text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 52006PC0084
 Priekšlikums Padomes regula ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas /* COM/2006/0084 galīgā redakcija - CNS 2006/0022 */
 [pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 13.07.2006COM(2006) 84 galīgā redakcija2006/0022 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas(IESNIEGUSI KOMISIJA)PASKAIDROJUMA RAKSTSKomisija, ierosinot grozīt Regulu (EK) Nr. 539/2001[1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 851/2005[2], vēlas sasniegt šādus mērķus:- regulāri pārskatot Regulu (EK) Nr. 539/2001, nodrošināt, ka tās pielikumu pašreizējais saturs – proti, to trešu valstu saraksts, kuru piederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, nepieciešamas vīzas (I pielikums), un to valstu saraksts, kuru piederīgie ir atbrīvoti no šādas prasības (II pielikums) – atbilst regulas 5. apsvērumā ietvertajiem kritērijiem, jo īpaši attiecībā uz nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību, un ka šajā sakarā valstis tiek pārceltas no viena regulas pielikuma uz otru;- papildināt abus regulas pielikumus tā, lai ar tiem pilnībā varētu īstenot mērķi, kas izriet no Līguma 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļas, proti, ka ar regulu visaptveroši jānosaka, vai trešas valsts piederīgajam ir jābūt vīzai vai tas ir atbrīvots no šādas prasības;- pielāgot bēgļiem un bezvalstniekiem piemērojamo režīmu tā, lai šīm personām būtu tiesības uz atbrīvojumu no vīzas prasības, ja tās dzīvo trešā valstī, kas iekļauta II pielikumā, bet lai šīs personas baudītu pilnīgu automātisku atbrīvojumu, ja tās dzīvo dalībvalstī;- pievienot jaunu gadījumu atbrīvojumam no vīzas prasības attiecībā uz personām, kam ir vietējās pierobežas satiksmes atļauja;- paredzēt iespēju atbrīvot no vīzas prasības bruņoto spēku personālu, kas pārvietojas NATO vai „Partnerattiecības – mieram” pasākumu ietvaros;- precizēt no parastajām pasēm atšķirīgu pasu kategorijas.Šis priekšlikums grozījumiem Regulā (EK) Nr. 539/2001 neattiecas uz konstatētajiem gadījumiem, kad attiecībā uz vīzām netiek piemērots savstarpības princips. Šos gadījumus aptver savstarpības mehānisms tā, kā tas ticis grozīts ar Regulu (EK) Nr. 851/2005.1. Regulas pielikumu pārskatīšana1.1. Trešu valstu pārcelšana no viena pielikuma uz otruSeviļas Eiropadome pirmoreiz uzsvēra nepieciešamību pārskatīt Regulas (EK) Nr. 539/2001 pielikumus. Pirmā pārskatīšana tika īstenota ar Regulu (EK) Nr. 453/2003[3], ar kuru Ekvadoru no II pielikuma pārcēla uz I pielikumu. Nolūkā veikt jaunu periodisko pārskatīšanu Komisija ir apkopojusi informāciju, tieši vēršoties pie dalībvalstīm, lai pārliecinātos, vai pašreizējais Regulas Nr. 539/2001 pielikumu saturs joprojām atbilst regulas kritērijiem. Dalībvalstu attiecīgi sniegto informāciju pārbaudīja, sastatot ar citu informāciju un statistikas datiem, ko izplata CIREFI ietvaros. Pamatojoties uz šo dažādo datu analīzi, Komisija ir izdarījusi šādus secinājumus.Pirmkārt, saņemtā informācija liecina par lielu un ilgstošu migrācijas spiedienu no Bolīvijas. Šis spiediens jo īpaši izpaužas lielajā neielaišanu skaitā uz ārējām robežām, kā arī lielajā izraidīšanu skaitā, kāds konstatēts vairākās dalībvalstīs. Tāpat nedrīkst neņemt vērā sabiedriskās kārtības dimensiju, jo arvien pieaug arī lēmumu skaits par Bolīvijas valsts piederīgo aizturēšanu, kā arī tiem piespriesto sodu skaits par noziedzīgiem nodarījumiem un nelegālo imigrāciju. Turklāt to Latīņamerikas valstu piederīgie, kuriem ieceļošanai vajadzīga vīza, cenšas apiet šo prasību, krāpnieciskā veidā iegūstot Bolīvijas pases. Pamatojoties uz šo apsvērumu kopumu, Komisija uzskata, ka saskaņā ar Regulas Nr. 539/2001 5. apsvērumā minētajiem kritērijiem ir pamats ierosināt pārcelt Bolīviju no II pielikuma uz I pielikumu.Otrkārt, Komisija ir konstatējusi, ka vīzas prasības piemērošana atsevišķu trešu valstu piederīgajiem nav pamatota, balstoties uz statistiku vai citu informāciju, kas dotu apstiprinājumu, ka attiecīgās valstis rada risku attiecībā uz Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumu un jo īpaši attiecībā uz nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību. Tāpat vīzu prasības uzturēšana nešķiet pamatota nedz no reģionālās vienotības, nedz Eiropas Savienības ārējo attiecību viedokļa. Turklāt Komisija neaprobežojās vienīgi ar novērojumiem dalībvalstīs, kurās piemēro Regulu (EK) Nr. 539/2001. Tā ņēma vērā arī vīzu politiku Apvienotajā Karalistē, Īrijā un Šveicē un izdarīja noderīgus secinājumus attiecībā uz nelegālās imigrācijas un sabiedriskās kārtības kritērijiem. Tāpēc ierosināts no I pielikuma uz II pielikumu pārcelt Antigvu un Barbudu, Bahamu salas, Barbadosu, Maurīciju, Sentkitsu-Nevisu, Seišela salas. Turklāt šādas izmaiņas ļautu pārvarēt pašreizējās praktiskās grūtības, kam par iemeslu ir tas, ka šajās valstīs vai nu nav nevienas dalībvalsts konsulāta (tā tas ir četrās no šīm valstīm) vai arī konsulāts ir tikai vienai dalībvalstij (šāda situācija ir divās pārējās valstīs). Paredzēts, ka atbrīvojums no vīzām attiecībā uz šo valstu piederīgajiem notiks paralēli un vienlaikus ar nolīguma par atbrīvojumu no vīzas prasības stāšanos spēkā ar attiecīgajām trešām valstīm, kas nodrošinās savstarpības ievērošanu un atbrīvojuma no vīzas prasības attiecināšanu uz visu dalībvalstu piederīgajiem.1.2. Konkrētām trešu valstu piederīgo kategorijām piemērojamā vīzu režīma noteikšanaTreškārt, Komisija nolēmusi darīt galu situācijai, kas ir pretrunā EK Līguma 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļai un Regulai (EK) Nr. 539/2001, kas pieņemta, pamatojoties uz šiem noteikumiem. Nav šaubu, ka trešu valstu sarakstiem jābūt visaptverošiem un jāaptver visi trešu valstu piederīgie. Šāda interpretācija izriet no paša panta teksta un, ja nepieciešams, ir pamatojama ar kopīgās vīzu politikas attīstības vēsturi, kas aizsākās ar vienota to trešu valstu saraksta izveidi, kuru piederīgajiem ieceļošanai vajadzīga vīza. Taču jākonstatē, ka atsevišķas personu kategorijas, kas nav Eiropas Savienības pilsoņi, nav iekļautas nedz Regulas (EK) Nr. 539/2001 I pielikumā, nedz tās II pielikumā. Tas attiecas uz British Nationals (Overseas) , kā arī uz personām, kas dažādā mērā ir „briti”, taču netiek uzskatītas par Apvienotās Karalistes piederīgajiem Kopienas tiesību izpratnē[4]. Saskaroties ar šo Regulas (EK) Nr. 539/2001 nepilnību, dalībvalstis ir pieņēmušas dažādus risinājumus – dažas uz šīm personām attiecinājušas vīzas prasību, citas atbrīvojušas no vīzas prasības. Komisijas informatīvajā paziņojumā par Regulu (EK) Nr. 539/2001[5] atspoguļota šī praktiskā realitāte, kas ir pretrunā ar Kopienas tiesībās paredzēto pilnīgo saskaņošanu.Lai darītu galu šādai situācijai, Komisija ierosina ievietot šīs personu kategorijas vai nu I pielikumā vai II pielikumā tā, lai šie divi saraksti būtu visaptveroši. Izvēloties vienu vai otru sarakstu, Komisija ņēma vērā Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumā minētos kritērijus.Komisija ierosina II pielikumā ievietot British Nationals (Overseas) . Šīs personas, kas saistītas ar Honkongas teritoriju, lielākoties ir Honkongas īpašās pārvaldes apgabala pasu turētāji un tādējādi atbrīvoti no vīzas prasības dalībvalstīs. Kā to jau vairākkārt konstatējušas dalībvalstis Padomes darba grupu apspriežu ietvaros, nav datu, kas liecinātu, ka šīs personas kā British Nationals (Overseas) varētu radīt migrācijas draudus vai draudus sabiedriskajai kārtībai. Uz British Nationals (Overseas) attiecas atpakaļuzņemšana Honkongā. Visbeidzot, pasēm, ko šīm personām izdevuši Apvienotās Karalistes dienesti, raksturīgi īpaši drošības elementi. Ņemot vērā visus šos apsvērumus, uz šīm personām attiecināts atbrīvojums no vīzas prasības (ko jau šobrīd bez jebkādām problēmām piemēro 9 dalībvalstis) šķiet pilnīgi pamatots. Priekšlikuma 5. panta 2. punkta mērķis ir izdarīt šos secinājumus un pievienot British Nationals (Overseas) Regulas (EK) Nr. 539/2001 II pielikumam. Tomēr nepieciešams pielikumā izveidot īpašu sadaļu, jo šīs personas nav piederīgas trešai valstij un, pamatojoties uz tām izdoto ceļošanas dokumentu, šīs personas arī nevar uzskatīt par Honkongas teritoriālajai vienībai piederīgām.Savukārt British Overseas Territories Citizens (BOTC), British Overseas Citizens (BOC), British Subjects un British Protected Persons (BPP) Komisija ierosina iekļaut I pielikumā. Ar British Territories Act 2002. gadā Apvienotās Karalistes pilsonības noteikumos tika izdarīti būtiski grozījumi, saskaņā ar kuriem lielais vairums BOTC var kļūt par British citizens un līdz ar to par Eiropas Savienības pilsoņiem. Attiecībā uz BOTC , kas nav kļuvuši par British citizens , kā arī uz BOC , British Subjects un BPP , šķiet, ka šo personu kategoriju saiti ar Apvienoto Karalisti var uzskatīt par ierobežotu, jo tām nav uzturēšanās tiesību (right of abode) un tās tiek pakļautas imigrācijas kontrolei. Turklāt pastāv liela nenoteiktība attiecībā uz šo personu iespējamām saitēm ar kādu citu valsti un par šādu saišu precīzu raksturu. Ņemot vērā šos dažādos apsvērumus, Komisija uzskata, ka uz šīm personu kategorijām jāattiecina vīzas prasība, jo tās rada nelegālas imigrācijas draudus[6]. Ar 5. panta 1. punktu šīs kategorijas tiek ievietotas I pielikumā. Tomēr nepieciešams izveidot īpašu sadaļu, jo šīs personas nav piederīgas kādai trešai valstij.2. Noteikumi, ko piemēro no parastajām pasēm atšķirīgu pasu turētājiemSaskaņā ar regulas 4. panta 1. punktu dalībvalstīm ir iespēja atbrīvot no vīzas prasības „diplomātisko, oficiālo un dienesta pasu turētājus”, savukārt Kopīgās konsulārās instrukcijas (KKI) 2. pielikums[7] attiecas uz „diplomātisko, oficiālo un dienesta pasu turētājiem”. Rokasgrāmata par ceļošanas dokumentiem, kuros var tikt ielīmēta vīza[8], attiecas uz trim kategorijām – diplomātiskajām, oficiālajām un īpašajām pasēm. Dažādos instrumentos izmantotās dažādās tipoloģijas ir par iemeslu neskaidrībām un var radīt praktiskas grūtības gadījumos, kad vienam vai otram pases veidam jāpiemēro noteikts režīms (vīzas prasība vai atbrīvojums no tās). Lai atrisinātu šīs grūtības un viestu skaidrību šajā jautājumā, Komisija ierosina precīzāku iedalījumu trīs pasu kategorijās („diplomātiskās pases, dienesta / oficiālās pases, īpašās pases”). Šāds nolūks ir priekšlikuma 1. panta 2. punktam. Protams, iedalījums jāizmanto arī KKI 2. pielikumā un rokasgrāmatā par ceļošanas dokumentiem. Šajā nolūkā jānāk klajā ar attiecīgiem lēmumu priekšlikumiem.Komisija arī plāno sniegt precizējumu attiecībā uz šai īpašo pasu turētāju kategorijai piemērojamo režīmu. Pamatojoties uz 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pašreizējo redakciju, var pieņemt, ka dalībvalstis var brīvi lemt par izņēmumu attiecībā uz vīzas prasību. Taču, kā izriet no 1. panta 1. punkta un 2. panta 1. punkta noteikumiem 2001. gada 24. aprīļa Regulā (EK) Nr. 789/2001[9], ar ko Padomei rezervē izpildu pilnvaras attiecībā uz dažiem sīki izstrādātiem noteikumiem un praktiskām procedūrām vīzu pieteikumu izskatīšanā, tas tā nav. Tādēļ ar šā priekšlikuma 1. panta 2. punktu 4. panta 1. punkta a) apakšpunktam pievieno atsauci uz procedūrām, kas paredzētas Regulā (EK) Nr. 789/2001.3. Atsevišķu iespēju pārveidošana, lai dalībvalstis varētu izdarīt izņēmumus attiecībā uz vīzas prasību saskaņotos atbrīvojuma gadījumosPašlaik Regulas (EK) Nr. 539/2001 3. un 4. pantā dalībvalstīm paredzētas vairākas iespējas lemt par izņēmumiem attiecībā uz vīzas prasību. Ņemot vērā 5. apsvērumā minētos kritērijus, jo īpaši nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību, šķiet pamatoti turpināt saskaņošanu, paredzot automātisku atbrīvojumu no vīzas prasības divām personu kategorijām, kas uzturas kādā no dalībvalstīm.3.1. Atzīti bēgļi un bezvalstniekiRegulas (EK) Nr. 539/2001 3. pantā paredzēts, ka uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem „var attiecināt atbrīvojumu no vīzas prasības, ja trešā valsts, kur viņi dzīvo un kura izdevusi viņu ceļošanas dokumentu, ir viena no II pielikumā uzskaitītajām trešajām valstīm”. Eiropas Savienības paplašināšanās, 2004. gada 1. maijā uzņemot desmit jaunas dalībvalstis, paradoksālā kārtā sašaurinājusi atbrīvojuma no vīzas prasības piemērošanas jomu, jo regulā neparedz atbrīvojuma no vīzas prasības attiecināšanu uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo tādas dalībvalsts teritorijā, kurā vēl pilnībā nepiemēro Šengenas acquis [10].Komisija ir paredzējusi labot šo neapmierinošo situāciju, jo īpaši tādēļ, ka to darīt skaidri aicinājis Eiropas Parlaments un Padome, risinot sarunas par regulas projektu, ar kuru izveido Kopienas kodeksu attiecībā uz noteikumiem par personu pārvietošanos pāri robežām (Šengenas robežkontroles kodeksu)[11]. Ņemot vērā nelegālās imigrācijas un sabiedriskās kārtības kritērijus, Komisija uzskata, ka var iet tālāk par vienkāršu atbrīvojuma iespēju. Tādēļ tā ierosina pievienot Regulas (EK) Nr. 539/2001 1. pantam automātisku atbrīvojumu no vīzas prasības atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo kādā no dalībvalstīm. Šāds atbrīvojums ļautu risināt, piemēram, Latvijas nepilsoņu situāciju, attiecībā uz kuriem joprojām nav ekvivalences starp uzturēšanās atļauju un vīzu, jo Padome vēl aizvien nav pieņēmusi ad hoc lēmumu par pilnīgu Šengenas noteikumu piemērošanu attiecībā uz jaunajām dalībvalstīm. Tādējādi ar šā priekšlikuma 1. panta 2. punktu tiek saglabāta iespēja atbrīvojumu no vīzas prasības attiecināt uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī, un iekļaut šo iespēju regulas 4. panta 2. punktā.3.2. Skolēni, kas piedalās skolēnu ekskursijāsRegulas (EK) Nr. 539/2001 4. panta 2. punktā paredzēta iespēja atbrīvot no vīzas prasības skolēnu ekskursijā braucošus skolēnus, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī. Tāpat kā uz atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, arī uz skolēniem, kas dzīvo dalībvalstī, kurā vēl pilnībā nepiemēro Šengenas acquis , nevar attiecināt atbrīvojumu no vīzas prasības. Komisija, vēlēdamās, cik vien iespējams, mazināt administratīvos šķēršļus skolēnu ekskursiju organizēšanai Eiropas Savienības iekšienē, ierosina papildināt Regulas (EK) Nr. 539/2001 1. pantu ar automātisku atbrīvojumu no vīzas prasības, attiecinot to uz kādā dalībvalstī dzīvojošiem skolēniem, kas brauc organizētā skolēnu ekskursijā. Vienlaikus ar šā priekšlikuma 1. panta 2. punktu regulas 4. panta 2. punktā tiek saglabāta iespēja atbrīvojumu no vīzas prasības attiecināt uz skolēniem, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī.4. Jauna atbrīvojuma no vīzas prasības pievienošana attiecībā uz personām, kas pārvietojas vietējās pierobežas satiksmes ietvarosKomisija 2005. gada 22. februārī nāca klajā ar priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko nosaka vietējās robežas satiksmes noteikumus pie dalībvalstu ārējām sauszemes robežām un ar ko groza Šengenas konvenciju un Kopējo konsulāro instrukciju[12]. Padomes diskusijās par šo priekšlikumu kļuva skaidrs, ka nepieciešams paredzēt īpašas pierobežas rezidenta atļaujas izdošanu, kas ļautu tās turētājam, kas piederīgs trešai valstij un uz kuru saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 539/2001 attiecas vīzas prasība, pierobežas zonā turp un atpakaļ pārvietoties bez vīzas. Komisija ir gatava pieņemt šādu pieeju ar nosacījumu, ka tas neietekmēs regulas galveno mērķi, proti, robežšķērsošanas atvieglošanu labticīgiem pierobežas rezidentiem. Ar juridisko pamatu saistītu apsvērumu dēļ šādu iespēju atbrīvot no vīzas prasības nevar ietvert regulā par vietējo pierobežas satiksmi, bet tā jāiekļauj Regulas (EK) Nr. 539/2001 1. panta 2. punktā, kurā pašlaik šāds gadījums nav paredzēts. Šāds nolūks ir šā priekšlikuma 1. panta 1. punktam.Regulu par vietējo robežas satiksmi, par kuru joprojām notiek apspriešanās, pieņems ar koplēmuma procedūru. Ja Padome un Eiropas Parlaments galu galā pieņemtu režīmu, kurā netiktu apvienots atbrīvojums no vīzas prasības un pārvietošanās pierobežas zonā ar īpašu rezidenta atļauju, Komisija grozītu savu priekšlikumu.5. Papildu iespēja atbrīvot no vīzas prasības bruņoto spēku personālu, kas pilda uzdevumus NATO un „Partnerattiecības – mieram” pasākumu ietvarosIespēja dalībvalstīm paredzēt Regulas (EK) Nr. 539/2001 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteikto izņēmumu no vīzas prasības attiecas vienīgi uz starptautisko organizāciju darbiniekiem. Ir konstatēts, ka dalībvalstis, kuras piemēro Regulu (EK) Nr. 539/2001 (izņemot Austriju, Somiju, Zviedriju, Kipru un Maltu) ir Ziemeļatlantijas līguma organizācijas (NATO) ietvaros uzņēmušās saistības attiecībā uz bruņoto spēku dalībnieku [personāla] pārvietošanos. Līgumā, ko Ziemeļatlantijas līguma organizācijas dalībnieces noslēdza Londonā 1951. gada 19. jūnijā attiecībā uz to bruņoto spēku statusu, III pantā noteikts, ka bruņoto spēku personāls „tiek atbrīvots no pasu un vīzu noteikumiem”. Tomēr III pantā paredzēts, ka jāuzrāda individuāla personas apliecība un individuāla vai kolektīva pārvietošanās pavēle. Šāda atbrīvojuma no vīzas prasības piemērošanas jomu apstiprināja ar Ziemeļatlantijas Līguma organizācijas dalībvalstu un valstu, kas piedalās programmā "Partnerattiecības – mieram", līgumu par to bruņoto spēku statusu, ko noslēdza Briselē 1995. gada 19. jūnijā. Saskaņā ar šā līguma I pantu, ja nav paredzēts citādi, 1951. gada līguma noteikumus tāpat piemēro 1995. gada līguma ietvaros. 1995. gada līgums neparedz nekādus izņēmumus attiecībā uz minēto 1951. gada līguma III pantu.Tādējādi no 1951. un 1995. gada līgumu noteikumiem izriet, ka dalībvalstu bruņoto spēku personāls var pārvietoties, būdams atbrīvots no pasu un vīzu noteikumiem. Šis atbrīvojums no vīzas prasības, kas jāievēro iepriekš minēto līgumu dalībvalstīm, nav atspoguļots Regulā (EK) Nr. 539/2001, bet to var attiecināt uz bruņoto spēku personālu, kas ir to trešu valstu piederīgie, kuras iekļautas regulas I pielikumā. Tāpēc pārredzamības un juridiskās noteiktības apsvērumu dēļ Regula (EK) Nr. 539/2001 jāpapildina, pievienojot atsauci uz atbrīvojumu no vīzas prasības, kas izriet no NATO un „Partnerattiecības – mieram” ietvaros noslēgtajiem līgumiem. Šāds nolūks ir ierosinātajam regulas 4. panta 2. punkta papildinājumam.2006/0022 (CNS)PriekšlikumsPADOMES REGULAar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecasEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[13],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[14],tā kā(1) Padomes 2001. gada 15. marta Regulas (EK) Nr. 539/2001 I un II pielikumā ievietotā to trešu valstu saraksta, kuru piederīgajiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir vajadzīga vīza, un to trešu valstu saraksta, kuru piederīgie ir atbrīvoti no vīzas prasības[15], sastādīšanai jānotiek un šiem sarakstiem jābūt saskaņā ar kritērijiem, kas uzskaitīti Regulas (EK) Nr. 539/2001 5. apsvērumā. Šķiet nepieciešama trešu valstu pārcelšana no viena pielikuma uz otru, jo īpaši ņemot vērā nelegālo imigrāciju un sabiedrisko kārtību.(2) Bolīvija jāpārceļ uz I pielikumu. Vīzas prasības piemērošanas sākuma diena attiecībā uz Bolīvijas piederīgajiem jānosaka tā, lai dalībvalstis varētu starplaikā denonsēt savus divpusējos nolīgumus ar Bolīviju un veikt visus administratīvos un organizatoriskos pasākumus, kādi nepieciešami, lai ieviestu attiecīgo vīzas prasību.(3) Antigva un Barbuda, Bahamu salas, Barbadosa, Maurīcija, Sentkitsa-Nevisa un Seišela salas jāpārceļ uz II pielikumu.Atbrīvojums no vīzas prasības attiecībā uz šo valstu piederīgajiem jāsāk piemērot tikai pēc divpusējā līguma par atbrīvojumu no vīzas prasības noslēgšanas starp Eiropas Kopienu un attiecīgo valsti.(4) Abiem Regulas (EK) Nr. 539/2001 pielikumiem jābūt visaptverošiem. . Šajā nolūkā abiem pielikumiem jāpievieno sadaļa, kas ļautu noteikt vīzu režīmu, kāds dalībvalstīm jāpiemēro tām personu kategorijām, kuras līdz šim dažās valstīs bija pakļautas vīzu režīmam, bet citās atbrīvotas no tā. Regulas I pielikumam jāpievieno dažādas „britu” izcelsmes kategorijas, kas nav Apvienotās Karalistes piederīgie Kopienas tiesību izpratnē, kā arī II pielikumam jāpievieno British Nationals (Overseas) .(5) Dalībvalstis var paredzēt no parastajām pasēm atšķirīgu pasu turētājiem izņēmumus attiecībā uz vīzas prasību. Ir svarīgi precīzi noteikt īpašo pasu veidus. No otras puses, Regulā (EK) Nr. 539/2001 ir jānorāda procedūras, kas piemērojamas šo izņēmumu piemērošanas gadījumos.(6) Dalībvalstīm ir iespēja atbrīvot no vīzas prasības atzītus bēgļus un bezvalstniekus, kas dzīvo II pielikumā iekļautā trešā valstī, kā arī kādā no šīm valstīm dzīvojošus skolēnus, kas piedalās skolēnu ekskursijā. Uz šīm divām personu kategorijām jāattiecina automātisks atbrīvojums no vīzas prasības uz laiku, kamēr tās dzīvo dalībvalstī.(7) Apspriešanās par vietējās pierobežas satiksmes režīma ieviešanu rezultātā radusies nepieciešamība paredzēt jaunu atbrīvojumu no vīzas prasības attiecībā uz vietējās pierobežas satiksmes atļauju turētājiem.(8) Režīmā, kas paredz izņēmumus no vīzas prasības, pilnībā jāatspoguļo pašreizējā prakse. Dažas dalībvalstis no vīzas prasības atbrīvo I pielikumā iekļauto trešu valstu piederīgos, kas ir bruņoto spēku personāls, kas pārvietojas Ziemeļatlantijas līguma organizācijas vai „Partnerattiecību – mieram” pasākumu ietvaros. Juridiskās noteiktības apsvērumu dēļ uz šādiem atbrīvojumiem, kas izriet no starptautiskām saistībām, kas ir ārpus Kopienas tiesībām, tomēr jābūt atsaucei Regulā (EK) Nr. 539/2001.(9) Regulā (EK) Nr. 539/2001 laika gaitā izdarītie grozījumi rada nepieciešamību uzlabot regulas struktūru un uztveramību, veicot tās teksta pārstrādāšanu, kas paredzēta vēlāk;(10) Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju ar šo regulu papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, ko Eiropas Savienības Padome noslēgusi ar Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē[16], uz ko attiecas 1. panta B punkts Padomes 1999. gada 17. maija Lēmumā 1999/437/EK par dažiem pasākumiem, lai piemērotu minēto nolīgumu[17].(11) Apvienotajai Karalistei un Īrijai nav saistoša Regula (EK) Nr. 539/2001. Tās nepiedalās šīs regulas pieņemšanā un tādējādi tā nav tām saistoša un nav jāpiemēro.(12) Attiecībā uz Šveici šī regula papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, ko noslēgušas Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveices konfederācija par Šveices konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā[18], uz ko attiecas 1. panta B punkts Padomes Lēmumā 1999/437/EK un 4. panta 1. punkts Padomes 2004. gada 25. oktobra lēmumā 2004/860/EK par Nolīguma parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un par dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu[19].IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsRegulu (EK) Nr. 539/2001 groza šādi.1. 1. pantu groza šādi:2. 1. punktam pievieno šādu daļu:„Neskarot saistības saskaņā ar Strasbūrā 1959. gada 20. aprīlī parakstīto Eiropas līgumu par bēgļu vīzu atcelšanu, atzītiem bēgļiem un bezvalstniekiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, jābūt vīzai, ja treša valsts, kurā viņi dzīvo un kura viņiem izdevusi ceļošanas dokumentu, ir treša valsts, kas iekļauta I pielikumā.”3. 2. punktam pievieno šādu daļu:„No vīzas prasības atbrīvoti arī:- I pielikuma sarakstā iekļautas trešas valsts piederīgie, kas ir vietējās pierobežas satiksmes atļauju turētāji, kuras dalībvalstis izdevušas, piemērojot Regulu Nr. .......- I pielikuma sarakstā iekļautai trešai valstij piederīgi skolēni, kas dzīvo dalībvalstī, ja šie skolēni piedalās kādas skolas skolēnu ekskursijā kāda konkrētās skolas skolotāja pavadībā;- atzīti bēgļi un bezvalstnieki, kas dzīvo dalībvalstī un ir šīs dalībvalsts izdota ceļošanas dokumenta turētāji.”- 4. pantu groza šādi:- 1. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:„a) diplomātisko pasu, dienesta / oficiālo pasu turētājiem vai īpašo pasu turētājiem saskaņā ar vienu vai otru no Regulas (EK) Nr. 789/2001 1. panta 1. punktā un 2. panta 1. punktā paredzētājām procedūrām.”4. 2. punktu aizstāj ar šādu:« 2. „Dalībvalsts var atbrīvot no vīzas prasības:a) I pielikuma sarakstā iekļautai trešai valstij piederīgus skolēnus, kas dzīvo II pielikuma sarakstā iekļautā trešā valstī, ja šie skolēni piedalās kādas skolas skolēnu ekskursijā kāda konkrētās skolas skolotāja pavadībā;b) atzītus bēgļus un bezvalstniekus, ja treša valsts, kurā viņi dzīvo un kura viņiem ir izdevusi ceļošanas dokumentu, ir kāda no II pielikumā minētajām trešām valstīm;c) bruņoto spēku personālu, kas pārvietojas NATO vai „Partnerattiecības – mieram” pasākumu ietvaros un kam ir personu un uzdevumu apliecinoši dokumenti, kādi paredzēti 1951. gada 19. jūnija Ziemeļatlantijas līguma organizācijas dalībvalstu līgumā par to bruņoto spēku statusu.”5. I pielikumu groza šādi:6. Iekļauj norādi uz Bolīviju;7. Svītro norādes uz Antigvu un Barbudu, Bahamu salām, Barbadosu, Maurīciju, Sentkitsu-Nevisu, Seišela salām.8. Pievieno šādu 3) punktu:"3) LIELBRITĀNIJAS PILSOŅI, KAS NAV LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀS KARALISTES PIEDERĪGIE KOPIENAS TIESĪBU IZPRATNĒ:British Overseas Territories CitizensBritish Overseas CitizensBritish SubjectsBritish Protected Persons ”9. II pielikumu groza šādi:10. Svītro norādi uz Bolīviju.11. Iekļauj šādas norādes:Antigva un BarbudaBahamu salasBarbadosaMaurīcijaSentkitsa-NevisaSeišela salas12. Pievieno šādu 3) punktu:"3) LIELBRITĀNIJAS PILSOŅI, KAS NAV LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀS KARALISTES PIEDERĪGIE KOPIENAS TIESĪBU IZPRATNĒ:British Nationals (Overseas) ”.2. pantsDalībvalstis piemēro vīzas prasību attiecībā uz Bolīvijas piederīgajiem, sākot no... .Dalībvalstis piemēro atbrīvojumu no vīzas prasības attiecībā uz Antigvas un Barbudas, Bahamu salu, Barbadosas, Maurīcijas, Senkitsas-Nevisas un Seišela salu piederīgajiem, sākot no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par atbrīvošanu no vīzas prasības starp Eiropas Kopienu un attiecīgo trešu valsti.3. pantsŠī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī .Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē, [...]Padomes vārdā –priekšsēdētājs[pic][pic][pic][pic][pic][pic] [1] OV L 81, 21.3.2001., 2. lpp.[2] OV L 141, 4.6.2005., 3. lpp.[3] OV L 69, 13.3.2003., 10. lpp.[4] Skat. Apvienotās Karalistes jaunāko, 1983. gada deklarāciju (OV C 23, 28.1.1983., 1. lpp.)[5] OV C 68, 21.3.2003., 11. lpp.[6] No minētā Komisijas 2003. gada paziņojuma izriet, ka vairumā dalībvalstu uz BOTC attiecas vīzas prasība.[7] Jaunākā redakcija: dokuments 12357/05, VISA 230 COMIX 586, 27.9.2005.[8] Jaunākā redakcija: dokuments 11599/05, VISA 200 COMIX 527, 29.7.2005.[9] OV L 116, 24.6.2001., 2. lpp.[10] Pievienošanās akta tehniskajos labojumos loģiski tika nolemts no Regulas Nr. 539/2001 II pielikuma svītrot norādi uz jaunajām dalībvalstīm.[11] Deklarācija attiecībā uz ārvalstnieku pasu un nepilsoņu pasu turētājiem: „Eiropas Parlaments un Padome aicina Komisiju nākt klajā ar priekšlikumiem Regulas (EK) Nr. 539/2001 pārskatīšanas ietvaros, lai atbrīvotu no vīzas prasības ārvalstnieku pasu un nepilsoņu pasu turētājus, kas dzīvo kādā no dalībvalstīm.”[12] KOM(2005)56 galīgais.[13] OV C [...], [...], [...]. lpp.[14] OV C [...], [...], [...]. lpp.[15] OV L .. ..[16] OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.[17] OV L 368, 15.12.2004., 26. lpp.[18] Padomes dokuments 13054/044 pieejams http://register.consilium.eu.int[19] OV L 370 17.12.2004., 78. lpp.


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 13.10.2011
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 268/12
 ROZPORZĄDZENIE WYKONAWCZE KOMISJI (UE) NR 1009/2011
 z dnia 12 października 2011 r.
 ustanawiające standardowe wartości celne w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 KOMISJA EUROPEJSKA,
 uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
 uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1),
 uwzględniając rozporządzenie wykonawcze Komisji (UE) nr 543/2011 z dnia 7 czerwca 2011 r. ustanawiające szczegółowe zasady stosowania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do sektorów owoców i warzyw oraz przetworzonych owoców i warzyw (2), w szczególności jego art. 136 ust. 1,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 Rozporządzenie wykonawcze (UE) nr 543/2011 przewiduje, w zastosowaniu wyników wielostronnych negocjacji handlowych Rundy Urugwajskiej, kryteria do ustalania przez Komisję standardowych wartości celnych dla przywozu z państw trzecich, w odniesieniu do produktów i okresów określonych w części A załącznika XVI do wspomnianego rozporządzenia,
 PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
 Artykuł 1
 Standardowe wartości celne w przywozie, o których mowa w art. 136 rozporządzenia wykonawczego (UE) nr 543/2011, są ustalone w załączniku do niniejszego rozporządzenia.
 Artykuł 2
 Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem 13 października 2011 r.
 Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
 Sporządzono w Brukseli dnia 12 października 2011 r.
 W imieniu Komisji, za Przewodniczącego,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Dyrektor Generalny ds. Rolnictwa i Rozwoju Obszarów Wiejskich
 (1) Dz.U. L 299 z 16.11.2007, s. 1.
 (2) Dz.U. L 157 z 15.6.2011, s. 1.
 ZAŁĄCZNIK
 Standardowe wartości celne w przywozie dla ustalania ceny wejścia niektórych owoców i warzyw
 (EUR/100 kg)
 Kod CN
 Kod krajów trzecich (1)
 Standardowa stawka celna w przywozie
 0702 00 00
 AL
 58,3
 EC
 36,3
 MA
 46,5
 MK
 42,0
 ZZ
 45,8
 0707 00 05
 AL
 65,0
 MK
 64,2
 TR
 132,0
 ZZ
 87,1
 0709 90 70
 TR
 123,3
 ZZ
 123,3
 0805 50 10
 AR
 68,2
 BR
 38,2
 CL
 60,5
 TR
 70,3
 UY
 56,8
 ZA
 80,8
 ZZ
 62,5
 0806 10 10
 BR
 245,1
 CL
 79,6
 MK
 85,4
 PE
 228,3
 TR
 116,1
 US
 275,5
 ZA
 65,0
 ZZ
 156,4
 0808 10 80
 CL
 69,1
 CN
 86,4
 NZ
 123,4
 ZA
 92,8
 ZZ
 92,9
 0808 20 50
 CL
 85,4
 CN
 55,3
 TR
 107,9
 ZZ
 82,9
 (1) Nomenklatura krajów ustalona w rozporządzeniu Komisji (WE) nr 1833/2006 (Dz.U. L 354 z 14.12.2006, s. 19). Kod „ZZ” odpowiada „innym pochodzeniom”.


type: caselaw

text:
 9.2.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 37/17
 Žaloba podaná dne 30. listopadu 2007 – Komise Evropských společenství v. Italská republika
 (Věc C-540/07)
 (2008/C 37/24)
 Jednací jazyk: italština
 Účastnice řízení
 Žalobkyně: Komise Evropských společenství (zástupci: R. Lyal a A. Aresu, zmocněnci)
 Žalovaná: Italská republika
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 určit, že Italská republika tím, že zachovává v platnosti nákladnější daňový režim pokud jde o dividendy vyplácené společnostem usazeným v jiných členských státech a ve státech EHP, než jaký se používá na domácí dividendy, nesplnila podivnosti uložené článkem 56 ES a článkem 40 dohody o Evropském hospodářském prostoru pokud jde o volný pohyb kapitálu mezi členskými státy a mezi smluvními státy dotčené dohody, jakož i povinnosti dle článku 31 téže dohody ve vztahu ke svobodě usazování mezi smluvními státy této dohody;
 —
 uložit Italské republice náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Evropská komise odkazuje na platné italské právní předpisy v této věci a rovněž na ty, které vycházejí ze Smlouvy, které podrobují rozdělování dividend neitalským společnostem (dividendy na vývoz) daňovému zacházení, které je mnohem méně příznivé než to, které se uplatní na rozdělení dividend italským společnostem (domácí dividendy).
 Evropská komise tvrdí, že tyto právní předpisy, které se však italská vláda chystá změnit, jsou v rozporu se zásadou volného pohybu kapitálu, jelikož mají negativní účinek na zisky a investiční rozhodnutí nerezidentů-akcionářů v italských společnostech, přičemž zároveň italským společnostem ztěžují získávání kapitálu v zahraničí. Měly by tedy být prohlášeny za jasné porušení článku 56 ES, který zakazuje jakékoliv omezení volného pohybu kapitálu mezi členskými státy, a článku 40 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Dohody o EHP), která podobným způsobem upravuje volný pohyb mezi smluvními státy této dohody.
 Krom toho dle tvrzení Evropské komise mohou být takové právní předpisy rovněž v rozporu s právem na usazování dle článku 31 Dohody o EHP, jelikož se použijí i na kontrolní účast nad italskými společnostmi, které jsou vlastněny společnostmi usazenými ve smluvních státech této dohody, účast, na kterou se jejich daňový systém harmonizovaný dle směrnice Společenství 90/435/EHS (1) nepoužije.
 V průběhu řízení o nesplnění povinnosti měla Evropská komise příležitost zkoumat argumenty italské republiky odůvodňující dotčené právní předpisy, ale došla k závěru, že tyto argumenty toto odůvodnění neposkytují. Nedávno však italská vláda oznámila svůj záměr změnit uvedené právní předpisy a uvést je do souladu se směrnicí Společenství. Tato žaloba může tento reformní postup urychlit.
 (1) Úř. věst. 1990, L 225, s. 6; Zvl. vyd. 09/01, s. 147.


type: wikipedia

text:
Ġużeppi De Piro (2 Novemberu 1877 – 17 Settembru 1933) kien saċerdot u l-fundatur tas-Soċjetà Missjunarja ta' San Pawl.
 Ħajja
 Ġużeppi De Piro twieled fit-2 ta' Novembru 1877, fl-Imdina. Kien is-seba' wieħed fost disat aħwa. Jekk f'dak iż-żmien in-nobbli kienu jqisuha ħaġa dispreġjattiva li jmorru jaħdmu, għalihom jidher li kien aktarx daqshekk ieħor diżonorevoli li jibagħtu lil uliedhom f'xi skola. Għall-familja De Piro, għalkemm waħda ta' barunijiet, il-każ jidher li kien differenti. Wara li ħa l-ewwel edukazzjoni tiegħu fid-dar tal-familja, Ġużeppi għadda għal-Liċeo.
 Hemmhekk baqa' sakemm qagħad għall-Matrikola li permezz tagħha daħal l-Universita` Rjali ta' Malta. Wara kors ta' tliet snin fl-Arti u x-Xjenza, hu beda l-istudju għal avukat. Sa minn tfulitu, De Piro kellu namra lejn l-Arti. Ġużeppi, iż-żagħżugħ pittur, kadett u student, kien qiegħed jagħmel l-ewwel sena ta' studju tal-Liġi. Iżda De Piro kien fuq kollox żagħżugħ li kellu l-għeruq tiegħu f'familja fejn kif stqarr l-Arċisqof Pietru Pace, "...ma kienx jara fiha ħlief eżempji ta' ħajja virtuża".
 Saċerdozju
 De Piro kien imtella' fit-talb u fid-direzzjoni spiritwali. Huwa kien ilu lest għas-sejħa minn meta kien għadu tifel żgħir. Hu nnifsu jesprimi bil-kitba tiegħu: "Fit-8 ta' Mejju 1898 wara novena lill-Verġni ta' Pompei, li fiha jiena tlabtha biex tgħinni nagħraf verament ir-rieda t'Alla għalija, jien ħassejt il-qawwa li niddeċiedi fis-sewwa, ċioè favur is-saċerdozju".
 Xejn ma waqqfu milli jsegwi din id-deċiżjoni. De Piro kellu n-nobbiltà xi jħalli. Din kienet tfisser fost l-oħrajn it-titlu nobiljari, ħafna proprjetà mobbli u mmobbli, stil ta' ħajja lussuża u komdu, popolarità fis-soċjetà, stima, awtorità, ħafna faċilitajiet,eċċ. De Piro jgħid ukoll x'għenu biex waslu biex isir saċerdot. Fost il-ħdax ir-raġuni favur is-saċerdozju, hu jippreżenta waħda li tispjega kollox; "ix-xewqa li ningħata kollni kemm jien lil Alla wara li Hu bata tant għad-dnubiet tiegħi". Wara li tkellem ma' ommu dwar id-deċiżjoni tiegħu u ġie mgħarraf l-Arċisqof Pace, saru l-arranġamenti meħtieġa u Ġużeppi mar Ruma biex joqgħod fil-Kulleġġ Capranica u jibda l-Filosofija fl-Università Gregoriana. Ċertament meta ċaħad għal ġid materjali, De Piro ma neħħiex minnu l-krejattività, il-kuraġġ, l-enerġija u d-dedikazzjoni li bihom hu kien diġà qed jidħol għal kull biċċa xogħol. Fil-fatt minn ittra li kiteb lil ommu fil-bidu ta' l-istudju tiegħu, jidher li hu kien ippjana li jagħmel għaxar snin Ruma : wara li jlesti l-kors istituzzjonali kellu l-ħsieb li jkompli l-ispeċjalizzazzjoni fil-Liġi Kanonika. Hawnhekk, iżda, hu importanti li wieħed jirreferi għal korrispondenza oħra li nkitbet bejn Ġużeppi u l-familjari tiegħu. Ħames xhur wara li hu kien beda l-Filosofija, u allura sitt xhur wara li kien kiteb lil ommu dwar il-pjan ta' studju, oħtu Tereżina kitbitlu biex tawguralu s-suċċess fl-istudji li kien qed jagħmel. Ġużeppi kiteb lil ommu u bla tlaqliq qalilha: "Nosserva 'l Teresina biex ma toqgħodx tagħmilli ċerti awguri b'tant serjetà. Hemm awgurju wieħed li naċċetta bil-qalb. Dan hu li jien nagħraf tajjeb ir-rieda ta' Alla, u nagħmilha b'mod perfett. Dan għalija jkun biżżejjed". Wara li ġie ordnat saċerdot f'San Ġwann Latern, fil-15 ta' Marzu 1902, u ġie jagħmel l-ewwel quddiesa solenni tiegħu fil-Katidral tal-Imdina, Ġużeppi De Piro mar lura Ruma biex jispiċċa t-tielet sena Teoloġija. Fi tmiem din is-sena akkademika hu ġie Malta għal żmien qasir ħafna qabel telaq lejn l-Isvizzera għall-kura. It-talb, l-għajn ta' faraġ u l-aqwa akkumpanjament, kif stqarr l-istess De Piro, għenuh biex jegħleb il-mumenti iebsa fejn kien imċaħħad li jmur San Ġużepp u jwettaq il-ħidma ta' missjunarju : "...qalb is-silġ tal-Alpi, u daqshekk 'il bogħod mill-pajjiż fejn ħsibt li npoġġi l-proġetti tiegħi fil-konkret ma kien baqagħli xejn għajr it-talb - l-aqwa kumpanija għalija - u tlabt, tlabt, tlabt." Dam hemm sena u nofs. Fit-2 ta' Marzu 1904 Dun Ġużepp ġie lura Malta.
 Il-Qaddej t'Alla żamm kuntatt kontinwu m'ommu permezz tal-ittri. Din tal-aħħar, għalkemm kellha wlied oħra, kellha fiduċja kbira f'binha Ġużeppi u spiss kienet tħoss in-nuqqas tiegħu meta kien barra minn xtutna, okkażjonalment f'Ruma minħabba raġunijiet akkademiċi u fl-iSvizzera għall-kura. Minħabba f'hekk, hu ħa ħsieb li jtaffilha dan id-dispjaċir tagħha b'korrispondenza regolari. Din l-affettività ma setax jgħixha bl-istess mod ma' missieru, li miet fil-bidu tal-1898.
 Fil-ministeru
 Fil-Parroċċa tal-Qrendi (1904-1907)
 Meta De Piro ġie lura Malta mill-iSvizzera, fejn kien ingħata kura, huwa kien saċerdot żagħżugħ ta' 27 sena. Kien mimli proġetti għall-futur. Fl-istess ħin xejn ma eżita li jistenna ftit aktar biex jista' jpoġġihom fil-prattika. Fil-fatt, meta wasal Malta, flok intefa' għax-xogħol hu għażel li jmur joqgħod għal xi żmien fid-dar li l-familja tiegħu kellha fil-Qrendi. Hu hemmhekk mar biex ikompli jieħu saħħtu imma fl-istess ħin ma qagħadx fil-għażż. Ir-reġistri tiegħu tal-quddies juru li kien iqaddes ta' kuljum fil-knisja parrokkjali. Iżda kien kontribut li De Piro almenu kellu l-ħsieb li jagħti hawnhekk kien marbut mal-formazzjoni kontinwata tal-kleru. Huwa kien ġa ra kif għamel biex ikkuntattja s-saċerdoti tal-parroċċi qrib il-Qrendi u ħejja għalihom programm ta' laqgħat li kellhom jitmexxew minn saċerdoti oħrajn speċjalizzati fil-materji magħżula. Kienet biss ħidma ġdida li ngħatatlu li waqqfitu milli jpoġġi dan il-proġett fil-prattika.
 Monsinjur u Djaknu tal-Kapitlu Metropolitan ta' Malta (1911-1933)
 De Piro kien ipprefera ħidma sempliċi u fqira fl-Istitut ta' San Ġużepp milli jagħmel parti mill-korp diplomatiku tal-Knisja. Biex wasal għal din l-għażla hu niżżel bil-miktub ir-raġunijiet tiegħu. Fl-istqarrijiet ta' De Piro toħroġ l-umiltà safja tiegħu: "Fl-Akkademia donni nkun qegħedt ruħi fil-għoli biex ħaddieħor jarani ħalli lili jerfagħni għal xi pożizzjoni tajba; imma hu tagħlim ċert li Ġesù għandu preferenza għal dawk li jixtiequ jinħbew...diġa' jkun infinitament iżjed milli jistħoqqli jekk nasal biex insir saċerdot."
 Din l-istess attitudni baqgħet fih kontinwament. Fil-fatt daqs għaxar snin wara li għamel l-għażla favur San Ġużepp, De Piro kellu quddiemu sfida oħra simili. Mons. Vinċenz Vassallo, li kien id-Djaknu tal-Kapitlu Metropolitan, kien qed jikber fl-età u allura beda' jfittex koadjatur għalih innifsu. Skont ittra miktuba lil De Piro minn Dun Mikiel Anġ Pace, kappillan tal-Arċisqof Pace, kien jidher li l-Eċċellenza tiegħu kien ħaseb fih. F'risposta li kiteb lill-istess Dun Mikiel Anġ, De Piro kien ċar ħafna: "Nitolbok twassal lill-Arċisqof ir-radd ta' ħajr tiegħi talli ħa ħsiebi u ried jgħollini fil-ġieħ. Agħmilli wkoll pjaċir li twassal lill-Arċisqof li l-ġieħ li ser jiġi offert lili ma jgħoddx għalija minħabba x-xogħol li għandi. Ngħid dan biss mingħajr ma noqgħod insemmi raġunijiet oħrajn. Għalhekk, hu impossibli li naċċetta." Lill-Arċisqof hu kitiblu kliem simili. Imma fir-risposta li bagħatlu bil-miktub l-Arċisqof innifsu, jidher aktar u aktar x'kienet l-attitudni ta' De Piro quddiem l-unuri: "Inti qatt ma fittixt la postijiet u lanqas dinjitajiet. Ilqa', għalhekk, minn idejn Alla din il-proposta u aċċettaha bħala att ta' ubbidjenza lejja..."
 Dun Ġużeppi De Piro spiċċa biex obda u aċċetta li jkun Monsinjur u wara anki Djaknu.
 Segretarju tal-Arċisqof Mawru Caruana (1915-1918)
 Mons. De Piro kien bniedem krejattiv ħafna u enerġetiku biżżejjed biex ipoġġi fil-prattika dak li kien jaħseb fih. Dan kien ġa wrieh fl-ewwel snin tas-saċerdozju tiegħu. Proprju minħabba f'hekk, wieħed ma tantx seta' jimmaġina li meta l-Arċisqof Mawru Caruana ġie Malta, hu kien sejjer jagħżel wieħed raġel li ħadem u bata fl-istess ħin: Ġużeppi De Piro. Hu kien ħa jagħżlu bħala l-ewwel segretarju tiegħu. Il-ħafna volumi ta' korrispondenza li kien hemm tul it-tliet snin ta' segretarjat ta' De Piro (1915-1918) juru biċ-ċar li hu kien bniedem verament tad-dover. Għalkemm barra din il-ħidma hu kien qed iwettaq diversi xogħlijiet oħra, qatt ma kien iħalli bla risposta lil min jiktiblu. Ir-responsabbiltà tiegħu kienet tidher ukoll fil-fatt li regolarment hu żamm kopji ta' materjal importanti.
 Il-Formazzjoni tas-Saċerdoti żgħażagħ (1915-)
 Ftit snin wara li De Piro ppjana proġett għall-formazzjoni tas-saċerdoti tal-parroċċi fil-qrib, hu ġie magħżul biex jagħmel parti minn kummissjoni li tieħu ħsieb il-formazzjoni tas-saċerdoti żgħażagħ. Kien żmien l-Ewwel Gwerra Dinjija. L-Arċisqof kien jinnota li meta s-seminaristi kienu jiġu ordnati saċerdoti u joħorġu mis-seminarju biex jibdew il-pastorali tagħhom huma kienu qegħdin isibu ruħhom fi problemi kbar. Mawru Caruana rrealizza li dawn il-qassisin novelli kienu jeħtieġu saċerdoti aktar maturi u ta' eżempju tajjeb li waqt li jakkumpanjawhom f'dik l-esperjenza ġdida għalihom ikunu jistgħu jgħinuhom jgħaddu bil-mod il-mod mill-ħajja tas-seminarju għall-ftuħ tal-appostolat. Fid-19 ta' Lulju 1915, l-Arċisqof ħareġ digriet li fih wera x'kellu f'moħħu. Hu kien sejjer ikun dak prinċipalment responsabbli tal-proġett. Imma fost il-membri msemmija Mons. De Piro kien qiegħed fl-ewwel post.
 Rettur tas-Seminarju Maġġuri fl-Imdina(1918-1920)
 Fit-30 ta' Settembru 1918 l-Arċisqof Caruana għażel u nnomina lil De Piro biex ikun Rettur tas-Seminarju Maġġuri fl-Imdina. Il-kliem tan-nomina hu ċar ħafna: "Aħna nafu tajjeb kemm int bniedem ta' skola, ta' ħajja tajba, u ta' tant merti fid-Djoċesi, speċjalment fl-uffiċju tiegħek ta' Segretarju Ġenerali tagħna : uffiċju li inti qdejtu billi għoġobt, mhux biss lilna, imma wkoll lil dawk kollha li kellhom bżonn tas-servizz tiegħek. Għalhekk lilek,...Dun Ġużepp...nagħżluk u tas-servizz tiegħek. Għalhekk lilek,...Dun Ġużepp...nagħżluk u ninnominawk Rettur tas-Seminarju Maġġuri ta' San Pawl fl-Imdina".
 Wara li kien ilu sentejn Rettur tas-Seminarju, fis-27 ta' Awissu 1920, hu talab lill-Arċisqof biex jekk dan ma kienx jaħsibha mod ieħor, lilu jserrħu mill-uffiċċju ta' Rettur. Iżda a parti din it-talba, ir-Rettur bagħat lill-Arċisqof relazzjoni ta' ħdax-il paġna. Fiha hu jagħti rapport dwar id-diversi aspetti tal-ħajja tas-Seminarju Maġġuri. Waqt li għamel hekk, lilna kompla jtina ħliel dwar il-persuna tiegħu nnifsu. Kien żmien diffiċli u ta' ħafna taħbit, iżda De Piro wera li jrid jagħmel impenn f'ħajtu u f'xogħlu. Wara il-ħidmiet kbar ta' De Piro, huwa ġie ppreżentat fost l-oħrajn bħala membru ta' l-Assemblea Nazzjonali li fl-1919 bdiet taħdem għat-tifsil ta' Kostituzzjoni adegwata għal Malta. F'din l-istess sena, ta sehmu fil-kisba tal-paċi waqt il-kwistjoni tas-Sette Giugno. Għalkemm De Piro kien ikun xi drabi fiżikament assenti mis-Seminarju, hu wera li kien b'għajnejh miftuħin "għall-ispirtu rivoluzzjonarju mifrux mad-dinja kollha u li daħal xi ftit anke fis-Seminarju."
 Il-Gudja flok il-Kappillan (1922)
 Minħabba tilwima bejn żewġ fratellanzi dwar statwa, il-Vigarju Kurat Dun Nikol Aquilina kellu jitlaq mill-parroċċa qisu maħrub. Il-paroċċa sfat magħluqa. Kien hemm saħansitra il-kawża l-Qorti. L-Arċisqof għamel xahar sħiħ jipprova jsib min jista' jieħu r-responsabbiltà tal-parroċċa. Ċertament f'din is-sitwazzjoni ħadd ma nstab li jista' jmexxi. Proprju minħabba f'hekk, l-Arċisqof ftakar f'Mons. De Piro. Dan is-saċerdot, sentejn qabel, kien talab li jitnaqqaslu x-xogħol fid-Djoċesi speċifikament biex jista' jingħata aktar għas-Soċjetà li kien waqqaf fl-1910. Issa meta l-Arċisqof kien qed jurih xewqtu dwar il-Gudja, għalkemm ir-responsabbiltajiet mhux naqsu kienu iżda żdiedu, hu mhux talli ma rrifjutax imma mar immedjatament u miegħu ħa tnejn mill-ftit membri tas-Soċjetà tiegħu. De Piro ta kull għajnuna lil Dun Nikol Abdilla, il-kappillan il-ġdid. Malli l-qagħda rranġat xi ftit, De Piro telaq mingħajr ebda pretensjoni. Ħidmietu f'dik il-parroċċa kienet lesta.
 Ministru tal-Kelma u tas-Sagramenti
 B'dak li ġa ngħad u dak li għad irid jissemma, wieħed jasal jikkonkludi li Mons. De Piro altru li kien qiegħed jagħti s-sehem mistenni minnu. Fl-istess ħin, il-Qaddej ta' Alla jidher li kien iħoss li ma kienx ikun jgħin biżżejjed il-vokazzjoni saċerdotali tiegħu jekk ma jħaddimx il-ministeru tal-predikazzjoni. Għad irridu ngħidu li hu pprova jgħix b'mod sħiħ il-mandat ta' Ġesù Kristu :"Morru fid-dinja kollha, xandru l-bxara t-tajba."
 Fiż-żmien meta kien għadu seminarista, De Piro ma tantx kien juri li kien sejjer ikun kapaċi jippriedka. Kien ibati minn infjammazzjoni fi griżmejh li barra li kienet qed tikkaġunalu l-uġigħ kienet qed toħloqlu diffikultajiet biex jitkellem. Għalkemm biż-żmien hu ħeles minn din il-marda, meta kien il-Qrendi bħala saċerdot novell hu kien għadu jbati l-konsegwenzi tat-T.B Kien għadu jibża' jaċċetta l-offerta li kien jagħmillu Mons. Debono, id-Direttur tal-Opra tal-Missjoni, biex jingħata għall-predikazzjoni fil-parroċċi ta' Malta. Madankollu meta għadda ftit żmien hu rebaħ din il-biża' u, għalkemm mhux ma' Mons. Debono, daħal b'dedikazzjoni għal dan l-appostolat.
 F'ħajtu De Piro għamel ħiltu biex xogħlu ikun dejjem eżatt u organizat. Fil-fatt, fl-Arkivji tas-Soċjetà għad hemm merfugħin prietki li hu kien jikteb, diversi drabi mill-bidu sal-aħħar, qabel jgħaddihom lill-udjenza. Għad hemm sal-lum it-total ta' mitejn u tnax, iżda li wħud mill-kitbiet mhumiex kompluti; juru li magħhom kien hemm aktar materjal. Oħrajn jagħmlu referenza għal xi waħda li tkun ġa saret imma li fil-fatt illum ma tinsabx mal-kollezzjoni. Huwa kien jerfagħhom klassifikati ġo files, priniċipalment skont il-kwalità tagħhom. Fuq quddiem tal-prietka, mhux darba u tnejn kiteb lil min kien ser jagħmilha jew anki jiddedika, fejn, meta u lil min. Għalkemm meta jipprietka hu kien juża l-Malti, il-preparazjoni miktuba kienet issir bit-Taljan, il-lingwa l-aktar faċli għal De Piro. Ġeneralment dawn il-prietki kienu jkunu marbutin sew mal-liturġija tal-Ħadd kif ukoll mal-eżerċizzi tar-Randan. Ġieli kien mitlub li jipprietka f'okkażjonijiet aktar speċjali u solenni bħalma kienu l-Kungress Ewkaristiku tal-1913, iċ-ċentinarju ta' San Franġisk t'Assisi jew Sant'Antnin ta' Padova. Peress li l-Qaddej t'Alla għex is-saċerdozju tiegħu fiż-żmien meta l-Papiet kienu qed jimbuttaw id-devozzjoni lejn il-Qalb ta' Ġesù, De Piro ħass il-ħtieġa li jipprietka din l-istess devozzjoni. Fil-fatt għandna xejn inqas minn tlettax-il prietka dwar il-Qalb Imqaddsa.
 Għal dik li hi amministrazzjoni ta' sagramenti, wieħed ma tantx jista' jistenna li jsib dokumenti. Madankollu, xi intervisti li saru fis-snin sittin u sebgħin minn membri tas-Soċjetà lil nies li kienu jafu lil De Piro, jagħtu xi indikazzjonijiet. Skont kitba minnhom: "Għall-qrar hu kien imfittex ħafna, u kien jgħaddi s-sigħat fil-konfessjonarju".
 Ċittadin li ħabb lil pajjiżu
 Ġa ngħad li wara li Mons. De Piro ġie magħżul Rettur tas-Seminarju Maġġuri ta' Malta u beda' għaddej iż-żmien, hu beda jħoss li ma kienx possibbli għalih li jwettaq dik ir-responsabbiltà sewwa waqt li jibqa' jmexxi d-diversi ħidmiet li kellu f'dak l-istess żmien. Fit-talba tal-eżonerazzjoni li hu għamel lill-Arċisqof fis-27 ta' Awwissu 1920, hu jsemmi: "...l-Istitut għall-Missjonijiet Barranin." Imma minn barra s-Soċjetà reliġjuża-missjunarja li hu kien waqqaf u li kien qed jidderieġi, kellu ħafna ħidmiet oħrajn. Fost dawn semmejna s-sehem li ta fil-ħajja politika ta' pajjiżna.
 Membru tal-Assemblea Nazzjonali (1918-1921)
 Fit-23 ta' Novembru 1918, it-Tabib Sir Filippo Sceberras ħa f'idejh l-organizzazzjoni li kellha tieħu ħsieb dak kollu li kien meħtieġ biex Malta tasal ikollha Kostituzzjoni. It-Tabib Sceberras ma riedx li biċċa xogħol bħal din tiġi f'idejn il-politiċi. Allura huwa għamel sejħa lil kull assoċċjazzjoni ta' Malta u Għawdex biex huma jibagħtu r-rappreżentanti tagħhom. Fost l-erba' Monsinjuri li dehru għall-Kapitlu tal-Katidral ta' Malta, kien hemm Mons. De Piro.
 L-Assemblea Nazzjonali li sejjaħ Sceberras, iltaqgħet ħames darbiet bejn il-25 ta' Frar 1919 u s-27 ta' Marzu, 1921. Imma fis-7 ta' Ġunju 1919, il-membri tal-Assemblea, li kienu jgħoddu mitejn u sebgħin, iddeċidew li jintgħażel rappreżentant wieħed għal kull sezzjoni importanti u dawn jiffurmaw Kummissjoni Ċentrali, dejjem għat-tifsil tal-Kostituzzjoni. Il-membri li ntgħażlu kienu ħmistax biss. Fost dawn kien hemm mill-ġdid Mons. De Piro biex jirrappreżenta l-Kapitlu tal-Kattidral ta' Malta, u fl-aħħar mill-aħħar lill-kleru kollu ta' pajjiżna.
 Din il-Kummissjoni ltaqgħet erbatax-il darba. Ovvjament bħalma jiġri f'laqgħat bħal dawn, il-ħin ma kien ifisser xejn għax dawn is-seduti kienu jieħdu fit-tul. Iżda l-impenn ta' De Piro ma jitfissirx biss mill-fatt li hu kien jattendi regolarment kemm għal-laqgħat tal-Assemblea kif ukoll għal dawk tal-Kummissjoni Ċentrali. La kien qiegħed jirrappreżenta l-Kapitlu tal-Kattidral, allura qabel il-laqgħat imsemmija kien jeħtieġlu li jiltaqa' mal-Monsinjuri ħalli magħhom jara x'kellu jingħad lill-Assemblea jew lill-Kummissjoni. Wara l-laqgħat ta' dawn tal-aħħar, kien ċertament jerġa' jiltaqa' mal-Kapitulari biex jaġġornahom. Ma' dawn ċertament kien irid jagħmel ħafna riċerki waħdu. Meta twaqqfet is-Sotto Kummissjoni biex tistudja speċifikament ir-Reliġjon fil-Kostituzzjoni, għalkemm De Piro ma kienx membru, hu ħa ħsieb li jwassal il-proposti tal-Kapitlu tal-Kattidral u ressaqhom b'dik il-ħeġġa kollha li ma kinitx għajr il-prodott ta' twemmin sħiħ. Mill-ġdid dan kollu kien ifisser ħafna sigħat ta' xogħol fil-moħbi.
 Strument ta' paċi fil-ġrajja tas-7 ta' Ġunju (1919)
 Iżda dawn il-laqgħat kollha, bil-preparazzjoni għalihom u kultant b'laqgħat oħra mal-Kapitlu li hu kien jirrappreżenta, ma kinux kollox. Proprju waqt il-laqgħa tas-7 ta' Ġunju, it-tieni waħda tal-Assemblea, daħlet bħal feles l-istorja iebsa u delikata tas-Sette Giugno. Xi uħud mill-Maltin, miġbura fil-Belt Valletta, telgħu fis-Sala tal-Giovane Malta u xtaqu li l-mitejn u sebgħin membru tal-Assemblea jintervjenu għalihom quddiem il-Gvern Ingliż. Dan, iżda, ma seħħx."Bi ftit ta' diffikultà", jgħid il-Konti Caruana Gatto, "ġiet iffurmata delegazzjoni. Il-biċċa l-kbira tal-membri fittxew okkażjoni biex iwarrbu minn dak iċ-Ċirkolu". De Piro ma kienx minn dawn tal-aħħar. Flimkien mal-Avukat A. Caruana Gatto nnifsu, l-Avukat Serafin Vella, Dun Nerik Dandria, il-Kunsillier G. Vassallo u Salvu Zammit Hammet, De Piro ħabrek bla waqfien u għal tlett ijiem sħaħ, biex jinkisbu xi drittijiet li għalihom kienu qed jiġġieldu l-Maltin... u fuq kollox il-paċi. Meta, wara dawn il-ġrajjiet twaqqfet Kummissjoni ta' Inkjesta biex tisma' x-xhieda, De Piro kien wieħed minn dawk li ta l-informazzjoni li kellu. Kien attent li jgħid biss id-dritt u s-sewwa. La ried ixaqleb lejn l-Ingliżi u lanqas lejn il-Maltin. Barra minn hekk, meta x-xhieda kienet tinvolvi persuni, hu qagħad attent li ma jgħid l-ebda kelma żejda. Anke meta dan kien jinvolvi xi inġustizzja li saret lilu personalment, hu pprefera li jbatiha u jaħbiha ġo fih bla ma jxandarha. Meta, imbagħad, twaqqaf il-Kumitat "Pro Maltesi Morti il 7 e 8 giugno" biex jgħin lill-familji tal-vittmi, De Piro reġa' ta l-kontribut tiegħu, din id-darba bħala kaxxier.
 Strument ta' paċi bejn Lord Strickland u l-Knisja (1930)
 La l-kisba tal-Kostituzzjoni tal-1921 u lanqas l-ikkalmar tal-kwistjonijiet tas-Sette Giugno ma kienu t-tmiem tas-sehem li De Piro ta fil-ħajja politika ta' Malta. F'inqas minn għaxar snin wara dawn il-ġrajjiet huwa kellu jerġa' jidħol f'dik li Mons. Dandria qies il-gwerra bħala l-iżjed ħaġa ħarxa li qatt inqalgħet kontra l-Knisja u l-Kleru. Din waslet ħafna problemi kif ukoll mistoqsijiet, il-kwistjoni bejn Lord Strickland u l-Knisja.
 Meta fl-1927 Strickland, il-mexxej tal-Partit Kostituzzjonali, ħa l-gvern f'idejh, huwa beda juri d-disapprovazzjoni tiegħu għall-fatt li fl-Assemblea Leġislattiva ta' Malta kien hemm il-qassisin. Fl-1928 din il-kwistjoni ħraxet aktar għax iż-żewġ saċerdoti li kien hemm fl-Assemblea vvutaw kontra l-budget li ressaq Strickland, u allura ma għaddiex. It-tensjoni bejn iż-żewġ naħat kompliet tibker. Wara ħafna problemi u inkwiet, reġa' daħal De Piro. Huwa kien l-bniedem li kiseb il-paċi bejn iż-żewġ naħat. Għalkemm għadda ż-żmien, dan il-kontribut favur il-paċi baqa' mfakkar. Fil-fatt, tliet snin wara l-ġrajjiet infushom u propjru jumejn wara l-mewt tal-Qaddej t'Alla, waħda mill-gazzetti Maltin dehrilha li għandha tfakkru billi tirreferi għas-sehem f'dawn is-seħħiet. Iċ-ċertifikat tagħtulu proprju l-gazzetta tal-partit ta' Strickland: "Fi żmien li m'ilux wisq li għadda, kien hawn okkażjoni magħrufa li fiha Mons. De Piro kellu sehem sewwa u ta' ġid għal Malta. Hu ta s-sehem siewi tiegħu fil-qasam politiku, b'ħidma li bilkemm qatt dehret fil-beraħ. Fil-fatt, kien prinċipalment bil-ħila, ħidma u tattika tiegħu li t-tilwima politika u reliġjuża waslet biex waqfet... bil-ħila tiegħu, ir-relazzjonijiet bejn Knisja u Stat reġgħu ġew għall-istat tradizzjonali tagħhom: jiġifieri għal stat ta' paċi u kollaborazzjoni sinċiera. Ħadd daqsu ma kien tant adattat għal dik il-biċċa xogħol iebsa. Ħadd ma kien igawdi iżjed minnu l-fiduċja taż-żewġ naħat. Ħadd iżjed minnu ma kellu l-kwalitajiet meħtieġa biex jieħu f'idejh missjoni tant delikata. Żgur li ħadd ma kien hemm kapaċi iżjed minnu biex iwassal dik it-tilwima għal konklużjoni li ferrħitna."
 Senatur fit-Tielet Parlament Malti (1932-33)
 Minkejja l-oppożizzjoni ta' Strickland għall-preżenza tal-kleru fil-Parlament, meta fl-1932 reġgħet ingħatat il-kostituzzjoni lil Malta, l-Arċisqof Mawru Caruana xorta nnomina żewġ saċerdoti biex ikunu membri tas-Senat fit-Tielet Parlament. De Piro kien wieħed minnhom. Id-Daily Malta Chronicle qalet x'kien li ħajjar lil De Piro biex jaċċetta dan ix-xogħol meta diġà kellu tant responsabiltajiet: "Għal ftit iżjed minn sena, minn mindu nfetaħ il-Parlament preżenti, Mons. De Piro tgħabba b'ħidma oħra mal-ħafna li kellu. Hu ntgħażel bħala wieħed mir-rappreżentanti tal-Arċisqof fis-Senat. Aħna nħossu li għandna niġġudikaw li hu aċċetta li jidħol għal dik il-ħidma għaliex ra li dak kien dmir tiegħu u għaliex qatt ma fittex dak li jaqbillu. Is-sens tad-dmir u d-dedikazzjoni għall-oħrajn, fil-karattru tiegħu, dejjem inħassu li kienu qabel kull ħaġa oħra. Hu tqabad dejjem mingħajr qatt ma daħal fit-tilwim ta' bejn partit u ieħor."
 Għalkemm kien regolari fl-attendenza tiegħu, De Piro tkellem darba waħda biss, fil-21 ta' Frar 1933. Quddiem is-Senat kien hemm każ ta' difiża tal-moralità pubblika. "Sur President, jiddispjaċini ħafna li kwistjoni ta' moralità li kulħadd imissu jorbotha ma' qalbu u li fiha kien imiss li lkoll kemm aħna nimxu id f'id, ġiet imkaxkra fil-kamp tal-politika... dwar dak li jmiss lill-moralità, inħoss li l-mozzjoni li llum għandna quddiemna tagħtini l-possibiltà, u turini li jien fid-dmir li niftaħ fommi. Jiddispjaċini li jkolli niftaħ fommi għall-ewwel darba, f'din l-Awla proprju dwar din il-materja. Irrid infisser lill-Onorevoli Membri ta' dan is-Senat ix-xewqa kbira tiegħi li nara jitbiegħed mill-gżira tagħna kull tiġrib ta' immoralità. Imissna naħsbu, mhux biss għall-imsejkna tfajliet tagħna, imma wkoll għall-ġuvintur. Il-ħsieb tagħna għandu jkun li ntellgħuhom b'saħħithom moralment u fiżikament sabiex, 'il quddiem, ikollhom ħila jitqabdu t-taqbida tal-ħajja li lkoll irridu ngħaddu minnha".
 Missier l-iltiema u l-foqra
 Direttur tal-Istitut Fra Diegu (1907-1933)
 Fra Diegu Bonanno, tal-Franġiskani Minuri, fl-1860, beda jiġbor madwaru dawk it-tfajliet li minħabba diversi raġunijiet kienu jispiċċaw fit-toroq ta' Malta u jitilfu ġieħhom. Il-bidu ta' din l-inizjattiva kien fqir għall-aħħar imma aktar ma beda jgħaddi ż-żmien, l-opra aktar bdiet tikber. Iżda s-snin wasslu wkoll lil Fra Diegu fit-tmiem ta' ħajtu. Hu miet fl-4 ta' Mejju 1902. Sħabu l-Franġiskani għamlu xi żmien jieħdu ħsieb dak l-Istitut imma wara ftit kellhom iħalluh. Fil-fatt huma għaddewh lid-Djoċesi fit-2 ta' Awwissu 1907. L-Arċisqof Pietru Pace talab il-parir ta' Dun Ġorġ Buġeja, ta' San Ġużepp, dwar min seta' jieħu post Fra Diegu Bonanno fit-tmexxija tal-Istitut. Buġeja ma setax jissuġġerixxi għajr lil Dun Ġużepp De Piro. L-Arċisqof ta kas ta' dan il-parir, tant li nnomina lill-Qaddej t'Alla bħala d-Direttur tal-Istitut Fra Diegu. Mons. Pace kien intebaħ li Dun Ġużeppi De Piro kien saċerdot "...twajjeb, ħabrieki, għaqli, imħeġġeġ, attiv..."
 Direttur tal-Istitut ta' San Ġużepp f'Santa Venera (1922-1933)
 Ingħad li wara li kien ilu sentejn Rettur tas-Seminarju Maġġuri fl-Imdina, De Piro talab biex jieqaf minn din il-ħidma. Xtaq li jingħata aktar għas-Soċjetà reliġjuża-missjunarja li kien għadu kif waqqaf ftit sin qabel. Minkejja li l-Arċisqof kien laqa' din it-talba tal-Qaddej t'Alla, sentejn wara, l-Eċċellenza tiegħu ppreżenta lil De Piro Istitut ieħor, dak ta' San Ġużepp, f'Santa Venera. Riedu jgħaddu ħmistax-il sena sabiex De Piro ġie magħżul għat-tmexxija ta' San Ġużepp.
 Direttur tal-Istitut ta' Ġesù Nazzarenu, Żejtun (1922-1933)
 Fl-istess sena li ngħata San Ġużepp, hu ġie mgħobbi bir-responsabbiltà tal-Istitut Ġesù Nazzarenu fiż-Żejtun. Il-kuntatti ma' Ġużeppina Curmi, il-fundatriċi, kienu ilhom li nbdew. Fl-1922 Madre Curmi xtaqet li De Piro jaċċetta li jkun Direttur tal-Istitut li issa kien qiegħed fid-dar tal-Markiż Testaferrata Bonniċi, dejjem fiż-Żejtun. Il-Monsinjur jiktiblu hekk lill-Arċisqof Caruana: "Dik id-darba, jien ma aċċettajtx ħlief wara li ġejt mitlub mill-Eċċellenza tiegħek."
 Billi n-numru tat-tfal kien kulma jmur jikber, Curmi ħasset il-bżonn li tibni Istitut aħjar. Fil-fatt, wara li ssellfet xi flus hi xtrat biċċa art ħdejn San Girgor u fl-1925 bdiet tibni. Malli tqegħdet l-ewwel ġebla, De Piro, għalkemm mgħobbi b'tant ħidmiet oħra, tgħabba b'ħafna xogħol materjali b'risq dak l-Istitut. Kien hu responsabbli għall-bini. Fis-16 ta' Lulju 1930 saret l-inawgurazzjoni tal-ewwel biċċa mill-bini. Id-diskors li għamel De Piro f'din l-okkażjoni jitkellem waħdu dwar id-Direttur: "Minn dik il-ġurnata li l-barka tas-sema niżlet, bil-ministeru tal-Eċċellenza Tiegħek, fuq l-ewwel ġebla, għaddew fuq ħames snin. Kienu ħames snin miżgħuda bi qtigħ il-qalb u b'faraġ... Inbeda x-xogħol ta' dan il-bini kbir, li għadu ma ntemmx għalkollox. Dak iż-żmien li bdejna, ir-reġistri kienu juru li ma kellna xejn f'idejna. Minkejja dan, konna bdejna b'rieda qawwija." De Piro żied jgħid li l-ispiża kellha taqbeż l-4,000 lira.
 Direttur tal-Istitut San Ġużepp, Għajnsielem, Għawdex (1925-1933)
 Meta Mons. Mikiel Gonzi bħala Isqof t'Għawdex, bl-għajnuna tal-kappillani ta' din id-Djoċesi, għażel lil De Piro biex jibda u jmexxi l-Istitut il-ġdid ta' San Ġużepp f'Għajnsielem, hu ħareġ digriet li barra li kien id-dokument tal-erezzjoni, kien ukoll ċertifikat sabiħ għall-Qaddej t'Alla. Fih hu jippreżentah bħala "bniedem dehen ta' tifħir", li għandu "idejn imħarrġin bl-esperjenza", u bniedem "imfaħħar". Wara li l-Isqof Gonzi u l-kappillani t'Għawdex kienu ddeċidew li jibdew Istitut għat-tfal subien f'Għawdex, l-Isqof Gonzi ta l-approvazzjoni tiegħu. Għamel ukoll l-Istatut. Meta bdew ifittxu lil min ser jipproponu bħala Direttur, u ġie aċċettat De Piro, dan tal-aħħar sab id-diffikultajiet. Waħda mill-problemi kienet li Mons. De Piro deherlu li jekk kien sejjer jintgħażel bħala Direttur, hu kellu jkollu ċerta awtonomija u libertà fit-tmexxija. Aktar minn hekk, iżda, hu ma setax jaċċetta li l-Istatuti jillimitaw in-numru ta' tfal fl-Istitut; ried li jkun hemm fiduċja sħiħa fil-Providenza.
 Fundatur tas-Soċjetà Missjunarja ta' San Pawl
 Mewt
 Wara il-ħidmiet kollha li De Piro kien għamel fosthom Direttur tal-Istitut Fra Diegu (1907-1933), Direttur tal-Istitut ta' San Ġużepp f'Santa Venera (1922-1933), Direttur tal-Istitut ta' Ġesù Nazzarenu, Żejtun (1922-1933) u Direttur tal-Istitut San Ġużepp, Għajnsielem, Għawdex (1925-1933), u sar il-Fundatur tas-Soċjeta' Missjunarju ta' San Pawl, il-Qaddej ta' Alla miet ta' malajr fis-17 ta' Settembru 1933 wara li ħassu ħażin fuq l-artal tal-Knisja ta' San Gejtanu waqt il-Barka Sagramentali. Dan ġara wara li kien mexxa l-purċissjoni tad-Duluri, fil-Ħamrun.
 Is-Soċjeta' llum
 Iżda De Piro ma mietx. Dak li ħejja fil-passat huwa l-frott ta' dak li qed twettaq is-Soċjeta'. Is-Soċjeta' baqgħet tikber f'artijiet barranin. Wara Malta u l-Etjopja, is-Soċjeta' kompliet tisseddaq fl-Awstralja (1948), fil-Kanada (1959), fil-Perù (1968), fl-Istati Uniti (1973), fil-Pakistan (1981), fl-Italja (1998) u fil-Filippini (1999).
 Referenzi
 Fr Tony Sciberras MSSP, "Il-Qaddej ta' Alla Ġużeppi De Piro" (2002)
 De Piro, Ġużeppi
 De Piro, Ġużeppi
 Saċerdoti Kattoliċi Maltin


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 11992M/PRO/SEBC/22
 Tratado da União Europeia - Protocolo relativo aos estatutos do Sistema Europeu de Bancos Centrais e do Banco Central Europeu - Capítulo IV: Funções monetárias e operações asseguradas pelo SEBC - Artigo 22o: Sistemas de compensação e de pagamentos
 Jornal Oficial no C 191 de 29/07/1992 p. 0073
 Artigo 22o Sistemas de compensação e de pagamentos O BCE e os bancos centrais nacionais podem conceder facilidades e o BCE pode adoptar regulamentos, a fim de assegurar a eficiência e a solidez dos sistemas de compensação e de pagamentos no interior da Comunidade e com países terceiros.


text:
1304 (MCCCIV) je bilo prestopno leto, ki se je po julijanskem koledarju začelo na sredo.
 Dogodki
 Prva vojna za škotsko neodvisnost
 februar - Voditelj škotskega upora proti Angležem John III. Comyn se ob podatkih na novo, do zdaj največjo angleško invazijo, preda in izkaže zvestobo angleškemu kralju Edvardu I. Dolgokrakemu. V teh brezupnih razmerah obstajata samo še dve pomembnejši celici odpora organizirani okoli Williama Wallacea s privrženci in Williama Oliphanta, voditeljem manjšega voda na gradu Stirling.
 april - Obleganje gradu Stirling: začetek obleganja ključne škotske utrdbe, ki zapira pot v Škotsko višavje. Obleganje utrdbe, ki jo brani komaj 30 branilcev, neposredno nadzira kralj Edvard I.. Viri ne navajajo številčnosti angleške vojske, ki vključuje 12 tribokov, okoli katerih je skoncentriran napad.
 maj - Edvard I. preveri sposobnosti svojih inženircev in ukaže zgraditi največji tribok v zgodovini, imenovan Loup de Guerre (Volk vojne), zato obleganci še med gradnjo tega triboka zaprosijo za predajo, vendar jih Edvard I. zavrne, ker hoče preveriti zmogljivost tega stroja.
 20. julij - Dokončan je tribok Loup de Guerre. Edvard I. sprejme predajo branilcev, ko preskusi orjaka na grajskem zidovju. Po predaji pomilosti vse branilce razen voditelja Williama Oliphanta, ki ga zapre v Londonski Tower.
 Osrednje Škotsko višavje: William Wallace, ki naj bi bil zadnja tri leta v Franciji, ponovno zabeleži manjše gverilske akcije in umike pred Angleži. 1305 ↔
 Francosko-flamska vojna
 pomlad - Kršitev premirja med Flamci in Holandci. Holandski grofov sin Vilijem III. Avesneški napade flandrijskega grofovega sina Gvida Dampierreja, ki nato ob pomoči sosednjega brabantskega vojvode Ivana II. nadaljuje z osvajanjem južne Holandije in Zeelanda.
 maj, junij - Francoski kralj Filip IV. izkoristi začasno premirje s Flamci in na svojo stran spravi sosednje Holandce ter si kupi Genovčane, ki prispevajo pomorsko znanje. Admiral francoske mornarice postane monaški vladar Rainer I.
 10-11. avgust - Bitka pri Zierikzeeju: francoski kralj pošlje Holandcem na pomoč svojo floto pod vodstvom admirala Rainerja I., ki uniči flandrijsko floto in zajame flandrijskega grofiča Gvida Dampierreja, kar ustavi flandrijsko napredovanje v Holandiji. Flamci se ponovno znajdejo v defenzivi, ki jo organizirata Gvidov starejši polbrat Filip iz Chietija in grof Jülicha Vilijem.
 18. avgust - Bitka pri Mons-en-Pévèleju: zagrizen kopenski spopad med francosko vojsko pod vodstvom Filipa IV. in enkrat številčnejšimi flandrijskimi milicami, ki se sprva konča neodločeno ob hudih izgubah na obeh straneh. Na večer ob sklepanju premirja pride do odločujočega spopada in preobrata, ko malo številčni in potolčeni Francozi izbojujejo zmago nad Flamci, ki so večinoma pod napačnim vtisom zmagoslavja zapustili urejene bojne formacije. Zmago si sicer lastita obe strani, toda politična zmaga pripade Francozom. Filip IV. je v bitki ranjen. 1305 ↔
 22. avgust - Nedolgo zatem, ko je obnovil prevlado v Holandiji in Zeelandiji, umre holandski grof Ivan II.. Omenjeni grofiji ter dedni grofiji Avesnes in Hainaut nasledi sin Vilijem.
 Kljub vojskovanju Flamci v mestu Ypres končajo z gradnjo mestne veleblagovnico Lakenhalle, ki je en največjih evropskih trgovskih centrov v srednjem veku. Veleblagovnica je zgrajena v gotskem slogu, glavno vrednost trgovanja pa predstavlja volna.
 Bizantinsko cesarstvo
 Bizantinsko cesarstvo: visoko izurjena najemniška Katalonska združba preganja Turke vse do Kilikijskih vrat na meji s Kilikijsko Armenijo. Uspeh dvigne apetite vodje Katalonske združbe Rogerija de Flora, da bi sam vzpostavil svoje gospostvo v Anatoliji. Kmalu sledijo spori med njim in bizantinskim cesarjem Andronikom II. Paleologom glede plačila, zato začno pleniti po bizantinski Mali Aziji. Ker imajo opravka z utrjenimi mesti, se brez večjih uspehov vrnejo nazaj v evropski del cesarstva . 1305 ↔
 Bitka pri reki Skafida: krizo v Bizantinskem cesarstvu izkoristi tudi bolgarski car Teodor Svetoslav. Sprva so v boju zmagovali Bizantinci, ki so sledili bežečim Bolgarom čez most, kar pa je bilo dovolj za preobrat. Bolgari se iz zmage predvsem finančno okoristijo z odkupninami za ujete bizantinske plemiče.
 Ekonomija Bizantinskega cesarstva: zaradi sesutja tržišč v Mali Aziji hiperpiron izgubi skoraj polovico vrednosti. Katalonski najemniki si seveda ne žele tega načina plačila.
 Ostalo
 7. marec - Umrlega vladarja Verone Bartolomeja I. della Scalo iz rodbine Scaliger nasledi mlajši brat Alboino I.
 26. marec - Umrlega kölnskega nadškofa in kneza-elektorja Vigbold iz Holteja nasledi Henik II. Virenburški.
 11. maj - Ilkanat: umrlega mongolskega kana Ilkanata Mahmuda Gazana nasledi mlajši brat Oldžeijtu, ki je za razliko od muslimansko mlačnega umrlega brata pod velikim vplivom šiitskih teologov.
 6. junij - Magreb: umrlega kralja severno afriškega kraljestva Tlemcen Abu Saida Osmana nasledi sin Abu Zaijan Muhamad I.. Tlemcen je v tem času na udaru sosednjih Marinidov.
 7. junij - Sveti sedež: ko uvidi nepremostljive razlike med njim in francoskim kraljem Filipom IV., papež Benedikt XI. z bulo Flagitiosum scelus izobči kralja, njegovega kanclerja Guillaumeja de Nogareta in vse ostale, ki so kakor koli bili vpleteni v ugrabitev v Anagniju.
 7. julij - Perugia: po sumljivi smrti papeža Benedikta XI. sledi skoraj leto dni dolga sedisvakanca, med katero odigra francoska kralju zvesta diplomacija pomembno vlogo pri omejitvi izbora za naslednjega papeža. Francozom ni mogoče dokazati krivde, čeprav imajo največje koristi od njegove smrti. 1305 ↔
 27. julij - Umrlega vladimirskega velikega kneza Andreja III. Godoreckija bratranec Mihael Tverski. Vladimirski veliki knez je kot vazal mongolske/tatarske Zlate horde tisti, ki je odgovoren za pobiranje davkov.
 24. oktober - Efez: vladar turškega bejlika Menteşe Sasa Bej osvoji bizantinski Efez. Krščanskega prebivalstva, ki ga ne pokoljejo, Turki razselijo.
 Ogrska: češko-poljski kralj Venčeslav II. neha ščititi svojega sina in nesojenega ogrskega kralja Venčeslava III.. Oče in sin se vrneta na Češko, s sabo pa vzameta krono Svetega Štefana, s katero se krona ogrske kralje. 1305 ↔
 Sporazum v Torrellasu, Španija: aragonski kralj Jakob II. in kastiljski kralj Ferdinand IV. določita mejo v Murciji. Večino jo dobi Kastilija. 1305 ↔
 Genovski admiral Benedetto I. Zaccaria iztrga Bizantincem otok Ios. Bizantinski cesar Andronik II. Paleolog, ki potrebuje genovsko floto, se sprijazni z nastalo situacijo in mu prizna guvernerstvo. Novi vladar se raje legitimizira s pomočjo (titularnega) latinskega cesarja kot baron Iosa. 1307 ↔
 Poenotenje Mongolskega cesarstva, Saraj, Zlata horda: vladarji naslednic Mongolskega cesarstva se preko odposlancev poenotijo, sklenejo mirovne sporazume, obnovijo trgovske stike in poštni sistem. Glavni pobudnik dopisne mirovne konference je čagatajski kan Duva, ki sklene premirje z vrhovnim kanom Temürjem in ga prizna za nominalnega nadoblastnika, tj. Kagan-a. Sporazumu se pridružita še vladarja Ilkanata Oldžeijtu in Zlate horde Tohta, ki gosti zasedanje.
 Delhijski sultan Ala-ud-din Hildži osvoji Gudžarat.
 Rojstva
 16. februar - Tug Temur/cesar Wenzong, mongolski vrhovni kan, cesar dinastije Yuan († 1332)
 24. februar - Ibn Batuta, berberski popotnik, raziskovalec († 1377)
 20. julij - Francesco Petrarca, italijanski pesnik († 1374)
 Engelbert III. Marški, kölnski nadškof († 1368)
 Giovanni Colombini, italijanski trgovec, ustanovitelj reda jezuatov († 1367)
 Günther Schwarzburški, nemški protikralj († 1349)
 Ibn aš-Šatir, arabski astronom, matematik, inženir in izumitelj († 1375)
 Ludvik I., flandrijski grof († 1346)
 Ludwig Van Kempen, flamski glasbeni teoretik († 1361)
 Magnus I. Braunschweigovski, vojvoda Brunswick-Lüneburga († 1369)
 Marija Luxemburška, francoska kraljica († 1324)
 Peter II., sicilski kralj († 1342)
 Tomaž II. del Vasto, markiz Saluzza († 1357)
 Valram iz Jülicha, kölnski nadškof († 1349)
 Smrti
 7. marec - Bartolomej I. della Scala, vladar Verone
 26. marec - Vigbold iz Holteja, kölnski nadškof
 11. maj - Mahmud Gazan, mongolski kan Ilkanata (* 1271)
 23. maj - Jehan de Lescurel, francoski pesnik, skladatelj
 6. junij - Abu Said Osman, vladar severno afriškega kraljestva Tlemcen
 7. julij - papež Benedikt XI. (* 1240)
 27. julij - Andrej III. Godoreckij, vladimirski veliki knez (* 1255)
 17. avgust - cesar Go-Fukakusa, 89. japonski cesar (* 1243)
 22. avgust - Ivan II., grof Holandije, Zeelandije, Hainauta (* 1247)
 29. september - Neža Brandenburška, danska kraljica (* 1257)
 11. oktober - Konrad III. iz Šlezije, oglejski patriarh (* 1260)
 23. december - Matilda Habsburška, vojvodinja Zgornje Bavarske, regentka (* 1253)
 Giovanni Malatesta, italijanski plemič, vladar Pesare, gvelf
 Jakob ibn Tibbon, provansalski judovski učenjak, astronom (* 1236)
 Henri II de Rodez, okcitanski grof Rodeza, trubadur (* 1236)
 William Marsfeld, angleški kardinal in teolog
 Opombe
 Glej tudi


type: other

text:
Højesteret har afgjort begrebet "pludselig skade" i dansk forsikring - Horten Advokatpartnerselskab
 Højesteret afsagde den 29. juni 2012 dom i en sag om begrebet "pludselig skade", hvor forsikringstageren i tre instanser har været repræsenteret af Horten. Dermed er lang tids usikkerhed med hensyn til dækningsomfanget af erhvervsforsikringer med tilknyttet ansvarsdækning bragt til ophør.
 I sagen var der tidligere afsagt domme i byretten og Østre Landsret (gengivet i Ugeskrift for Retsvæsen 2010.942 ØLR). Østre Landsret ændrede byrettens frifindende dom og pålagde Top Danmark Forsikring A/S at anerkende sin dækningsforpligtelse. Landsrettens dom blev af forsikringsselskabet Top Danmark indbragt for Højesteret gennem tredjeinstansbevilling, blandt andet under henvisning til, at landsrettens dom var i modstrid med det præjudikat, som forsikringsselskaberne havde fastsat præmien efter. Præjudikatet findes i FED 2000.2252 ØLR og siger, at hvis tæring er hovedårsagen til en skade, så er der ikke dækning.
 Forsikringsselskabet afviste dækning
 I april 2002 sprang en olietank, der anvendtes til bageriovne, læk med den følge, at et kvantum olie strømmede ud på kældergulvet. Selvom der hurtigt blev gjort en indsats for at fjerne olien, kunne der også være indtruffet et udslip til jorden. Miljømyndigheden instruerede straks bageren i akutte afværgeforanstaltninger og påbød senere i medfør af jordforureningslovens § 40 bageren at gennemføre en miljøundersøgelse. Forsikringsselskabet afviste at anerkende dækning under en erhvervs(ansvars)forsikring under henvisning til, at skaden skyldtes en tæring af tanken, der ikke opfyldte kravet om pludselighed.
 Den principielle tvist knyttede sig primært til kravet om, at "årsagen" til en skade skal være pludselig, idet der ikke var nogen tvivl om, at tæringen havde været 20-40 år undervejs og, at tanken uden tæring ikke var sprunget læk.
 Lækagen er skadeårsag i sig selv
 Højesteret slår fast, at det afgørende er "den umiddelbare årsag". En lækage, der indtræder pludseligt, opfylder således kravet til pludselighed, selvom den bagvedliggende årsag kan henføres til tæring, der ikke er pludselig. I modsætning til landsretten i den indankede dom stiller Højesteret ikke krav om en egentlig udløsende årsag eller begivenhed. Lækagen er en skadesårsag i sig selv.
 Højesteret henviser eksplicit til den langvarige praksis hos Ankenævnet for Forsikring og afviser hermed appellantens påstand om, at der skulle gælde særlige regler for erhvervsforsikringer.
 Højesterets afgørelse afslutter en tvivl om retstilstanden for erhvervsforsikringer, der har hersket siden begrebets indførelse i 1980'erne i skandinavisk forsikring.
 Dommen må forventes at få indflydelse på udformningen af policer, som forsikringsbranchen har forsømt at tilpasse lovgivning omkring forureningsansvar, der pålægger alle erhvervsvirksomheder og i en vis udstrækning private et objektivt ansvar.
 Om dommen får indflydelse på prisdannelsen står hen i det uvisse. Forsikringsbranchen nægtede under sagen at dokumentere sin påstand om, at branchen havde tariferet på grundlag af afgørelsen i FED 2000.2252 ØLR.
 For Højesteret – og i sidste øjeblik – forsøgte appellanten at introducere et nyt muligt tvistepunkt – nemlig om offentligretlige påbud i det hele taget opfylder kriterierne for at være "skader i forsikringsretlig forstand".
 Vi følger sagens udvikling
 Der vil blive skrevet en artikel om dommen, herunder om dette meget vigtige spørgsmål om kongruens, idet Højesteret med sine temmelig lakoniske præmisser synes at have gjort sig umage for ikke at præjudicere andre spørgsmål end den helt præcise fastlæggelse af begrebet "pludselighedskriteriet".


text:
 11/Sv. 117
 HR
 Službeni list Europske unije
 44
 22012D0199
 L 021/49
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 199/2012
 od 26. listopada 2012.
 o izmjeni Priloga XIII. (Promet) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Prilog XIII. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 180/2012 od 28. rujna 2012. (1).
 (2)
 Uredbu Komisije (EU) br. 1286/2011 od 9. prosinca 2011. o donošenju opće metodologije za istraživanje pomorskih nesreća i nezgoda, razvijene u skladu s člankom 5. stavkom 4. Direktive 2009/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (2) treba unijeti u Sporazum o EGP-u,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Iza točke 55.ca (Provedbena uredba Komisije (EU) br. 651/2011) Priloga XIII. Sporazumu umeće se sljedeća točka:
 „55.cb
 32011 R 1286: Uredba Komisije (EU) br. 1286/2011 od 9. prosinca 2011. o donošenju opće metodologije za istraživanje pomorskih nesreća i nezgoda, razvijene u skladu s člankom 5. stavkom 4. Direktive 2009/18/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (SL L 328, 10.12.2011., str. 36.).”
 Članak 2.
 Tekst Uredbe (EU) br. 1286/2011 na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuje u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojan je.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 1. studenoga 2012., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a (3), ili na dan stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. 62/2012 od 30. ožuja 2012. (4), ovisno od datuma koji nastupi kasnije.
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 26. listopada 2012.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Atle LEIKVOLL
 (1) SL L 341, 13.12.2012., str. 34.
 (2) SL L 328, 10.12.2011., str. 36.
 (3) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.
 (4) SL L 207, 2.8.2012., str. 42.


jurisdiction: US

text:
 117 HR 4281 IH: Tibet Independence Act
 U.S. House of Representatives
 2021-06-30
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I117th CONGRESS1st SessionH. R. 4281IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVESJune 30, 2021Mr. Perry (for himself, Mr. Tiffany, and Mr. DesJarlais) introduced the following bill; which was referred to the Committee on Foreign Affairs, and in addition to the Committee on the Judiciary, for a period to be subsequently determined by the Speaker, in each case for consideration of such provisions as fall within the jurisdiction of the committee concernedA BILLTo impose sanctions on persons who are knowingly responsible for or complicit in, or have directly or indirectly engaged in, supporting the illegal occupation of Tibet, and for other purposes.1.Short titleThis Act may be cited as the Tibet Independence Act.2.FindingsCongress finds the following:(1)Congress listed Tibet as a separate country from the People’s Republic of China in the Export-Import Bank Act Amendments of 1986.(2)The Foreign Relations Authorization Act, Fiscal Years 1992 and 1993 declares that Congress views Tibet as an occupied country, and that China’s control of Tibet remains illegal under international law.(3)The Foreign Relations Authorization Act, Fiscal Years 1992 and 1993 further establishes that it is the policy of the United States to oppose aggression and other illegal uses of force by one country against the sovereignty of another as a manner of acquiring territory, and to condemn violations of international law, including the illegal occupation of one country by another.(4)The Foreign Relations Authorization Act, Fiscal Years 1994 and 1995 conveyed the Sense of Congress that the United States should seek to establish a dialogue with those recognized by Congress as the true representatives of the Tibetan people, the Dalai Lama, his representatives and the Tibetan Government in Exile.(5)On November 18, 2020, the United States House of Representatives approved without objection H. Res. 697, which affirms the cultural and religious significance of the goal of genuine autonomy for the people of Tibet and the deep bond between the American and Tibetan people.(6)In 1951, the People’s Republic of China coerced Tibetan representatives to sign, under duress, an unlawful settlement known as the Seventeen Point Agreement. This agreement states that the Tibetan people have the right to exercise national regional autonomy under the unified leadership of the Central People’s Government and additionally, that the central authorities will not alter the existing political system in Tibet.(7)The establishment of the independent state of Tibet predates the 1951 Seventeen Point Agreement by many hundreds of years.(8)In rejecting the seven-decade long illegal occupation of Tibet by the forces of the Chinese Communist Party, the United States of America would provide relief to a long-suffering people and reinforce its reputation as a strident defender of global human rights.(9)It would benefit the national security of the United States to recognize Tibet, which comprises the original three Tibetan provinces of Amdo, Kham, and U–Tsang, as a separate, independent country.3.Statement of policy; authorization; sense of congress(a)It is the policy of the United States to—(1)acknowledge that Tibet was an independent country prior to the People’s Republic of China’s illegal occupation of Tibet’s sovereign territory in 1951;(2)affirm that all territorial claims by the People’s Republic of China over the area known as Tibet, which comprises the original three Tibetan provinces of Amdo, Kham, and U–Tsang, are invalid and without merit; and(3)recognize that the democratically elected government of Tibet, presently named as the Central Tibetan Administration, is the only governing authority of Tibet.(b)AuthorizationThe President is authorized to recognize Tibet, which comprises the original Tibetan provinces of Amdo, Kham, and U–Tsang, as a separate, independent country, in accordance with subsection (a), immediately upon enactment of this Act.(c)Sense of congressThe President of the United States should invite the incumbent Sikyong (President) of Tibet to the United States for an official state visit no later than 1 year after the date of the enactment of this Act.4.Imposition of sanctions with respect to the continued illegal occupation of Tibet(a)Imposition of sanctionsThe President shall impose the sanctions described in subsection (c) with respect to each foreign person included in the most recent list submitted pursuant to subsection (b).(b)List of persons(1)Not later than 180 days after the date of the enactment of this Act, the President shall submit to the appropriate congressional committees a list of foreign persons, including senior government officials, military leaders, and other persons, who the President determines are knowingly responsible for or complicit in, or have directly or indirectly engaged in, supporting the Chinese Communist Party’s illegal occupation of Tibet.(2)Updates of listsThe President shall submit to the appropriate congressional committees an updated list under paragraph (1)—(A)not later than 180 days after the date of the enactment of this Act and annually thereafter for 5 years; or(B)as new information becomes available.(3)FormThe list required by paragraph (1) shall be submitted in unclassified form, but may include a classified annex.(c)Sanctions describedThe sanctions described in this subsection are the following:(1)Blocking of propertyThe President shall exercise all of the powers granted to the President by the International Emergency Economic Powers Act (50 U.S.C. 1701 et seq.) (except that the requirements of section 202 of such Act (50 U.S.C. 1701) shall not apply) to the extent necessary to block and prohibit all transactions in property and interests in property of the person if such property and interests in property are in the United States, come within the United States, or are or come within the possession or control of a United States person.(2)Inadmissibility of certain individuals(A)Ineligibility for visas, admission, or paroleA foreign person included in the most recent list submitted pursuant to subsection (b) is—(i)inadmissible to the United States;(ii)ineligible to receive a visa or other documentation to enter the United States; and(iii)otherwise ineligible to be admitted or paroled into the United States or to receive any other benefit under the Immigration and Nationality Act (8 U.S.C. 1101 et seq.).(B)Current visas revokedA foreign person described in subparagraph (A) is also subject to the following:(i)Revocation of any visa or other entry documentation regardless of when the visa or other entry documentation is or was issued.(ii)A revocation under clause (i) shall take effect immediately and automatically cancel any other valid visa or entry documentation that is in the foreign person’s possession.(3)ExceptionSanctions under paragraph (2) shall not apply to an alien if admitting or paroling the alien into the United States is necessary to permit the United States to comply with the Agreement regarding the Headquarters of the United Nations, signed at Lake Success June 26, 1947, and entered into force November 21, 1947, between the United Nations and the United States, or other applicable international obligations of the United States.(d)PenaltiesThe penalties provided for in subsections (b) and (c) of section 206 of the International Emergency Economic Powers Act (50 U.S.C. 1705) shall apply to a person who violates, attempts to violate, conspires to violate, or causes a violation of regulations promulgated to carry out subsection (a) to the same extent that such penalties apply to a person who commits an unlawful act described in section 206(a) of that Act.(e)Exception To comply with national securityThe following activities shall be exempt from sanctions under this section:(1)Activities subject to the reporting requirements under title V of the National Security Act of 1947 (50 U.S.C. 3091 et seq.).(2)Any authorized intelligence or law enforcement activities of the United States.(f)Waiver(1)In generalThe President may waive, for one or more periods not to exceed 90 days, the application of sanctions imposed on a foreign person under this section if the President—(A)determines that such a waiver is in the national interest of the United States; and(B)not later than the date on which such waiver will take effect, submits to the appropriate congressional committees a notice of and justification for such waiver.5.Appropriate congressional committees definedIn this Act, the term appropriate congressional committees means—(1)the Committee on Foreign Affairs and the Committee on Financial Services of the House of Representatives; and(2)the Committee on Foreign Relations and the Committee on Banking, Housing, and Urban Affairs of the Senate.


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22000D1109(26)
 Uradni list L 284 , 09/11/2000 str. 0059 - 0060
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 71/1999z dne 2. junija 1999o spremembi Protokola 31 k Sporazumu EGP o sodelovanju na posebnih področjih, za katera ne veljajo štiri temeljne svobodeSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil prilagojen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu Sporazum, in zlasti členov 86 in 98 Sporazuma,ob upoštevanju naslednjega:(1) Protokol 31 k Sporazumu je bil spremenjen s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 27/1999 z dne 26. februarja 1999 [1].(2) Primerno je razširiti sodelovanje pogodbenic Sporazuma z vključitvijo akcijskega programa Skupnosti na področju civilne zaščite na podlagi Sklepa Sveta 98/22/ES [2].(3) Protokol 31 k Sporazumu je treba spremeniti, da se omogoči izvajanje tega razširjenega sodelovanja od 1. januarja1998 -SKLENIL:Člen 1Odstavku 10 (Civilna zaščita) člena 10 Protokola 31 k Sporazumu se doda naslednje:"5. Države Efte od 1. januarja 1998 sodelujejo v aktivnostih Skupnosti iz odstavka 8.6. Države Efte finančno prispevajo k programu aktivnosti Skupnosti iz odstavka 8 v skladu s členom 82(1)(a) Sporazuma.7. Države Efte polno sodelujejo v odboru ES, ki pomaga Komisiji pri upravljanju, razvijanju in izvajanju programa aktivnosti Skupnosti iz odstavka 8.8. Predmet tega člena je naslednji akt Skupnosti in akti, ki izhajajo iz njega:- 398 D 0022: Sklep Sveta 98/22/ES z dne 19. decembra 1997 o sprejetju akcijskega programa Skupnosti na področju zaščite in reševanja (UL L 18, 14.1.1998, str. 20)."Člen 2Ta sklep začne veljati 3. junija 1999 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma.Uporablja se od 1. januarja 1998.Člen 3Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti.V Bruslju, 2. junija 1999Za Skupni odbor EGPPredsednikF. Barbaso[1] UL L 148, 22.6.2000, str. 54.[2] UL L 8, 14.1.1998, str. 20.--------------------------------------------------


text:
 15.5.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 151/7
 Rozsudek Soudního dvora (sedmého senátu) ze dne 16. března 2017 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Corte suprema di cassazione – Itálie) – Agenzia delle Entrate v. Marco Identi
 (Věc C-493/15) (1)
 („Řízení o předběžné otázce - Daně - Daň z přidané hodnoty - Článek 4 odst. 3 SEU - Šestá směrnice - Státní podpory - Postup oddlužení fyzických osob v úpadku (esdebitazione) - Nevymahatelnost dluhů na DPH“)
 (2017/C 151/10)
 Jednací jazyk: italština
 Předkládající soud
 Corte suprema di cassazione
 Účastníci původního řízení
 Žalobkyně: Agenzia delle Entrate
 Žalovaný: Marco Identi
 Výrok
 Unijní právo, zejména čl. 4 odst. 3 SEU a články 2 a 22 šesté směrnice Rady 77/388/EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu – Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně, jakož i pravidla v oblasti státních podpor, musí být vykládáno v tom smyslu, že nebrání tomu, aby dluhy na dani z přidané hodnoty byly prohlášeny za nevymahatelné na základě takové vnitrostátní právní úpravy, jako je úprava dotčená ve věci v původním řízení, stanovící postup oddlužení, v rámci kterého může soud za určitých podmínek prohlásit dluhy fyzické osoby, které nebyly uhrazeny při skončení úpadkového řízení vedeného vůči této osobě, za nevymahatelné.
 (1) Úř. věst. C 406, 7.12.2015.


text:
 13.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/31
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 177/2012
 ze dne 28. září 2012,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 135/2012 ze dne 13. července 2012 (1).
 (2)
 Do Dohody má být začleněno nařízení Komise (EU) č. 454/2011 ze dne 5. května 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se subsystému „využití telematiky v osobní dopravě“ transevropského železničního systému (2),
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 37di přílohy XIII Dohody (rozhodnutí Komise č. 2011/291/EU) se vkládá nový bod, který zní:
 „37dj.
 32011 R 0454: nařízení Komise (EU) č. 454/2011 ze dne 5. května 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se subsystému „využití telematiky v osobní dopravě“ transevropského železničního systému (Úř. věst. L 123, 12.5.2011, s. 11).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 454/2011 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. září 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Úř. věst. L 309, 8.11.2012, s. 16.
 (2) Úř. věst. L 123, 12.5.2011, s. 11.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
Głowienka długodzioba (Aythya valisineria) – gatunek dużego ptaka z rodziny kaczkowatych (Anatidae), występujący w Ameryce Północnej. Nie wyróżnia się podgatunków.
 Morfologia
 Długość ciała 48–61 cm, rozpiętość skrzydeł 71–91 cm, masa ciała 1270 g. Tułów popielaty, czarny ogon, pokrywy podskrzydłowe i pierś. Głowa wraz z szyją miedzianoczerwone. Tęczówki czerwone. Dziób czarny. Samica oraz młode mają brązową głowę i szyję, rozpoznać je można po jasnym tułowiu i wklęśnięciu na dziobie.
 Zasięg, środowisko
 W sezonie lęgowym zamieszkuje tereny od Alaski przez zachodnią Kanadę po północno-wschodnią Kalifornię, Kolorado i Minnesotę w USA. Zimuje na południe od zasięgu letniego – w Kolumbii Brytyjskiej (Kanada), na znacznej części terytorium USA i dalej na południe po południowy Meksyk.
 W sezonie lęgowym występuje na małych jeziorach, bagnach z głęboką wodą, zatokach i stawach. Podczas migracji i na zimowiskach występuje zarówno na wybrzeżach, jak i w głębi lądu, a do zajmowanych wtedy przez nią terenów należą: rzeki, estuaria, laguny, stawy, bagna, jeziora, a sporadycznie także zalewane pola uprawne.
 Status
 Międzynarodowa Unia Ochrony Przyrody (IUCN) uznaje głowienkę długodziobą za gatunek najmniejszej troski (LC – Least Concern) nieprzerwanie od 1988 roku.
 Przypisy
 Bibliografia
 Linki zewnętrzne
 Kaczkowate
 Ptaki Ameryki Północnej
 Gatunki i podgatunki zwierząt nazwane w 1814 roku


text:
 5.4.2018
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 89/13
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 210/2016
 z dnia 28 października 2016 r.
 zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOG [2018/531]
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym („Porozumienie EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W Porozumieniu EOG należy uwzględnić decyzję wykonawczą Komisji (UE) 2016/575 z dnia 29 marca 2016 r. przedłużającą obowiązywanie decyzji 2006/502/WE zobowiązującej państwa członkowskie do podjęcia środków w celu zapewnienia, by na rynek wprowadzane były wyłącznie zapalniczki zabezpieczone przed uruchomieniem przez dzieci, oraz w celu zakazania wprowadzania na rynek zapalniczek-gadżetów (1).
 (2)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik II do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 W pkt 3k (decyzja Komisji 2006/502/WE) w rozdziale XIX w załączniku II do Porozumienia EOG dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32016 D 0575: decyzją wykonawczą Komisji (UE) 2016/575 z dnia 29 marca 2016 r. (Dz.U. L 98 z 14.4.2016, s. 4).”.
 Artykuł 2
 Teksty decyzji wykonawczej (UE) 2016/575 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 29 października 2016 r., pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (*1).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 28 października 2016 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 Przewodnicząca
 (1) Dz.U. L 98 z 14.4.2016, s. 4.
 (*1) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.