type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 1.11.2013
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 292/1
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1076/2013
 af 31. oktober 2013
 om ændring af forordning (EØF) nr. 2454/93 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF-toldkodeks for så vidt angår midlertidig indførsel, udførsel og genindførsel af transportable musikinstrumenter
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (1), særlig artikel 247, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 I del I, afsnit VII, kapitel 3, afdeling 2, til Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 (2) er der fastsat bestemmelser om »en toldangivelse, der foretages ved enhver anden handling«. I henhold til artikel 230, 231 og 232 i samme forordning bør visse kategorier af varer anses for at være angivet til overgang til fri omsætning, til udførsel eller til midlertidig indførsel ved en handling, der betragtes som toldangivelse i de former, der er nævnt i artikel 233.
 (2)
 Transportable musikinstrumenter, der midlertidigt indføres af rejsende med henblik på anvendelse som fagligt udstyr, skal imidlertid frembydes for toldmyndighederne og angives udtrykkeligt under proceduren for midlertidig indførsel.
 (3)
 De seneste hændelser, hvor kunstnere i musikbranchen er blevet påvirket negativt af anvendelsen af toldforskrifterne ved indførsel, har vist, at der er behov for at forenkle adgangen til proceduren for midlertidig indførsel ved at tillade, at sådanne transportable musikinstrumenter kan angives ved enhver anden handling. For at undgå, at tilsvarende problemer opstår i forbindelse med udførsel og genindførsel, bør en sådan forenkling også omfatte transportable musikinstrumenter, der er angivet til udførsel, eller som er blevet genindført og angivet til fri omsætning som returvarer af rejsende.
 (4)
 Forordning (EØF) nr. 2454/93 bør derfor ændres.
 (5)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 I forordning (EØF) nr. 2454/93 foretages følgende ændringer:
 1)
 I artikel 230 tilføjes som litra e):
 »e)
 transportable musikinstrumenter, der indføres af rejsende og er omfattet af fritagelse som returvarer.«
 2)
 I artikel 231 tilføjes som litra e):
 »e)
 rejsendes transportable musikinstrumenter.«
 3)
 I artikel 232, stk. 1, tilføjes som litra d):
 »d)
 transportable musikinstrumenter, som omhandlet i artikel 569, stk. 1a.«
 4)
 I artikel 569 indsættes følgende som stk. 1a:
 »1a. Fuldstændig fritagelse for importafgifter bevilges for transportable musikinstrumenter, der indføres midlertidigt af en rejsende som defineret i artikel 236, litra A, med henblik på anvendelse som fagligt udstyr.«.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 31. oktober 2013.
 På Kommissionens vegne
 José Manuel BARROSO
 Formand
 (1) EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.
 (2) Kommissionens forordning (EØF) nr. 2454/93 af 2. juli 1993 om visse gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 om indførelse af en EF- toldkodeks (EFT L 253 af 11.10.1993, s. 1).


text:
 20.7.2020
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 232/42
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2020/1065
 af 13. juli 2020
 om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for en beskyttet oprindelsesbetegnelse eller en beskyttet geografisk betegnelse (»delle Venezie« (BGB))
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 99, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionen har behandlet den ansøgning, der er indgivet af Italien i henhold til artikel 105 i forordning (EU) nr. 1308/2013, om godkendelse af en ændring af varespecifikationen for den beskyttede geografiske betegnelse »delle Venezie«. En af ændringerne er, at betegnelsen »delle Venezie« ændres til »Trevenezie«/»Tri Benečije«.
 (2)
 Kommissionen har i henhold til artikel 97, stk. 3, i forordning (EU) nr. 1308/2013 (2) offentliggjort ansøgningen om godkendelse af ændringen af varespecifikationen i Den Europæiske Unions Tidende.
 (3)
 Kommissionen har ikke modtaget indsigelser i henhold til artikel 98 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
 (4)
 Ændringen af varespecifikationen bør derfor godkendes, jf. artikel 99 i forordning (EU) nr. 1308/2013.
 (5)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Komitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Den ændring af varespecifikationen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen »delle Venezie« (BGB), godkendes.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2020.
 På Kommissionens vegne
 For formanden
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 Medlem af Kommissionen
 (1) EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EUT C 63 af 26.2.2020, s. 17.


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
This is an appeal from an order of the Baltimore City Court quashing an attachment on original process for unliquidated damages arising ex contractu against a non-resident, *Page 396
 issued at the suit of Albert S. Gill, the appellant, against the Physicians and Surgeons Building, Incorporated, garnishee of S.R. Norman, and other appellees.
 The proceeding was begun on November 7th, 1925, "by the filing of an affidavit for attachment for unliquidated damages against non-resident debtors, a declaration, affidavit, and itemized bill." On November 20th, 1925, the defendants moved to quash the attachment for reasons referred to below. After that motion had been filed, nothing further was done in reference to it until March 17th, 1927, when the plaintiff asked leave to amend the affidavit to the nar. and also to file an amended attachment bond, and on the same day the court refused the petitions and quashed the attachment. These rulings are the subject of the three exceptions found in the record, the first of which relates to the court's refusal to allow the affidavit to the nar. to be amended, the second to its refusal to allow an amended bond to be filed, and the third to its action in quashing the attachment.
 The plaintiff's claim was for legal services, and hence, for unliquidated damages (Steuart v. Chappell, 98 Md. 531), and the proceeding therefore could only have been brought under section 44, article 9, of the Code, which in part provides that:
 "Attachments may also be issued against non-resident debtors in cases arising ex contractu,
 where the damages are unliquidated, * * * but in such cases no attachment shall issue until a declaration shall have been filed, setting out specially and in detail the breach of contract complained of, * * * verified by the affidavit of the plaintiff, * * * and until a bond shall be filed similar in all respects to the bond required to be given in cases on attachments on original process for fraud, as prescribed by section 39 of this article, * * * the practice and pleading shall in all other particulars conform to the practice and pleadings against non-resident and absconding debtors in actions ex contractu for liquidated damages." *Page 397
 Section 39, referred to in section 44, provides for bonds in cases of attachments on original process for fraud. Under it the plaintiff must execute a bond to the State of Maryland, with security to be approved by the clerk in double the sum alleged to be due from the defendant to the plaintiff,
 "conditioned for satisfying all costs which may be awarded to such defendant or defendants, or to any other person interested in the proceedings, and all damages which the defendant or defendants, or any other person interested in the proceedings, shall suffer because of the wrongful suing out of said attachment, which bond shall be filed in the office of the clerk issuing such attachment, which bond shall be substantially in the following form: The condition of this obligation is such, that whereas the above bounden ____ hath on the day of the date hereof, ordered an attachment out of (naming the court from which said attachment shall issue) at the suit of ____ vs. ____ for the sum of ____, and the same being about to be sued out of said court, returnable on the ____ day of ____ next; now if the said ____ shall prosecute his suit with effect, or in the case of failure thereof shall well and truly pay and satisfy the said ____ and any other person interested in the proceedings all such costs of said suit, and all such damages as he or they shall or may suffer or incur by reason of the wrongful suing out of such attachment, then the above obligation to be void, otherwise to remain in full force and effect. Every attachment hereafter issued without a bond and affidavit taken as aforesaid is hereby declared illegal and void and shall be dismissed."
 Section 4 of the same article provides that:
 "No attachment shall issue (except as hereinafter mentioned), unless there is an affidavit that the debtor is bona fide indebted to the creditor in the sum of ____, over and above all discounts; and at the time of making the affidavit, the creditor shall produce the bond, account or other evidence of debt, by *Page 398
 which the said debtor is so indebted; and shall also make affidavit that he knows, or is credibly informed and verily believes, that the said debtor is not a citizen of this state, and that he doth not reside therein; or if the said debtor resides in this state, that he doth know, or is credibly informed and verily believes, that the said debtor hath absconded."
 In attempting conformity with these requirements, the plaintiff filed an affidavit in substantial compliance with section 4, article 9, of the Code, a declaration, to which was annexed an affidavit by the plaintiff "that there is justly due and owing by S.R. Norman, George T. Penny, James E. Latham, Harold C. Kenney and Sarah B. Tull (nee Gardner) the defendants in the within named case, to the plaintiff on annexed itemized bill (the cause of action in said cause) the sum of five thousand dollars ($5,000.00) (with interest from * * *) over and above all discounts, to the best of his knowledge and belief," a voucher or account setting out the items and details of the services alleged to have been rendered, and a bond duly approved by the clerk. Upon the filing of these papers an attachment issued, which was laid in the hands of the Physicians and Surgeons Building, Incorporated, as garnishee. After that the garnishee appeared generally and pleaded nulla bona, and the defendants appeared specially and moved to quash the attachment on these grounds: (1) Because the court was without jurisdiction to issue the attachment; (2) because there was "no sufficient affidavit filed; (3) because there was no sufficient voucher in the cause; (4) because there was no sufficient declaration; (5) because there was a variance between the declaration and the affidavit.
 The objections to the voucher and the declaration respectively were not seriously pressed in this court, and in our opinion are without force. The voucher sets out in meticulous detail the nature and kind of service rendered by the plaintiff to the defendants, and fully complied with the requirements of the statute. Nor is there any apparent defect *Page 399
 in the declaration. It contains in addition to the six common counts a special count alleging all the elements of a legally enforceable contract of employment, the date of the contract, the object of the employment, the performance of the same by the plaintiff, the agreement of the defendants to pay for such services, and their refusal to do so. The act only requires the plaintiff to set out "specially and in detail" the breach of contract complained of, and since the only breach of which the plaintiff complains is the failure to pay him reasonable compensation for his services, and since he did describe that breach in sufficient detail in the seventh count, the declaration was sufficient to comply with the terms of the statute.
 The objection that "there was no sufficient affidavit filed" is too general to be the basis of an adjudication. There are two affidavits in the proceedings, of which one is designed to comply with section 4, article 9, supra, and the other with section 44 of the same article, and there is nothing in the motion itself to indicate to which affidavit it refers. Nor can we see any merit in the objection that there is a variance between the affidavit and the declaration, assuming that reference is made to the affidavit filed with the declaration. Because whatever else may be said of that affidavit, it certainly does not vary from thenar., since the only thing it does is to verify the cause of action, the voucher upon which the nar. is based. There remains then, of the grounds specified in the motion, only the objection to the jurisdiction, which is also phrased in very general language. But since such an objection can be made at any time before the case is finally disposed of on appeal (United StatesExpress Co. v. Hurlock, Excr., 120 Md. 112), and since it appears that it was in fact based upon supposed defects in the affidavit to the declaration, and in the bond, and that those matters were actually considered by the trial court, we will assume that those questions are properly before us, and deal with them accordingly, although in doing that we are not to be taken as approving the form of that objection, or overruling De *Page 400 Bearn v. De Bearn, 119 Md. 430, or Robertson v. Beall,10 Md. 125, which require that such objections as those relied upon by the appellee must be set out specifically. 6 C.J. 444.
 The objection to the affidavit to the declaration is that it verified only the voucher, or bill of particulars, and made no reference to the declaration. Inasmuch as it would have been impossible to verify the cause of action without at the same time verifying the declaration, which was based upon it and nothing else, this is a highly technical objection, but it is unnecessary to pass directly upon it, because, before the court acted upon the motion to quash, the plaintiff asked leave to amend the affidavit by adding thereto the words "and that the matters and facts set forth in the aforegoing declaration are true as therein set forth and that the defendants are indebted to the plaintiff in the cause of action set forth in said declaration as therein set forth," which would have removed any possible objection as to it. But the court overruled that motion, and refused to permit the amendment. Assuming that the amendment was necessary, that ruling was erroneous. Section 28, article 9, of the Code,supra, provides that "the affidavit * * * and all other papers in attachment proceedings may be amended in the same manner and to the same extent as the proceedings in any other suits or actions at law, so that all attachment cases may tried on their real merits and the purposes of justice subserved; nor shall any attachment proceedings be quashed or set aside for any defect in mere matter of form." Prior to 1898 this section did not refer specifically to affidavits, and such cases as Blair v. Winston,84 Md. 361, and Halley v. Jackson, 48 Md. 260, decided prior to that time and based upon the fact that the statute did not refer specifically to affidavits, do not control the construction of it after it has been amended so as to include such a specific reference, further than this, that the amendment was obviously adopted to correct what the Legislature regarded as a defect in the statute pointed out by those cases. The appellees' contention that the affidavit was not intended to verify the declaration is in our opinion not sound, because he had undoubtedly filed one affidavit to comply with *Page 401
 section 4 of the article, and there was no possible reason for filing another except to comply with the requirements of section 44. And in fact it did verify the declaration because, in verifying the bill of particulars, and deposing that the defendants were justly indebted to him in the amount named therein, over and above all discounts, the plaintiff necessarily verified every essential fact alleged in the declaration. Under such circumstances we cannot hold that the affidavit was void and of no effect whatever, but in our opinion the omission of a formal reference to the declaration was a mere irregularity, which under the statute could properly be supplied by amendment.
 The second ground urged for quashing the attachment was that the original bond filed with the affidavit was "fatally defective and illegal." The bond was duly executed by Gill as principal and the Maryland Casualty Company as surety, and it stated its obligation in these words:
 "We, Albert S. Gill and Maryland Casualty Company, a corporation of the State of Maryland, Baltimore, Maryland, all of Baltimore City in the State of Maryland, are held and firmly bound unto the State of Maryland, in the full and just sum of ten thousand dollars, current money to be paid to the said state, its certain attorneys, or assigns, to the payment whereof well and truly to be made and done, we bind ourselves, our heirs, executors and administrators, firmly by these presents."
 But when it came to state the condition under which it could be discharged, it reversed the positions of the parties, so that its discharge depended upon the successful prosecution by the defendants of "their suit" against Gill, instead of upon the successful prosecution by Gill of his suit against them. Literally it is in these words:
 "The condition of this obligation is such, that whereas the above bounden Albert S. Gill hath, on the day of the date hereof, ordered an attachment out of the Baltimore City Court, at the suit of Albert S. Gill vs. S.R. Norman, George T. Penny, James E. Latham, *Page 402
 Harold C. Kenney, Sarah B. Tull (nee Gardner), for the sum of five thousand dollars and no cents, and the same being about to be sued out of said court, returnable on the second Monday of November next.
 "Now, if the said S.R. Norman, George T. Penny, James E. Latham, Harold C. Kenney, and Sarah B. Tull (nee Gardner) shall prosecute their suit with effect, or in case of failure thereof, shall well and truly pay and satisfy to the said Albert S. Gill and any other persons interested in these proceedings, all such costs of said suit, and all such damages as he or they shall or may suffer or incur by reason of the wrongful suing out of said attachment, then the above obligation to be void, otherwise to remain in full force and effect."
 Before the motion to quash had been determined, the appellant offered to file, in the place of the original bond, a new bond, which would comply strictly and literally with the terms of the statute, but the court refused to allow the amendment, and that ruling was the subject of the second exception. Why this amendment was not allowed is not apparent. The statute, while not referring specifically to bonds, does explicitly say, after referring to the affidavit, short note, declaration, voucher, pleadings, interrogatories, claim of property, that "all other papers in attachment proceedings" may be amended so that attachment cases may be tried on their "real merits and the purposes of justice subserved." This language would certainly seem to be broad enough to permit an amendment to the bond, and it must be so construed if we are to give any effect at all to the words "all other papers."
 The earliest legislation on the subject in this state seems to have been by chapter 54 of the Acts of 1845, which authorized the amendment of the writ of attachment. That was supplemented by chapter 324 of the Acts of 1846, which provided that no attachment should be quashed "or dismissed by reason of any defect or imperfection in the affidavit upon which the same was issued, or the warrant of attachment, or *Page 403
 other process or proceedings in said cause; but that the court before which any such case is pending, shall allow all and every amendment in such affidavit, warrant, process or proceedings, so as to bring the cause fairly to trial upon its merits, the party asking leave to amend, paying the costs of the term at which the amendment is made." By chapter 328 of the Acts of 1846, the privilege of correcting misnomers and supplying the omission of names in the writ itself by amendment, given by the Act of 1846, ch. 324, was extended to "all cases of mistake" in attachment proceedings. And the law was in that shape until chapter 507 of the Acts of 1898 was passed, which provided that: "Attachment proceedings may be amended in the same manner and to the same extent as any other suits or actions at law, so that the same may be tried on their real merits and the purposes of justice subserved; nor shall any attachment proceedings be quashed or set aside for any defect in mere matter of form." Ten years later, by chapter 44 of the Acts of 1898, the section was again repealed and re-enacted in its present form. Throughout that whole period the policy of the state, as written by these successive statutes, has been to broaden the power of amendment, so that attachment cases might be tried on their "real merits and the purposes of justice subserved."
 The proceeding is statutory, in derogation of the common law, confers upon the courts only a limited jurisdiction, and is said not to be favored by the courts, and the remedy does not exist at all in a given case until every statutory requirement has been fully and strictly complied with, which must appear on the face of the record. So much may be conceded. Hodges and McLane onAttachment, secs. 11, 12; Brantly's Digest. But after conceding that, it is still apparent that the legislation has a definite legal purpose and intent, to which the courts should give effect when that can be done without violence to established legal principles. That purpose is thus stated in Barr v. Perry,
 3 Gill, 313: "The great purposes of the act, said the Supreme Court of *Page 404
 New Jersey, in the case 1st Green, 134, are, by seizing the property of a debtor, to compel his appearance, to answer the demand of the plaintiff; when from non-residence or flight, he is beyond the process of our judicial tribunals, and on his failure of appearance, to apply such property to the just end of satisfying his debts." There is nothing illegal or wrong in such a purpose, and it should ordinarily be the duty of the courts to effect it by construing statutes creating the remedy liberally so as to accomplish that purpose. And no doubt such a policy would have been adopted but for the fact that the remedy is in derogation of common right, and that the courts in administering it act in the exercise of a special limited jurisdiction. As a result of this conflict between a just, honest, and legal legislative intent, and well established legal principles long and firmly embedded in the common law, there has been some difference in the principles adopted by different jurisdictions for their guidance in construing attachment statutes. Shinn onAttachments, sec. 8. Nor has that conflict been wholly absent from the decisions of this Court. Although it was held in Barneyv. Patterson, 6 H. J. 201, that an attachment after two nonests was not in derogation, but rather in mitigation, of the common law, that decision, while referred to, was not expressly adopted in Risewick v. Davis, 19 Md. 82, and what has come to be the established rule was very clearly stated in Evesson v.Selby, 32 Md. 345, where it is said: "The doctrine is familiar, that the proceedings in attachment being wholly statutory, and in contravention to the common law, they must strictly follow the provisions of the statute under which they are authorized. * * * It is true, as argued on the part of the appellants, that there need not be a literal compliance with the statute, but a substantial compliance is all that is necessary. Shivers v.Wilson, 5 H. J. 130." And to the same effect is this statement in Coward v. Dillinger, 56 Md. 60: "All property, however, within the limits of the state, whether belonging to residents or non-residents, is subject to its laws, and the state has the *Page 405
 right to prescribe how and in what manner such property shall be subjected to the claims of creditors. It is upon this principle that legislation in regard to attachment laws is founded. The proceeding is in rem — against the res, and not against the person. Being then a jurisdiction derived from statutory law, no principle is better established than that the attachment proceedings must upon their face show affirmatively that the requirements of the statute have been substantially complied with, otherwise the court issuing the attachment would be acting without jurisdiction and the judgment thereupon rendered would be void."
 As a result of these and later cases, such as Hedrick v.Markham, 132 Md. 162, the principle has become firmly established in this state that, while the attachment statutes will be strictly construed in determining what steps must be taken to confer jurisdiction on the court issuing the attachment, yet in determining in a given case whether the acts of the attaching creditor amount to a compliance with those requirements, the statutes will be more liberally construed, and that view is stated in Tonn v. Linders, 116 Md. 55. In that case the writ of summons was directed to the sheriff of Wicomico County, where the attachment issued, instead of to the sheriff of Worcester County, where the defendant resided, but the defendant happened to be in Wicomico County at the time and was duly summoned. The defendant moved to quash the attachment on the ground that no writ of summons directed against him had been issued to the sheriff of Worcester County, as required by the statute. But Judge Urner, speaking for this Court, in disposing of that objection, said: "When the whole object of this requirement has been gratified by the actual and regular service of a formal subpoena granted by the court whose jurisdiction is invoked, it would seem unduly technical to quash the attachment simply on the ground that the summons was not sent to a different county. It has been held that a substantial compliance with the terms of the statute is sufficient to give the court jurisdiction. Gunby v. Porter, 80 Md. 402; Evesson v. Selby,32 Md. 346; and the general policy of the law is indicated in a liberal provision *Page 406
 for amendments `so that all attachment cases may be tried on their real merits and the purposes of justice subserved,' and in the declaration that no such proceeding shall `be quashed or set aside for any defect in mere matter of form.'"
 The steady broadening of the right of amendment by successive legislative acts, so as to obviate the failure of attachment proceedings through errors and omissions which could readily be corrected or supplied, is in itself a sure index of a legislative intent and policy that, where the right to the remedy actually exists, it is not to be defeated by any error in the jurisdictional acts required by the statute, which can be corrected by seasonable amendment without injury to the defendant. That being true, it is the duty of the courts to give effect to that intent, where that can be done without violence to the clear language of the statute. Note (d), Alexander v.Worthington, 5 Md. 472.
 Applying these principles to the question under consideration, in our opinion the language of section 28 of article 9, supra,
 is broad enough to authorize an amendment to the bond filed in this case. The procedure in such cases is in no sense ritualistic, but each step has a definite and substantial purpose and reason. The object of the bond is to protect from loss the defendant, the garnishee, and every other person who may in fact be injured by the unjustified institution of the proceeding. If that purpose can be accomplished as well by an amended bond as by an original bond, there is no apparent reason why the plaintiff should not be permitted to file such an amended bond, or why, when filed, it should not be regarded as a complete compliance with the statutory requirement, requiring the filing of a bond as a condition precedent to issuing the writ.
 Such cases as McLuckie v. Williams, 68 Md. 262, andWanamaker v. Bowes, 36 Md. 42, are clearly not in conflict with that view. In each of these cases the Court was not dealing with an application to amend a bond, but with the sufficiency of the bonds respectively filed therein. In McLuckie v. Williams,supra, the bond ran to the defendant *Page 407
 and not to the State, and therefore clearly failed to meet the requirements of the statute, while in Wanamaker v. Bowes,supra, the bond was never executed by or for the principal, and the only question before the Court in those cases was whether the attachments respectively issued therein were void because no valid bond had been filed as required by the statute. Which, of course, was a different question from one involving the right of the plaintiff to correct a defective bond so as to give the protection intended by the statute which the original bond failed to give. In our opinion, therefore, the court erred in refusing to permit the plaintiff to amend his bond in accordance with his petition. The bond in its original form was mere nonsense, because of the transposition of the names of the parties in the condition clause. While it is probable that it was intended to comply with the requirements of the statute, it does not do so, and to hold that it does would not be to construe the bond but to write a new one. We have examined the authorities cited by the appellant to that point, but none of them go as far as we would have to go to sustain the bond in this case, and, if we were required to decide the question, we would find it difficult to hold that the original bond was valid. But inasmuch as the plaintiff has offered to file an amended bond which is valid, that question becomes immaterial and need not be decided.
 The third and last exception relates to the action of the trial court in quashing the attachment. Since the only defects which would have justified such action could have been corrected by amendment, and since the plaintiff offered to make the necessary amendments, there was error in this ruling also. Because of these errors, it will be necessary to reverse the order appealed from and remand the case for further proceedings.
 Order reversed and case remanded for further proceedings, withcosts to the appellant.
 PARKE, J., dissents. *Page 408


type: wikipedia

text:
 Biografia
 Proveniente da Urbino, eccelleva nella tecnica del chiaroscuro e nel disegno a china, particolarmente nelle scene di carattere religioso.
 Da giovanissimo entrò nella bottega di Federico Barocci, di cui fu uno dei più fedeli seguaci. Tra i suoi discepoli è da ricordare Giulio Cesare Begni.
 Suoi dipinti della Annunciazione e di Santa Francesca da Rimini si trovano nella chiesa di San Biagio a Roncofreddo. Dipinse una Adorazione dei Magi e una Crocifissione per la chiesa di San Giovanni Battista di Rimini.
 Bibliografia
 Romina Vitali, Antonio Cimatori detto Visacci, in Nel segno di Barocci. Allievi e seguaci tra Marche, Umbria, Siena, a cura di A.M. Ambrosini Massari, M. Cellini, Milano 2005, pp. 94-105.
 Altri progetti


text:
 24.11.2012
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 366/20
 Digriet tal-Qorti tal-Ġustizzja tas-27 ta’ Ġunju 2012 — Fuchshuber Agrarhandel GmbH vs Il-Kummissjoni Ewropea
 (Kawża C-491/11 P) (1)
 (Appell - Politika agrikola komuni - Xiri ta’ qamħirrun mill-aġenzija ta’ intervent tal-Ungerija - Ħażniet insuffiċjenti - Allegat ksur min-naħa tal-Kummissjoni tal-obbligi tagħha ta’ investigazzjoni - Responsabbiltà mhux kuntrattwali)
 2012/C 366/34
 Lingwa tal-kawża: il-Ġermaniż
 Partijiet
 Appellanti: Fuchshuber Agrarhandel GmbH (rappreżentant: G. Lehner, avukat)
 Parti oħra fil-proċedura: Il-Kummissjoni Ewropea (rappreżentanti: G. von Rintelen u D. Triantafyllou, aġenti)
 Suġġett
 Appell mid-digriet tal-Qorti Ġenerali (It-Tieni Awla) tal-21 ta’ Lulju 2011 — Fuchshuber Agrarhandel vs Il-Kummissjoni (T-451/10), li permezz tiegħu il-Qorti Ġenerali ċaħdet bħala manifestament nieqes minn kull bażi legali r-rikors għad-danni intiż sabiex jinkiseb kumpens għad-dannu allegatament imġarrab minħabba n-nuqqas ta’ investigazzjoni, mill-Kummissjoni, tal-kundizzjonijiet ta’ implementazzjoni tas-sejħiet għal offerti permanenti għall-bejgħ mill-ġdid ta’ ċereali fis-suq Komunitarju, f’dan il-każ ta’ qamħirrun fil-pussess tal-aġenzija ta’ intervent Ungeriż.
 Dispożittiv
 (1)
 L-appell huwa miċħud.
 (2)
 Fuchshuber Agrarhandel GmbH hija kkundannata għall-ispejjeż.
 (1) GU C 13, 14.01.2012


text:
 14.5.2005
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 115/2
 A BÍRÓSÁG ÍTÉLETE
 (harmadik tanács)
 2005. március 3.
 a C-32/03. sz. (Højesteret előzetes döntéshozatal iránti kérelme) I/S Fini H kontra Skatteministeriet (1) ügyben
 (Hatodik HÉA-irányelv - Adóalany fogalma - Adólevonási jog - Felszámolás - Közvetlen és azonnali kapcsolat - A gazdasági tevékenység egészével járó tevékenységek)
 (2005/C 115/03)
 Az eljárás nyelve: dán
 A C-32/03. sz. ügyben, a Bírósághoz az EK 234. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Højesteret (Dánia) a Bírósághoz 2003. január 28-án érkezett, 2003. január 22-i határozatával az előtte az I/S Fini H és a Skatteministeriet között folyamatban lévő eljárásban terjesztett elő, a Bíróság (harmadik tanács), tagjai: A. Rosas, a tanács elnöke, A. Borg Barthet, J.-P. Puissochet, J. Malenovský és U. Lõhmus (előadó) bírák, főtanácsnok: F. G. Jacobs, hivatalvezető: H. von Holstein hivatalvezető-helyettes, 2005. március 3-án meghozta ítéletét, amelynek rendelkező része a következő:
 Az 1995. április 10-i 95/7/EK irányelvvel módosított, a tagállamok forgalmi adóra vonatkozó jogszabályainak összehangolásáról – közös hozzáadottértékadó-rendszer: egységes adóalap-megállapításról szóló, 1977. május 17-i 77/388/EGK hatodik tanácsi irányelv 4. cikkének (1)–(3) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy az olyan személy, aki megszüntette kereskedelmi tevékenységét, de továbbra is fizeti a tevékenységhez korábban használt helyiség bérleti díját és költségeit, mivel a bérleti szerződés a felmondást kizáró kikötést tartalmaz, e cikk értelmében adóalanynak tekintendő, és jogosult az így kifizetett összegek utáni HÉA levonására, azzal a feltétellel, hogy a teljesített kifizetések és a kereskedelmi tevékenység között közvetlen és azonnali kapcsolat áll fenn, és hogy a csalárd vagy visszaélésre irányuló szándék hiánya megállapításra kerül.
 (1) HL C 83., 2003.4.5.


text:
 19.3.2008
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 76/37
 RICHTLINIE 2008/11/EG DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS UND DES RATES
 vom 11. März 2008
 zur Änderung der Richtlinie 2003/71/EG betreffend den Prospekt, der beim öffentlichen Angebot von Wertpapieren oder bei deren Zulassung zum Handel zu veröffentlichen ist, im Hinblick auf die der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse
 (Text von Bedeutung für den EWR)
 DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION —
 gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, insbesondere auf die Artikel 44 und 95,
 auf Vorschlag der Kommission,
 nach Stellungnahme des Europäischen Wirtschafts- und Sozialausschusses (1),
 nach Stellungnahme der Europäischen Zentralbank (2),
 nach dem Verfahren des Artikels 251 des Vertrags (3),
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 In der Richtlinie 2003/71/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (4) ist festgelegt, dass bestimmte Maßnahmen gemäß dem Beschluss 1999/468/EG des Rates vom 28. Juni 1999 zur Festlegung der Modalitäten für die Ausübung der der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse (5) zu erlassen sind.
 (2)
 Der Beschluss 1999/468/EG wurde durch den Beschluss 2006/512/EG geändert, mit dem für den Erlass von Durchführungsmaßnahmen von allgemeiner Tragweite zur Änderung nicht wesentlicher Bestimmungen eines nach dem Verfahren des Artikels 251 des Vertrags erlassenen Basisrechtsakts, auch durch Streichung einiger dieser Bestimmungen oder Ergänzung dieses Rechtsakts durch Hinzufügung neuer nicht wesentlicher Bestimmungen, das Regelungsverfahren mit Kontrolle eingeführt wurde.
 (3)
 Gemäß der Erklärung des Europäischen Parlaments, des Rates und der Kommission (6) zum Beschluss 2006/512/EG müssen Rechtsakte, die bereits in Kraft getreten sind und die nach dem Verfahren des Artikels 251 des Vertrags erlassen wurden, nach den geltenden Verfahren angepasst werden, damit das Regelungsverfahren mit Kontrolle auf sie angewandt werden kann.
 (4)
 Die Kommission sollte die Befugnis erhalten, die zur Durchführung der Richtlinie 2003/71/EG notwendigen Maßnahmen zu erlassen, um technischen Entwicklungen auf den Finanzmärkten Rechnung zu tragen und die einheitliche Anwendung dieser Richtlinie sicherzustellen. Es handelt sich um Maßnahmen, die darauf abstellen, Begriffsbestimmungen der Richtlinie 2003/71/EG anzupassen und Form und Inhalt des Prospekts zu präzisieren oder zu ergänzen. Da es sich hierbei um Maßnahmen von allgemeiner Tragweite handelt, die eine Änderung nicht wesentlicher Bestimmungen der Richtlinie 2003/71/EG durch Ergänzung um neue nicht wesentliche Bestimmungen bewirken, sind diese Maßnahmen nach dem Regelungsverfahren mit Kontrolle gemäß Artikel 5a des Beschlusses 1999/468/EG zu erlassen.
 (5)
 In der Richtlinie 2003/71/EG ist im Hinblick auf die der Kommission übertragenen Durchführungsbefugnisse eine zeitliche Begrenzung festgelegt. In ihrer Erklärung zum Beschluss 2006/512/EG stellen das Europäische Parlament, der Rat und die Kommission fest, dass dieser Beschluss eine zufrieden stellende horizontale Lösung für den Wunsch des Europäischen Parlaments darstellt, die Durchführung der im Mitentscheidungsverfahren angenommenen Rechtsakte zu kontrollieren, und dass der Kommission die Durchführungsbefugnisse ohne zeitliche Begrenzung übertragen werden sollten. Ferner haben das Europäischen Parlament und der Rat erklärt, dass sie dafür sorgen werden, dass Vorschläge zur Aufhebung von Bestimmungen in Rechtsakten, die eine zeitliche Begrenzung der Übertragung der Durchführungsbefugnisse an die Kommission vorsehen, so rasch wie möglich angenommen werden. Da das Regelungsverfahren mit Kontrolle nunmehr eingeführt ist, sollte die Bestimmung der Richtlinie 2003/71/EG, die eine zeitliche Begrenzung vorsieht, gestrichen werden.
 (6)
 Die Kommission sollte in regelmäßigen Zeitabständen das Funktionieren der Vorschriften für die ihr übertragenen Durchführungsbefugnisse bewerten, um es dem Europäischen Parlament und dem Rat zu ermöglichen, festzustellen, ob das Ausmaß dieser Befugnisse und die Verfahrensvorschriften für die Kommission angemessen sind und sowohl die Effizienz als auch die demokratische Rechenschaftspflicht sicherstellen.
 (7)
 Die Richtlinie 2003/71/EG sollte daher entsprechend geändert werden.
 (8)
 Da es sich bei den Änderungen, die mit der vorliegenden Richtlinie an der Richtlinie 2003/71/EG vorgenommen werden, um technische Anpassungen handelt, die ausschließlich das Ausschussverfahren betreffen, müssen sie von den Mitgliedstaaten nicht in nationales Recht umgesetzt werden. Es ist daher nicht erforderlich, Bestimmungen hierfür vorzusehen —
 HABEN FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
 Artikel 1
 Änderungen
 Die Richtlinie 2003/71/EG wird wie folgt geändert:
 1.
 Artikel 2 Absatz 4, Artikel 4 Absatz 3, Artikel 5 Absatz 5, Artikel 7 Absatz 1, Artikel 8 Absatz 4, Artikel 11 Absatz 3, Artikel 13 Absatz 7, Artikel 14 Absatz 8 und Artikel 15 Absatz 7 werden wie folgt geändert:
 a)
 Die Worte „nach dem in Artikel 24 Absatz 2 genannten Verfahren“ werden gestrichen.
 b)
 Folgender Satz wird angefügt:
 „Diese Maßnahmen zur Änderung nicht wesentlicher Bestimmungen dieser Richtlinie durch Ergänzung werden nach dem in Artikel 24 Absatz 2a genannten Regelungsverfahren mit Kontrolle erlassen.“
 2.
 Artikel 20 Absatz 3 erhält folgende Fassung:
 „(3) Um die einheitliche Anwendung dieser Richtlinie zu gewährleisten, erlässt die Kommission gemäß Artikel 5 und Artikel 7 Durchführungsmaßnahmen zur Festlegung allgemeiner Kriterien für die Gleichwertigkeit. Diese Maßnahmen zur Änderung nicht wesentlicher Bestimmungen dieser Richtlinie durch Ergänzung werden gemäß dem in Artikel 24 Absatz 2a genannten Regelungsverfahren mit Kontrolle erlassen.
 Auf der Grundlage der oben genannten Kriterien kann die Kommission nach dem in Artikel 24 Absatz 2 genannten Regelungsverfahren Durchführungsmaßnahmen erlassen, die feststellen, ob ein Drittstaat aufgrund seines innerstaatlichen Rechts oder aufgrund von Vorgehensweisen oder Verfahren, die auf von internationalen Organisationen festgelegten internationalen Standards basieren, einschließlich der Offenlegungsstandards der IOSCO, gewährleistet, dass die in diesem Staat erstellten Prospekte den Anforderungen dieser Richtlinie entsprechen.“
 3.
 Artikel 24 wird wie folgt geändert:
 a)
 Folgender Absatz wird angefügt:
 „(2a) Wird auf diesen Absatz Bezug genommen, so gelten Artikel 5a Absätze 1 bis 4 und Artikel 7 des Beschlusses 1999/468/EG unter Beachtung von dessen Artikel 8.“
 b)
 Die Absätze 3 und 4 erhalten folgende Fassung:
 „(3) Bis 31. Dezember 2010 und danach mindestens alle drei Jahre überprüft die Kommission die Vorschriften für ihre Durchführungsbefugnisse und legt dem Europäischen Parlament und dem Rat einen Bericht über das Funktionieren dieser Befugnisse vor. In dem Bericht wird insbesondere geprüft, ob die Kommission Änderungen zu dieser Richtlinie vorschlagen muss, um den angemessenen Umfang der ihr übertragenen Durchführungsbefugnisse zu gewährleisten. Die Schlussfolgerung, ob eine Änderung erforderlich ist oder nicht, muss eine detaillierte Begründung enthalten. Erforderlichenfalls wird dem Bericht ein Legislativvorschlag zur Änderung der Vorschriften für die Übertragung der Durchführungsbefugnisse an die Kommission beigefügt.“
 Artikel 2
 Inkrafttreten
 Diese Richtlinie tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
 Artikel 3
 Adressaten
 Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
 Geschehen zu Straßburg am 11. März 2008.
 In Namen des Europäischen Parlaments
 Der Präsident
 H.-G. PÖTTERING
 Im Namen des Rates
 Der Präsident
 J. LENARČIČ
 (1) ABl. C 161 vom 13.7.2007, S. 45.
 (2) ABl. C 39 vom 23.2.2007, S. 1.
 (3) Stellungnahme des Europäischen Parlaments vom 14. November 2007 (noch nicht im Amtsblatt veröffentlicht) und Beschluss des Rates vom 3. März 2008.
 (4) ABl. L 345 vom 31.12.2003, S. 64.
 (5) ABl. L 184 vom 17.7.1999, S. 23. Geändert durch den Beschluss 2006/512/EG (ABl. L 200 vom 22.7.2006, S. 11).
 (6) ABl. C 255 vom 21.10.2006, S. 1.


text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52005PC0552
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 8.11.2005KOM(2005) 552 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON ASETUS (EY, Euratom)Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 2005 {SEC(2005) 1417}(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |110 | Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Neuvoston on jokavuotiseen tapaan päätettävä henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 3 artiklan mukaisesti ennen vuoden loppua palkkojen ja eläkkeiden mukauttamisesta Eurostatin kertomuksen pohjalta laaditun komission ehdotuksen perusteella; mukautuksia sovelletaan 1 päivästä heinäkuuta. |120 | Yleistä Henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 3 artiklan mukaisesti palkkojen ja eläkkeiden mukauttaminen perustuu suoraan kansallisten virkamiesten palkkojen ostovoiman kehitykseen (erityisindikaattori), elinkustannusten kehitykseen Brysselissä (Brysselin kansainvälinen indeksi) sekä Eurostatin määrittämiin hintapariteetteihin. Erityisindikaattorilla mitataan jäsenvaltioiden keskushallintojen palveluksessa olevien kansallisten virkamiesten nettopalkkojen inflaatiokorjattu kehitys. Eurostat on määrittänyt kyseisen indikaattorin liitteessä XI olevan 1 artiklan 4 kohdassa mainittujen kahdeksan jäsenvaltion toimittamien tietojen pohjalta. Brysselin kansainvälisellä indeksillä mitataan elinkustannusten kehitys Brysselissä Euroopan yhteisöjen virkamiesten osalta. Tämän indeksin Eurostat on määrittänyt Belgian viranomaisten toimittamien tietojen pohjalta. Palkkojen hintapariteeteilla määritetään palkkoja vastaavat ostovoimat viitekaupunki Brysselin ja muiden asemapaikkojen välillä. Eurostat on laskenut hintapariteetit kansallisten tilastokeskusten myötävaikutuksella. Eläkkeiden hintapariteeteilla määritetään eläkkeitä vastaavat ostovoimat viitemaa Belgian ja muiden asuinmaiden välillä. Eurostat on laskenut hintapariteetit kansallisten tilastokeskusten myötävaikutuksella. |130 | Alalla aiemmin annetut säännökset Ehdotus palkkojen ja eläkkeiden mukauttamiseksi tehdään joka vuosi. |141 | Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen ja tavoitteiden kanssa Ei sovelleta. |SIDOSRYHMIEN KUULEMINEN JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Sidosryhmien kuuleminen |211 | Käytetyt kuulemistavat, tärkeimmät alat ja vastaajien yleinen profiili Ehdotuksesta on kuultu henkilöstön edustajia voimassa olevia menettelyjä noudattaen. |212 | Yhteenveto vastauksista ja niiden huomioon ottaminen Kuultujen osapuolten lausunnot on otettu huomioon ehdotuksessa. |Asiantuntijalausunnot |229 | Ulkoista asiantuntija-apua ei ole tarvittu. |230 | Vaikutusten arviointi – Ehdotuksen tarkoituksena on palkkojen ja eläkkeiden mukauttaminen voimassa olevan lainsäädännön mukaisesti. – Voimassa olevassa lainsäädännössä ei sallita muita vaihtoehtoja. |EHDOTUKSEN OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |305 | Tiivistelmä ehdotetuista toimista Eurostat on laatinut henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 1 artiklan mukaisesti kertomuksen elinkustannusten kehityksestä Brysselissä, kansallisten virkamiesten palkkojen ostovoiman kehityksestä ja korjauskertoimien perusteena olevista hintapariteeteista. 3.1. PALKKOJEN JA ELÄKKEIDEN MUKAUTTAMINEN BELGIASSA JA LUXEMBURGISSA Kansallisten virkamiesten palkkojen ostovoiman keskimääräinen kehitys viiteajanjaksona oli erityisindikaattorilla mitattuna 0,0 prosenttia. Elinkustannusten kehitys Brysselissä viiteajanjaksona oli Eurostatin laskemalla Brysselin kansainvälisellä indeksillä mitattuna 2,2 prosenttia. Henkilöstösääntöjen liitteessä XI olevan 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti mukautuksen arvo saadaan kertomalla erityisindikaattori ja Brysselin kansainvälinen indeksi keskenään sellaisina kuin Eurostat on ne määrittänyt. Ehdotettu Belgian ja Luxemburgin palkkojen ja eläkkeiden nettomukautus on siis 2,2 prosenttia. Liitteessä XI olevan 3 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti korjauskertoimia ei sovelleta Belgiassa eikä Luxemburgissa. 3.2. PALKKOJEN JA ELÄKKEIDEN MUKAUTTAMINEN MUUALLA KUIN BELGIASSA JA LUXEMBURGISSA Muissa maissa kuin Belgiassa ja Luxemburgissa palkkojen ja eläkkeiden mukautukset riippuvat Belgian ja Luxemburgin mukautuksesta sekä korjauskertoimien ja valuuttakurssin vaihtelusta. Asetuksesta ilmeneviin palkkoihin, eläkkeisiin ja palkanosan siirtoihin sovellettavat korjauskertoimet on laskettu seuraavasti: – Muiden asemapaikkojen kuin Belgian ja Luxemburgin VIRKAMIEHIIN sovellettavat korjauskertoimet: Eurostat on laskenut kansallisten tilastokeskusten myötävaikutuksella hintapariteetit, joiden avulla määritetään 1 päivänä heinäkuuta palkkojen ostovoiman vastaavuus Brysselin ja muiden asemapaikkojen välillä. Korjauskertoimet, joita sovelletaan muissa jäsenvaltioissa kuin Belgiassa ja Luxemburgissa työskenteleville Euroopan yhteisöjen virkamiehille ja muulle henkilöstölle maksettuihin palkkoihin, vahvistetaan 1 päivänä heinäkuuta sovellettujen hintapariteettien ja valuuttakurssien suhteen mukaisesti. – Muissa maissa kuin Belgiassa ja Luxemburgissa asuvien ELÄKKEISIIN ja PALKANSIIRTOIHIN sovellettavat korjauskertoimet: Eurostat on laskenut kansallisten tilastokeskusten myötävaikutuksella hintapariteetit, joiden avulla määritetään 1 päivänä heinäkuuta eläkkeiden ostovoiman vastaavuus Belgian ja muiden asuinmaiden välillä. Niiden henkilöiden eläkkeitä varten lasketut korjauskertoimet, joiden asuinpaikka on muissa maissa kuin Belgiassa tai Luxemburgissa, vahvistetaan 1 päivänä heinäkuuta sovellettujen hintapariteettien ja valuuttakurssien suhteen mukaisesti. Henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan säännösten mukaan mainitut kertoimet ovat suoraan sovellettavissa virkamiesten ja muun henkilöstön palkansiirtoihin. Henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 20 artiklan säännösten mukaan korjauskertoimia sovelletaan eläkkeisiin vain ennen 1 päivää toukokuuta 2004 ansaittuja oikeuksia vastaavalta osalta. Mainitun artiklan 2 kohdan säännösten mukaan eläkkeisiin sovellettavat korjauskertoimet ovat virkamiesten korjauskertoimien ja eläkkeitä varten laskettujen korjauskertoimien painotetun keskiarvon tulos. – Korjauskertoimien soveltamispäivä: Soveltamispäivä on 1 päivä heinäkuuta kaikkien paikkakuntien osalta, lukuun ottamatta niitä, joissa elinkustannukset ovat nousseet huomattavasti. Jälkimmäisten osalta korjauskerrointa aletaan soveltaa 16 päivänä toukokuuta, jos elinkustannukset ovat nousseet yli 6,3 prosenttia, tai 1 päivänä toukokuuta, jos elinkustannukset ovat nousseet yli 12,6 prosenttia. Elinkustannusten kehitys Belgian ja Luxemburgin ulkopuolella mitataan implisiittisten indeksien avulla. Nämä indeksit saadaan kertomalla Brysselin kansainvälinen indeksi hintapariteetin muutoksella. Mukautusta varten soveltamispäivä ennakoidaan asetuksessa mainituille paikkakunnille. |310 | Oikeusperusta Oikeusperusta on henkilöstösäännöt ja erityisesti niiden liite XI. |329 | Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotuksessa noudatetaan suhteellisuusperiaatetta seuraavista syistä: |331 | – Henkilöstösääntöjen liitteessä XI edellytetään neuvoston asetusta. |332 | – Taloudellinen taakka aiheutuu suoraan henkilöstösäännöissä säädetyn mukautusmenetelmän soveltamisesta. |Säädöslajin valinta |341 | Ehdotettu säädöslaji: asetus. |342 | Muut säädöslajit eivät tule kyseeseen seuraavista syistä: – Henkilöstösääntöjen liitteessä XI edellytetään neuvoston asetusta. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |401 | Vaikutus hallintomenoihin sekä palkkojen ja eläkkeiden mukauttamisesta johtuviin tuloihin esitetään yksityiskohtaisesti liitteenä olevassa rahoitusselvityksessä. |1. Ehdotus:NEUVOSTON ASETUS (EY, Euratom)Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 2005EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon Euroopan yhteisöjen erioikeuksista ja vapauksista tehdyn pöytäkirjan ja erityisesti sen 13 artiklan,ottaa huomioon asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) n:o 259/68[1] vahvistetut Euroopan yhteisöjen virkamiehiin sovellettavat henkilöstösäännöt ja muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot, ja erityisesti hankilöstösääntöjen 63, 64, 65 ja 82 artiklan sekä liitteet VII, XI ja XIII ja palvelussuhteen ehtojen 20 artiklan 1 kohdan, 64 artiklan ja 92 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Jotta Euroopan yhteisöjen virkamiehille ja muulle henkilöstölle voidaan taata jäsenvaltioiden kansallisten virkamiesten ostovoiman kehitystä vastaava kehitys, on paikallaan mukauttaa Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkoja ja eläkkeitä vuoden 2005 tarkistuksen yhteydessä,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaKorvataan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen 63 artiklan toisessa kohdassa oleva ilmaisu ”1 päivästä heinäkuuta 2004” ilmaisulla ”1 päivästä heinäkuuta 2005”.2 artiklaKorvataan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen 66 artiklassa oleva taulukko, joka koskee palkkojen ja eläkkeiden laskemiseen sovellettavia kuukausittaisia peruspalkkoja, seuraavalla taulukolla:[pic]3 artiklaVahvistetaan jäljempänä luetelluissa maissa tai asemapaikoissa työskentelevien virkamiesten ja muun henkilöstön palkkoihin sovellettavat korjauskertoimet 16 päivästä toukokuuta 2005 seuraavasti:- Ei ole.Vahvistetaan jäljempänä luetelluissa maissa asuvien virkamiesten ja muun henkilöstön eläkkeisiin sovellettavat korjauskertoimet 16 päivästä toukokuuta 2005 seuraavasti:- Ei ole.4 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen 64 artiklan nojalla virkamiesten ja muun henkilöstön palkkoihin sovellettavat korjauskertoimet jäljempänä olevan taulukon sarakkeen 2 mukaisesti.Vahvistetaan 1 päivästä tammikuuta 2006 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 17 artiklan 3 kohdan nojalla virkamiesten ja muun henkilöstön palkansiirtoihin sovellettavat korjauskertoimet jäljempänä olevan taulukon sarakkeen 3 mukaisesti.Vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 20 artiklan 2 kohdan nojalla eläkkeisiin sovellettavat korjauskertoimet jäljempänä olevan taulukon sarakkeen 4 mukaisesti.Vahvistetaan 1 päivästä toukokuuta 2006 henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 20 artiklan 2 kohdan nojalla eläkkeisiin sovellettavat korjauskertoimet jäljempänä olevan taulukon sarakkeen 5 mukaisesti.[pic]5 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen 42 a artiklassa tarkoitetun vanhempainloman aikaisen lisän määräksi 822,06 euroa ja yksinhuoltajavanhemmille 1096,07 euroa.6 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun kotitalouslisän perusosaksi 153,75 euroa.Vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun huollettavasta lapsesta maksettavan lisän määräksi 335,96 euroa.Vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun koulutuslisän määräksi 227,96 euroa.Vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun koulutuslisän määräksi 82,07 euroa.Vahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen 69 artiklassa ja sen liitteessä VII olevan 4 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun ulkomaankorvauksen vähimmäismääräksi 455,69 euroa.7 artiklaMukautetaan 1 päivästä tammikuuta 2006 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 8 artiklassa tarkoitettu kilometrikorvaus seuraavasti:0 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 0–200 km0,3417 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 201–1 000 km0,5695 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 1 001–2 000 km0,3417 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 2 001–3 000 km0,1139 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 3 001–4 000 km0,0548 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus on 4 001–10 000 km0 euroa kilometriltä matkaosuudelta, jonka pituus ylittää 10 000 km.Edellä oleviin lisätään kiinteämääräinen lisäkorvaus seuraavasti:- 170,84 euroa, jos asemapaikan ja lähtöpaikkakunnan välinen etäisyys rautateitse on 725–1 450 kilometriä,- 341,66 euroa, jos asemapaikan ja lähtöpaikkakunnan välinen etäisyys rautateitse on vähintään 1 450 kilometriä.8 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevan 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päivärahan määräksi- 35,31 euroa virkamiehelle, jolla on oikeus kotitalouslisään,- 28,47 euroa virkamiehelle, jolla ei ole oikeutta kotitalouslisään.9 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 24 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun asettautumiskorvauksen vähimmäismääräksi- 1005,33 euroa henkilölle, jolla on oikeus kotitalouslisään,- 597,77 euroa henkilölle, jolla ei ole oikeutta kotitalouslisään.10 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 28 a artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun työttömyyskorvauksen vähimmäismääräksi 1205,67 euroa, enimmäismääräksi 2411,35 euroa ja kiinteämääräiseksi vähennykseksi 1096,07 euroa.11 artiklaKorvataan muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 63 artiklassa oleva kuukausittaisia peruspalkkoja koskeva taulukko 1 päivästä heinäkuuta 2005 seuraavasti:[pic]12 artiklaKorvataan muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 93 artiklassa oleva kuukausittaisia peruspalkkoja koskeva taulukko 1 päivästä heinäkuuta 2005 seuraavasti:[pic]13 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 94 artiklassa tarkoitetun asettautumiskorvauksen vähimmäismääräksi- 756,18 euroa henkilölle, jolla on oikeus kotitalouslisään,- 448,32 euroa henkilölle, jolla ei ole oikeutta kotitalouslisään.14 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 muuhun henkilöstöön sovellettavien palvelussuhteen ehtojen 96 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetun työttömyyskorvauksen vähimmäismääräksi 904,26 euroa, enimmäismääräksi 1808,51 euroa ja kiinteämääräiseksi vähennykseksi 822,06 euroa.15 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 neuvoston asetuksen (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76[2] 1 artiklassa säädetyiksi korvauksiksi keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille 344,58 euroa, 520,10 euroa, 568,66 euroa ja 775,27 euroa.16 artiklaKorjataan 1 päivästä heinäkuuta 2005 neuvoston asetuksen (ETY, Euratom, EHTY) N:o 260/68[3] 4 artiklassa esitettyjä määriä kertoimella 4,974173.17 artiklaKorvataan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 8 artiklassa esitetty sovellettavia määriä koskeva taulukko seuraavalla taulukolla:[pic]18 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 14 artiklassa tarkoitetun huollettavasta lapsesta maksettavan lisän määriksi:[pic]19 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevassa 15 artiklassa tarkoitetun koulutuslisän määriksi:[pic]20 artiklaVahvistetaan 1 päivästä heinäkuuta 2005 henkilöstösääntöjen liitteessä XIII olevan 18 artiklan soveltamiseksi ennen 1 päivää toukokuuta 2004 voimassaolevassa henkilöstösääntöjen liitteessä VII olevassa 4 a artiklassa mainitun kiinteämääräisen korvauksen määräksi- 118,88 euroa kuukaudessa virkamiehille, joiden palkkaluokka on C 4 tai C 5,- 182,26 euroa kuukaudessa virkamiehille, joiden palkkaluokka on C 1, C 2 tai C 3.21 artiklaTämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...] päivänä [...]kuuta [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtajaSÄÄDÖKSEEN LIITTYVÄ RAHOITUSSELVITYSTämä rahoitusselvityslomake on perusteluosaa täydentävä liite. Perusteluosaan sisältyviä tietoja ei sen vuoksi tarvitse mainita tässä toiseen kertaan. Lomaketta täytettäessä olisi kuitenkin varmistettava, että luettavuus säilyy. Yksittäisiä kohtia selvennetään lomakkeen täyttöohjeissa, joihin on hyvä tutustua ennen lomakkeen täyttämistä.1. EHDOTUKSEN NIMI:NEUVOSTON ASETUS (EY, Euratom) Euroopan yhteisöjen virkamiesten ja muun henkilöstön palkkojen ja eläkkeiden sekä näihin palkkoihin ja eläkkeisiin liittyvien korjauskertoimien mukauttamisesta 1 päivästä heinäkuuta 20052. LUOKITTELU TOIMINTOPERUSTEISESSA JOHTAMIS- JA BUDJETOINTIJÄRJESTELMÄSSÄToimintalohko(t) sekä toiminto/toiminnot:Kaikki toimintalohkot ja toiminnot voivat tulla kysymykseen.3. BUDJETTIKOHTA/-KOHDAT3.1. Budjettikohdat (toimintamäärärahat sekä niihin liittyvät teknisen ja hallinnollisen avun määrärahat (entiset BA-budjettikohdat)) ja budjettinimikkeet:Menot: XX.01.01.01 Komissio ja luku 11 Muut toimielimetTulot: 400 – Veron tuotto toimielimen jäsenten, virkamiesten, muun henkilöstön ja eläkkeensaajien palkoista ja korvauksista; 404 – Palveluksessa olevien toimielinten jäsenten, virkamiesten ja muun henkilöstön palkkauksesta pidätettävän tilapäisen maksun tuotto; 410 – Henkilöstön osuus eläkejärjestelmän rahoituksesta.3.2. Toiminnan ja sen rahoitusvaikutusten kesto:Määrittelemätön3.3. Budjettitiedot (rivejä lisätään tarvittaessa):Budjettikohta | Menolaji | Uusi | EFTA osallistuu | Ehdokasmaat osallistuvat | Rahoitusnäkymien otsake |XX.01.01.01 ja luku 11 | ei-pakollinen | EI-JM[4] | EI | EI | EI | nro [5] |4. YHTEENVETO RESURSSEISTA4.1. Taloudelliset resurssit4.1.1. Yhteenveto maksusitoumusmäärärahoista (MSM) ja maksumäärärahoista (MM)milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)Menolaji | Kohdan nro | Vuosi n | n +1 | n + 2 | n +3 | n +4 | n + 5 ja myöh. | Yht. |Toimintamenot[5] |Maksusitoumusmäärärahat (MSM) | 8.1 | a |Maksumäärärahat (MM) | b |Viitemäärään sisältyvät hallintomenot[6] |Tekninen ja hallinnollinen apu (EI-JM) | 8.2.4 | c |VIITEMÄÄRÄ YHTEENSÄ |Maksusitoumusmäärärahat | a+c |Maksumäärärahat | b+c |Hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemäärään[7] |Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot (EI-JM) | 8.2.5 | d | 43,9 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | n.d. |Viitemäärään sisältymättömät hallintomenot lukuun ottamatta henkilöstömenoja ja niihin liittyviä menoja (EI-JM) | 8.2.6 | e |Toimenpiteen alustavat rahoituskustannukset yhteensäMSM YHTEENSÄ henkilöstökustannukset mukaan luettuina | a+c+d+e | 43,9 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | n.d. |MM YHTEENSÄ henkilöstökustannukset mukaan luettuina | b+c+d+e | 43,9 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | 87,8 | n.d. |Tiedot yhteisrahoituksestaJos ehdotukseen liittyy jäsenvaltioilta tai muilta tahoilta (jotka on ilmoitettava) saatavaa osarahoitusta, seuraavassa taulukossa ilmoitetaan kyseisen osarahoituksen arvioitu määrä (rivejä voidaan lisätä, jos rahoitusta saadaan useilta tahoilta):milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)Rahoitukseen osallistuva taho | Vuosi n | n + 1 | n + 2 | n + 3 | n + 4 | n + 5 ja myöh. | Yht. |........................ | f |MSM YHTEENSÄ yhteisrahoitus mukaan luettuna | a+c+d+e+f |4.1.2. Yhteensopivuus rahoitussuunnitelman kanssaX Ehdotus on nykyisen rahoitussuunnitelman mukainen.( Ehdotus edellyttää kyseeseen tulevan rahoitusnäkymien otsakkeen rahoitussuunnitelman muuttamista.( Ehdotus voi edellyttää toimielinten sopimuksen määräysten[8] soveltamista (ts. joustovälineen käyttöä tai rahoitusnäkymien tarkistamista).4.1.3. Vaikutukset tuloihin( Ehdotuksella ei ole vaikutuksia tuloihin.X Ehdotuksella on seuraavat vaikutukset tuloihin:Huomautus: Tuloihin kohdistuvan vaikutuksen laskutapaa koskevat täsmennykset ja huomautukset esitetään erillisessä liitteessä.milj. euroa (yhden desimaalin tarkkuudella)Ennen toteutusta [vuosi n] | Toteutuksen jälkeen |Henkilöstön määrä yhteensä |5. OMINAISPIIRTEET JA TAVOITTEETYksityiskohtainen selvitys ehdotuksen taustasta sisältyy perusteluosaan. Rahoitusselvityksen tässä osassa esitetään vain seuraavat lisätiedot:5.1. Tarve, johon ehdotuksella vastataan lyhyellä tai pitkällä aikavälilläHenkilöstösäännöissä säädetty velvollisuus5.2. Yhteisön osallistumisesta saatava lisäarvo, ehdotuksen johdonmukaisuus muiden rahoitusvälineiden kanssa sekä mahdolliset synergiaedutei sovelleta5.3. Ehdotuksen tavoitteet ja odotetut tulokset sekä näihin liittyvät indikaattorit toimintoperusteisessa johtamismallissaei sovelleta5.4. Toteutustapa (alustava)Mitä seuraavista menettelyistä[10] käytetään toiminnan toteuttamisessa?( Keskitetty hallinnointiX komissio hallinnoi suoraan: PMO- ( hallinnointivastuu siirretään- ( toimeenpanovirastoille- ( varainhoitoasetuksen 185 artiklassa tarkoitetuille yhteisöjen perustamille elimille- ( kansallisille julkisoikeudellisille yhteisöille tai julkisen palvelun tehtäviä suorittaville yhteisöille( Yhteistyössä toteutettava tai hajautettu hallinnointi- ( jäsenvaltioiden kanssa- ( kolmansien maiden kanssa( Hallinnointi yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa (tarkennettava)Huomautukset:6. SEURANTA JA ARVIOINTI6.1. Seurantamenettelyei sovelleta6.2. Arviointimenettely6.2.1. Ennakkoarviointiei sovelleta6.2.2. Väli-/jälkiarviointien perusteella toteutetut toimenpiteet (aikaisemmat kokemukset vastaavasta toiminnasta)ei sovelleta6.2.3. Tulevaa arviointia koskevat määräykset ja arviointien suorittamisvälitArviointi neljännen vuoden lopussa heinäkuusta 2004 alkaen7. PETOSTENTORJUNTAei sovelleta8. YKSITYISKOHTAINEN ERITTELY TARVITTAVISTA RESURSSEISTA8.1. Ehdotuksen tavoitteet ja niihin liittyvät rahoituskustannuksetMaksusitoumusmäärärahoina, milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)vuosi n | vuosi n+1 | vuosi n+2 | vuosi n+3 | vuosi n+4 | vuosi n+5 |Virkamiehet tai väliaikaiset toimihenkilöt[12] (XX 01 01) | A*/AD |B*, C*/AST |Momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstö[13] |Momenteilta XX 01 04/05 rahoitettava muu henkilöstö[14] |YHT. |8.2.2. Toimintaan liittyvien tehtävien kuvaus8.2.3. Henkilöresurssien lähteet (henkilöstösääntöjen alainen henkilöstö)(Jos lähteitä on useita, ilmoitetaan kustakin lähteestä peräisin olevien virkojen ja/tai toimien määrä)- ( Korvattavan tai jatkettavan ohjelman hallinnointiin osoitetut tämänhetkiset virat ja/tai toimet- ( Vuosistrategiaan ja alustavaan talousarvioesitykseen liittyvässä vuotta n koskevassa menettelyssä jo myönnetyt virat ja/tai toimet- ( Vuosistrategiaan ja alustavaan talousarvioesitykseen liittyvässä seuraavassa menettelyssä pyydettävät virat ja/tai toimet- ( Hallinnoinnista vastaavan henkilöstön nykyisten virkojen ja/tai toimien uudelleenjärjestely (henkilöstön sisäinen uudelleenjärjestely)- ( Vuodeksi n tarvittavat virat ja/tai toimet, jotka eivät sisälly vuosistrategiaan ja alustavaan talousarvioesitykseen liittyvään, kyseistä vuotta koskevaan menettelyyn8.2.4. Muut viitemäärään sisältyvät hallintomenot (XX 01 04/05 – hallintomenot)milj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)Budjettikohta (numero ja nimi) | Vuosi n | Vuosi n+1 | Vuosi n+2 | Vuosi n+3 | Vuosi n+4 | Vuosi n+5 ja myöh. | YHT. |1. Tekninen ja hallinnollinen apu (henkilöstökust. mukaan luettuina) |Toimeenpanovirastot[15] |Muu tekninen ja hallinnollinen apu |– sisäinen |– ulkoinen |Tekninen ja hallinnollinen apu yhteensä |8.2.5. Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot, jotka eivät sisälly viitemääräänmilj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)Laji | Vuosi n | Vuosi n+1 | Vuosi n+2 | Vuosi n+3 | Vuosi n+4 | Vuosi n+5 ja myöh. |Virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilöt (XX 01 01) |Momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstö (ylim. toimihlöt, kans. asiantuntijat, sopimussuhteinen hlöstö jne.) (budjettikohta ilmoitettava) |Henkilöstömenot ja niihin liittyvät menot yhteensä (EIVÄT sisälly viitemäärään) |Laskelma – virkamiehet ja väliaikaiset toimihenkilötTarvittaessa viitataan kohtaan 8.2.1.Laskelma – momentilta XX 01 02 rahoitettava henkilöstöTarvittaessa viitataan kohtaan 8.2.1.8.2.6. Muut hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemääräänmilj. euroa (kolmen desimaalin tarkkuudella)Vuosi n | Vuosi n+1 | Vuosi n+2 | Vuosi n+3 | Vuosi n+4 | Vuosi n+5 ja myöh. | YHT. |XX 01 02 11 01 – Virkamatkat |XX 01 02 11 02 – Konferenssit ja kokoukset |XX 01 02 11 03 – Komiteoiden kokoukset[16] |XX 01 02 11 04 – Selvitykset ja kuulemiset |XX 01 02 11 05 – Tietojärjestelmät |2. Muut hallintomenot yhteensä (XX 01 02 11) |3. Muut hallintomenojen kaltaiset menot (eritellään budjettikohdittain) |Hallintomenot yhteensä lukuun ottamatta henkilöstömenoja ja niihin liittyviä menoja (EIVÄT sisälly viitemäärään) |Laskelma – Muut hallintomenot, jotka eivät sisälly viitemäärään [1] Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY, EHTY, Euratom) N:o ..., EYVL L 56, 4.3.1968, s. 1.[2] Neuvoston asetus (EHTY, ETY, Euratom) N:o 300/76, annettu 9 päivänä helmikuuta 1976, edunsaajaryhmien, korvausten antamista koskevien edellytysten ja sellaisten korvausmäärien määrittämisestä, jotka voidaan myöntää keskeytyksettä tai vuorotyössä tehtäviään hoitaville virkamiehille EYVL L 38, 13.2.1976, s. 1). Asetus sellaisena kuin se on täydennettynä asetuksella (Euratom, EHTY, ETY) N:o 1307/87 (EYVL L 124, 13.5.1987, s. 6) ja viimeksi muutettuna asetuksella (EY, EHTY, Euratom) N:o ... (EUVL L ..., 1.1.2004, s. 1).[3] Neuvoston asetus (ETY, Euratom, EHTY) N:o 260/68, annettu 29 päivänä helmikuuta 1968, Euroopan yhteisöille suoritettavaan veroon sovellettavien edellytysten ja menettelyjen vahvistamisesta (EYVL L 56, 4.3.1968, s. 8). Asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (Euratom, EHTY, EY) N:o ... (EUVL L ..., ..., s. 1).[4] Jaksottamattomat määrärahat.[5] Menot, jotka eivät kuulu kyseisen osaston xx lukuun xx 01.[6] Menot, jotka otetaan osaston xx momentille xx 01 04.[7] Menot, jotka otetaan lukuun xx 01 muille momenteille kuin xx 01 04 tai xx 01 05.[8] Katso toimielinten sopimuksen 19 ja 24 kohta.[9] Taulukkoon lisätään sarakkeita, jos toiminnan kesto ylittää kuusi vuotta.[10] Jos käytetään useampaa kuin yhtä menettelyä, tämän kohdan huomautuksissa olisi annettava lisätietoja.[11] Kuten kuvattu kohdassa 5.3.[12] Kyseisen henkilöstön kustannukset EIVÄT sisälly viitemäärään.[13] Kyseisen henkilöstön kustannukset EIVÄT sisälly viitemäärään.[14] Kyseisen henkilöstön kustannukset sisältyvät viitemäärään.[15] Tässä olisi viitattava asianomaisia toimeenpanovirastoja koskeviin rahoitusselvityksiin.[16] Ilmoitetaan, millaisesta komiteasta on kysymys ja mihin ryhmään se kuuluu.


text:
Temeljna ustavna listina o samostojnosti in neodvisnosti Slovenije (kratko TUL) je temeljni dokument slovenske osamosvojitve, ki ga je takratna slovenska skupščina sprejela 25. junija 1991. Z njim je Slovenija razglasila neodvisnost in prevzela pristojnosti SFRJ na ozemlju Slovenije, priznala obstoječe meje SR Slovenije kot državne meje, zagotovila varstvo človekovih pravic vsem državljanom, pripadnikom manjšin pa tudi posebno varstvo, kot sledi iz meddržavnih pogodb. Skupaj z Deklaracijo o neodvisnosti Slovenije ter več zakoni, s katerimi je Slovenija prevzela prejšnje pristojnosti federacije na svojem ozemlju, predstavlja temelj slovenske državnosti.
 Galerija
 Zunanje povezave
 Objava ustavne listine v Uradnem listu št. 1/1991
 Popravek listine v Uradnem listu št. 19/1991
 Ustava Republike Slovenije
 1991 v pravu