluineen.
 3.3.4. Valmistajan
 on sitouduttava täyttämään laatujärjestelmästä, sellaisena kuin se on
 hyväksytty, johtuvat velvollisuudet ja ylläpitämään laatujärjestelmää niin,
 että se pysyy riittäväntasoisena ja tehokkaana.
 3.3.5. Valmistajan on ilmoitettava
 laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle laitokselle kaikista
 laatujärjestelmään suunnitelluista muutoksista.
 Ilmoitetun
 laitoksen on arvioitava ehdotetut muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu
 laatujärjestelmä edelleen 3.3.2 kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko
 tarpeen suorittaa uusi arviointi.
 Sen on
 ilmoitettava päätöksestään valmistajalle. Ilmoitukseen on sisällyttävä
 tutkimuksen päätelmät ja arviointipäätös perusteluineen.
 3.4. Ilmoitetun
 laitoksen vastuulla oleva valvonta
 3.4.1. Valvonnan
 tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä
 laatujärjestelmästä aiheutuvat velvoitteensa asianmukaisesti.
 3.4.2. Valmistajan
 on sallittava ilmoitetulle laitokselle arviointitarkoituksia varten pääsy
 tuotanto-, tarkastus-, testaus- ja varastotiloihin sekä toimitettava sille
 kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti:
 (a)
 laatujärjestelmää koskevat asiakirjat ja
 (b)
 laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
 testaus- ja kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
 selvitykset jne.
 3.4.3. Ilmoitetun laitoksen on tehtävä
 määräajoin ja vähintään kerran kahdessa vuodessa auditointeja varmistaakseen,
 että valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää, ja toimitettava
 auditointikertomus valmistajalle.
 3.4.4. Ilmoitettu laitos voi lisäksi tehdä ennalta
 ilmoittamatta käyntejä valmistajan luo. Ilmoitettu laitos voi näiden käyntien
 aikana tarvittaessa tehdä tai teettää laite- tai varustetestejä
 laatujärjestelmän asianmukaisen toiminnan varmistamiseksi. Ilmoitetun laitoksen
 on toimitettava valmistajalle kertomus käynnistä sekä testausseloste, jos
 testejä on suoritettu.
 3.5. CE-merkintä ja
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
 3.5.1. Valmistajan on kiinnitettävä
 CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt tiedot sekä 3.3.1 kohdassa tarkoitetun
 ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen tunnusnumero kaikkiin
 yksittäisiin laitteisiin, jotka ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun
 tyypin mukaisia ja täyttävät sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 3.5.2. Valmistajan on laadittava kirjallinen
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kullekin laitteelle ja pidettävä se
 kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun
 laite on saatettu markkinoille. EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on
 yksilöitävä laitemalli, jota varten se on laadittu.
 Asiasta vastaaville viranomaisille on
 pyynnöstä toimitettava jäljennös EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta.
 3.6. Varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
 3.6.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä
 3.3.1 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen
 laitoksen tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin varusteisiin, jotka ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja jotka täyttävät
 sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 3.6.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus varusteelle ja
 pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
 jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
 on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
 3.7. Valmistajan
 on pidettävä kansallisten viranomaisten saatavilla vähintään kymmenen vuoden
 ajan sen jälkeen, kun laite tai varuste on saatettu markkinoille
 (a)
 edellä 3.3.1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat,
 (b)
 edellä 3.3.5 kohdassa tarkoitetut muutokset,
 sellaisina kuin ne on hyväksytty,
 (c)
 edellä 3.3.5, 3.4.3 ja 3.4.4 kohdassa tarkoitetut
 ilmoitetun laitoksen päätökset ja kertomukset.
 3.8. Kunkin ilmoitetun laitoksen on
 ilmoitettava omille ilmoittamisesta vastaaville viranomaisilleen peruutetuista
 laatujärjestelmien hyväksynnöistä ja annettava laatujärjestelmien arviointeja
 koskevat tiedot säännöllisesti tai pyynnöstä omien ilmoittamisesta vastaavien
 viranomaistensa saataville.
 Kunkin ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava
 muille ilmoitetuille laitoksille laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka se on
 evännyt, peruuttanut toistaiseksi tai kokonaan tai joita se on muutoin
 rajoittanut, ja esitettävä päätöksensä perustelut.
 3.9. Valtuutettu edustaja
 Valmistajan valtuutettu edustaja voi täyttää
 valmistajan puolesta ja tämän vastuulla 3.3.1 ja 3.3.5 kohdassa, joko
 3.5 tai 3.6 kohdassa sekä 3.7 kohdassa säädetyt valmistajan
 velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
 4. MODUULI E:
 LAITTEEN TAI VARUSTEEN LAADUNVARMISTUKSEEN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS
 4.1. Laitteen tai
 varusteen laadunvarmistukseen perustuva tyypinmukaisuus on se
 vaatimustenmukaisuuden arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää
 4.2 kohdassa sekä 4.5 tai 4.6 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä
 varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseiset laitteet tai
 varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja
 täyttävät niihin sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 4.2. Valmistus
 Valmistajan on
 sovellettava 4.3 kohdan mukaista hyväksyttyä laatujärjestelmää kyseisten
 laitteiden tai varusteiden lopputarkastuksessa ja testauksessa, ja sen on
 oltava 4.4 kohdan mukaisen valvonnan alainen.
 4.3.
 Laatujärjestelmä
 4.3.1. Valmistajan
 on tehtävä kyseessä olevien laitteiden tai varusteiden osalta käyttämänsä
 laatujärjestelmän arviointia koskeva hakemus valitsemalleen ilmoitetulle
 laitokselle.
 Hakemuksessa on
 oltava
 (a)
 valmistajan nimi ja osoite sekä valtuutetun
 edustajan nimi ja osoite, jos tämä tekee hakemuksen,
 (b)
 kirjallinen vakuutus siitä, ettei samaa hakemusta
 ole tehty toiselle ilmoitetulle laitokselle;
 (c)
 kaikki asiaa koskevat tiedot kyseisestä laitteiden
 ryhmästä;
 (d)
 laatujärjestelmää koskevat asiakirjat ja
 (e)
 hyväksyttyä tyyppiä koskevat tekniset asiakirjat
 sekä jäljennös EU-tyyppitarkastustodistuksesta.
 4.3.2. Laatujärjestelmän avulla on
 varmistettava, että laitteet tai varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa
 esitetyn tyypin ja sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
 Kaikki valmistajan hyväksymät
 perusedellytykset, vaatimukset ja määräykset on kirjattava järjestelmällisesti
 ja täsmällisesti kirjallisiksi ohjelmiksi, menettelyiksi ja ohjeiksi.
 Laatujärjestelmää koskevien asiakirjojen avulla on voitava tulkita yhdenmukaisesti
 laatuohjelmia, suunnitelmia, käsikirjoja ja tallenteita.
 Niissä on erityisesti oltava riittävä kuvaus
 seuraavista:
 (a)
 laatutavoitteet ja organisaation rakenne sekä
 johdon vastuu ja toimivalta tuotteiden laadun osalta;
 (b)
 valmistuksen jälkeen tehtävät tarkastukset ja
 testit;
 (c)
 laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
 testaus- ja kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
 selvitykset jne.;
 (d)
 keinot, joilla valvotaan laatujärjestelmän
 toiminnan tehokkuutta.
 4.3.3. Ilmoitetun laitoksen on arvioitava
 laatujärjestelmä ratkaistakseen, täyttääkö se 4.3.2 kohdassa tarkoitetut
 vaatimukset.
 Ilmoitetun laitoksen on oletettava, että
 laatujärjestelmän osat, joissa noudatetaan asiaa koskevan yhdenmukaistetun
 standardin ja/tai teknisen eritelmän käyttöönottamiseksi annetun kansallisen
 standardin vastaavia eritelmiä, ovat näiden vaatimusten mukaisia.
 Sen lisäksi, että auditointiryhmällä on oltava
 kokemusta laadunhallintajärjestelmistä, ryhmässä on oltava vähintään yksi
 jäsen, jolla on kokemusta kyseisen laite- tai varustealan ja laite- tai
 varusteteknologian arvioimisesta ja joka tuntee sovellettavat tämän asetuksen
 vaatimukset. Auditointiin on sisällyttävä tarkastuskäynti valmistajan tiloihin.
 Auditointiryhmän on tarkastettava 4.3.1 kohdan e alakohdassa tarkoitetut
 tekniset asiakirjat sen varmistamiseksi, että valmistaja kykenee yksilöimään
 tämän asetuksen asiaankuuluvat vaatimukset ja suorittamaan tarvittavat
 tutkimukset, joiden tarkoituksena on varmistaa, että laite tai varuste on
 näiden vaatimusten mukainen.
 Päätöksestä on ilmoitettava valmistajalle.
 Ilmoitukseen on sisällyttävä auditoinnin päätelmät ja arviointipäätös
 perusteluineen.
 4.3.4. Valmistajan on sitouduttava täyttämään
 laatujärjestelmästä, sellaisena kuin se on hyväksytty, johtuvat velvollisuudet
 ja ylläpitämään laatujärjestelmää niin, että se pysyy riittävänä ja tehokkaana.
 4.3.5. Valmistajan on ilmoitettava
 laatujärjestelmän hyväksyneelle ilmoitetulle laitokselle kaikista
 laatujärjestelmään suunnitelluista muutoksista.
 Ilmoitetun laitoksen on arvioitava ehdotetut
 muutokset ja päätettävä, täyttääkö muutettu laatujärjestelmä edelleen 4.3.2
 kohdassa tarkoitetut vaatimukset vai onko tarpeen suorittaa uusi arviointi.
 Sen on ilmoitettava päätöksestään
 valmistajalle. Ilmoitukseen on sisällyttävä tutkimuksen päätelmät ja
 arviointipäätös perusteluineen.
 4.4. Ilmoitetun
 laitoksen vastuulla oleva valvonta
 4.4.1. Valvonnan
 tarkoituksena on varmistaa, että valmistaja täyttää hyväksytystä
 laatujärjestelmästä aiheutuvat velvoitteensa asianmukaisesti.
 4.4.2. Valmistajan
 on sallittava ilmoitetulle laitokselle arviointitarkoituksia varten pääsy
 tuotanto-, tarkastus-, testaus- ja varastotiloihin sekä toimitettava sille
 kaikki tarvittavat tiedot, erityisesti:
 (a)
 laatujärjestelmää koskevat asiakirjat;
 (b)
 laatupöytäkirjat, kuten tarkastusselostukset ja
 testaus- ja kalibrointitiedot, asianomaisen henkilöstön pätevyyteen liittyvät
 selvitykset jne.
 4.4.3. Ilmoitetun laitoksen on tehtävä
 määräajoin ja vähintään kerran kahdessa vuodessa auditointeja varmistaakseen, että
 valmistaja ylläpitää ja noudattaa laatujärjestelmää, ja toimitettava
 auditointikertomus valmistajalle.
 4.4.4. Lisäksi
 ilmoitettu laitos voi tehdä ennalta ilmoittamatta käyntejä valmistajan luo.
 Näiden käyntien aikana ilmoitettu laitos voi tarvittaessa tehdä tai teettää
 laite- tai varustetestejä laatujärjestelmän asianmukaisen toiminnan
 varmistamiseksi. Ilmoitetun laitoksen on toimitettava valmistajalle kertomus
 käynnistä sekä testausseloste, jos testejä on suoritettu.
 4.5. CE-merkintä
 ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
 4.5.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt tiedot sekä
 4.3.1 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen
 laitoksen tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin laitteisiin, jotka ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät
 sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 4.5.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kullekin
 laitemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli, jota varten se
 on laadittu.
 Jäljennös
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta on pyynnöstä toimitettava asiasta
 vastaaville viranomaisille.
 4.6.
 Varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
 4.6.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä
 4.3.1 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen
 laitoksen tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin varusteisiin, jotka ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät
 sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 4.6.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus kullekin
 varustemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
 on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
 4.7. Valmistajan on pidettävä kansallisten
 viranomaisten saatavilla vähintään kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite
 tai varuste on saatettu markkinoille, kaikki seuraavat:
 (a)
 edellä 4.3.1 kohdassa tarkoitetut asiakirjat;
 (b)
 edellä 4.3.5 kohdassa tarkoitetut muutokset,
 sellaisina kuin ne on hyväksytty;
 (c)
 4.3.5, 4.4.3 ja 4.4.4 kohdassa tarkoitetut
 ilmoitetun laitoksen päätökset ja kertomukset.
 4.8. Kunkin ilmoitetun laitoksen on
 ilmoitettava omille ilmoittamisesta vastaaville viranomaisilleen myönnetyistä ja
 peruutetuista laatujärjestelmien hyväksynnöistä, ja sen on annettava
 säännöllisesti tai pyynnöstä omien ilmoittamisesta vastaavien viranomaistensa
 saataville luettelo laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka on evätty tai
 peruutettu toistaiseksi tai joita on muutoin rajoitettu.
 Kunkin ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava
 muille ilmoitetuille laitoksille laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka se on
 antanut. Kunkin ilmoitetun laitoksen on ilmoitettava muille ilmoitetuille
 laitoksille laatujärjestelmien hyväksynnöistä, jotka se on evännyt, peruuttanut
 toistaiseksi tai peruuttanut kokonaan, ja esitettävä päätöksensä perustelut.
 4.9. Valtuutettu edustaja
 Valmistajan valtuutettu edustaja voi täyttää
 valmistajan puolesta ja tämän vastuulla 4.3.1 ja 4.3.5 kohdassa, joko
 4.5 tai 4.6 kohdassa sekä 4.7 kohdassa säädetyt valmistajan
 velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
 5. MODUULI F:
 LAITE- TAI VARUSTEKOHTAISEEN TARKASTUKSEEN PERUSTUVA TYYPINMUKAISUUS
 5.1. Laitteen tai
 varusteen tarkastukseen perustuva tyypinmukaisuus on se vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettelyn osa, jossa valmistaja täyttää 5.2, 5.5.1 ja joko 5.6 tai
 5.7 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä varmistaa ja vakuuttaa
 yksinomaisella vastuullaan, että kyseessä olevat laitteet tai varusteet, joihin
 on sovellettu 5.3 kohdan säännöksiä, ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa
 kuvatun tyypin mukaisia ja täyttävät niihin sovellettavat tämän asetuksen
 vaatimukset.
 5.2. Valmistus
 Valmistajan on
 toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
 valmistusprosessilla ja sen valvonnalla taataan, että valmistetut laitteet tai
 varusteet ovat EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin ja
 niihin sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
 5.3. Tarkastus
 Valmistajan
 valitseman ilmoitetun laitoksen on tehtävä tai teetettävä asianmukaiset
 tarkastukset ja testit tarkastaakseen, että laitteet tai varusteet ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin ja asiaa koskevien
 tämän asetuksen vaatimusten mukaisia.
 Tarkastukset ja
 testit, joiden tarkoituksena on tarkastaa, ovatko laitteet tai varusteet asiaa
 koskevien vaatimusten mukaisia, tehdään valmistajan valinnan mukaan joko
 tarkastamalla ja testaamalla jokainen laite tai varuste 5.4 kohdassa
 määrätyllä tavalla tai tarkastamalla ja testaamalla laitteet tai varusteet
 tilastollisin perustein 5.5 kohdassa määrätyllä tavalla.
 5.4. Jokaisen
 laitteen tai varusteen vaatimustenmukaisuuden tarkastus ja testaus
 5.4.1. Jokainen
 laite tai varuste on tarkastettava erikseen, ja aiheelliset,
 yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai teknisissä eritelmissä määritellyt tai
 niitä vastaavat testit on suoritettava sen tarkastamiseksi, että laite tai
 varuste on EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvaillun hyväksytyn tyypin ja tämän
 asetuksen asianomaisten vaatimusten mukainen.
 Jos tällaista
 yhdenmukaistettua standardia ei ole, kyseisen ilmoitetun laitoksen on
 päätettävä toteutettavista tarkoituksenmukaisista testeistä.
 5.4.2. Ilmoitetun
 laitoksen on myönnettävä tehtyjen tarkastusten ja testien perusteella
 vaatimustenmukaisuustodistus ja kiinnitettävä tai kiinnitytettävä omalla
 vastuullaan tunnusnumeronsa jokaiseen hyväksyttyyn laitteeseen tai
 varusteeseen.
 Valmistajan on
 pidettävä vaatimustenmukaisuustodistukset kansallisten viranomaisten saatavilla
 tarkastusta varten kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite tai varuste on
 saatettu markkinoille.
 5.5.
 Vaatimustenmukaisuuden tilastollinen tarkastus
 5.5.1. Valmistajan
 on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
 valmistusprosessilla ja sen valvonnalla taataan jokaisen tuotetun erän
 tasalaatuisuus, ja esitettävä laitteet tai varusteet tarkastusta varten
 tasalaatuisina erinä.
 5.5.2. Jokaisesta
 erästä on otettava satunnaisnäyte tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti.
 Kaikki näytteen muodostavat laitteet tai varusteet on tutkittava yksitellen, ja
 tarvittavat, sovellettavissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai
 teknisissä eritelmissä määritellyt tai vastaavat testit on suoritettava sen
 tarkastamiseksi, että tuotteet ovat sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten
 mukaisia, ja sen määrittämiseksi, hyväksytäänkö vai hylätäänkö erä. Jos
 tällaista yhdenmukaistettua standardia ei ole, kyseisen ilmoitetun laitoksen on
 päätettävä toteutettavista tarkoituksenmukaisista testeistä.
 5.5.3. Jos erä
 hyväksytään, erän kaikki laitteet tai varusteet katsotaan hyväksytyiksi lukuun
 ottamatta niitä näytteeseen sisältyviä laitteita tai varusteita, jotka eivät
 läpäisseet testejä.
 Ilmoitetun
 laitoksen on myönnettävä tehtyjen tarkastusten ja testien perusteella
 vaatimustenmukaisuustodistus ja kiinnitettävä tai kiinnitytettävä omalla
 vastuullaan tunnusnumeronsa jokaiseen hyväksyttyyn laitteeseen tai
 varusteeseen.
 Valmistajan on
 pidettävä vaatimustenmukaisuustodistukset kansallisten viranomaisten saatavilla
 kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite tai varuste on saatettu
 markkinoille.
 5.5.4. Jos erä
 hylätään, ilmoitetun laitoksen tai toimivaltaisen viranomaisen on ryhdyttävä
 tarvittaviin toimiin, jotta kyseisen erän markkinoille saattaminen estetään.
 Jos eriä hylätään toistuvasti, ilmoitettu laitos voi keskeyttää tilastollisen
 tarkastuksen ja toteuttaa tarvittavat toimenpiteet.
 5.6. CE-merkintä
 ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
 5.6.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt tiedot sekä
 5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen
 tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin laitteisiin, jotka ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin mukaisia ja täyttävät
 sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 5.6.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus kullekin
 laitemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli, jota varten se
 on laadittu.
 Jäljennös
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta on pyynnöstä toimitettava asiasta
 vastaaville viranomaisille.
 Myös valmistaja
 voi 5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen suostumuksella ja sen
 vastuulla kiinnittää ilmoitetun laitoksen tunnusnumeron laitteisiin.
 5.7.
 Varusteen vaatimustenmukaisuustodistus
 5.7.1. Valmistajan
 on kiinnitettävä liitteessä IV olevassa 3 kohdassa säädetyt tiedot sekä
 5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen
 tunnusnumero kaikkiin yksittäisiin varusteisiin, jotka ovat
 EU-tyyppitarkastustodistuksessa kuvatun hyväksytyn tyypin mukaisia ja täyttävät
 sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 5.7.2. Valmistajan
 on laadittava kirjallinen varusteen vaatimustenmukaisuustodistus kullekin
 varustemallille ja pidettävä se kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun varuste on saatettu markkinoille. Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksessa on yksilöitävä varustemalli, jota varten se
 on laadittu, ja todistuksen on oltava varusteen mukana.
 Myös valmistaja
 voi 5.3 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen suostumuksella ja sen
 vastuulla kiinnittää ilmoitetun laitoksen tunnusnumeron varusteisiin.
 5.8. Valmistaja
 voi ilmoitetun laitoksen suostumuksella ja sen vastuulla kiinnittää ilmoitetun
 laitoksen tunnusnumeron laitteisiin tai varusteisiin valmistusprosessin aikana.
 5.9. Valtuutettu
 edustaja
 Valmistajan
 valtuutettu edustaja voi täyttää valmistajan puolesta ja tämän vastuulla
 valmistajan velvollisuudet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
 Valmistajan valtuutetun edustajan ei tarvitse välttämättä täyttää 5.2 ja 5.5.1
 kohdassa säädettyjä velvoitteita.
 6. MODUULI G:
 YKSIKKÖKOHTAISEEN TARKASTUKSEEN PERUSTUVA VAATIMUSTENMUKAISUUS
 6.1. Yksikkökohtaiseen tarkastukseen perustuva
 vaatimustenmukaisuus on vaatimustenmukaisuuden arviointimenettely, jossa
 valmistaja täyttää 6.2, 6.3 ja 6.5 kohdassa säädetyt velvoitteet sekä
 varmistaa ja vakuuttaa yksinomaisella vastuullaan, että kyseinen laite, johon
 on sovellettu 6.4 kohdan säännöksiä, on siihen sovellettavien tämän
 asetuksen vaatimusten mukainen.
 6.2. Tekniset asiakirjat
 Valmistajan on laadittava tekniset asiakirjat
 ja annettava ne 6.4 kohdassa tarkoitetun ilmoitetun laitoksen saataville.
 Asiakirjojen perusteella on voitava arvioida, onko laite asiaankuuluvien
 vaatimusten mukainen, ja niihin on sisällyttävä asianmukainen analyysi ja
 arviointi riskistä tai riskeistä. Teknisissä asiakirjoissa on täsmennettävä
 sovellettavat vaatimukset, ja niiden on katettava laitteen suunnittelu,
 valmistus ja toiminta siinä määrin kuin se on olennaista arvioinnin kannalta.
 6.2.1. Teknisten asiakirjojen on sisällettävä
 soveltuvin osin ainakin seuraavat osatekijät:
 (a)
 laitteen yleiskuvaus;
 (b)
 rakenne- ja valmistuspiirustukset sekä
 komponenttien, osakokoonpanojen, piirien jne. kaaviot;
 (c)
 kuvaukset ja selitykset, jotka selvittävät näitä
 piirustuksia ja kaavioita sekä laitteen toimintaa;
 (d)
 luettelo kokonaan tai osittain sovelletuista
 yhdenmukaistetuista standardeista ja/tai muista asianmukaisista teknisistä
 eritelmistä, joiden viitetiedot on julkaistu Euroopan unionin virallisessa
 lehdessä, sekä kuvaus ratkaisuista, jotka on tehty tämän asetuksen
 olennaisten vaatimusten täyttämiseksi, mikäli näitä yhdenmukaistettuja
 standardeja ei ole sovellettu. Osittain sovellettujen yhdenmukaistettujen
 standardien tapauksessa teknisissä asiakirjoissa on täsmennettävä osat, joita
 on sovellettu;
 (e)
 suoritettujen suunnittelulaskelmien, tarkastusten
 jne. tulokset;
 (f)
 testausselosteet;
 (g)
 asennus- ja käyttöohjeet.
 6.2.2. Suunnitteluasiakirjoihin on soveltuvin
 osin sisällytettävä seuraavat:
 (a)
 laitteeseen yhdistettyjen varusteiden
 vaatimustenmukaisuustodistus;
 (b)
 laitteen valmistus-, tarkastus- ja valvontamenetelmiä
 koskevat todistukset ja todisteet;
 (c)
 muut asiakirjat, joiden avulla ilmoitettu laitos
 voi parantaa arviointiaan.
 Valmistajan on pidettävä tekniset asiakirjat
 asianomaisten kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen vuoden ajan sen
 jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
 6.3. Valmistus
 Valmistajan on toteutettava kaikki tarvittavat
 toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valmistusprosessilla ja sen valvonnalla
 taataan, että laitteet ovat sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten
 mukaisia.
 6.4. Tarkastus
 Valmistajan valitseman ilmoitetun laitoksen on
 tehtävä tai teetettävä asianomaisissa yhdenmukaistetuissa standardeissa ja/tai
 teknisissä eritelmissä yksilöidyt tarkastukset ja testit tai vastaavat testit
 sen tarkastamiseksi, että laite on sovellettavien tämän asetuksen vaatimusten
 mukainen. Jos tällaista yhdenmukaistettua standardia ja/tai teknistä eritelmää
 ei ole, kyseisen ilmoitetun laitoksen on päätettävä toteutettavista
 tarkoituksenmukaisista testeistä.
 Jos ilmoitettu laitos pitää sitä tarpeellisena,
 voidaan aiheelliset tutkimukset ja testit suorittaa laitteen asentamisen
 jälkeen.
 Ilmoitetun laitoksen on myönnettävä tehtyjen
 tarkastusten ja testien perusteella vaatimustenmukaisuustodistus ja
 kiinnitettävä tai kiinnitytettävä omalla vastuullaan tunnusnumeronsa
 hyväksyttyyn laitteeseen.
 Valmistajan on pidettävä
 vaatimustenmukaisuustodistukset kansallisten viranomaisten saatavilla kymmenen
 vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu markkinoille.
 6.5. CE-merkintä ja EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus
 6.5.1. Valmistajan on kiinnitettävä
 CE-merkintä ja liitteessä IV säädetyt merkinnät sekä 6.4 kohdassa
 tarkoitetun ilmoitetun laitoksen vastuulla kyseisen laitoksen tunnusnumero
 jokaiseen laitteeseen, joka täyttää sovellettavat tämän asetuksen vaatimukset.
 6.5.2. Valmistajan on laadittava kirjallinen
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutus ja pidettävä se kansallisten viranomaisten
 saatavilla kymmenen vuoden ajan sen jälkeen, kun laite on saatettu
 markkinoille. EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on yksilöitävä laitemalli,
 jota varten se on laadittu.
 Jäljennös EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksesta
 on pyynnöstä toimitettava asiasta vastaaville viranomaisille.
 6.6. Valtuutettu edustaja
 Valmistajan valtuutettu edustaja voi täyttää
 valmistajan puolesta ja hänen vastuullaan 6.2 ja 6.5 kohdassa säädetyt
 valmistajan velvoitteet edellyttäen, että ne on eritelty toimeksiannossa.
 LIITE IV
 CE-MERKINTÄ JA MUUT MERKINNÄT
 (1)
 Laitteessa tai sen arvokilvessä on oltava asetuksen
 (EY) N:o 765/2008 liitteessä II säädetty CE-merkintä, jonka jälkeen
 merkitään tuotannon tarkastusvaiheeseen osallistuneen ilmoitetun laitoksen
 tunnusnumero ja CE-merkinnän kiinnittämisvuoden kaksi viimeistä numeroa.
 (2)
 Laitteessa tai sen arvokilvessä on oltava seuraavat
 tiedot:
 (a)
 Valmistajan nimi, rekisteröity tuotenimi,
 rekisteröity tavaramerkki tai tunnus.
 (b)
 Laitteen tyyppi-, erä- tai sarjanumero tai muu
 merkintä, jonka avulla laite voidaan tunnistaa.
 (c)
 Käytetyn virtalähteen tyyppi soveltuvissa
 tapauksissa.
 (d)
 Laiteryhmä.
 (e)
 Kaasun käyttöpaine.
 (f)
 Tarpeelliset tiedot, jotka mahdollistavat laitteen
 oikean ja turvallisen asennuksen, laitteen luonteen mukaan.
 (3)
 Varusteessa tai sen arvokilvessä on oltava
 2 kohdassa säädetyt tiedot soveltuvin osin.
 LIITE V
 EU-VAATIMUSTENMUKAISUUSVAKUUTUS
 EU-vaatimustenmukaisuusvakuutuksessa on oltava
 seuraavat:
 (a)
 Laite/laitemalli (tuote-, erä, tyyppi- tai
 sarjanumero).
 (b)
 Valmistajan tai tapauksen mukaan valmistajan
 valtuutetun edustajan nimi ja osoite.
 (c)
 Tämä vaatimustenmukaisuusvakuutus annetaan
 valmistajan yksinomaisella vastuulla.
 (d)
 Vakuutuksen kohde (jäljitettävyyden mahdollistava
 laitteen tunniste; tähän voi sisältyä kuva, kun se on tarpeen laitteen
 tunnistusta varten):
 (1)
 laitteen kuvaus;
 (2)
 sovellettu vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettely;
 (3)
 vaatimustenmukaisuuden arvioinnin suorittaneen
 ilmoitetun laitoksen nimi ja osoite;
 (4)
 EU-tyyppitarkastustodistuksen viite.
 (e)
 Edellä kuvattu vakuutuksen kohde on asiaa koskevan
 unionin yhdenmukaistamislainsäädännön vaatimusten mukainen: ................ (viittaus
 muihin sovellettuihin unionin säädöksiin):
 (f)
 Viittaukset niihin asiaankuuluviin
 yhdenmukaistettuihin standardeihin, joita on käytetty, tai viittaukset
 eritelmiin, joiden perusteella vaatimustenmukaisuusvakuutus on annettu:
 (g)
 Ilmoitettu laitos/ilmoitetut laitokset ... (nimi,
 osoite, numero) suoritti/suorittivat ... (toimenpiteen kuvaus) ... ja
 antoi/antoivat todistuksen/todistukset: ...
 (h)
 Lisätietoja:
 .........................:n puolesta allekirjoittanut:
 (antamispaikka ja -päivämäärä):
 (nimi, tehtävä) (allekirjoitus):
 LIITE VI
 VARUSTEEN
 VAATIMUSTENMUKAISUUSTODISTUS
 Varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksessa on oltava seuraavat:
 (a)
 Varuste/varustemalli (tuote-, erä, tyyppi- tai
 sarjanumero).
 (b)
 Valmistajan tai tapauksen mukaan valmistajan
 valtuutetun edustajan nimi ja osoite.
 (c)
 Tämä vaatimustenmukaisuustodistus annetaan
 varusteen valmistajan yksinomaisella vastuulla.
 (d)
 Vakuutuksen kohde (jäljitettävyyden mahdollistava
 varusteen tunniste; tähän voi sisältyä kuva, kun se on tarpeen varusteen
 tunnistusta varten):
 (1)
 varusteen kuvaus ja ominaisuudet;
 (2)
 sovellettu vaatimustenmukaisuuden
 arviointimenettely;
 (3)
 vaatimustenmukaisuuden arvioinnin suorittaneen
 ilmoitetun laitoksen nimi ja osoite;
 (4)
 EU-tyyppitarkastustodistuksen viite.
 (e)
 Edellä kuvattu varusteen
 vaatimustenmukaisuustodistuksen kohde on kaasumaisia polttoaineita käyttävistä
 laitteista annetun asetuksen ................ vaatimusten mukainen (viittaus tähän
 asetukseen):
 (f)
 Viittaukset niihin asiaankuuluviin
 yhdenmukaistettuihin standardeihin, joita on käytetty, tai viittaukset
 eritelmiin, joiden perusteella vaatimustenmukaisuusvakuutus on annettu.
 (g)
 Ilmoitettu laitos/ilmoitetut laitokset ... (nimi,
 osoite, numero) suoritti/suorittivat ... (toimenpiteen kuvaus) ... ja
 antoi/antoivat todistuksen/todistukset: ...
 (h)
 Ohjeet siitä, kuinka varuste olisi yhdistettävä
 laitteeseen tai koottava, jotta se muodostaisi tällaisen laitteen, jotta
 edistetään valmiisiin laitteisiin sovellettavien olennaisten vaatimusten
 noudattamista.
 (i)
 Lisätietoja:
 .........................:n puolesta allekirjoittanut:
 (antamispaikka ja -päivämäärä);
 (nimi, tehtävä) ja allekirjoitus.
 LIITE VII
 VASTAAVUUSTAULUKKO
 Direktiivi 2009/142/EY || Tämä asetus
 ||
 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta || 1 artiklan 1 kohta
 1 artiklan 1 kohdan toinen alakohta || 1 artiklan 3 kohdan a alakohta
 1 artiklan 2 kohta || 2 artiklan 1, 2 ja 5 kohta
 1 artiklan 3 kohta || 1 artiklan 2 kohta
 ___ || 2 artiklan 3, 4 ja 6–31 kohta
 2 artiklan 1 kohta || 3 artiklan 1 kohta
 ___ || 3 artiklan 2 kohta
 2 artiklan 2 kohta || 4 artiklan 1 kohta
 ___ || 4 artiklan 2 kohta
 3 artikla || 5 artikla
 4 artikla || 6 artikla
 ___ || 7 artikla
 ___ || 8 artikla
 ___ || 9 artikla
 ___ || 10 artikla
 ___ || 11 artikla
 ___ || 12 artikla
 ___ || 13 artikla
 5 artiklan 1 kohdan a alakohta || ___
 5 artiklan 1 kohdan b alakohta || ___
 5 artiklan 2 kohta || ___
 6 artikla || ___
 7 artikla || ___
 8 artiklan 1–4 kohta || 14 artiklan 1–5 kohta
 8 artiklan 5 kohta || ___
 ___ || 14 artiklan 6 kohta
 8 artiklan 6 kohta || 14 artiklan 7 kohta
 ___ || 15 artikla
 ___ || 16 artikla
 ___ || 17 artikla
 9 artikla || ___
 10 artiklan 1 kohta || 18 artiklan 1 kohta
 10 artiklan 2 kohta || ___
 11 artikla || ___
 12 artikla || ___
 ___ || 18 artiklan 2–5 kohta
 ___ || 19 artikla
 ___ || 20 artikla
 ___ || 21 artikla
 ___ || 22 artikla
 ___ || 23 artikla
 ___ || 24 artikla
 ___ || 25 artikla
 ___ || 26 artikla
 ___ || 27 artikla
 ___ || 28 artikla
 ___ || 29 artikla
 ___ || 30 artikla
 ___ || 31 artikla
 ___ || 32 artikla
 ___ || 33 artikla
 ___ || 34 artikla
 ___ || 35 artikla
 ___ || 36 artikla
 ___ || 37 artikla
 ___ || 38 artikla
 ___ || 39 artikla
 ___ || 40 artikla
 13 artikla || ___
 14 artikla || ___
 15 artikla || ___
 16 artikla || ___
 ___ || 41 artikla
 Liite I || Liite I
 ___ || Liite II
 Liite II || Liite III
 Liite III || Liite IV
 Liite IV || ___
 Liite V || ___
 Liite VI || ___
 ___ || Liite V
 ___ || Liite VI
 ___ || Liite VII
 [1] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 1999/5/EY,
 annettu 9 päivänä maaliskuuta 1999, radio- ja telepäätelaitteista ja
 niiden vaatimustenmukaisuuden vastavuoroisesta tunnustamisesta
 (EYVL L 91, 7.4.1999, s. 10).
 [2] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/95/EY,
 annettu 12 päivänä joulukuuta 2006, tietyllä jännitealueella toimivia
 sähkölaitteita koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä (EUVL L
 374, 27.12.2006, s. 10).
 [3] Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi
 2004/108/EY, annettu 15 päivänä joulukuuta 2004, sähkömagneettista
 yhteensopivuutta koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä ja
 direktiivin 89/336/ETY kumoamisesta (EUVL L 390, 31.12.2004, s. 24).
 [4] Neuvoston direktiivi 98/83/EY, annettu 3 päivänä
 marraskuuta 1998, ihmisten käyttöön tarkoitetun veden laadusta (EYVL L 330,
 5.12.1998, s. 32).
 [5] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o
 1935/2004, annettu 27 päivänä lokakuuta 2004, elintarvikkeen kanssa
 kosketukseen joutuvista materiaaleista ja tarvikkeista ja direktiivien
 80/590/ETY ja 89/109/ETY kumoamisesta (EUVL L 338, 13.11.2004, s. 4).
 [6] Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o
 305/2011, annettu 9 päivänä maaliskuuta 2011, rakennustuotteiden kaupan
 pitämistä koskevien ehtojen yhdenmukaistamisesta ja neuvoston direktiivin
 89/106/ETY kumoamisesta (EUVL L 88, 4.4.2011, s. 5).