type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 18.3.2014
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 79/9
 PÖYTÄKIRJA
 Euroopan unionin ja Mauritiuksen tasavallan välisessä kalastuskumppanuussopimuksessa määrättyjen kalastusmahdollisuuksien ja taloudellisen korvauksen vahvistamisesta
 1 artikla
 Soveltamiskausi ja kalastusmahdollisuudet
 1. Kalastuskumppanuussopimuksen 5 artiklan mukaisesti kolmen (3) vuoden ajanjaksoksi myönnetyt kalastusmahdollisuudet ovat seuraavat:
 Laajasti vaeltavat lajit (vuonna 1982 tehdyn Yhdistyneiden Kansakuntien merioikeusyleissopimuksen liitteessä 1 luetellut lajit):
 a)
 41 nuottaa käyttävää tonnikala-alusta, ja
 b)
 45 pintasiima-alusta.
 2. Edellä olevaa 1 artiklan 1 kohtaa sovelletaan, jollei tämän pöytäkirjan 5 ja 6 artiklassa toisin määrätä.
 3. Euroopan unionin jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset voivat kalastuskumppanuussopimuksen 6 artiklan ja tämän pöytäkirjan 7 artiklan mukaisesti harjoittaa kalastusta Mauritiuksen vesillä ainoastaan, jos niillä on tämän pöytäkirjan nojalla ja sen liitteen mukaisesti myönnetty kalastuslupa.
 2 artikla
 Taloudellinen korvaus – Maksamista koskevat menettelyt
 1. Kalastuskumppanuussopimuksen 7 artiklassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen kokonaismäärä 1 artiklassa tarkoitettuna kautena on 1 980 000 euroa tämän pöytäkirjan koko voimassaoloaikana.
 2. Taloudellisen korvauksen kokonaismäärä sisältää:
 a)
 vastineena Mauritiuksen vesille pääsystä 357 500 euron vuosittaisen määrän, joka vastaa 5 500 tonnin vuosittaista viitesaalismäärää, ja
 b)
 302 500 euron vuosittaisen erityismäärän, joka osoitetaan Mauritiuksen alakohtaisen kalastus- ja meripolitiikan tukemiseen ja täytäntöönpanoon.
 3. Edellä olevaa 2 artiklan 1 kohtaa sovelletaan, jollei tämän pöytäkirjan 3, 4, 5 ja 6 artiklasta muuta johdu.
 4. Euroopan unioni maksaa 2 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun kokonaismäärän (660 000 euroa vuodessa) vuosittain tämän pöytäkirjan soveltamiskaudella. Maksu on suoritettava ensimmäisen vuoden osalta kuudenkymmenen (60) päivän kuluessa pöytäkirjan voimaantulosta ja seuraavien vuosien osalta viimeistään pöytäkirjan vuosipäivänä.
 5. Jos Euroopan unionin alusten Mauritiuksen vesillä pyytämien tonnikalasaaliiden kokonaismäärä ylittää 5 500 tonnia vuodessa, vuosittaisen taloudellisen korvauksen kokonaismäärää korotetaan 65 eurolla kutakin ylimääräistä pyydettyä tonnia kohden. Euroopan unionin maksama vuosittainen kokonaismäärä ei kuitenkaan voi olla yli kaksinkertainen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ilmoitettuun määrään verrattuna (715 000 euroa). Jos Euroopan unionin alusten Mauritiuksen vesillä pyytämät määrät ovat yli kaksi kertaa vuosittaisen korvauksen kokonaismäärää vastaavien määrien suuruisia, kyseisen rajan ylittävän määrän osalta maksettava korvaus maksetaan seuraavana vuonna liitteen mukaisesti.
 6. Mauritiuksella on yksinomainen toimivalta päättää 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen käyttötarkoituksesta.
 7. Taloudellinen korvaus maksetaan Mauritiuksen valtionkassan yhdelle tilille, joka on avattu Mauritiuksen keskuspankkiin. Mauritiuksen viranomaiset ilmoittavat tilinumeron.
 3 artikla
 Vastuullisen ja kestävän kalastuksen edistäminen Mauritiuksen vesillä
 1. Euroopan unioni ja Mauritius hyväksyvät kalastuskumppanuussopimuksen 9 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa pöytäkirjan tultua voimaan ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua sen voimaantulosta monivuotisen alakohtaisen ohjelman ja sen soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, jotka sisältävät erityisesti:
 a)
 vuosittaiset ja monivuotiset suuntaviivat, joiden mukaisesti 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettu taloudellisen korvauksen erityismäärä käytetään;
 b)
 vuosittain ja useamman vuoden aikana saavutettavat tavoitteet, joilla pyritään ottamaan tietyn ajan kuluttua käyttöön vastuullinen ja kestävä kalastus ottaen huomioon prioriteetit, jotka on esitetty Mauritiuksen kansallisessa kalastus- ja merenkulkupolitiikassa tai muussa politiikassa, joka liittyy tai vaikuttaa vastuullisen ja kestävän kalastuksen edistämiseen, suojellut merialueet mukaan luettuina;
 c)
 käytettävät kriteerit ja menettelyt, jotka mahdollistavat saavutettujen tulosten vuosittaisen arvioinnin.
 2. Kummankin osapuolen on hyväksyttävä sekakomiteassa kaikki monivuotiseen alakohtaiseen ohjelmaan ehdotetut muutokset.
 3. Mauritius voi päättää vuosittain 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun taloudellisen korvauksen erityismäärän osoittamisesta monivuotisen ohjelman täytäntöönpanoon. Erityismäärän osoittamisesta on ilmoitettava Euroopan unionille.
 4 artikla
 Tieteellinen yhteistyö vastuullisen kalastuksen alalla
 1. Osapuolet sitoutuvat edistämään vastuullista kalastusta Mauritiuksen vesillä syrjimättä mitään näillä vesillä olevia laivastoja.
 2. Euroopan unioni ja Mauritius pyrkivät seuraamaan Mauritiuksen vesien kalavarojen tilaa koko tämän pöytäkirjan voimassaoloajan.
 3. Osapuolet pyrkivät noudattamaan Intian valtameren tonnikalatoimikunnan (IOTC) päätöslauselmia, suosituksia ja, tapauksen mukaan, sen hyväksymiä asiaa koskevia hoitosuunnitelmia kalavarojen säilyttämisen ja vastuullisen hoidon osalta.
 4. Osapuolet voivat tarvittaessa kuulla toisiaan IOTC:n antamien suositusten ja päätöslauselmien, parhaiden käytettävissä olevien tieteellisten lausuntojen ja tarvittaessa 4 artiklassa tarkoitetun yhteisen tieteellisen kokouksen tulosten perusteella kalastuskumppanuussopimuksen 9 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa sopiakseen Mauritiuksen kalavarojen kestävää hoitoa edistävistä toimenpiteistä.
 5 artikla
 Yhteisestä sopimuksesta toteutettava kalastusmahdollisuuksien mukauttaminen
 1. Edellä olevassa 1 artiklassa tarkoitettuja kalastusmahdollisuuksia voidaan mukauttaa yhteisestä sopimuksesta, jos IOTC:n antamien suositusten ja päätöslauselmien mukaan mukautuksella varmistetaan tonnikalan ja sen lähilajien kestävä hoito Intian valtamerellä.
 2. Tällöin 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua taloudellista korvausta mukautetaan vastaavasti kyseisen ajan mukaan suhteutettuna. Euroopan unionin maksama vuosittainen kokonaismäärä ei kuitenkaan voi olla yli kaksinkertainen 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainittuun määrään verrattuna.
 3. Osapuolet ilmoittavat toisilleen kirjallisesti kalastuspolitiikkaansa ja lainsäädäntöään koskevista muutoksista.
 6 artikla
 Uudet kalastusmahdollisuudet
 1. Jos Euroopan unionin kalastusalukset haluavat harjoittaa muuta kuin kalastuskumppanuussopimuksen 1 artiklassa ilmoitettua kalastustoimintaa, osapuolten on neuvoteltava ennen tällaista toimintaa koskevan mahdollisen luvan myöntämistä, sovittava tarvittaessa tällaisen kalastuksen edellytyksistä ja muutettava tarvittaessa tätä pöytäkirjaa ja sen liitettä.
 2. Osapuolten olisi edistettävä koekalastusta erityisesti Mauritiuksen vesillä esiintyvien vähän hyödynnettyjen syvänmeren lajien osalta. Tässä tarkoituksessa osapuolet neuvottelevat toisen osapuolen pyynnöstä määrittääkseen tapauskohtaisesti lajit, edellytykset ja muut asiaankuuluvat seikat.
 3. Osapuolet harjoittavat koekalastusta osapuolten tarvittaessa hallinnollisin järjestelyin sopimia seikkoja noudattaen. Koekalastusta koskevat luvat voidaan myöntää enintään kuudeksi kuukaudeksi.
 4. Kun osapuolet katsovat, että koekalastuksen tulokset ovat olleet myönteisiä, Mauritiuksen hallitus voi myöntää Euroopan unionin aluksille uusien lajien kalastusmahdollisuuksia tämän pöytäkirjan voimassaolon päättymiseen saakka. Tällöin tämän pöytäkirjan 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa mainittua taloudellista korvausta korotetaan. Liitteessä määrättyjä varustajien maksuja ja edellytyksiä muutetaan vastaavasti.
 7 artikla
 Kalastustoimintaa koskevat edellytykset –Yksinoikeuslauseke
 Euroopan unionin alukset voivat harjoittaa kalastustoimintaa Mauritiuksen vesillä vain, jos niillä on Mauritiuksen viranomaisten tämän pöytäkirjan nojalla ja sen liitteen mukaisesti myöntämä voimassa oleva kalastuslupa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kalastuskumppanuussopimuksen 6 artiklan soveltamista.
 8 artikla
 Taloudellisen korvauksen maksamisen keskeyttäminen ja tarkistaminen
 1. Sen estämättä, mitä tämän pöytäkirjan 9 artiklassa määrätään, 2 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettua taloudellista korvausta voidaan tarkistaa tai se voidaan keskeyttää osapuolten käymien neuvottelujen jälkeen edellyttäen, että Euroopan unioni on keskeyttämishetkellä suorittanut kaikki sen maksettavina olleet maksut, jos
 a)
 epätavalliset olosuhteet, jotka eivät ole luonnonilmiöitä, estävät kalastustoiminnan harjoittamisen Mauritiuksen vesillä;
 b)
 jommankumman osapuolen poliittisia linjauksia muutetaan merkittävästi ja muutokset vaikuttavat tämän pöytäkirjan asianomaisiin määräyksiin;
 c)
 Euroopan unioni havaitsee ihmisoikeuksien olennaisen ja perustavanlaatuisen rikkomuksen, jollaisia ovat muun muassa Cotonoun sopimuksen 9 artiklassa määritellyt rikkomukset, ja mainitun sopimuksen 8 ja 96 artiklassa vahvistettua menettelyä on noudatettu. Tällöin EU:n alusten kaikki kalastustoiminta on keskeytettävä.
 2. Euroopan unioni varaa itselleen oikeuden keskeyttää 2 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun erityiskorvauksen maksamisen kokonaan tai osittain, jos tämän pöytäkirjan 3 artiklan mukaisissa sekakomitean tekemissä arvioinneissa ja sekakomiteassa käydyissä neuvotteluissa havaitaan, etteivät alakohtaisesta tuesta saadut tulokset ole budjetoitujen ohjelmien mukaisia.
 3. Taloudellista korvausta aletaan jälleen maksaa ja kalastamista voidaan jatkaa osapuolten todettua neuvottelujen jälkeen, että edellä mainittuja tapahtumia edeltävä tilanne on palautunut.
 9 artikla
 Pöytäkirjan täytäntöönpanon keskeyttäminen
 1. Tämän pöytäkirjan täytäntöönpano keskeytetään jommankumman osapuolen aloitteesta sopimuksen 9 artiklassa määrätyssä sekakomiteassa käytyjen kuulemisten jälkeen ja osapuolten yhteisestä sopimuksesta, jos
 a)
 epätavalliset olosuhteet, jotka eivät ole luonnonilmiöitä, estävät kalastustoiminnan harjoittamisen Mauritiuksen vesillä;
 b)
 Euroopan unioni on jättänyt suorittamatta 2 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määrätyn maksun muista kuin tämän pöytäkirjan 8 artiklassa tarkoitetuista syistä;
 c)
 osapuolet ovat eri mieltä tämän pöytäkirjan ja sen liitteiden tulkinnasta ja täytäntöönpanosta eikä asiaa saada ratkaistua;
 d)
 jompikumpi osapuoli ei noudata tämän pöytäkirjan ja sen liitteen määräyksiä;
 e)
 jommankumman osapuolen poliittisia linjauksia muutetaan merkittävästi ja muutokset vaikuttavat tämän pöytäkirjan asianomaisiin määräyksiin;
 f)
 toinen osapuoli havaitsee ihmisoikeuksien olennaisen ja perustavanlaatuisen rikkomuksen, jollaisia ovat muun muassa Cotonoun sopimuksen 9 artiklassa määritellyt rikkomukset, ja mainitun sopimuksen 8 ja 96 artiklassa vahvistettua menettelyä on noudatettu;
 g)
 Kansainvälisen työjärjestön julistusta työelämän perusperiaatteista ja -oikeuksista ei noudateta kalastuskumppanuussopimuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
 2. Tämän pöytäkirjan täytäntöönpanon keskeyttäminen edellyttää, että asianomainen osapuoli ilmoittaa aikeestaan kirjallisesti viimeistään kolme kuukautta ennen päivää, jona keskeytyksen on määrä tulla voimaan.
 3. Jos pöytäkirjan soveltaminen keskeytetään, osapuolet jatkavat neuvotteluja löytääkseen erimielisyyteen sovintoratkaisun. Kun ratkaisu löydetään, pöytäkirjan täytäntöönpanoa jatketaan, ja taloudellisen korvauksen määrää alennetaan vastaavasti suhteessa pöytäkirjan täytäntöönpanon keskeytymisen kestoon.
 10 artikla
 Kansallinen lainsäädäntö
 1. Mauritiuksen vesillä toimivien Euroopan unionin kalastusalusten toimintaan sovelletaan Mauritiuksen lakeja ja asetuksia, jollei tässä pöytäkirjassa ja sen liitteessä toisin määrätä.
 2. Mauritiuksen viranomaisten on ilmoitettava Euroopan komissiolle kaikista kalastusalan lainsäädäntöön tehdyistä muutoksista tai kyseisen alan uudesta lainsäädännöstä.
 11 artikla
 Luottamuksellisuus
 Osapuolten on varmistettava, että kaikkia EU:n aluksiin ja niiden kalastustoimiin Mauritiuksen vesillä liittyviä tietoja käsitellään kaikkina ajankohtina luottamuksellisina. Näitä tietoja käytetään yksinomaan sopimuksen täytäntöönpanoon ja asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten harjoittamaa kalastuksenhoitoa sekä kalastuksen seurantaa, valvontaa ja tarkkailua varten.
 12 artikla
 Sähköinen tiedonvaihto
 Mauritius ja Euroopan unioni sitoutuvat ottamaan käyttöön tarvittavat järjestelmät kaikkien sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvien tietojen ja asiakirjojen sähköiseen vaihtoon. Asiakirjan sähköisen version katsotaan vastaavan kaikilta kohdiltaan sen paperiversiota.
 Kummankin osapuolen on ilmoitettava viipymättä kaikista tietotekniikkajärjestelmän häiriöistä, jotka estävät tällaisen tiedonvaihdon. Sopimuksen täytäntöönpanoon liittyvät tiedot ja asiakirjat korvataan tällöin automaattisesti niiden paperiversiolla liitteessä kuvaillulla tavalla.
 13 artikla
 Kesto
 Tämä pöytäkirja ja sen liite ovat voimassa kolme (3) vuotta voimaantulostaan, jollei pöytäkirjaa saateta päättymään 14 artiklan mukaisesti.
 14 artikla
 Päättäminen
 1. Tämän pöytäkirjan päättymään saattamista varten asianomaisen osapuolen on ilmoitettava toiselle osapuolelle kirjallisesti aikeestaan saattaa pöytäkirja päättymään vähintään kuusi kuukautta ennen päivää, jona irtisanominen tulee voimaan.
 2. Edellä olevassa kohdassa tarkoitetun ilmoituksen lähettäminen avaa osapuolten väliset neuvottelut.
 15 artikla
 Voimaantulo
 Tämä pöytäkirja ja sen liite tulevat voimaan päivänä, jona osapuolet ilmoittavat toisilleen tätä varten tarvittavien menettelyjen saattamisesta päätökseen.
 LIITE
 EUROOPAN UNIONIN ALUSTEN MAURITIUKSEN VESILLÄ HARJOITTAMAA KALASTUSTA KOSKEVAT EDELLYTYKSET
 I LUKU
 YLEISET SÄÄNNÖKSET
 1. Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen
 Tämän liitteen soveltamiseksi ja jollei toisin määrätä, viittauksia Euroopan unionin (EU) tai Mauritiuksen toimivaltaiseen viranomaiseen pidetään
 —
 EU:n osalta viittauksina Euroopan komissioon tarvittaessa EU:n Mauritiuksessa sijaitsevan edustuston välityksellä,
 —
 Mauritiuksen osalta viittauksina kalastusministeriöön.
 2. Mauritiuksen vedet
 Kaikkia pöytäkirjan ja sen liitteiden määräyksiä sovelletaan yksinomaan lisäyksessä 2 määritellyillä Mauritiuksen vesillä.
 3. Pankkitili
 Mauritius ilmoittaa ennen pöytäkirjan voimaantuloa EU:lle tiedot pankkitilistä/-tileistä, jolle/joille EU:n alusten vastuulla oleva sopimuksen mukainen taloudellinen korvaus maksetaan. Pankkisiirtoihin liittyvät kustannukset kuuluvat varustajien suoritettaviksi.
 II LUKU
 TONNIKALAN KALASTUSLUVAT
 1. Edellytys tonnikalan kalastusluvan saamiseksi – kelpoisuusehdot täyttävät alukset
 Sopimuksen 6 artiklassa tarkoitetut tonnikalan kalastusluvat myönnetään sillä edellytyksellä, että alus on kirjattu EU:n kalastusalusrekisteriin ja IOTC:n kalastukseen oikeutettujen alusten luetteloon ja että kaikki varustajaa, päällikköä tai alusta itseään koskevat, Mauritiuksessa sopimuksen ja Mauritiuksen kalastuslainsäädännön mukaisesti harjoitettuun kalastukseen liittyvät aikaisemmat velvollisuudet on täytetty.
 2. Kalastuslupaa koskeva hakemus
 EU toimittaa Mauritiukselle vähintään kaksikymmentäviisi (25) työpäivää ennen luvalle haetun voimassaoloajan alkamista kalastuslupaa koskevan hakemuksen jokaisen sellaisen aluksen osalta, joka haluaa harjoittaa sopimuksen nojalla kalastustoimintaa, käyttäen tämän liitteen lisäyksessä 1 olevaa lomaketta. Hakemus on täytettävä koneella tai selkeästi käsin suuraakkosin.
 Kuhunkin voimassa olevan pöytäkirjan mukaiseen ensimmäiseen kalastuslupaa koskevaan hakemukseen tai hakemukseen, joka tehdään asianomaisen aluksen teknisen muuttamisen jälkeen, on liitettävä
 i)
 todistus ennakkomaksun maksamisesta haetun luvan voimassaoloajalta;
 ii)
 seuraavien henkilöiden nimi, osoite ja yhteystiedot:
 —
 kalastusaluksen varustaja;
 —
 kalastusaluksen käyttäjä;
 iii)
 uusi, vähintään kokoa 15 x 10 cm oleva värivalokuva, jossa alus on sivulta nähtynä;
 iv)
 aluksen merikelpoisuustodistus;
 v)
 aluksen rekisteröintitodistus;
 vi)
 kalastusaluksen yhteystiedot (faksi, sähköposti jne.).
 Uusittaessa voimassa olevan pöytäkirjan mukaista kalastuslupaa sellaisen aluksen osalta, jonka tekniset ominaisuudet eivät ole muuttuneet, uudistamishakemukseen liitetään yksinomaan todistus maksun maksamisesta.
 3. Ennakkomaksu
 Ennakkomaksun määrä vahvistetaan tämän liitteen lisäyksessä 2 olevissa teknisissä selvityksissä vahvistetun vuotuisen määrän perusteella. Siihen sisältyvät kaikki kansalliset ja paikalliset verot lukuun ottamatta satamamaksuja, purkamismaksuja, jälleenlaivausmaksuja ja palveluista perittäviä maksuja.
 4. Alustava luettelo aluksista, joilla on lupa kalastaa
 Kalastuksen valvonnasta vastaava kansallinen viranomainen laatii kalastuslupaa koskevat hakemukset saatuaan viipymättä alusluokkakohtaisen alustavan luettelon kalastuslupaa hakeneista aluksista. Mauritiuksen toimivaltainen viranomainen lähettää luettelon viipymättä EU:lle.
 EU toimittaa alustavan luettelon varustajalle tai tämän edustajalle. Jos EU:n toimistot ovat kiinni, Mauritius voi toimittaa alustavan luettelon suoraan varustajalle tai tämän edustajalle ja antaa siitä jäljennöksen Mauritiuksessa sijaitsevalle EU:n edustustolle.
 5. Kalastusluvan myöntäminen
 Kaikkien alusten kalastusluvat toimitetaan varustajille tai heidän edustajilleen kahdenkymmenen (20) työpäivän kuluessa päivästä, jona toimivaltainen viranomainen on saanut täydellisen hakemuksen. Kalastusluvan jäljennös lähetetään viipymättä Mauritiuksessa sijaitsevalle EU:n edustustolle.
 6. Luettelo aluksista, joilla on lupa kalastaa
 Kalastusluvan myönnettyään kalastuksen valvonnasta vastaava kansallinen viranomainen vahvistaa kunkin alusluokan osalta viipymättä lopullisen luettelon aluksista, joilla on lupa kalastaa Mauritiuksen vesillä. Luettelo lähetetään viipymättä EU:lle, ja se korvaa edellä mainitun alustavan luettelon.
 7. Kalastusluvan voimassaoloaika
 Kalastusluvat ovat voimassa yhden vuoden, ja ne voidaan uusia.
 Voimassaoloajan alkamisen määrittämiseksi vuoden pituisella jaksolla tarkoitetaan
 i)
 pöytäkirjan ensimmäisen soveltamisvuoden aikana sen voimaantulopäivän ja saman vuoden 31 päivän joulukuuta välistä jaksoa;
 ii)
 sen jälkeen kutakin kokonaista kalenterivuotta;
 iii)
 pöytäkirjan viimeisen soveltamisvuoden aikana 1 päivän tammikuuta ja pöytäkirjan voimassaolon päättymispäivän välistä jaksoa.
 Pöytäkirjan ensimmäisen ja viimeisen soveltamisvuoden osalta ennakkomaksu on laskettava suhteessa kuluneeseen aikaan.
 8. Aluksella pidettävät asiakirjat
 Seuraavat asiakirjat on pidettävä aluksella koko sen ajan, jona alus on Mauritiuksen vesillä tai Mauritiuksen satamassa:
 a)
 kalastuslupa;
 b)
 kalastusaluksen lippuvaltion toimivaltaisen viranomaisen myöntämät asiakirjat, joista käy ilmi
 —
 kalastusaluksen rekisterinumero,
 —
 aluksen rekisteröintitodistus;
 c)
 ajan tasalla olevat oikeaksi todistetut piirustukset tai kuvaukset kalastusaluksen rakenteesta ja erityisesti kalastusaluksessa olevien kalaruumien lukumäärä ja niiden varastointikapasiteetti kuutiometreinä ilmaistuna;
 d)
 jos kalastusaluksen ominaisuuksia on muutettu sen kokonaispituuden, rekisteröidyn bruttovetoisuuden, pääkoneen tai -koneiden tehon taikka ruuman kapasiteetin osalta, kalastusaluksen lippuvaltion toimivaltaisen viranomaisen oikeaksi todistama todistus, jossa tämä muutos kuvaillaan;
 e)
 jos kalastusaluksella on jäähdytettyjä merivesisäiliöitä, aluksen lippuvaltion toimivaltaisen viranomaisen oikeaksi todistama asiakirja, jossa ilmoitetaan säiliöiden tilavuus kuutiometreinä;
 f)
 jäljennös kalastuksesta ja meriluonnonvaroista vuonna 2007 annetusta Mauritiuksen laista.
 9. Kalastusluvan siirtäminen
 Kalastuslupa myönnetään aluskohtaisesti, eikä se ole siirrettävissä.
 Todistettavan ylivoimaisen esteen sattuessa ja EU:n pyynnöstä aluksen kalastuslupa voidaan kuitenkin korvata uudella, korvattavan aluksen kaltaiselle toiselle alukselle myönnettävällä luvalla, eikä uutta ennakkomaksua tarvitse maksaa. Tällaisessa tapauksessa IV luvussa tarkoitettujen nuottaa käyttävien tonnikalan pakastusalusten ja pintasiima-alusten suoritettavaksi kuuluvien maksujen tilityksessä otetaan huomioon näiden kahden aluksen kokonaissaaliit Mauritiuksen vesillä.
 Siirtäminen tapahtuu siten, että varustaja tai tämän Mauritiukseen sijoittautunut edustaja palauttaa korvattavan kalastusluvan, ja Mauritius laatii mahdollisimman pian korvaavan luvan. Korvaava lupa toimitetaan viipymättä varustajalle tai tämän edustajalle korvattavan luvan palauttamisen yhteydessä. Korvaava lupa tulee voimaan päivänä, jona korvattava lupa on palautettu.
 Mauritius päivittää mahdollisimman pian luettelon aluksista, joilla on lupa kalastaa. Uusi luettelo toimitetaan viipymättä kalastuksen valvonnasta vastaavalle kansalliselle viranomaiselle ja EU:lle.
 III LUKU
 TEKNISET TOIMENPITEET
 Kalastusluvan saaneisiin aluksiin sovellettavat Mauritiuksen vesiä, pyydyksiä ja sivusaaliita koskevat tekniset toimenpiteet määritellään kalastusluokittain tämän liitteen lisäyksessä 2 olevissa teknisissä selvityksissä.
 Alusten on noudatettava Mauritiuksen kalastuslainsäädäntöä ja kaikkia IOTC:n (Intian valtameren tonnikalatoimikunnan) antamia päätöslauselmia.
 IV LUKU
 SAALIIDEN ILMOITTAMINEN
 1. Kalastusmatkan määritelmä
 EU:n aluksen kalastusmatkan kestolla tarkoitetaan tässä liitteessä seuraavaa:
 —
 joko aika, joka kuluu Mauritiuksen vesille saapumisen ja sieltä poistumisen välillä; tai
 —
 aika, joka kuluu Mauritiuksen vesille saapumisen ja Mauritiuksen satamassa tapahtuvan jälleenlaivauksen ja/tai aluksesta purkamisen välillä.
 2. Kalastuspäiväkirja
 Sopimuksen nojalla kalastavan EU:n aluksen päällikön on pidettävä IOTC:n kalastuspäiväkirjaa, jonka kalastusluokkakohtainen malli on tämän liitteen lisäyksessä 3.
 Kalastuspäiväkirjan on oltava pitkäsiima-alusten osalta IOTC:n päätöslauselman 08/04 mukainen ja kurenuotta-alusten osalta päätöslauselman 10/03 mukainen.
 Päällikön on täytettävä kalastuspäiväkirja jokaiselta päivältä, jonka alus on Mauritiuksen vesillä.
 Päällikön on kirjattava joka päivä kalastuspäiväkirjaan kunkin pyydetyn ja aluksella pidetyn, FAO:n kolmikirjaimisella koodilla merkityn lajin määrä kilogrammoina elopainoa tai tarvittaessa kappalemääränä. Päällikön on mainittava kunkin ensisijaisen lajin osalta myös sivusaaliit.
 Kalastuspäiväkirja on täytettävä selkeästi suuraakkosin, ja päällikön on allekirjoitettava se.
 Päällikkö vastaa kalastuspäiväkirjaan merkittyjen tietojen paikkansapitävyydestä.
 3. Saaliiden ilmoittaminen
 Päällikön on ilmoitettava aluksen saaliit luovuttamalla Mauritiukselle kalastuspäiväkirjansa aluksen Mauritiuksen vesillä olon ajalta.
 Kalastuspäiväkirjat on toimitettava seuraavien menettelyjen mukaisesti:
 i)
 jos alus poikkeaa jossakin Mauritiuksen satamassa, kunkin kalastuspäiväkirjan alkuperäiskappale on luovutettava Mauritiuksen paikalliselle edustajalle, joka antaa siitä kirjallisen vastaanottoilmoituksen; kalastuspäiväkirjan jäljennös on luovutettava Mauritiuksen tarkastusryhmälle;
 ii)
 jos alus poistuu Mauritiuksen vesiltä poikkeamatta sitä ennen jossakin Mauritiuksen satamassa, kunkin kalastuspäiväkirjan alkuperäiskappale on seitsemän (7) työpäivän kuluessa mihin tahansa muuhun satamaan saapumisesta ja joka tapauksessa viidentoista (15) työpäivän kuluessa Mauritiuksen vesiltä poistumisesta lähetettävä
 a)
 sähköpostitse kalastuksen valvonnasta vastaavan kansallisen viranomaisen ilmoittamaan sähköpostiosoitteeseen; tai
 b)
 telekopioitse kalastuksen valvonnasta vastaavan kansallisen viranomaisen ilmoittamaan numeroon; tai
 c)
 kalastuksen valvonnasta vastaavalle kansalliselle viranomaiselle osoitettavalla kirjeellä.
 Päällikön on lähetettävä EU:lle ja lippuvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle jäljennös kaikista kalastuspäiväkirjoista. Tonnikala-alusten ja pintasiima-alusten päälliköiden on lähetettävä jäljennös kaikista kalastuspäiväkirjoistaan myös jollekin seuraavista tutkimuslaitoksista:
 i)
 Institut de Recherche pour le Développement (IRD);
 ii)
 Instituto Español de Oceanografía (IEO);
 iii)
 IPIMAR (Instituto Português de Investigação Maritima).
 Jos alus palaa Mauritiuksen vesille aluksen kalastusluvan voimassaoloaikana, on tehtävä uusi saalisilmoitus.
 Jollei saalisilmoitukseen liittyviä määräyksiä noudateta, Mauritius voi peruuttaa asianomaisen aluksen kalastusluvan tilapäisesti siihen asti, kun puuttuvat saalisilmoitukset on toimitettu, ja toteuttaa toimia varustajaa vastaan kansallisessa lainsäädännössä tätä varten vahvistettujen säännösten mukaisesti. Rikkomuksen toistuessa Mauritius voi kieltäytyä uusimasta kalastuslupaa. Mauritiuksen on ilmoittava viipymättä EU:lle kaikista tässä yhteydessä sovelletuista seuraamuksista.
 4. Tonnikala- ja pintasiima-alusten suoritettavaksi kuuluvien maksujen tilitys
 EU vahvistaa edellä tarkoitettujen tutkimuslaitosten varmentamien saalisilmoitusten perusteella kunkin nuottaa käyttävän tonnikala-aluksen ja pintasiima-aluksen suoritettavaksi kuuluvien maksujen lopullisen tilityksen edelliselle kalenterivuodelle ajoittuneen kalastusvuoden osalta.
 EU toimittaa lopullisen tilityksen Mauritiukselle ja varustajalle ennen kulloisenkin vuoden 31 päivää heinäkuuta. Mauritius voi todisteiden perusteella kiistää lopullisen tilityksen kolmenkymmenen (30) työpäivän kuluessa toimituspäivämäärästä. Jos asiasta on erimielisyyttä, osapuolet neuvottelevat siitä sekakomiteassa. Jollei Mauritius esitä vastaväitteitä kolmenkymmenen (30) työpäivän kuluessa, lopullinen tilitys katsotaan hyväksytyksi.
 Jos lopullisessa tilityksessä vahvistettu summa on suurempi kuin edellä (II luvun 3 kohdassa) mainittu kalastusluvan saamiseksi maksettu ennakkomaksu, varustaja suorittaa loppumaksun Mauritiukselle viimeistään kulloisenkin vuoden 30 päivänä syyskuuta. Jos lopullisessa tilityksessä vahvistettu summa on kiinteämääräistä ennakkomaksua pienempi, erotusta ei palauteta varustajalle.
 V LUKU
 PURKAMINEN JA JÄLLEENLAIVAUS
 Saaliiden jälleenlaivaus merellä on kielletty. Kaikki jälleenlaivaustoimet satamissa suoritetaan Mauritiuksen kalastustarkastajien seurannassa.
 Jos EU:n alus haluaa purkaa tai jälleenlaivata saaliitaan, aluksen päällikön on ilmoitettava Mauritiukselle vähintään 72 tuntia ennen purkamista tai jälleenlaivausta seuraavat tiedot:
 a)
 saaliit purkavan tai jälleenlaivaavan kalastusaluksen nimi ja numero IOTC:n kalastusalusrekisterissä;
 b)
 purkamis- tai jälleenlaivaussatama;
 c)
 purkamista tai jälleenlaivausta varten suunniteltu päivä ja kellonaika;
 d)
 kunkin purettavan tai jälleenlaivattavan lajin määrä (ilmoitettu kilogrammoina elopainoa tai tarvittaessa kappalemääränä) (FAO:n kolmikirjaimisella koodilla merkittynä);
 e)
 jälleenlaivauksen osalta saaliit vastaanottavan aluksen nimi.
 Saaliit vastaanottavan aluksen päällikön on viimeistään 24 tuntia ennen jälleenlaivauksen aloittamista ja sen päätteeksi ilmoitettava Mauritiuksen viranomaisille alukselleen jälleenlaivatut tonnikalan ja sen lähilajien määrät sekä täytettävä jälleenlaivausilmoitus ja toimitettava se Mauritiuksen viranomaiselle 24 tunnin kuluessa.
 Jälleenlaivaus edellyttää, että Mauritius myöntää päällikölle tai tämän edustajalle ennakkoluvan 24 tunnin kuluessa edellä mainitusta ilmoituksesta. Jälleenlaivaus on tehtävä tätä tarkoitusta varten hyväksytyssä Mauritiuksen satamassa.
 Mauritiuksen nimetty kalastussatama, jossa jälleenlaivaus on sallittua, on Port Louis (IOTC:n päätöslauselmassa 10/11 ilmoitettu satama satamavaltion toimenpiteitä koskevien vaatimusten mukaisesti).
 Näiden määräysten rikkominen johtaa Mauritiuksen lainsäädännössä tätä varten säädettyjen seuraamusten soveltamiseen.
 VI LUKU
 VALVONTA
 1. Mauritiuksen vesille saapuminen ja niiltä poistuminen
 Kaikista kalastusluvan saaneiden EU:n alusten Mauritiuksen vesille saapumisista ja niiltä poistumisista on ilmoitettava Mauritiukselle 24 tuntia ennen saapumista tai poistumista.
 Saapumisestaan tai poistumisestaan ilmoittavan aluksen on annettava erityisesti seuraavat tiedot:
 i)
 suunnitellun saapumisen tai poistumisen päivä, kellonaika ja paikka;
 ii)
 kunkin aluksella pidetyn, FAO:n kolmikirjaimisella koodilla merkityn kohdelajin määrä kilogrammoina elopainoa tai tarvittaessa kappalemääränä;
 iii)
 kunkin FAO:n kolmikirjaimisella koodilla merkityn sivusaalislajin määrä kilogrammoina elopainoa tai tarvittaessa kappalemääränä.
 Ilmoitus on toimitettava ensisijaisesti sähköpostilla tai jos se ei ole mahdollista, telekopioitse Mauritiuksen ilmoittamaan sähköpostiosoitteeseen, puhelin- tai telekopionumeroon käyttäen tämän liitteen lisäyksessä 4 olevaa lomaketta. Mauritiuksen on vahvistettava viipymättä vastaanottaneensa ilmoituksen vastaamalla sähköpostiviestiin tai telekopioon.
 Mauritius ilmoittaa asianomaisille aluksille ja EU:lle viipymättä kaikki sähköpostiosoitteeseen, puhelinnumeroon tai radiotaajuuteen tehdyt muutokset.
 Alus, joka tavataan kalastamasta Mauritiuksen vesiltä ilman ennakolta tehtyä saapumisilmoitusta, katsotaan ilman lupaa kalastavaksi alukseksi.
 Tämän määräyksen rikkominen johtaa kalastuksesta ja meriluonnonvaroista vuonna 2007 annetun lain mukaisiin rangaistuksiin ja seuraamuksiin.
 Saapumis-/poistumis- ja saalisilmoitukset on pidettävä aluksella vähintään yhden vuoden ajan ilmoituksen toimittamisesta.
 2. Säännöllinen saalisilmoitus
 Kun kalastusluvan saanut EU:n alus harjoittaa toimintaa Mauritiuksen vesillä, sen päällikön on ilmoitettava Mauritiuksen viranomaiselle joka kolmas (3.) päivä Mauritiuksen vesillä saadut saaliit. Ensimmäinen saalisilmoitus tehdään kolmen (3) päivän kuluttua Mauritiuksen vesille saapumisen päivästä.
 Aluksen päällikön on säännöllisessä saalisilmoituksessaan annettava joka kolmas (3.) päivä erityisesti seuraavat tiedot:
 i)
 ilmoituksen tekemisen päivämäärä, kellonaika ja sijainti;
 ii)
 kunkin kolmen (3) päivän ajanjaksolla pyydetyn ja aluksella pidetyn, FAO:n kolmikirjaimisella koodilla merkityn kunkin kohdelajin määrä kilogrammoina elopainoa tai tarvittaessa kappalemääränä;
 iii)
 kunkin FAO:n kolmikirjaimisella koodilla merkityn, kolmen (3) päivän ajanjaksolla pyydetyn sivusaalislajin määrä kilogrammoina elopainoa tai tarvittaessa kappalemääränä;
 iv)
 tuotteiden jalostusaste;
 v)
 kurenuottaa käyttävien tonnikala-alusten osalta:
 —
 kalojen yhteenkokoamiseen tarkoitetuilla välineillä tehtyjen onnistuneiden pyydysten laskujen lukumäärä edellisen ilmoituksen jälkeen;
 —
 vapaaseen kalaparveen tehtyjen onnistuneiden pyydysten laskujen lukumäärä edellisen ilmoituksen jälkeen;
 —
 epäonnistuneiden pyydysten laskujen lukumäärä;
 vi)
 pitkääsiimaa käyttävien tonnikala-alusten osalta:
 —
 pyydysten laskujen lukumäärä edellisen ilmoituksen jälkeen;
 —
 laskettujen koukkujen lukumäärä edellisen ilmoituksen jälkeen.
 Ilmoitus on toimitettava ensisijaisesti sähköpostilla tai telekopioitse Mauritiuksen ilmoittamaan sähköpostiosoitteeseen tai puhelinnumeroon käyttäen tämän liitteen lisäyksessä 5 olevaa lomaketta. Mauritius ilmoittaa asianomaisille aluksille ja EU:lle viipymättä kaikki sähköpostiosoitteeseen, puhelinnumeroon tai radiotaajuuteen tehdyt muutokset.
 Mauritiuksen vesiltä kalastamasta tavattu alus, joka ei ole toimittanut kolmen (3) päivän välein annettavaa säännöllistä saalisilmoitustaan, katsotaan ilman lupaa kalastavaksi alukseksi. Tämän määräyksen rikkominen johtaa kalastuksesta ja meriluonnonvaroista vuonna 2007 annetun lain mukaisiin rangaistuksiin ja seuraamuksiin.
 Säännölliset saalisilmoitukset on pidettävä aluksella vähintään yhden (1) vuoden ajan ilmoituksen toimittamisesta.
 3. Merellä suoritettavat tarkastukset
 Kalastusluvan saaneille EU:n aluksille Mauritiuksen vesillä tehtävistä tarkastuksista huolehtivat Mauritiuksen alukset ja tarkastajat, joiden voidaan selvästi tunnistaa vastaavan kalastuksen valvonnasta.
 Hyväksyttyjen tarkastajien on ennen alukselle nousemista ilmoitettava EU:n alukselle päätöksestään tehdä tarkastus. Tarkastuksen toteuttavat kalastustarkastajat, joiden on ennen tarkastuksen tekemistä todistettava henkilöllisyytensä ja tarkastajan pätevyytensä.
 Hyväksytyt tarkastajat saavat olla EU:n aluksella ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen tarkastustehtävien suorittamiseksi. Heidän on tehtävä tarkastus siten, että siitä on mahdollisimman vähän haittaa alukselle ja sen toiminnalle ja lastille.
 Hyväksytyt tarkastajat laativat jokaisen tarkastuksen lopuksi tarkastusraportin. EU:n aluksen päälliköllä on oikeus tehdä tarkastusraporttiin huomautuksensa. Raportin laatinut tarkastaja ja EU:n aluksen päällikkö allekirjoittavat tarkastusraportin.
 Hyväksytyt tarkastajat antavat EU:n aluksen päällikölle jäljennöksen tarkastusraportista ennen alukselta poistumistaan. Jos kyseessä on rikkomus, rikkomusta koskevasta ilmoituksesta on VIII luvun mukaisesti toimitettava jäljennös myös EU:lle.
 4. Satamassa saaliin purkamisen ja jälleenlaivauksen yhteydessä suoritettava tarkastus
 Mauritiuksen vesillä pyytämiään saaliita purkaville tai jälleenlaivaaville EU:n aluksille Mauritiuksen satamassa tehtävistä tarkastuksista huolehtivat Mauritiuksen tarkastajat, joiden voidaan selvästi tunnistaa vastaavan kalastuksen valvonnasta.
 Tarkastajien on ennen tarkastuksen tekemistä todistettava henkilöllisyytensä ja tarkastajan pätevyytensä. Mauritiuksen tarkastajat saavat olla EU:n aluksella ainoastaan sen ajan, joka on tarpeen tarkastustehtävien suorittamiseksi, ja heidän on tehtävä tarkastus siten, että siitä on mahdollisimman vähän haittaa alukselle, saaliiden purkamiselle tai jälleenlaivaukselle ja lastille.
 Tarkastajat laativat jokaisen tarkastuksen lopuksi tarkastusraportin. EU:n aluksen päälliköllä on oikeus tehdä tarkastusraporttiin huomautuksensa. Raportin laatinut tarkastaja ja EU:n aluksen päällikkö allekirjoittavat tarkastusraportin.
 Mauritiuksen tarkastaja antaa tarkastuksen lopuksi EU:n aluksen päällikölle jäljennöksen tarkastusraportista.
 VII LUKU
 SATELLIITTISEURANTAJÄRJESTELMÄ (VMS)
 1. Alusten sijainti-ilmoitukset – VMS-järjestelmä
 Kalastusluvan saaneilla EU:n aluksilla on oltava satelliittiseurantalaitteet (Vessel Monitoring System – VMS), joilla varmistetaan, että alusten sijainti on automaattisesti ja jatkuvasti, tunnin välein, niiden lippuvaltion kalastuksenseurantakeskuksen (Fisheries Monitoring Center – FMC) tiedossa.
 Kussakin sijainti-ilmoituksessa on annettava seuraavat tiedot:
 a)
 aluksen tunnistetiedot;
 b)
 aluksen viimeisin maantieteellinen sijainti (pituus- ja leveyspiiri), jonka virheen on oltava alle 500 metriä ja luotettavuusvälin 99 prosenttia;
 c)
 sijainnin kirjaamisen päivä ja kellonaika;
 d)
 aluksen nopeus ja kurssi.
 Kukin sijainti-ilmoitus on annettava tämän liitteen lisäyksessä 4 olevan mallin muodossa.
 Ensimmäinen kirjattu sijainti Mauritiuksen vesille saapumisen jälkeen merkitään koodilla ”ENT”. Kaikki sitä seuraavat sijainnit merkitään koodilla ”POS” lukuun ottamatta ensimmäistä kirjattua sijaintia Mauritiuksen vesiltä poistumisen jälkeen, joka merkitään koodilla ”EXI”. Lippuvaltion kalastuksenseurantakeskus huolehtii sijainti-ilmoitusten automaattisesta käsittelystä ja tarvittaessa sähköisestä toimittamisesta. Sijainti-ilmoitukset on kirjattava suojatussa muodossa ja säilytettävä kolmen vuoden ajan.
 2. Aluksen sijainnin ilmoittaminen VMS-järjestelmän rikkoutuessa
 Päällikön on varmistettava, että hänen aluksensa VMS-järjestelmä on jatkuvasti täysin toimintakykyinen ja että sijainti-ilmoitukset välittyvät lippuvaltion kalastuksenseurantakeskukselle asianmukaisesti.
 EU:n aluksilla, joiden VMS-järjestelmä on viallinen, ei ole lupaa saapua Mauritiuksen vesille. Jos aluksen VMS-järjestelmä rikkoutuu aluksen jo ollessa Mauritiuksen vesillä, järjestelmä on korjattava kalastusmatkan päättyessä tai korvattava viidentoista (15) päivän kuluessa. Tämän määräajan jälkeen aluksella ei ole enää lupaa kalastaa Mauritiuksen vesillä.
 Mauritiuksen vesillä kalastavien alusten, joiden VMS-järjestelmä on viallinen, on toimitettava kaikki pakolliset tiedot sisältävät sijainti-ilmoituksensa lippuvaltion ja Mauritiuksen kalastuksenseurantakeskukselle sähköpostitse tai telekopioitse vähintään kahden tunnin välein.
 3. Sijainti-ilmoitusten turvallinen toimittaminen Mauritiukselle
 Lippuvaltion kalastuksenseurantakeskus välittää asianomaisten alusten sijainti-ilmoitukset automaattisesti Mauritiuksen kalastuksenseurantakeskukselle. Lippuvaltion ja Mauritiuksen kalastuksenseurantakeskukset vaihtavat tiedot sähköpostiosoitteistaan ja ilmoittavat toisilleen viipymättä kaikista näihin osoitteisiin tehdyistä muutoksista.
 Sijainti-ilmoitukset toimitetaan lippuvaltion ja Mauritiuksen kalastuksenseurantakeskusten välillä sähköisesti turvallisen viestintäjärjestelmän avulla.
 Jos alus ei ole ilmoittanut poistuneensa Mauritiuksen vesiltä, Mauritiuksen kalastuksenseurantakeskus ilmoittaa lippuvaltion kalastuksenseurantakeskukselle ja EU:lle viipymättä kaikista keskeytyksistä kalastusluvan saaneen aluksen perättäisten sijainti-ilmoitusten vastaanottamisessa.
 4. Viestintäjärjestelmän toimintahäiriö
 Mauritius varmistaa, että sen sähköiset laitteet ovat yhteensopivia lippuvaltion kalastuksenseurantakeskuksen laitteiden kanssa ja ilmoittaa EU:lle viipymättä kaikista viestintään ja sijainti-ilmoitusten vastaanottamiseen liittyvistä toimintahäiriöistä teknisen ratkaisun löytämiseksi mahdollisimman pian. Jos asiasta syntyy riita, se viedään sekakomitean käsittelyyn.
 Päällikön katsotaan olevan vastuussa kaikenlaisesta todistetusta aluksen VMS-järjestelmään puuttumisesta, jonka tarkoituksena on häiritä sen toimintaa tai väärentää sijainti-ilmoituksia. Kaikkiin rikkomuksiin sovelletaan voimassa olevassa Mauritiuksen lainsäädännössä vahvistettuja seuraamuksia.
 5. Sijainti-ilmoitusten toimittamistiheyden tarkistaminen
 Mauritius voi rikkomuksen todistamiseksi esittämiensä kirjallisesti perusteltujen seikkojen pohjalta osoittaa lippuvaltion kalastuksenseurantakeskukselle pyynnön, jonka jäljennös toimitetaan EU:lle ja jonka mukaan aluksen sijainti-ilmoitusten toimittamistiheys olisi nostettava määritellyn tutkintajakson ajaksi 30 minuuttiin. Mauritiuksen on toimitettava nämä kirjalliset todisteet lippuvaltion kalastuksenseurantakeskukselle ja EU:lle. Lippuvaltion kalastuksenseurantakeskuksen on noudatettava viipymättä uutta tiheyttä sijainti-ilmoitusten lähettämisessä Mauritiukselle.
 Mauritiuksen kalastuksenvalvontakeskus ilmoittaa tarkastusmenettelyn lopettamisesta välittömästi lippujäsenvaltion valvontakeskukselle ja Euroopan komissiolle.
 Määritellyn tutkintajakson lopuksi Mauritius ilmoittaa lippuvaltion kalastuksenseurantakeskukselle ja EU:lle mahdollisista jatkotoimista.
 VIII LUKU
 RIKKOMUKSET
 Jos pöytäkirjan sääntöjä ja määräyksiä, kalavarojen hoito- ja säilyttämistoimenpiteitä tai Mauritiuksen kalastuslainsäädäntöä ei noudateta, seuraamuksena voi olla sakko tai kyseisen aluksen kalastusluvan voimassaolon keskeyttäminen, peruuttaminen tai uusimatta jättäminen.
 1. Rikkomusten käsittely
 Kaikki rikkomukset, joihin tämän liitteen määräysten mukaisen kalastusluvan saanut EU:n alus on syyllistynyt Mauritiuksen vesillä, on mainittava (tarkastus)raportissa.
 Tarkastusraportissa oleva päällikön allekirjoitus ei aluksella tehdyn tarkastuksen tapauksessa rajoita varustajan oikeutta puolustautua rikkomuksen suhteen. Jos päällikkö kieltäytyy allekirjoittamasta tarkastusraporttia, hänen on kirjattava tarkastusraporttiin kieltäytymisensä syyt ja lisättävä maininta ”kieltäytyy allekirjoittamasta”.
 Aina kun kalastusluvan saanut EU:n alus syyllistyy Mauritiuksen vesillä rikkomuksiin, ilmoitus määritellystä rikkomuksesta ja päällikölle tai kalastusyritykselle määrätyistä lisäseuraamuksista lähetetään suoraan varustajille Mauritiuksen kalastuslainsäädännössä säädettyjen menettelyjen jälkeen. Ilmoituksesta on lähetettävä 72 tunnin kuluessa jäljennös aluksen lippuvaltiolle ja EU:lle.
 2. Aluksen pysäyttäminen
 Jos Mauritiuksen kalastuslainsäädännössä niin säädetään, rikkomukseen syyllistyneet EU:n alukset voidaan pakottaa keskeyttämään kalastustoimintansa ja, jos alus on merellä, palaamaan johonkin Mauritiuksen satamaan.
 Mauritiuksen on ilmoitettava EU:lle 24 tunnin kuluessa kaikista kalastusluvan saaneiden EU:n alusten pysäyttämisistä. Ilmoituksessa on mainittava syyt pysäyttämiseen ja/tai takavarikointiin.
 Ennen kuin aluksen, päällikön, miehistön tai lastin suhteen toteutetaan mitään toimenpiteitä, lukuun ottamatta todisteiden säilyttämiseksi tarkoitettuja toimenpiteitä, Mauritiuksen on EU:n pyynnöstä nimettävä tutkintaviranomainen ja järjestettävä yhden työpäivän kuluessa aluksen pysäyttämisilmoituksesta tiedotuskokous niiden seikkojen selventämiseksi, jotka ovat johtaneet aluksen pysäyttämiseen, ja mahdollisten jatkotoimien esittämiseksi. Tiedotuskokoukseen voi osallistua aluksen lippuvaltion ja varustajan edustaja.
 3. Rikkomuksesta määrättävä seuraamus – sovittelumenettely
 Rikkomuksesta määrättävä seuraamus vahvistetaan voimassa olevassa Mauritiuksen lainsäädännössä.
 Jos varustaja ei hyväksy sakkoja, Mauritiuksen viranomaisten ja EU:n aluksen välillä aloitetaan ennen oikeuskäsittelyn käynnistämistä sovittelumenettely asian ratkaisemiseksi sovinnollisesti. Tällaiseen sovittelumenettelyyn voi osallistua edustaja aluksen lippuvaltiosta. Sovittelumenettely päättyy viimeistään 72 tunnin kuluttua aluksen pysäyttämistä koskevasta ilmoituksesta.
 4. Oikeudellinen menettely – pankkivakuus
 Jos edellä mainittu sovittelumenettely epäonnistuu ja rikkomus viedään toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, aluksen varustajan on asetettava Mauritiuksen osoittamaan pankkiin Mauritiuksen vahvistaman suuruinen vakuus, jonka määrä kattaa kaikki aluksen pysäyttämisestä, arvioidusta sakosta ja mahdollisista korvausten maksuista aiheutuvat kustannukset. Tätä vakuutta ei voi peruuttaa ennen kuin oikeuskäsittely on päättynyt.
 Pankkivakuus vapautetaan ja palautetaan tuomion antamisen jälkeen viipymättä varustajalle
 a)
 kokonaisuudessaan, jos seuraamuksia ei määrätä;
 b)
 jäljellä olevan määrän osalta, jos seuraamukseksi määrätään pankkivakuutta pienempi sakko.
 Mauritiuksen on ilmoitettava oikeudellisen menettelyn tulos EU:lle kahdeksan päivän kuluessa tuomion antamisesta.
 5. Aluksen ja miehistön vapauttaminen
 Alus ja sen miehistö saavat poistua satamasta heti, kun sovittelumenettelyssä määrätty seuraamus on suoritettu tai kun pankkivakuus on asetettu.
 IX LUKU
 MERIMIESTEN OTTAMINEN PALVELUKSEEN
 1. Palvelukseen otettavien merimiesten lukumäärä
 EU:n alusten miehistöön on Mauritiuksen vesillä harjoitetun toiminnan ajaksi otettava kymmenen (10) pätevää mauritiuslaista merimiestä. EU:n alusten varustajien on pyrittävä ottamaan aluksilleen ylimääräisiä mauritiuslaisia merimiehiä.
 Jos merimiehiä ei oteta aluksille, varustajien on maksettava kiinteä summa, joka vastaa palvelukseen ottamatta jätettyjen merimiesten palkkoja Mauritiuksen vesille suuntautuneen kalastusmatkan ajalta. Jos kalastusmatkan kesto on alle kuukausi, varustajien on maksettava kuukauden palkkaa vastaava summa.
 2. Merimiesten sopimukset
 Työsopimus tehdään varustajan tai hänen edustajansa sekä merimiehen ja tarvittaessa häntä edustavan ammattiyhdistyksen välillä yhdessä Mauritiuksen kanssa. Siinä täsmennetään erityisesti palvelukseen ottamisen päivä ja satama.
 Nämä sopimukset takaavat merimiehille heihin Mauritiuksessa sovellettavan sosiaaliturvajärjestelmän edut, joihin kuuluvat henki-, sairaus- ja tapaturmavakuutus.
 Allekirjoittajille annetaan jäljennös sopimuksesta.
 Mauritiuslaisiin merimiehiin sovelletaan Kansainvälisen työjärjestön (ILO) vahvistamia työelämän perusoikeuksia. Tämä koskee erityisesti järjestäytymisvapautta ja työntekijöiden kollektiivisen neuvotteluoikeuden tosiasiallista tunnustamista sekä syrjimättömyyttä työmarkkinoilla ja ammatin harjoittamisen yhteydessä.
 3. Merimiesten palkat
 Varustaja maksaa mauritiuslaisten merimiesten palkat. Ne vahvistetaan ennen kalastusluvan myöntämistä varustajan ja hänen Mauritiukseen sijoittautuneen edustajansa yhteisestä sopimuksesta.
 Palkat eivät voi olla kansallisten alusten miehistöjen palkkoja eivätkä ILO:n vaatimuksia pienempiä.
 4. Merimiesten velvollisuudet
 Merimiehen on ilmoittauduttava hänelle osoitetun aluksen päällikölle sopimuksessaan ilmoitettua palvelukseenottopäivää edeltävänä päivänä. Päällikön on ilmoitettava merimiehelle palvelukseen ottamisen päivä ja kellonaika. Jos merimies luopuu palveluksesta tai ei saavu paikalle palvelukseen ottamiselle vahvistettuna päivänä ja kellonaikana, kyseisen merimiehen sopimuksen katsotaan rauenneen ja varustaja vapautuu ilman eri toimenpiteitä velvollisuudestaan ottaa kyseinen merimies palvelukseen. Tällaisessa tapauksessa varustajan ei edellytetä suorittavan mitään taloudellista seuraamusta tai korvausta.
 X LUKU
 1. Kalastustoiminnan tarkkailu
 Tarkkailijaohjelmassa on noudatettava IOTC:n (Intian valtameren tonnikalatoimikunnan) antamia päätöslauselmia.
 2. Nimetyt alukset ja tarkkailijat
 Mauritiuksen viranomaisten on laadittava luettelo aluksista, joille on tarkoitus lähettää tarkkailija. Tämä luettelo on pidettävä ajan tasalla. Se on toimitettava Euroopan komissiolle heti sen valmistuttua.
 Mauritiuksen viranomaisten on ilmoitettava asianomaisille varustajille alukselle sijoitettavan tarkkailijan nimi viimeistään viisitoista (15) päivää ennen tarkkailijan suunniteltua alukselle saapumista.
 Tarkkailijan aluksellaoloaika ei saa ylittää sitä, mikä on tarpeen hänen tehtäviensä suorittamiseksi.
 3. Tarkkailijan palkka
 Tarkkailijan palkasta ja sosiaalimaksuista huolehtivat Mauritiuksen viranomaiset.
 4. Alukselle ottamisen edellytykset
 Varustaja tai hänen edustajansa ja Mauritius sopivat yhdessä tarkkailijan alukselle ottamista koskevista edellytyksistä, erityisesti aluksellaoloajasta.
 Tarkkailijaa on kohdeltava kuten aluksen päällystöä. Tarkkailijalle aluksella järjestettävässä majoituksessa otetaan kuitenkin huomioon aluksen tekninen rakenne.
 Varustaja vastaa kustannuksista, joita tarkkailijalle aiheutuu majoituksesta ja ruokailusta aluksella.
 Aluksen päällikön on kaikin hänen vastuulleen kuuluvin tavoin huolehdittava tarkkailijan fyysisestä turvallisuudesta ja hyvinvoinnista.
 Tarkkailijalle on tarjottava kaikki mahdollisuudet tehtäviensä suorittamiseen. Hänellä on oltava käytössään kaikki aluksella olevat viestintävälineet ja asiakirjat sekä aluksen kalastustoimintaan liittyvät asiakirjat, erityisesti kalastuspäiväkirja, jalostuspäiväkirja ja lokikirja, ja hänellä on oltava pääsy niihin aluksen osiin, jotka liittyvät suoraan hänen tehtäviinsä.
 5. Tarkkailijan alukselle nousu ja alukselta poistuminen
 Tarkkailija nousee alukselle varustajan valitsemassa satamassa.
 Varustajan tai hänen edustajansa on ilmoitettava Mauritiukselle kymmenen (10) päivää etukäteen tarkkailijan alukselle nousemisen päivä, kellonaika ja satama. Jos tarkkailija nousee alukselle muussa kuin kotimaassaan, varustajan on vastattava kuluista, jotka aiheutuvat tarkkailijan matkustamisesta satamaan, jossa hän nousee alukselle.
 Jos tarkkailija ei saavu paikalle 12 tunnin kuluessa ilmoitetusta päivästä ja kellonajasta, varustaja vapautuu ilman eri toimenpiteitä velvollisuudestaan ottaa tarkkailija alukselle.
 Alus on vapaa lähtemään satamasta ja aloittamaan kalastustoimintansa.
 Jos tarkkailija ei poistu alukselta Mauritiuksen satamassa, varustajan on vastattava kuluista, jotka aiheutuvat majoituksesta ja ruokailusta sinä aikana, jona tarkkailija odottaa lentoa kotimaahansa.
 6. Tarkkailijan velvollisuudet
 Tarkkailijan on koko aluksella olonsa ajan
 a)
 kaikin mahdollisin tavoin huolehdittava siitä, etteivät kalastustoimet keskeydy tai häiriinny;
 b)
 käsiteltävä hyvin aluksella olevia varusteita ja laitteistoja;
 c)
 otettava huomioon aluksen kaikkien asiakirjojen luottamuksellisuus.
 Tarkkailija ilmoittaa havaintonsa radioitse, telekopioitse tai sähköpostitse vähintään kerran viikossa, kun alus harjoittaa kalastustoimintaa Mauritiuksen vesillä, mukaan luettuna aluksella olevien pääasiallisten ja sivusaaliiden määrän ilmoittaminen ja muut viranomaisen edellyttämät tehtävät.
 7. Tarkkailijan raportti
 Ennen alukselta poistumistaan tarkkailija esittää aluksen päällikölle raportin havainnoistaan. Aluksen päälliköllä on oikeus tehdä tarkkailijan raporttiin huomautuksensa. Tarkkailija ja päällikkö allekirjoittavat raportin. Päällikkö saa jäljennöksen tarkkailijan raportista.
 Tarkkailija luovuttaa raporttinsa Mauritiukselle, joka lähettää siitä jäljennöksen EU:lle viidentoista (15) työpäivän kuluessa tarkkailijan alukselta poistumisesta.
 Tämän liitteen lisäykset
 1.
 Lisäys 1 – Kalastusluvan hakulomake
 2.
 Lisäys 2 – Tekniset selvitykset
 3.
 Lisäys 3 – Kalastuspäiväkirja
 4.
 Lisäys 4 – VMS-sijainti-ilmoituksen malli
 5.
 Lisäys 5 – Saalisilmoituslomakkeet
 Lisäys 1
 ULKOMAISTA KALASTUSALUSTA KOSKEVA LISENSSIHAKEMUS
 Hakijan nimi: ...
 Hakijan osoite: ...
 Aluksen rahtaajan nimi ja osoite, jos eri kuin yllä mainittu: ...
 Mauritiuksessa olevan asiamiehen nimi: ...
 Aluksen nimi: ...
 Aluksen tyyppi: ...
 Rekisteröintimaa: ...
 Rekisteröintisatama ja -numero: ...
 Aluksen ulkoinen tunnus: ...
 Radiokutsutunnus ja -taajuus: ...
 Aluksen telekopionumero: ...
 Aluksen pituus: ...
 Aluksen leveys: ...
 Konetyyppi ja -teho: ...
 Aluksen bruttovetoisuus: ...
 Aluksen nettovetoisuus: ...
 Miehistön lukumäärä vähintään: ...
 Harjoitettu kalastustyyppi: ...
 Ehdotetut kalalajit:
 Haettu voimassaoloaika: ...
 Vakuutan, että edellä olevat tiedot ovat oikeat.
 Päivämäärä: ... Allekirjoitus:
 Lisäys 2
 TEKNINEN SELVITYS: NUOTTAA KÄYTTÄVÄT TONNIKALA-ALUKSET JA PINTASIIMA-ALUKSET
 1)
 Mauritiuksen vedet:
 —
 Yli viidentoista (15) meripeninkulman päässä perusviivoista, jottei Mauritiuksen pienimuotoiselle kalastukselle aiheutettaisi vahinkoa.
 2)
 Sallitut pyydykset:
 —
 Nuotta
 —
 Pintasiima
 3)
 Sivusaaliit:
 —
 IOTC:n päätöslauselmien mukaiset
 4)
 Sallittu vetoisuus / Maksut:
 Niiden alusten lukumäärä, joilla on lupa kalastaa
 — Nuottaa käyttävät tonnikala-alukset: 41
 — Pintasiima-alukset: 45
 Vuotuinen ennakkomaksu:
 —
 3 710 euroa / nuottaa käyttävä tonnikala-alus; maksu vastaa 106 tonnin saalista laajasti vaeltavia kaloja ja niiden lähilajeja
 —
 3 150 euroa / yli 100 bruttotonnin pintasiima-alus; maksu vastaa 90 tonnin saalista laajasti vaeltavia kaloja ja niiden lähilajeja
 —
 1 750 euroa / alle 100 bruttotonnin pintasiima-alus; maksu vastaa 50 tonnin saalista laajasti vaeltavia kaloja ja niiden lähilajeja
 Lisämaksu:
 35 euroa pyydettyä tonnia kohden
 5)
 Mauritiuslaiset merimiehet
 —
 10 merimiestä tai korvausmaksu (ks. liitteessä oleva IX luku)
 Lisäys 3
 SAALISILMOITUSLOMAKE
 Statement of catch form for tuna seiners / Fiche de déclaration de captures pour thoniers senneurs
 DEPART / SALIDA / DEPARTURE
 ARRIVEE / LLEGADA / ARRIVAL
 NAVIRE / BARCO / VESSEL
 PATRON / PATRON / MASTER
 FEUILLE
 PORT / PUERTO / PORT DATE / FECHA / DATE HEURE / HORA / HOUR LOCH / CORREDERA / LOCH
 PORT / PUERTO / PORT DATE / FECHA / DATE HEURE / HORA / HOUR LOCH / CORREDERA / LOCH
 HOJA / SHEET No
 DATE
 FECHA
 DATE
 POSITION (chaque calée ou midi)
 POSICION (cada lance o mediadia)
 POSITION (each set or midday)
 CALEE
 LANCE
 SET
 CAPTURE ESTIMEE
 ESTIMACION DE LA CAPTURA
 ESTIMATED CATCH
 ASSOCIATION
 ASSOCIACION
 ASSOCIATION
 COMMENTAIRES
 OBSERVATIONES
 COMMENTS
 COURANT
 CORRIENTE
 CURRENT
 1
 ALBACORE
 RABIL
 YELLOWFIN
 2
 LISTAO
 LISTADO
 SKIPJACK
 3
 PATUDO
 PATUDO
 BIGEYE
 AUTRE ESPECE préciser le/les nom(s)
 OTRA ESPECIE dar el/los nombre(s)
 OTHER SPECIES give name(s)
 REJETS préciser le/les nom(s)
 DESCARTES dar el/los nombre(s)
 DISCARDS give name(s)
 Route/Recherche, problèmes divers, type d’épave (naturelle/artificielle, balisée, bateau), prise accessoire, taille du banc, autres associations, ...
 Ruta/Busca, problemas varios, tipo de objeto (natural/artificial, con baliza, barco), captura accesoria, talla del banco, otras asociaciones, ...
 Steaming/Searching, miscellaneous problems, log type (natural/artificial, with radio beacon, vessel), by catch, school size, other associations, ...
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Nom
 Nombre
 Name
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Nom
 Nombre
 Name
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Une calée par ligne / Uno lance cada línea / One set by line
 SIGNATURE DATE
 KALASTUSPÄIVÄKIRJA (IOTC:N LOMAKKEET)
 Lisäys 4
 VMS-SIJAINTI-ILMOITUKSEN MALLI
 Vms-viestien välittäminen sijainti-ilmoitus
 Tietoelementti
 Koodi
 Pakollinen (P) /Vapaa-valintainen (V)
 Sisältö
 Tietueen alku
 SR
 P
 Järjestelmää koskeva tieto – osoittaa tietueen alun
 Vastaanottaja
 AD
 P
 Viestiä koskeva tieto – vastaanottaja. Kolmikirjaiminen ISO-maakoodi
 Lähettäjä
 FR
 P
 Viestiä koskeva tieto – lähettäjä. Kolmikirjaiminen ISO-maakoodi
 Lippuvaltio
 FS
 V
 Viestiä koskeva tieto – lippuvaltio
 Viestityyppi
 TM
 P
 Viestiä koskeva tieto – viestin tyyppi [ENT, POS, EXI]
 Radiokutsutunnus
 RC
 P
 Alusta koskeva tieto – aluksen kansainvälinen radiokutsutunnus
 Osapuolen sisäinen viitenumero
 IR
 V
 Alusta koskeva tieto – osapuolen yksilöllinen numero (lippuvaltion kolmikirjaiminen ISO-koodi, jota seuraa numero)
 Ulkoinen rekisterinumero
 XR
 P
 Alusta koskeva tieto – aluksen kyljessä oleva numero
 Leveysaste
 LA
 P
 Aluksen sijaintia koskeva tieto – sijainti asteina ja minuutteina N/S AAMM (WGS -84)
 Pituusaste
 LO
 P
 Aluksen sijaintia koskeva tieto – sijainti asteina ja minuutteina E/W AAMM (WGS-84)
 Kurssi
 CO
 P
 Aluksen kurssi 360°:n asteikolla
 Nopeus
 SP
 P
 Aluksen nopeus solmun kymmenesosan tarkkuudella
 Aika
 DA
 P
 Aluksen sijaintia koskeva tieto – sijainnin kirjaamisen päivämäärä UTC (VVVVKKPP)
 Kellonaika
 TI
 P
 Aluksen sijaintia koskeva tieto – sijainnin kirjaamisen kellonaika UTC (TTMM)
 Tietueen loppu
 ER
 P
 Järjestelmää koskeva tieto – osoittaa tietueen lopun
 P
 =
 pakollinen tietoelementti
 V
 =
 vapaaehtoinen tietoelementti
 Tietojen välittämisessä käytetään seuraavaa rakennetta:
 1.
 Merkistö on ISO-standardin 8859,1 mukainen.
 2.
 Viestin alku ilmoitetaan kaksinkertaisella vinoviivalla (//) ja kentän koodilla SR.
 3.
 Jokainen tietoelementti merkitään omalla koodillaan ja erotetaan muista tietoelementeistä kaksinkertaisella vinoviivalla (//).
 4.
 Kentän koodi ja tieto erotetaan yksinkertaisella vinoviivalla (/).
 5.
 Viestin loppu ilmoitetaan koodilla ER, jota seuraa kaksinkertainen vinoviiva (//).
 6.
 Vapaaehtoiset tietoelementit lisätään viestin alun ja lopun väliin.
 Lisäys 5
 SAALISILMOITUSLOMAKE
 Statement of catch form for tuna seiners / Fiche de déclaration de captures pour thoniers senneurs
 DEPART/SALIDA/DEPARTURE
 ARRIVEE/LLEGADA/ARRIVAL
 NAVIRE/BARCO/VESSEL
 PATRON/PATRON/MASTER
 FEUILLE
 PORT/PUERTO/PORT DATE/FECHA/DATE HEURE/HORA/HOUR LOCH/CORREDERA/LOCH
 PORT/PUERTO/PORT DATE/FECHA/DATE HEURE/HORA/HOUR LOCH/CORREDERA/LOCH
 HOJA/SHEET No
 DATE
 FECHA
 DATE
 POSITION (chaque calée ou midi)
 POSICION (cada lance o mediadia)
 POSITION (each set or midday)
 CALEE
 LANCE
 SET
 CAPTURE ESTIMEE
 ESTIMACION DE LA CAPTURA
 ESTIMATED CATCH
 ASSOCIATION
 ASSOCIACION
 ASSOCIATION
 COMMENTAIRES
 OBSERVATIONES
 COMMENTS
 COURANT
 CORRIENTE
 CURRENT
 1
 ALBACORE
 RABIL
 YELLOWFIN
 2
 LISTAO
 LISTADO
 SKIPJACK
 3
 PATUDO
 PATUDO
 BIGEYE
 AUTRE ESPECE préciser le/les nom(s)
 OTRA ESPECIE dar el/los nombre(s)
 OTHER SPECIES give name(s)
 REJETS préciser le/les nom(s)
 DESCARTES dar el/los nombre(s)
 DISCARDS give name(s)
 Route/Recherche, problèmes divers, type d’épave (naturelle/artificielle, balisée, bateau), prise accessoire, taille du banc, autres associations, ...
 Ruta/Busca, problemas varios, tipo de objeto (natural/artificial, con baliza, barco), captura accesoria, talla del banco, otras asociaciones, ...
 Steaming/Searching, miscellaneous problems, log type (natural/artificial, with radio beacon, vessel), by catch, school size, other associations, ...
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Nom
 Nombre
 Name
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Nom
 Nombre
 Name
 Taille
 Talla
 Size
 Capture
 Captura
 Catch
 Une calée par ligne / Uno lance cada línea / One set by line
 SIGNATURE DATE


type: other

text:
Nincs mese, lesz kampány | választásirendszer.hu
 4 January 2013 Szerző:László Róbert Címkék:Alkotmánybíróság, eljárási törvény, kampány, regisztráció, választási reform Nincs komment
 Áder János indítványával „részben hivatkozási alapot, részben menekülési utat is biztosított az Ab-nak” – írtuk közvetlenül az után, hogy a köztársasági elnök előzetes normakontrollt kért a választási eljárási törvény több paragrafusára. A testület az első opcióval élt.
 Bár az államfő – mivel akkor még hatályban voltak az Alaptörvény azóta megsemmisített átmeneti rendelkezései – nem vizsgálta a regisztráció szükségességét, határozathozatalakor az Ab felhasználta Áder János érvelését és útmutatását, amely kimondva-kimondatlanul a mai döntés irányába mutatott. A testület részben a felelősséget is levette az államfő válláról, leszögezve, hogy „az Alkotmánybíróság egyébként sem csak a köztársasági elnök indítványa alapján, hanem hivatalból is vizsgálhatja, illetve az Alaptörvény védelmében a jogbiztonság elvére tekintettel vizsgálnia kell a jogszabálynak az indítványban megjelölt rendelkezésével szoros tartalmi összefüggésben álló más rendelkezéseit”.
 Néhány hónapja még nem volt egyértelmű, hogy az Ab csak a regisztrációval járó jogkorlátozás arányosságát vagy szükségességét is vizsgálni fogja-e. A testület a bátrabb hozzáállást választotta, amit így támaszt alá:
 „Az Alaptörvény I. cikk (3) bekezdésében foglaltak értelmében az alapvető jog más alapvető jog érvényesülése vagy valamely alkotmányos érték védelme érdekében, a feltétlenül szükséges mértékben, az elérni kívánt céllal arányosan, az alapvető jog lényeges tartalmának tiszteletben tartásával korlátozható. Bár a köztársasági elnök indítványában kifejezetten – az önkéntes feliratkozás lehetőségének indokolatlan szűkítése miatt – csak a választójog korlátozása arányosságának a vizsgálatát kérte, az Alkotmánybíróság úgy ítélte meg, hogy a szabályozásnak az Alaptörvény XXIII. cikkel való összeegyeztethetősége, s e körben szükségességének vizsgálata megkerülhetetlen.”
 Ezzel a szerepfelfogással az Ab már nem juthatott más következtetésre, mint hogy nincs semmiféle szakmailag komolyan vehető indok, ami alátámasztaná a regisztráció szükségességét. Ha lett volna ilyen, azt a kormány politikusai következetesen hangoztatták volna, ennek hiányában viszont csak sűrűn változó álszakmai érvekre futotta.
 Nemzetközi példák és a megszüntetendő központi lakcímnyilvántartás
 A nemzetközi példákra való üres hivatkozás az egész törvényalkotási folyamat során sántított, a mai határozatból pedig kiderül, az Ab-t sem győzte meg:
 „Önmagában az a tény, hogy egy jogintézmény, szabályozási megoldás egy vagy több külföldi (akár európai demokratikus) országban létezik, az Alaptörvénnyel való összhang megítélése szempontjából nem bír döntő jelentőséggel, így Magyarország Alaptörvényében biztosított jog korlátozásának elégséges indoka sem lehet.”
 A központi lakcímnyilvántartás esetleges megszüntetésére tett kormánypárti nyilatkozatok általános megrökönyödést keltettek, s bár ennek kivitelezhetetlensége mindvégig világos volt, a határozatban az Ab ennek anakronisztikusságára is kitér:
 „A Törvény 105. §-a és 3. számú melléklete értelmében a szavazóköri névjegyzék mindazonáltal nemcsak a központi névjegyzékben szereplő adatokat tartalmazza a választópolgárokról, hanem más olyan személyes adatot (pl.: lakcím) is, amihez a Nemzeti Választási Iroda eleve csak a polgárok személyi és lakcím adatait tartalmazó nyilvántartásból jut hozzá. A Nemzeti Választási Irodának tehát a szavazóköri névjegyzék összeállításánál – a nyilvántartásban szereplő választópolgárokat illetően – mindenképpen fel kell használnia a polgárok személyi és lakcím adatait tartalmazó nyilvántartást (...).”
 „Tudatos” választók és az ombudsmani jelentés
 A regisztrációs vita hónapjai során slágertémává nőtte ki magát a tudatos választók mítosza is, bár arra senki nem számíthatott komolyan, hogy a tudatosnak mondott – valójában pártelkötelezett – szavazók pozitív diszkriminációja alkotmányosan legitim érv lehet. A későbbi félreértések elkerülése végett a határozat ezt a kérdést is tisztába tette:
 „Az Alaptörvény alapján a felelős, tudatos állampolgári magatartás állami elősegítése önmagában nem lehet a jogkorlátozás kellő súlyú legitim indoka, így nem szolgálhat a választójog korlátozásának alapjául sem. Az Alkotmánybíróság tehát a fentiek értelmében azért állapította meg a Törvény 82. § (2) bekezdése és 106. §-a alaptörvény-ellenességét, mert e rendelkezések a választójog gyakorlását általánosságban kérelem alapján történő névjegyzékbe vételtől teszik függővé.”
 Végül, de nem utolsósorban, az alapvető jogok biztosának jelentésére alapozott kormánypárti hivatkozásokat sem hagyja szó nélkül az Ab. Tény, a jelentés megállapította, hogy a „lakcímnyilvántartás gyakorlatilag alkalmatlan arra, hogy valósághű módon tájékoztatást adjon a polgárok lakó- illetve tartózkodási helyéről”. Szabó Máté ezt annak kapcsán állapította meg, hogy „2011. március 4-én 19.763 polgár szerepelt bejelentett lakóhely nélküli, tartózkodási hellyel rendelkező személyként a nyilvántartásban. Ugyanakkor 32.677 db olyan érvényes lakcímigazolvány van a polgárok birtokában, amely lakcímadatot nem tartalmaz.” Mint minden folyamatosan változó adatbázisban, természetesen a lakcímnyilvántartásban is keletkezhettek hibák, nagyságrendjük azonban világosan mutatja, hogy a helyzet nem tarthatatlan, sőt, a jelentés jó alapot szolgáltat a nyilvántartás tökéletesítésére. Az előzetes regisztráció viszont bizonyosan nem oldotta volna meg a problémát, amit az Ab indokolása is megerősít:
 „Tekintettel arra, hogy a központi névjegyzék alapvetően e nyilvántartásra épül, a fentiek értelmében az állam választójoggal kapcsolatos intézményvédelmi kötelezettségének körébe tartozik az alapvető jogok biztosa által feltárt probléma orvoslása. Az adott problémát a központi névjegyzékbe vétel iránti kérelem bevezetése önmagában képtelen orvosolni, hiszen e kérelem a Törvény 94. §-a szerint a lakcímet nem tartalmazza, tehát a lakcím – pontosabban a Törvény 2. számú mellékletének c) pontja alapján a lakóhely és a tartózkodási hely – nem a kérelem, hanem az előbbi nyilvántartások révén válik a központi névjegyzék részévé.
 Az Alkotmánybíróság a fentiekben már kimondta, az állam intézményvédelmi kötelezettsége körébe tartozik, hogy minden választójogosultsággal rendelkező személy számára biztosítsa a választójogban kifejeződő döntési szabadság érvényre juttatását. A polgárok személyi és lakcím adatait tartalmazó nyilvántartás célja pedig – az Alkotmánybíróság által vizsgált rendelkezések vonatkozásában – alapvetően nem más, mint a választójog gyakorlásának lehetővé tétele, illetve elősegítése. Ennek megfelelően tehát a polgárok személyi és lakcím adatait tartalmazó nyilvántartás megbízható működése szolgálja az Alaptörvény XXIII. cikkében foglalt jog gyakorlását, és nem fordítva. Nem válhat ezért a választójog gyakorlását érintő korlátozás legitim indokának a nyilvántartás javítására irányuló törekvés, mert a választójog gyakorlásának az előbbiekből következően éppenséggel előfeltétele magának a nyilvántartásnak a megbízható működése.”
 Bár Rogán Antal rögtön az Ab-döntés után bejelentette a kormány megváltozott álláspontját, miszerint 2014-ben nem kell regisztrálniuk a magyarországi lakóhellyel rendelkező polgároknak, az elvi lehetőség továbbra is nyitott volna arra, hogy a parlament kétharmados többsége az Alaptörvényben rögzítse a múlt héten az átmeneti rendelkezésekből törölt passzusokat, majd visszacsempéssze az eljárási törvénybe a regisztrációt. Ahogy arra korábban felhívtuk a figyelmet, erre jóval kisebb eséllyel kerülhetne sor, ha az Ab Magyarország által is ratifikált nemzetközi szerződésekkel való ütközésre (is) hivatkozva semmisítette volna meg az előzetes feliratkozás intézményét. A testület azonban, bár indokolásában több ilyen egyezményre is felhívta a figyelmet, érdemben nem vizsgálta, hogy azokkal ütközik-e a regisztráció.
 „Az Alkotmánybíróság e határozatát az Emberi Jogok Európai Egyezményére és az ahhoz kapcsolódó joggyakorlatra figyelemmel hozta meg. Az Alkotmánybíróság ugyanakkor nem tartotta szükségesnek a nemzetközi szerződésbe ütközés vizsgálatát lefolytatni, mivel a jelen ügyben az Alaptörvény alapján egyértelmű döntést tudott hozni.”
 Kampányszabályozás és véglegesítés
 Minden bizonnyal a kormány valóban elengedi a regisztrációt, a választási eljárási törvény kodifikálásának viszont távolról sincs vége. Szabályozni kell a névjegyzék összeállításának régi-új módját, ami bonyolultabb feladat az 1997-es eljárási törvény passzusainak átemelésénél, már csak azért is, mert a külhoni magyar állampolgárok feliratkozási kötelezettsége továbbra is fennáll.
 A regisztráció eltörlésével nem lesz megspórolható, hogy az utolsó pillanatig küzdjenek a pártok a nem elkötelezett választók kegyeiért; mi sem természetesebb ennél egy demokráciában. A kampányszabályozást pedig teljes egészében újra kell gondolni. A hevenyészett módosító indítványok formájában benyújtott passzusok jelentős részét szintén kilőtte az Ab, így a Fidesz kampányminimalizálási elképzeléseinek is valószínűleg búcsút mondhat. Kereskedelmi rádiókban és televíziókban, mozikban várhatóan mégis lehet majd hirdetni, és az utolsó napokban sem lesz mód sem a kampány, sem a közvélemény-kutatások nyilvánosságának korlátozására.
 A Fidesz megspórolhatta volna magának ezt a fiaskót, ha több nyitottsággal viszonyult volna az övétől eltérő vélemények meghallgatására. A kampány újraszabályozása (és finanszírozása) további aknákat rejt, amelyeket kizárólag szélesebb körű szakmai és politikai párbeszéddel hatástalaníthat.
 A választási eljárási törvény az Alkotmánybíróság által 2013. január 4-én megsemmisített passzusai:
 (2) A központi névjegyzék annak a választójoggal rendelkez ő, valamint választójoggal a nagykorúság hiánya miatt nem rendelkező, de a tizenhetedik életévét betöltött polgárnak (e fejezetben a továbbiakban együtt : választópolgár) az adatait tartalmazza, akit kérelmére a központi névjegyzékbe felvettek .
 (1) A névjegyzékbe vétel iránti kérelmet a magyarországi lakcímmel rendelkező választópolgár a lakcíme, illetve a 89. § (2) bekezdése szerinti esetben a tartózkodásának helye szerinti jegyzőhöz
 nyújthatja be .
 A Magyarországon élő, lakcímmel nem rendelkező választópolgár névjegyzékbe vétel iránti kérelmére és a névjegyzékbe vételére a külföldön élő, magyarországi lakcímmel nem rendelkező választópolgárra irányadó rendelkezéseket kell alkalmazni.
 (1) A választáson az a választópolgár szerepelhet a szavazóköri névjegyzékben, aki a legkésőbb a szavazást megelőző tizenötödik napon benyújtott kérelme alapján szerepel a központi névjegyzékben.
 (2) A 85. § (1) bekezdés szerinti választás évének január 1. napját követő napra kitűzött választáson az a választópolgár szerepelhet a szavazóköri névjegyzékben, aki legkésőbb a szavazást megelőző tizenötödik napon benyújtott kérelme alapján az új központi névjegyzékben szerepel.
 (1) A kampányidőszakban kizárólag a közszolgálati médiaszolgáltatásban tehető közzé politikai reklám, az országgyűlési képviselők választásán országos listát állító jelölő szervezetek, illetve az európai parlamenti képvisel ők választásán listát állító jelölő szervezetek számára azonos feltételekkel . A politikai reklámhoz véleményt, értékelő magyarázatot fűzni tilos.
 (4) Az (1) bekezdés szerinti valamennyi lista nyilvántartásba vételét követően a jelölő szervezetek politikai reklámjait kötelesek a közszolgálati médiaszolgáltatók a Nemzeti Választási Bizottság által meghatározott időtartamban és meghatározott számú alkalommal közzétenni. Az erre felhasználható műsoridőt – amelynek tartama nem lehet több, mint 600 perc, európai parlamenti képviselők választása esetén 300 perc– médiaszolgáltatónként és a jelölő szervezetek között egyenl ő arányban kell felosztani . Amennyiben az országos listát az országgyűlési képviselők választásáról szóló 2011 . évi CCIII. törvény 8 . § (2) bekezdése, valamint az Európai Parlament tagjainak választásáról szóló 2003 . évi CXIII. törvény 5. § (1) bekezdése alapján két vagy több párt állította, e közzétételi kötelezettség pártonként nem, csak a közös pártlista tekintetében áll fenn.
 (7) Az (1) bekezdésben meghatározott médiaszolgáltatáson kívül más médiaszolgáltatásban, a szolgáltatók internetes honlapján, képújságában és teletextjében politikai reklám és politikai hirdetés közzététele a kampányidőszakban tilos.
 (5) Filmszínházakban politikai hirdetés közzététele a kampányidőszakban tilos.
 (1) A kampányidőszak utolsó hat napján – beleértve a szavazás napján annak befejezéséig tartó időszakot is – a választásokkal kapcsolatos közvélemény-kutatás eredménye nem hozható nyilvánosságra.
 (2) A szavazás napján a közvélemény-kutatást végző személy abba az épületbe, amelyben a szavazóhelyiség van, nem léphet be, a választópolgárokat semmilyen módon nem zaklathatja, és csak az épületből kilépőket kérdezheti meg. Az ilyen módon készített közvélemény-kutatás eredményét (exit poll) is csak a szavazás befejezése után szabad nyilvánosságra hozni.
 353. §
 (4) Az országgyűlési képviselők e törvény hatálybalépését követő első általános választását megelőző bármely választáson az Alaptörvény Átmeneti rendelkezései 23. cikk (3) bekezdése szerinti névjegyzékbe vétel megvalósítására a választási eljárásról szóló 1997. évi C. törvény IV. Fejezetének rendelkezéseit kell alkalmazni.


text:
unalex Rechtsprechung (CZ) 30.10.2012 - 33 Cdo 3015/2011
 unalex. Rechtsprechung Entscheidung CZ-61
 Entscheidung CZ-61
 Nejvyšší soud (CZ) 30.10.2012 - 33 Cdo 3015/2011
 Nejvyšší soud (CZ) 30.10.2012 - 33 Cdo 3015/2011, unalex CZ-61
 Nach der Rechtsprechung des EuGH ist der Begriff der Zivil- und Handelssache von Akten der öffentlichen Gewalt (acta iure imperii) abzugrenzen. Um Ausübung öffentlicher Gewalt geht es insbesondere dann, wenn ein Subjekt des öffentlichen Rechts gegen eine Person des Privatrechts einen Anspruch auf Leistung geltend macht, der sich aus dem öffentlichen Recht ergibt. Basiert ein Akt auf Bestimmungen, die der öffentlichen Gewalt Privilegien oder Rechte einräumen, so fällt der Akt nicht unter den Begriff der Zivilsache. Ein solcher Fall ist beispielsweise bei zwingenden Abgaben von Arzneimittelherstellern an öffentliche Stellen gegeben.
 Die Bezahlung von Abgaben durch eine Person des Privatrechts an eine Stelle des öffentlichen Rechts für die zwingend vorgeschriebene Nutzung seiner Dienstleistungen und Einrichtungen fällt in den Bereich der Ausübung staatlicher Gewalt. Dies gilt insbesondere dann, wenn die Höhe der Gebühren, die Methoden ihrer Berechnung und das Verfahren ihrer Erhebung in Bezug auf die Nutzer einseitig festgelegt wurden.
 Žalobkyně se žalobou ze dne 31.05.2010 domáhala po žalované zaplacení částky 450.000, Kč s příslušenstvím, představující tzv. roční udržovací platbu za roky 2008 a 2009 za třicet léčivých přípravků žalované, registrovaných žalobkyní ve smyslu § 112 odst. 2 zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů (dále jen „zákon o léčivech“). Pravomoc (mezinárodní příslušnost) tuzemského soudu dovozovala z § 37 odst. 1 zákona č. 97/1963 Sb., o mezinárodním právu soukromém a procesním, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „z. m. p. s.“), v souvislosti s § 87 písm. b/ zákona č. 99/1963 Sb., občanského soudního řádu, ve znění pozdějších předpisů (dále jen „o. s. ř.“), s tím, že nezaplacením udržovacích plateb došlo na území České republiky ke skutečnosti zakládající právo na náhradu škody. Posléze žalobkyně odvozovala pravomoc tuzemského soudu z čl. 5 odst. 3 Nařízení rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22.12.2000, o příslušnosti a uznání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále též jen „Nařízení Brusel I“).
 Obvodní soud pro Prahu 10 usnesením ze dne 30. července 2010, č. j. 22 C 131/2010-18, řízení zastavil a rozhodl o náhradě nákladů řízení. Zdůraznil, že v této věci jde o řízení s tzv. mezinárodním prvkem, neboť žalovaná je právnickou osobou se sídlem na území jiného členského státu Evropské unie. S odkazem na čl. 65 Smlouvy o založení Evropského společenství poukázal na čl. 1 Nařízení Brusel I., podle něhož se toto nařízení vztahuje na věci občanské a obchodní bez ohledu na druh soudu; naopak se nevztahuje zejména na věci daňové, celní a správní. Cituje z rozsudku Soudního dvora ze dne 14. října 1976, sp. zn. C-29-76, ve věci LTU Lufttransportunternehmen GmbH & Co. KG proti Eurocontrol, uzavřel, že v případech placení tzv. ročních udržovacích plateb podle § 112 odst. 2 zákona o léčivech jde o úhradu, kterou má platit soukromoprávní osoba vnitrostátnímu správnímu orgánu za užívání jeho služeb (za trvání registrace léčivého přípravku), přičemž jak registrace, tak tato platba jsou povinné a správní orgán je „výlučně příslušný k její platbě“. Výše úhrady, způsob jejího výpočtu a postup při jejím inkasu jsou upraveny veřejnoprávním předpisem (vyhláška č. 428/2008 Sb.) a nelze je dohodou stran měnit. Soud prvního stupně uzavřel, že projednávaná věc není věcí občanskou ani obchodní podle čl. 1 Nařízení Brusel I a nařízení nelze na souzenou věc aplikovat. Nepřisvědčil žalobkyni, že v posuzovaném případě jde o spor o náhradu škody a že pravomoc soudů České republiky je založena podle § 37 odst. 1 z. m. p. s., ve spojení s § 87 písm. b/ o. s. ř. Předmětem řízení je totiž požadavek na zaplacení roční udržovací platby podle zákona o léčivech ve spojení s náhradovou vyhláškou. Nejde tudíž o nárok deliktní, nýbrž o nárok plynoucí ze zákona. Soud prvního stupně tak dospěl k závěru o nedostatku pravomoci českých soudů.
 Městský soud v Praze usnesením ze dne 3. února 2011, č. j. 64 Co 490/2010-49, usnesení soudu prvního stupně potvrdil a rozhodl o náhradě nákladů odvolacího řízení. S poukazem na rozhodnutí Nejvyššího soudu sp. zn. 33 Odo 699/2004 a sp. zn. 33 Odo 622/2005 (řešící obdobnou problematiku ve vztahu k veterinární správě) uzavřel, že vztah účastnic sice lze považovat za vztah občanskoprávní, nicméně nelze přehlížet výklad pojmu „věc občanská a obchodní“ zaujatý v rozsudku Evropského soudního dvora ze dne 14. října 1976 sp. zn. 29/76, který je uplatnitelný i po účinnosti Nařízení Brusel I. V uvedeném rozhodnutí soudní dvůr vyslovil závěr, že z působnosti Úmluvy o soudní příslušnosti a o výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech je nutno vyloučit spor mezi veřejným orgánem a soukromoprávní osobou, pokud veřejný orgán jedná při výkonu svých pravomocí. Pravomoc Ústavu pro kontrolu léčiv vybírat od soukromoprávních subjektů příslušné poplatky vyplývá z § 112 zákona o léčivech, přičemž tyto poplatky jsou určeny za úkony, které Ústav provádí z moci úřední, a sazby poplatků jsou stanoveny právním předpisem jednotně. Protože předmětem řízení je požadavek na splnění povinnosti vyplývající z veřejnoprávního a nikoliv soukromoprávního vztahu, nelze v této věci Nařízení Brusel I aplikovat. Odvolací soud se ztotožnil se soudem prvního stupně, že požadavek na zaplacení roční udržovací platby není nárokem na náhradu škody a pravomoc soudů České republiky tak nelze dovodit ani z § 37 odst. 1 z. m. p. s. ve spojení s § 87 písm. b/ o. s. ř.
 Proti usnesení odvolacího soudu podala žalobkyně dovolání, jehož přípustnost dovozuje z § 239 odst. 2 písm. a/ o. s. ř., a uplatnila v něm dovolací důvod podle § 241a odst. 2 písm. b/ o. s. ř., jehož naplnění spatřuje v chybném závěru o povaze právního vztahu založeného registrací léčivých přípravků a na to navazující povinnosti k platbám ročních udržovacích poplatků. Odvolací soud přehlédl, že podle § 13 odst. 2 zákona o léčivech není Ústav oprávněn autoritativně rozhodovat o povinnosti žalované platit uvedené poplatky, tj. vlastní rozhodovací činností dosáhnout vydání rozhodnutí, které by bylo titulem k nucenému výkonu rozhodnutí. Protože takové rozhodnutí může získat jen v soudním řízení, nevystupuje v tomto právním vztahu jako veřejný orgán při výkonu své pravomoci. Poukazuje na to, že udržovací poplatek není správním poplatkem, ale platbou za odborné úkony Ústavu spojené s trváním registrace léčivých přípravků, který je podle § 112 odst. 5 zákona o léčivech příjmem Ústavu. Z toho důvodu považuje za nepřípadný odkaz na rozsudek Soudního dvora ze dne 14. října 1976 ve věci LTU Lufttransportunternehmen GmbH & Co KG proti Eurocontrol, sp. zn. C-29-76, jehož závěry na danou věc nedopadají. Při srovnání právní úpravy úhrady nákladů podle § 65 zákona č. 79/1997 Sb., o léčivech a o změnách a doplnění některých souvisejících zákonů, a náhrady výdajů podle § 112 zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů (zákon o léčivech), dospívá k závěru, že platný zákon o léčivech oproti předchozí úpravě, kdy byla např. do úhrady nákladů započítávána platba za každé prodloužení nebo zrušení registrace, přešel na placení poplatků formou ročních paušálních plateb, které v sobě zahrnují průměrné náhrady výdajů za odborné úkony Ústavu za jeden rok trvání registrace, včetně udržování databází v oblasti farmakovigilace nebo vydávání průběžných informací o dostupnosti léčivého přípravku na trhu. Místo jednotlivých plateb za každý jednotlivý odborný úkon byla tedy zvolena paušální roční platba. Na základě tohoto rozboru má žalobkyně za to, že pro správné právní posouzení věci je nezbytné vyřešit, zda Česká republika – jednající prostřednictvím své organizační složky (Státního ústavu pro kontrolu léčiv) vystupuje při uplatňování práva na zaplacení udržovacích poplatků jako orgán veřejné správy při výkonu svých pravomocí, zda spor o zaplacení roční udržovací platby je vyloučen z působnosti Úmluvy ze dne 27.09.1968, resp. nařízení Rady (ES) č. 44/2001, a zda je dána pravomoc soudů České republiky v případě, kdy držitel rozhodnutí o registraci, který má sídlo mimo území ČR, nezaplatí roční udržovací platbu za trvání registrace. Z uvedených důvodů žalobkyně navrhuje, aby dovolací soud zrušil rozhodnutí soudů obou stupňů a věc vrátil soudu prvního stupně k dalšímu řízení.
 Dovolání, které je přípustné podle § 239 odst. 2 písm. a/ o. s. ř., není důvodné.
 Prostřednictvím dovolacího důvodu podle § 241a odst. 2 písm. b/ o. s. ř. žalobkyně předložila k dovolacímu přezkumu správnost závěru, že není dána pravomoc soudů České republiky projednat a rozhodnout spor o zaplacení náhrad výdajů za odborné úkony spojené s trváním registrace léčivých přípravků.
 Podle § 1 odst. 1 zákona č. 378/2007 Sb., o léčivech a o změnách některých souvisejících zákonů, ve znění účinném do 31.12.2010 (dále opět jen „zákon o léčivech“), tento zákon zapracovává příslušné předpisy Evropských společenství (dále jen „Společenství“) a upravuje v návaznosti na přímo použitelné předpisy Společenství: a/ výzkum, výrobu, přípravu, distribuci, kontrolu a odstraňování léčivých přípravků a léčivých látek (dále jen „léčiva“), b/ registraci, poregistrační sledování, předepisování a výdej léčivých přípravků, prodej vyhrazených léčivých přípravků a poskytování informací, c/ mezinárodní spolupráci při zajišťování ochrany veřejného zdraví a vytváření jednotného trhu léčivých přípravků Společenství, d/ vedení dokumentace o činnostech uvedených v písmenech a/ a b/.
 Podle § 10 odst. 1 zákona o léčivech státní správu v oblasti humánních léčiv vykonávají a/ Ministerstvo zdravotnictví, b/ Ministerstvo vnitra, c/ Ministerstvo spravedlnosti, d/ Ministerstvo obrany, e/ Ministerstvo financí, f/ Státní ústav pro kontrolu léčiv, g/ Ministerstvo životního prostředí, h/ celní úřady, i/ Státní úřad pro jadernou bezpečnost a j/ krajské úřady.
 Podle § 13 odst. 1 zákona o léčivech Státní ústav pro kontrolu léčiv se sídlem v Praze (dále jen „Ústav“) je správním úřadem s celostátní působností podřízeným Ministerstvu zdravotnictví. V čele Ústavu stojí ředitel, kterého jmenuje a odvolává ministr zdravotnictví, pokud zvláštní zákon nestanoví jinak. Ústav v oblasti humánních léčiv vydává rozhodnutí o registraci léčivých přípravků, jejích změnách, prodloužení, převodu, pozastavení a zrušení, rozhodnutí o převzetí registrace, rozhodnutí o povolení souběžného dovozu, rozhodnutí o zabrání léčivého přípravku (odstavec 2 písm. a/).
 Podle bod 2. Preambule Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000, o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (dále opět jen „Nařízení Brusel I“), určité rozdíly mezi vnitrostátními pravidly pro určení příslušnosti a pro uznávání rozhodnutí ztěžují řádné fungování vnitřního trhu. Je třeba přijmout předpisy, které umožní sjednotit pravidla pro určení příslušnosti v občanských a obchodních věcech v mezinárodním ohledu a zjednodušit formality s ohledem na rychlé a jednoduché uznávání a výkon rozhodnutí členskými státy, pro které je toto nařízení závazné. Oblast působnosti tohoto nařízení by měla zahrnovat všechny hlavní věci spadající do oblasti občanského a obchodního práva kromě určitých přesně stanovených záležitostí (bod 7. Preambule).
 Nařízení Brusel I (potažmo jí předcházející Bruselská úmluva o příslušnosti a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 27. září 1968) nedává expressis verbis odpověď na to, co je třeba rozumět pod pojmem „občanská a obchodní věc“. Evropský soudní dvůr (dále jen „ESD“), vědom si potřeby striktně odlišovat mezi věcmi soukromého práva a veřejného práva, se touto otázkou již mnohokrát ve své rozhodovací činnosti zabýval (viz zmiňovaný rozsudek ze dne 14. října 1976 ve věci LTU Lufttransportunternehmen GmbH & Co. KG v. Eurocontrol, sp. zn. 29/76, rozsudek ze dne 16. prosince 1980 ve věci Nizozemský stát v. Reinhold Rüffer, sp. zn. 814/79, rozsudek ze dne 21. dubna 1993 ve věci Volker Sonntag v. Hans Waidmann, Elisabeth Waidmanna Stefan Waidmann, sp. zn. C-172/91, rozsudek ze dne 1. října 2002 ve věci Verein für Konsumenteninformation v. Karl Heinz Henkel, sp. zn. C-167/00, rozsudek Soudního dvora ze dne 14. listopadu 2002 ve věci Gemeente Steenbergen, sp. zn. C-271/00, rozsudek Soudního dvora ze dne 15. května 2003 ve věci Preservatrice fonciere, sp. zn. C-266/01, rozsudek Soudního dvora ze dne 5. února 2004 ve věci Frahuil/Assitalia, C-265/02, rozsudek ze dne 15. února 2007 ve věci Lechouritou a další v. Dimosio tis Omospondiakis Dimokratias tis Germanias, sp. zn. C-292/05, rozsudek ze dne 18. května 2006 ve věci Land Oberösterreich v. ČEZ a. s., sp. zn. C-343/04, nebo rozsudek ze dne 15. ledna 2004 ve věci Freistaat Bayern v. Jan Blijdenstein, sp. zn. C-433/01). Na základě judikatury ESD lze pojmy „občanská a obchodní věc“ vymezit zejména prostřednictvím oddělení aktů veřejné moci (acta iure imperii). O výkon veřejné moci jde zejména v situaci, kdy subjekt veřejného práva uplatňuje vůči osobě soukromého práva požadavek na plnění vyplývající z práva veřejného. Za účelem zjištění, zda státní orgán jedná při výkonu státní moci, je nutné prozkoumat principy a detaily pravidel, kterými se řídí daný úkon. Tam, kde je založen na ustanoveních, kterými zákonodárce uděluje veřejné moci výsady nebo práva, nespadá takovýto úkon pod pojem „civilní věc“ (srovnej rozsudek ESD ze dne 14. listopadu 2002, ve věci Gemeente Steenbergen v Baten). O takový případ jde v situaci, kdy se jedná např. o obligatorní platbu určenou výhradnímu subjektu (rozsudek ESD ze dne 14. října 1976 ve věci LTU Lufttransportunternehmen GmbH & Co. KGv. European organization for the safety of air navigation (Eurocontrol), sp. zn. 29/76). Jedním z příkladů, kdy veřejný orgán vykonává pravomoci státu, je zaplacení poplatků, jež dluží soukromá osoba veřejnému subjektu – ať už národnímu nebo mezinárodnímu – za povinné používání jeho služeb a zařízení, přičemž tyto služby jsou nabízeny výlučně tímto subjektem. Uvedené platí zejména tehdy, jsou-li výše poplatků, metody jejich výpočtu a postup při jejich vybírání stanoveny ve vztahu k uživatelům jednostranně.
 Se zřetelem k řečenému je nepochybné, že Státní ústav pro kontrolu léčiv je jedním ze správních úřadů (§ 10 odst. 1 písm. f/ a § 13 odst. 1 zákona o léčivech a § 3 odst. 1 a 2 zákona č. 219/2000 Sb., o majetku České republiky a jejím vystupování v právních vztazích), který vykonává státní správu v oblasti humánních léčiv (§ 1 odst. 1 a § 13 odst. 2 zákona o léčivech). Uvedené předurčuje, že pro jeho právní vztahy s osobami, které jsou podrobeny režimu zákona č. 378/2007 Sb., je charakteristický vztah nadřízenosti a podřízenosti (subordinace), neboť ze strany Státního ústavu pro kontrolu léčiv jde o výkon veřejné moci.
 Jelikož povinnost žalované platit roční udržovací poplatky je založena veřejným právem a jako žalobce v řízení vystupuje osoba veřejného práva v rámci výkonu svých veřejnoprávních pravomocí, není dána věcná působnost Nařízení Brusel I, a tedy i podle tohoto nařízení příslušnost soudů České republiky. Tento závěr není způsobilá zpochybnit námitka, že Nejvyšší soud v obdobné věci judikoval, že právní vztahy, jejichž obsahem je právo orgánu státní veterinární správy na zaplacení náhrady nákladů spojených s výkonem prohlídky jatečných zvířat a masa a s vyšetřením a s posouzením živočišných produktů a jemu odpovídající povinnost provozovatele jatek nebo jiného zařízení tyto náklady hradit, nejsou vztahy, v nichž mají jednotlivé subjekty nerovné postavení, ale vztahy občanskoprávního charakteru (viz usnesení Nejvyššího soudu ze dne 28. června 2005, sp. zn. 33 Odo 622/2005, a usnesení ze dne 22. června 2005, sp. zn. 33 Odo 699/2004). Žalobkyně přehlíží, že v jí zmiňovaném usnesení Nejvyšší soud provedl výklad ustanovení § 7 odst. 1 o. s. ř., § 1 odst. 2 zákona č. 40/1964 Sb., občanského zákoníku, a § 75 odst. 3 zákona č. 166/1999 Sb., o veterinární péči, pro řešení otázky sporu o pravomoc mezi soudy a orgánem státní veterinární správy v případě náhrady nákladů spojených s výkonem prohlídky jatečných zvířat, se závěrem, že projednání a rozhodnutí sporů z těchto právních vztahů podle § 7 odst. 1 o. s. ř. náleží do pravomoci soudů. Jeho rozhodnutí se v žádném ohledu nevymezovalo k otázce pravomoci (popř. k příslušnosti podle Nařízení Brusel I) soudů České republiky se zřetelem k přítomnosti mezinárodního prvku v řízení. K tomu nezbývá, než odkázat na to, co bylo shora řečeno k autonomii pojmů komunitarního práva a k závěrům Soudního dvora k výkladu pojmu „občanská a obchodní věc“.
 O nákladech dovolacího řízení bylo rozhodnuto podle § 243b odst. 5 věty první, § 224 odst. 1, § 151 odst. 1 a § 142 odst. 1 o. s. ř. Žalobkyni, jejíž dovolání bylo zamítnuto, byla uložena povinnost zaplatit žalované náklady dovolacího řízení, jež jí vznikly v souvislosti s podáním vyjádření k dovolání prostřednictvím advokáta. Tyto náklady sestávají z odměny advokáta v částce 23.150, Kč (§ 2 odst. 1, § 3 odst. 1 bod 5. ve spojení s § 10 odst. 3 a § 18 odst. 1 vyhlášky č. 484/2000 Sb., ve znění do 29. 2. 2012), z paušální částky náhrad hotových výdajů ve výši 300,– Kč (§ 2 odst. 1 a § 13 odst. 1 a 3 vyhlášky č. 177/1996 Sb., v platném znění) a z částky 4.690,– Kč odpovídající dani z přidané hodnoty, kterou je advokát povinen z odměny za zastupování a náhrad odvést podle zákona č. 235/2004 Sb., o dani z přidané hodnoty (§ 137 odst. 3 o. s. ř.).


text:
Prehľad číselných zmien v zákone o dani z príjmov od roku 2014 - podnikajte.sk
 Ustanovenie zákona o dani z príjmov 2013 2014
 § 5 ods. 3 písm. a)
 Motorové vozidlo zamestnávateľa poskytnuté na služobné a súkromné účely; príjmom zamestnanca je 1% zo vstupnej ceny vozidla (za každý aj začatý kalendárny mesiac)
 1. rok suma vo výške 1% zo vstupnej ceny vozidla
 2 – 8. rok suma vo výške 1% zo vstupnej ceny každoročne zníženej o 12,5% (za každý aj začatý kalendárny mesiac)
 § 6 ods. 14
 Daňovník môže viesť daňovú evidenciu počas celého zdaňovacieho obdobia za podmienok nezamestnáva zamestnancov a príjmy v predchádzajúcom období nepresiahli 170 000 € podmienky boli zrušené
 § 9 ods. 2 písm. m)
 Príjmy oslobodené od dane: prijaté ceny alebo výhry v hodnote neprevyšujúcej 350 eur za cenu alebo výhru základom dane pri sume prevyšujúcej 350 € bola celá suma ceny alebo výhry základ dane tvoria len príjmy presahujúce 350 €
 § 11 ods. 11
 Nezdaniteľná časť základu dane; príspevky daňovníka na doplnkové dôchodkové sporenie je možné odpočítať od základu dane vo výške, v akej boli v zdaňovacom období preukázateľne zaplatené, v úhrne najviac do výšky nezdaniteľná časť sa neuplatňovala 180 € za rok
 Sadzba dane zo základu dane právnickej osoby zníženého o daňovú stratu 23% 22%
 Predloženie dokumentácie vyžiadanej správcom dane do 60 dní odo dňa doručenia výzvy do 15 dní odo dňa doručenia výzvy
 § 19 ods. 2 písm. i)
 Daňovým výdavkom je výdavok (náklad) vo výške odpisu menovitej hodnoty pohľadávky alebo jej nesplatenej časti, ak sú súčasne splnené tieto podmienky:
 k tejto pohľadávke možno tvoriť opravnú položku podľa § 20 zákona
 menovitá hodnota pohľadávky nepresahuje sumu ...
 celková hodnota pohľadávok voči tomu istému dlžníkovi nepresahuje sumu ...
 § 19 ods. 3 písm. n)
 Daňovým výdavkom je aj členský príspevok vyplývajúci z nepovinného členstva v právnickej osobe na účel ochrany záujmov platiteľa, do výšky 0,5 promile z úhrnu zdaniteľných príjmov za bežné zdaňovacie obdobie najviac však do výšky 66 387,84 € ročne najviac však do výšky 66 388 € ročne
 §21 ods. 1 písm. h)
 Daňovými výdavkami nie sú výdavky na reprezentáciu okrem výdavkov na reklamné predmety v hodnote neprevyšujúcej 16,60 € za jeden predmet 17 € za jeden predmet
 §30 ods. 1
 Odpočet daňovej straty najviac 7 po sebe nasledujúcich zdaňovacích období rovnomerne počas najviac 4 po sebe nasledujúcich zdaňovacích období
 §34 ods. 2
 Platenie štvrťročných preddavkov na daň z príjmov FO – platí daňovník, ktorého posledná známa daňová povinnosť presiahla 2 500 € a nepresiahla 16 596,96 € 16 600 €
 § 34 ods. 3
 Platenie mesačných preddavkov na daň z príjmov FO – platí daňovník, ktorého posledná známa daňová povinnosť presiahla 16 596,96 € 16 600 €
 §38 ods. 7
 Daňový nedoplatok vyplývajúci z ročného zúčtovania zráža zamestnávateľ, ak presahuje sumu 3,32 € 5 €
 §39 ods. 6
 Povinnosť doručiť zamestnancovi doklad o vykonanom ročnom zúčtovaní na žiadosť zamestnanca do 10 dní od doručenia žiadosti najneskôr do konca apríla roku, v ktorom bolo vykonané
 Platenie mesačných preddavkov na daň z príjmov PO – platí daňovník, ktorého daň presiahla 16 596,96 € 16 600 €
 Platenie štvrťročných preddavkov na daň z príjmov PO – platí daňovník, ktorého daň presiahla ...
 a nepresiahla ...
 Preddavky na daň z príjmov PO neplatí daňovník, ktorého daň za predchádzajúce zdaňovacie obdobie nepresiahla 1 659,70 € 2 500 €
 §43 ods. 1
 Sadzba dane z príjmov vyberaná zrážkou 19% 19% a 35%, ak ide o príjmy vyplatené, poukázané alebo pripísané daňovníkovi nezmluvného štátu
 Daň na úhradu vypočítaná v daňovom priznaní sa neplatí, ak nepresiahne 3,32 € 5 €
 Daň fyzickej osoby sa nevyrubí a neplatí, ak za zdaňovacie obdobie nepresiahne 16,60 € 17 €
 Daňová licencia právnickej osoby;
 k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia nie je platiteľom DPH s ročným obratom neprevyšujúcim 500 000 €, a to vo výške ...
 k poslednému dňu zdaňovacieho obdobia je platiteľom DPH s ročným obratom neprevyšujúcim 500 000 eur, a to vo výške...
 za zdaňovacie obdobie dosiahol ročný obrat viac ako 500 000 eur, a to vo výške ...
 Daňová licencia sa vzťahuje až na zdaňovacie obdobie, ktoré sa začína najskôr 1. januára 2014
 §49a ods. 8
 „Bonzácky“ paragraf;
 fyzickej a právnickej osobe vzniká oznamovacia povinnosť, ak celková suma úhrad tej istej fyzickej osobe presiahne 5 000 € za rok „Bonzácky“ paragraf bol od roku 2014 zrušený (viac o obmedzení platieb v hotovosti tu)
 §50 ods. 2
 Podiel zaplatenej dane do výšky 2 % predstavuje najmenej
 3,32 €, ak je daňovníkom FO
 8,30 €, ak je daňovníkom PO
 3 €, ak je daňovníkom FO
 8 €, ak je daňovníkom PO
 §50 ods. 13
 Prijímateľ podielov je povinný zverejniť presnú špecifikáciu použitia prijatého podielu v Obchodnom vestníku, ak súhrn podielov je vyšší ako 3 319,39 € 3 320 €