type: other

text:
SUOMEN URHEILUKIRJASTO. No _ - PDF
 Download "SUOMEN URHEILUKIRJASTO. No _"
 1 LAKE PLAID MOSKOVA
 2 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS 1980 SISÄLLYSLUETTELO 1 II 111 IV V VI VII SUOMEN URHEILUKIRJASTO No _ YLEISKATSAUS JÄSENISTÖ, TOIMIELIMET JA HALLINTO 1 Jäsenistö 2 Kunniajäsen 3 Valtuuskunta 4 Hallitus. 5 Työvaliokunta 6 Varainhoito ja tilintarkastus 7 Kokoukset 8 Virkailijat VALIOKUNNAT. 1 Talousvaliokunta. 2 Kansainvälinen valiokunta 3 Tiedotusvaliokunta. 4 Valmennusvaliokunta KANSAINVÄLINEN YHTEISTYÖ 1 Kansainvälinen Olympiakomitea (KOK) 2 Euroopan kansallisten olympiakomiteoiden liitto (ENOe). 3 Kansallisten olympiakomiteoiden maailmanliitto (ANOe). 4 Pohjoismaisten olympiakomiteoiden kokoukset 5 Muu kansainvälinen toiminta OLYMPIAKISAT 1 Lake Placidin talvikisat 2 Moskovan olympiakisat. 3 Kansainvälinen nuorisoleiri. OLYMPIAKISAT LÄÄKÄRIN SILMIN, Helmer Kvist. KUNNIANOSOITUKSET. 1 Pöytäviiri 2 Ansiomitali SIVU VIII LIITTEET Lisävalmennusmäärärahat. Talviliittojen 1 valmennusmäärärahajako. Kesäliittojen 1 valmennusmäärärahajako. Valmentajamäärärahat Tehostarnisrnäärärahat Mitalirahat. Määrärahayhteenveto. Tuloslaskelma Tase Tilintarkastuskertomus
 3 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS YLEISKATSAUS Olympialiikkeen näkyvä jänneväli on neljä vuotta. Merkittävin on kauden neljäs vuosi, olympiakisavuosi. Silloin mitataan toiminnan tuloksellisuus, saavutukset ja tehdään vertailut aikanaan asetettuihin tavoitteisiin. Päättyneen olympiadin urheilulliseksi päämääräksi olimme asettaneet edeltäneen olympiadin saavutusten uusimisen eli siis vähintään 13 mitalin saamisen. Lake Placidista urheilijamme saivat 9 mitalia ja Moskovasta 8, joten tavoitteemme tuli ylitetyksi noin 30 %:sti. Pistetilastossa paransimme myös asemiamme: Suomen pistemäärä Lake Placidista ja Moskovasta oli yhteensä 121, joten epävirallisessa kansakuntien välisessä kilpailussa saimme jaetun sijan. Pistemäärämme kasvoi ja sijalukumme parani vuoteen 1976 verrattuna. Tarkasteltaessa kesäkisoja olivat uudet lajivaltaukset merkillepantavia; saavutimme kultaa ja pronssia sekä jousiammunnassa että purjehduksessa. Soudun kultamitali oli jo edellisten kisojen kertausta~ Kansainvälinen politiikka leimasi vuoden 1980 olympiatapahtumia. Olympialiike joutui ulkopuolisessa painostuksessa historiansa vaikeimpaan kriisiin, mutta lordi Killaninin johtaman Kansainvälisen Olympiakomitean (KOK), kansainvälisten urheiluliittojen ja kansallisten olympiakomiteoiden päättäväinen ja yhdenmukainen esiintyminen pelastivat olympiakisat. Moskovan olympialaiset olivat loistava urheilullinen tapahtuma kymmenine olympia- ja maailmanennätyksineen sekä upeine avajaisineen ja päättäjäisineen. KOK:n uudeksi puheenjohtajaksi '8-vuotiskaudeksi valitulla Juan Antonio Samaranchilla ja hänen johtamallaan järjestöllä on edessään vaativa tehtävä taistelussa olympia-aatteen säilymisen ja jatkumisen puolesta. Puristamassa ovat lisääntyvä kaupallisuus, lääkeaineiden väärinkäyttö ja suurvaltapolitiikan painostusyritykset. Valmistautuminen ja osallistuminen olympiakisoihin sekä mukanaolo laajamittaisessa kansainvälisessä yhteistoiminnassa vaativat vahvan taloudellisen pohjan. Toimintakausi oli kokonaisuudessaan turvallisen talouden aikaa. Tästä lankesi kiitos opetusministeriön kautta valtiovallalle, kymmenelle yhteistyösopimuksen kanssamme tehneelle suomalaisyritykselle, Suomen Yleisradion TV-2:n Kurvi-ohjelmalle ja sen yleisökilpailuun osallistuneille
 4 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS sadoilletuhansill~ urhei~un ystäville sekä monille muille tässä yht~yde8sä mainitsemattomille yhteishille ja yksityisille herikilhille. Uuden olympiadin valmistelutoimet käynnistyivät toimintamme kaikilla osa-al~eilla. On ollut sekä ilahduttavaa että velvoittavaa havaita, mi~en maassamme arvostetaan työtä olympia-aatt:een hyväks_i. Tässä riittää kannustusta Suomen Olympiayhdistykselle jäsenliittoineen eri tehtävissä to'imiville luottamusmiehillemme ja toi~ihenkiihillemme. II JÄSENISTÖ, TOIMIELIMET JA HALLINTO 1 JäsenistH Suomen Olympiayhdistys ry:n jäsenenä oli 32 urheiluliit t oa yhdistyksen ylimääräiseen kokoukseen saakka , jolloin toimintansa lakattua TyHväen Urhe i luseur ojen Keskusliiton todettiin eronneen Suomen Olymp i ayhdistys ry:n jäsenyydestä. Näin ollen toimintavuoden päättyessä jäseniä oli 31 ja nämä olivat seuraavat: Suomen Ampujainliitto Suomen Ampumahiihtoliitto Suomen Hiihtoliitto Suomen Jousiampujain Liitto Suomen Judoliitto Suomen Jääkiekkoliitto Suomen Kanoottiliitto Suomen Keikkailuliitto Suomen Koripalloliitto Suomen Käsipalloliitto Suomen Kävelyurheiluliitto Suomen Lentopalloliitto Suomen Luisteluliitto Suomen Maahockeyliitto Suomen Miekkailuliitto Suomen Nykyaikaisen S-ottelun Liitto Suomen Nyrkkeilyliitto Suomen Painiliitto Suomen Painonnostoliitto Suomen Palloliitto Suomen Purjehtijaliitto Suomen PyHräilyliitto Suomen Ratsastajainliitto Suomen Soutuliitto Suomen Taitoluisteluliitto Suomen Uimaliitto Suomen Urheiluliitto Suomen Voimisteluliitto Finlands Svenska entralidrottsfhrbund Suomen Valtakunnan Urheiluliitto TyHväen Urheiluliitto Yhdistyksen kokouksessa oli jäsenten yhteinen ään i määr ä 76 ääntä ja lähtien 91 ääntä. 2 Kunniajäsen 3 Va ltuuskunta ' Suomen Olympiayhdistyksen kunniajäsen olj J W Range ll. Valtuuskunnan kokoonpano oli yhdistyksen varsina i se e n kokoukseen seuraava (jäljempänä yhdistyksen ylimääräisen kokouksen kokoonpanoon t e kemät muutokset): Å. jäsenllitoista alla mainitut h e nkilöt ja heidän varamiehensä Suome n Ampujainliitto Maunu Wirtanen Olavi Erone n Ilkka Kiianl inna Ri sto Erjola
 5 SUOMEN OLYMPIAYHD I STYS RY TO I MINT AK ERT OMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Suomen Ampumahiihtoliitto Suomen Hiihtoliitto E J Toivanen Pekka Kuvaja Hannu Koskivuori Rolf Hohenthal Osmo Viljakainen Paavo M Petäjä Eino Karttunen Alpo Heikkinen k Pentti Taavitsainen Väinö Eskelinen Suomen Jousiampujain Liitto Esko Immonen Eero Tuomola Suomen Judoliitto Timo Harju Kaj Lindberg Suomen Jääkiekkoliitto Markku ' Mäenpää Matti Suonperä Esko Paltanen Jorma Kajanto Pekka Paavola Erkki Turunen Suomen Kanoottiliitto Erkki J Woivalin Thorvald Strömberg Suomen Keikkailuliitto Erkki Kuusela Matti Koponen Suomen Koripalloliitto Pertti Paloheimo Martti Huhtamäki Suomen Käsipalloliitto Ove Holvikari Lars-Erik Ahlgren Suomen Kävelyurheiluliitto Väinö Kangaspunta Kalevi Heinämaa Suomen Lentopalloliitto Seppo Hieta Rune Nylander Suomen Luisteluliitto Aarno Pajunen Erkki Alho Keijo Tapiovaara Arvo Leppälä Suomen Maahockeyliitto Kalevi Ruuttu Valto Mattila Suomen Miekkailuliitto Erkki E Nurmi Kari Kärkkäinen Suomen Nykyaikaisen S-ottelun Liitto Jaakko Lassila Eero Lohi Suomen Nyrkkeilyliitto Suomen Painiliitto Tauno Sutela Olavi Mannonen Valle Resko Tauno Salminen Jouko Lindberg P e kka Uotila Mauri Vierumäki Veikko Rauhala Niilo Lehto Seppo Nurminen Kauko Penttilä Kalevi Holma i.. Suomen Painonnostoliitto Suomen Palloliitto Suomen Purjehtijaliitto Suomen Pyöräilyliitto v a r a lla Suomen Ratsastajainliitto v a ralla Su omen Soutuliitto var a lla Suomen Taitoluisteluliitto Suomen Uimaliitt o Suomen Urheiluliitto Suomen Voimisteluliitto.. Ma uri Rauvanto Eino Mäkinen Sakari Puuras Tapio Sularanta Esa Lomma Aulis Piilonen Jouko Loikkanen Esko Piipponen Max Westerberg An tti Pohjonen k örje Nordberg I l kka Tuominen Simo Klimscheffskij Raimo Vauhkonen Viktor Jansson Veikko Maunula Seppo Alkunen Nils äckman Marjatta Väänänen Jane Erkko Kai Hagelberg irger Kivelä Pertti Ojala Lasse Laippala Nisse Hagman P entti Karvonen arl-olaf Homen Olavi Lehtisalo Eila Mikola Veikko Marttinen Tuomo Metsäranta Ro lf Haikkola Aulis Potinkara Pirjo Häggman Pekka Ojonen Tuomo Jalantie Leena Jääskeläinen Olli Laiho Kansainvälisen Olympiakomitean suomalaiset jäsenet Paavo Honkajuuri Peter Tallberg erikoisjäsenet Nils-Erik Nyman Folke Nyberg Magnus Ståhlberg Jukka Uunila Erkki Kivelä Kaarlo Hartiala Osmo Niemelä Mauri Oksanen
 6 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Paavo Aitio Lasse Eskonen Pentti Heinonen Juhani Järvinen Elli Kahila Matti Ahde Lennart Kivi Markku Salonen Ensio Laine Väinö Pässilä Unto Siivonen Ossi Sjöman Olavi Vesterinen Oiva Eloranta Teemu Hiltunen Salme Myyryläinen k. syysk.19ffi Esko Niskanen Helge Nygren Pekka Paavola Väinö Soininen Jaakko Numminen Reijo Vartia Suomen Olympiayhdistyksen ylimääräisessä kokouksessa muutettiin edellä lueteltua valtuuskunnan kokoonpanoa seuraavasti: Suomen Painonnostoliitto Sakari Puuraksen tilalle Esa Lomma varalle Esa Lomman tilalle Matti Everi Suomen Palloliitto edesmenneen Antti Pohjosen tilalle Eino Ahokas Suomen Ratsastajainliitto Viktor Janssonin tilalle Olli Pesonius varalle Veikko Maunulan tilalle T Olavi Lehti Suomen Uimaliitto varalle Suomen Voimisteluliitto varalle Lasse Laippalan tilalle Tarja Liljeström Pekka Ojosen tilalle Tapio Koivula Leena Jääskeläisen tilalle Pentti Lipponen Olli Laihon tilalle Timo Nuotio Valtuuskunnan varsinaisten jäsenten lukumäärä oli 80 yhdistyksen varsinaiseen kokoukseen asti, ~olloin Suomen Olympiayhdistys ry:n sääntöjä muutettiin Ja valtuuskunnan varsinaisten jäsenten lukumäärä nousi 95 jäseneen. Suomen Olympiayhdistyksen varsinainen kokous asetti seuraavaksi 4-vuotiskaudeksi ( ) sääntöjen 9 :n mukaisesti 9S-jäsenisen valtuuskunnan: A. jäsenliittojen esityksestä alla mainitut henkilöt ja heidän varamiehensä: Suomen Ampujainliitto Suomen Ampumahiihtoliitto Suomen Hiihtoliitto Suomen Jousiampujain Liitto Suomen Judoliitto Suomen Jääkiekkoliitto Suomen Kanoottiliitto Suomen Kelkkailuliitto Suomen Koripalloliitto Suomen Käsipalloliitto Suomen Kävelyurheiluliitto Suomen Lentopalloliitto Suomen Luisteluliitto Suome n Maahockeyliitto Maunu Wirtanen Olavi Eronen Raoul Mittler Kaarlo Tanner Erkki J Toivanen Heikki Hovi Kaarlo 0 Leppänen Kauko Sipi Hannu Koskivuori Paavo M Petäjä Antti Hyvärinen Leo Sa r essalo Lasse Pirskanen Toivo Lehtovuori Jussi Kangas Väinö Eskelinen Arvi Leskelä Tor-jörn Stenfors Voitto Karjala Eero Tuomola Reino Lahtinen Veijo Sarvi Timo Harju Raimo Heino Kaj Lindberg Ari Grönholm Markku Mäenpää Tapani Mattila Erkki Turunen Jorma Kajanto Pekka Paavola Matti Pelttari Erkki J Woivalin Yrjö Hietanen Simo Klimscheffskij Erkki Kuusela Martti Huhtamäki Raimo Lindholm Henrik Vaenerberg Lars-Erik Ahlgren Väinö Kangaspunta Pentti Tarkkanen Seppo Hieta Rune Nylander Mauno Löfroos Mikko Saarinen Keijo Tapiovaara Arvo Lcppälll Kalevi Ruuttu Valto Mattil a SUOMEN URHEILUKIR.JASTO "1"
 7 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Suomen Miekkailuliitto Erk k i Nurmi / Kari Kärkkäinen Suomen Nykyaikaisen 5-otte1un Liitto Jaakko Lassila Eero Lohi Arto Norovirta Kari Launo Suomen Nyrkkeilyliitto Tauno Salminen Juha Orava Reino jörklund ertel ernström Suomen Painiliitto Seppo Ky1mänen Veikko Rauhala Seppo Nurminen Kalevi Holma Niilo Lehto Arto Savolainen Suomen Painonnostoliitto Mauri Rauvanto Esa Lomma Eino Mäkinen Olavi Sievers Mikko Kunt ola Matti Everi Suomen Palloliitto Jouko Loikkanen Esko Piipponen Matti Viljanen Max Westerberg Eino Ahokas Mauri Hiettinen Suomen Purjehtijaliitto Matti Paloheimo örj e Nordberg Fredrik Ehrström Ilkk a Tuominen Suomen Pyöräilyliitto Eino Lehtovirta Pirjo Kareinen Suomen Ratsastajainliitto Olli Pesonius T Olavi Lehti Suomen Soutuliitto o Gammals Seppo Alkun en Reima Keso Matti Pohjanheimo Suomen Taitoluist e luliitto Marjatta Väänänen Jane Erkko Suomen Uimaliitto Pertti Ojala irger Kivelä Jukka Niemelä Tarja Liljeström Suomen Urheiluliitto arl-olaf Homen Niss e Hagman Pentti Karvonen Olavi Nieme lä Eila Hiko1a Rolf Haikko1a Veikko Marttinen Aatto Jääskeläinen Lauri Vesa1a Pirjo Häggman Suomen Voimisteluliitto.. Tuomo Jalanti e Tapio Koivula Timo Nuotio Pentti Lipponen Kansainvälisen Olympiakomit ean suomalaiset jäsenet Paavo Honkajuuri Peter Tallberg erikoisjäsenet Leo ackman Lars-Olof Liljeström Folke Nyberg Nils-Erik Nyman Magnus Ståhlberg Kaarlo Hartiala Erkki Kivelä Jukka Uunila Paavo Pekkanen Esko Sarvikas Osmo Niemelä Pertti Paloheimo Mauri Oksanen Matti Ahde Mikko Elo Oiva Eloranta Lasse Eskonen Per-Erik Förars Timo Haukilahti Osmo Hekkala Terttu Honkasalo Juhani Järvinen Eevi Kaasinen Lennart Kivi Kosti Kyhälä Ensio Laine Reijo Myyryläinen Helge Nygren Tapio Pakkanen Raimo Railo Markku Salonen Unto Siivonen Ossi Sjöman Erkki Tuomioja Olavi Vesterinen Veikko Vuorinen Jaakko Numminen Reijo Vartia Valtuuskunnan puheenjohtaja oli Kaarlo Hartiala ja varapuheenjohtaja Lennart Kivi. Suomen Olympiayhdistyksen varsinainen kokous valitsi edelleen Kaarlo Hartialan puheenjohtajaksi ja Lennart Kiven varapuheenjohtajaksi seuraavaksi 4-vuoti skaudeksi.
 8 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Hallitus Hallituksen kokoonpano oli asti seuraava: puheenjohtaja Jukka Uunila varapuheenjohtaja Matti Ahde Hannu Koskivuori Pertti Paloheimo jäsen Paavo Honkajuuri Peter Tallberg Paavo Aitio Seppo Alkunen Lasse Eskonen Kai Hagelberg Teemu Hiltunen arl-olaf Homen Juhani Järvinen Simo Klimscheffskij Jouko Loikkanen Markku Mäenpää Helge Nygren Nils-Erik Nyman Mauri Rauvanto Ossi Sjöman Väinö Soininen E J Toivanen Ma uri Vierumäki Erkki J Woivalin Marjatta Väänänen Hallituksen jäsenmäärä oli asti, jolloin se nousi 29 jäseneen. Valtuuskunta valitsi keskuudestaan seuraavaksi 4-vuotiskaudeksi seuraavan 29-jäsenisen hallituksen: puheenjohtaja Jukka Uunila varapuheenjohtaj a Matti Ahde arl-olaf Homen Hannu Koskivuori jäsen Paavo Honkajuuri Peter Tallberg Mikko Elo Olavi Eronen Lasse Eskonen o Gammals Timo "Harju Seppo Hieta Juhani Järvinen Kosti Kyhälä Seppo Ky lmänen Eino Lehtovirta Jouko Loikkanen Ma rkku Mäenpää Helge Nygren Nils-Erik Nyman Mauri Oksanen Raimo Railo 5 Työvaliokunta Mauri Rauvanto Tauno Salminen Ossi Sjöman Erkki J Toivanen Erkki Tuomioja Erkki J Woivalin Marjatta Väänänen Työvaliokuntaan kuuluivat asti seuraavat: puheenjohtaja jäsen 6 Varainhoito Ja tilintarkastus 7 Kokoukset sihteeri Jukka Uunila (hallituksen puheenjohtaja) Matti Ahde Hannu Koskivuori Pertti Paloheimo (hallituksen varapuheenjohtajat) Kaarlo Hartiala (valtuuskunnan puheenjohtaja) Lennart Kivi (valtuuskunnan varapuheenjohtaja) Anneli Karras Kun Suomen Olympiayhdistyksen varsinaisessa kokouksessa valittiin valtuuskunnan puheenjohtajaksi seuraavaksi 4-vuotiskaudeksi Hartiala sekä varapuheenjohtajaksi Kivi ja valtuuskunta kokouksessaan valitsi hallituksen puheenjohtajaksi Uunilan ja varapuheenjohtajiksi Ahteen, arl-olaf Homenin sekä Koskivuoren, oli työvaliokunta 17 :n mukaisesti seuraavan 4-vuotiskauden ajan seuraava: puheenjohtaja jäsen sihteeri Jukka Uunila Matti Ahde Kaarlo Hartiala arl-olaf Homen Lennart Kivi Hannu Koskivuori Anneli Karras Yhdistyksen kirjanpitoa hoiti toimintavuonna Anja Antero~nen. Yhdistyksen tilintarkastajat olivat Eric Nyholm, HTM ja Sakari Aarniala, HTM varamiehinään Ilmari Aro ja Timo Kaunismaa. Valvontatilintarkastaja oli Keijo Aaltonen, KHT. Suomen Olympiayhdistyksen varsinainen kokous pidettiin ja ylimääräiset kokoukset 29.4 ja Valtuuskunta kokoontui kevätkokoukseensa 29.4 ja syyskoko ukse ensa 9.12 sekä valitsemaan seuraavaksi 4-vuotiskaudeksi hallitusta 7.11.
 9 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS S UOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Virkailijat Hallitus kokoontui toimintavuoden aikana seuraavasti: 28.1, 2.4, 29.4, 20.5, 23.5, 10.6, 25.6, 8.7, 4.9, 24.9, 30.10, 18.11,9.12, Työvaliokunta kokoontui seuraavasti: 28.1, 20.5, 25.6, 8.7, 10. 7, 13.7, 24.9, 30.10, ja , , Suomen Olympiayhdistyksen virkailijat olivat seuraavat: pääsihteeri Kosti Rasinperä valmennuspäällikkö toimistonhoitaja toimistosihteeri toimistoapulainen Kalevi Tuominen Anneli Karras (ent. Schwartz) Anja Anteroinen Tuula Salven asti 111 VALI OKUNNAT Talousvaliokunta Talousvaliokunta piti toimintavuoden aikan d kolme kokous ta, joista laadittiin yhteensä 16 pö~, täkirjan pykälää. Valiokunnan kokoonpano oli asti seuraava: puhee'njohtaja jäsen sihteeri Magnus Ståhlber Seppo Hieta Väinö Soininen E J Toivanen Anja Anteroinen Va lio kuntaan valittiin seuraava : jäsenet: puheenjohtaja jäsen sihteeri Magnus Ståhlb er ~ Tapio Koivula Kosti Kyhälä Jussi Saukkon e n E J Toivanen Anja Anteroin en 2 Kansai n välinen valiokunta Val i okunnan kokouksiin osallistui myös olympiadin markkinointjkonsultti Markku Mäenpää. Opetusministeriöltä saatu valtionapu oli toimintavuonna markkaa. josta markkaa oli Moskovan o l ym pia k iso j en nuo r iso l ei r i l ä i s t en k u l 'u i h i n. Oma varainhankinta muodostui arvioitua suuremmaksi Suome n Yleisradion TV-2:n Kurvi-ohjelman yleisökilpailun johdosta. Menot ylitettiin yhteensä markalla j a tulot markalla, joten ylijäämäksi jäi markkaa. Talousvaliokunta käsitteli kokouksi~saqp muun, muassa olympiatunnuksen ~äyttöön liittyviä hakemuksia ja valmisteli sekä vuoden 1981 talousarvion että olympiadin taloussuunnitelman. Kan s ainvälinen valiokunta kokoontui toimintavuonna kaksi k ertaa, ja kokouksista kertyi 10 pöytäkirjapykälää. Kansainvälisiä kysymyksiä käsiteltiin tämän lisäksi Pohjo ismaid en ja Euroopan olympiakomiteoiden kokousten yhteydessä. Va lioku nnan kokoonpano oli asti seuraava: puheenjohtaja jäsen sihteeri Kaarlo Hartiala Matti Ahde arl-olaf Homen Lennart Kivi Magnus Ståhlberg Kosti Rasinperä
 10 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Valmennusvalipkunta 3 Tiedotusvaliokunta Kokoonpano oli alkaen seuraava : puheenjohtaja jäsen sihteeri Kaarlo Hartiala Mikko Elo Lennart Kivi Hannu Koskivuori Marjatta Väänänen Kosti Rasinperä Valiokunnan kokouksissa laadittiin esityksiä kansainvälisiä kokouksia varten. Pohjoismaiden kokouksessa k~siteltiin valiokunnan aloitteesta mm. olympiakomiteo~den asemaa kunkin Pohjoismaan urheiluorganisaatiossa. Koska Helsingin mahdollisuudesta toimia oiympiakisais~ntänä ke~kusteltiin. valiokunta käsitteli myös tätä as~aa. Samo~n vu~~en 1981 aden-adenin olympiakongressista keskustelt~~n perusteellisesti. Tiedotusvaliokunta kokoontui kahdesti toimintavuonna kirjaten kokouksistaan 10 pykälää. Valiokunnan kokoonpano oli saakka puheenjohtaja jäsen sihteeri Helge Nygren Seppo Alkunen Lasse Eskonen Pertti Eteläpää Matti Salmenkylä Kosti Rasinperä lähtien valiokunnan kokoonpano oli puheenjohtaja jäsen sihteeri Helge Nygren Lasse Eskonen Seppo Kannas Matti Salmenkylä Jukka Salomaa Kosti Rasinperä seuraava: seuraava: Kokouksiin osallistui myös olympiakisojen tiedotuspäällikkö Pentti Vuorio. Valiokunnan vastuulla oli olympiatiedotukseen liitt vvä mate~iaal~ ~ute~.joukkue iden esitteet ja tiedott ee t~ Urhe~luto~m~ttaJ~ en Liiton tilaisuuksiin valiokunnan edu~tajat osallistuivat mm. Kuopiossa ja Lahdessa. V~l:o~unta oli myös kiinteästi yhteydessä olympiakisoista k~rjo~ttavaan lehdistöön ja lehtimiehiin. Valiokunnan al~itte:sta kultamitalimies Pekka Vasala ja So~vallan ~rhe~luop~ston lehtori Hjördis Trygge osallistu:vat Kre~kan Olympia-Akatemiassa järjestetyille kursse~lle. Valmennusvaliokunta kokoontui toimintavuonna 12 kertaa, ja kokouksista kirjattiin 113 pöytäkirjapykälää. Valiokunnan kokoonpano oli asti seuraava: puheenjohtaja jäsen sihteeri Erkki J Woivalin Friedrich lanz Risto Elovainio Seppo Haavisto Heikki Kantola Juha Kataja Martti Kempas Helmer Kvist Antti Lanamäki Seppo Liitsola Heikki Niininen Kauko PalvaIin Kalevi Tuominen valittiin 4-vuotiskaudeksi seuraavat jäsenet: puheen;ohtaja.i äsen sihteeri Olavi Eronen Seppo Haavisto Tapani Ilkka Heikki Kantola Martti Kempas Helmer Kvist Antti Lanamäki Pekka Luhtanen Kauko PalvaIin Aulis Potinkara Pertti Puhakka Seppo Rehunen Kalevi Tuominen Valiokunnan toiminnan painopiste oli lähinnä olympiakisoissa: valiokunta paneutuikin perusteellisesti talvi- ja kesäkisojen valintoihin. Seminaaritoiminta oli olympiavuonna normaalia vähäisempaa. Sen sijaan talvi- ja kesäkisojen jälkeen järjestetyissä kritiikkiseminaareissa analysoitiin pitkään ja perusteellisesti kisatapahtumia. Toimintavuonna järjestettiin seuraavat seminaarit: Lake Placidin kritiikkiseminaari Varalan Urheiluopistoll Kohti Moskovaa-seminaari Varalan Urheiluopistolla Urheilujohtajaseminaari Kuortaneen Urheiluopistolla Moskovan kritiikkiseminaari Pajulahden Urheiluopistolla Valiokunta aloitti toimintavuonna lähestyvien Suomen Olympiayhdistyksen 75-vuoti s juhlien valmistelut.
 11 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Koko olympiadin kriti ikkisemi naari Pajulahden Urheiluopistolla Hyö dyntämisseminaari Pajulah den Urheiluopistolla Liikuntatieteellisen kanssa) Urheilulääkäriseminaari Hotelli Ellivuoressa Olympiavalmentajaseminaari Hotelli Ellivuoressa Risto Koskinen laati muistiot seminaareista. (yhdessä Seuran Erityist~ huomiota kiinnitettiin valmentajakoulutuks e n tehostam~s:en; ~~teistoiminnassa Helsingin yliopiston ka?ssa alo~tett~~n valmentajien jatkokoulutus y liopi ston ~ahden ~oulu:~skes~u~sessa. 5-viikkoisesta opetussar Jasta p~de:t~~n to~m~ntavuoden aikana kaksi jaksoa: ~a Ensimmäistä kertaa jaettiin kokeilutarkoituksessa nk N-valmennu~~ä~räraha: lupaaville nuorille urheilijoiile. ~almennusmaarara~aa.jaettii n myös sellaisille olympia Joukkueeseen val~tu~lle urheilijoille, jotka eivät saaneet valme~nu~määrärahaa olympiakisoja ennen tapahtuneessa vars~na~sessa määrärahajaossa. Valmennusvaliokunta aloitti olympiadin suunnittelun. toimintavuonna JO seuraavan IV KANSAINVÄLINEN YHTEISTYÖ Olympialiikkeeseen liittyvien kansainvälisten urheilujärjestöjen keskeinen yhteistoiminta oli toimintavuonna tavallista vilkkaampaa. Tavanomaisten tapaamisten ja kokousten lisäksi järjestettiin erityisesti Moskovan olympiakisojen johdosta runsaasti y1imääräisiä neuvotteluja. Suomen edustajat osallistuivat näihin kansainvälisiin tapahtumiin esittäen niissä myös omia näkökantojamme. Kansainvälinen Olympiakomitea (KOK) Kansainvälisen Olympiakomitean (KOK) suomalaisjäsenet, Paavo Honkajuuri ja Peter Tallberg osallistuivat Lake Placidissa pidettyyn KOK:n 82. istuntoon ja Moskovassa istuntoon. Lake Placidin istunnon avajaistilai s uudessa piti USA:n ulkoministeri yrus Vance puheen, jossa hän esitti kisojen siirtämistä Moskovasta joko yhteen tai useampaan paikkaan tai niiden siirtämistä joko vuodella tai kahdella eteenpäin. Hän ilmoitti maansa hallituksen vastustavan osallistumista Moskovassa järjestettäviin olympiakisoihin. Lordi Killaninin antamassa kokouksen päätöslauselmassa todettiin, että KOK:n sääntöjen mukaan osallistumisesta tai poisjäännistä päättää kunkin maan kansallinen olympiakomitea. Järjestön työvaliokunta päätti esittää istunnon hyväksyttäväksi, että kisat pidetään Moskovassa. Tähän yhtyivät kaikki läsnä bileet 73 KOK:n jäsentä. Hän lupasi tehdä kaiken voitavansa, jotta kisat voidaan pitää oikeassa ilmapiirissä. Louis Guirandou N'Diayen johtaman komission tehtäväksi annettiin tutkia Kreikan Olympiakomitean tarjousta pitää kesäkisat pysyvästi Kreikassa. Moskovan istunnon merkittävin tapahtuma oli puheenjohtajan vaihtuminen: Lordi Killanin luopui aiemman päätök sensä mukaisesti puheenjohtajuudesta ja uudeksi puheenjohtajaksi valittiin suurlähettiläs Juan Antonio Samaranch. Istunnossa käsiteltiin Sarajevon ja Los Angelesin kisojen kilpailuohjelmia. Talvikisoihin hyväksyttiin uutena lajina naisten 20 km hiihto ja kesäkisojen 12 uudesta lajista mainittakoon yleisurheilussa naisten 400 m aitajuoksu ja 3000 m juoksu, ammunnassa naisten pistooli, pienoiskivääri ja ilmakivääri sekä rytmisen voimistelun yhteispistekilpailu, taitouinnin parikilpailu ja pyöräilyssä naisten maantiekilpailu. Istunnon päätöksen mukaan vuonna 1981 ad e n-adenin XI olympiakongressissa käytetään vain olympialippua. SUOMEN URH'::ILUI/iRJASTO Nl!
 12 SUOMEN OLYMPIAYHDI STYS RY TOIMINT AKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Eu r oopan k an s all isten olympiakomiteoiden liitto (ENO) Euro o p a n kan sallisten olympiakomiteoiden liiton (ENO) yleiskokous p i dettiin Lont o ossa , ja Suome a edustiv a t kan sainvälisen valiokunnan puheenjohtaja Kaarlo Ha r t i al a ja Kosti Rasinperä. Kokouk s een osallistuivat 32 jäsenmaan edustajien lisäksi KO K:n u u si puh eenj ohtaja Juan Antonio Samaranch, KOK:n joht a ja Mo nique er l io u x, kansallisten olympiakomiteoiden maai lma n liiton ( AN O) puheenjohtaja Mario Vazquez Rana, kan s ainvälisten erikoisliittojen yleiskokouksen (GAIF) p uh e enj o h taja Thomas Keller sekä Los Angelesin järj e stel y toimikunnan edustaja Davila Davis. Yleiskokouks e s sa v a littiin jär jestölle uusi hallitus, jonka puheenj oht aj a k s i t u li It a lian Olympiakomitean puhe e njohtaja Franco arraro ja hal l ituksen jäseneksi mm. Kaarlo Ha r t i al a. Kokouks e n k e s kei s i ä kysymyksiä olivat järjestön talousasiat sekä aden - a d enin o lympiakongressiin tulevat Euroopan s uos i ttel emat a siat. Suomelta, I rlannilta j a Romania l ta oli pyydetty etukäteen puheenvuoroa aihe e s t a " Urheil u järjestöjen ja valtion välinen yhte i styö". 3 Kansallisten olympiakomiteoiden maa i lmanliitto (ANO) Jä r j es tö ei p it ä nyt yleiskokoustaan toimintavuonna. Lon t oossa pidetyn ENOin kokouksen yhteydessä piti kansal l i sten olympi a komiteoiden maailmanliiton (ANO) puheenj ohtaj a Ma rio Vazquez Rana puheen. Hän totesi puh e envu or o ssaa n, e t teivät järjestön päämajan paikkaja pääs i h teerikysymys ole edenneet yleiskokouksen 1979 päätöksen mukaisesti läh innä rahavarojen puutteesta. 4 Pohjoismaisten olymp iakomite o i d en k okoukset Pohjoismaat pitivät kaksi kokousta toimintavuonna, 3.10 j a Muu kansainvälin e n toiminta Pohjo i smaiden olympiakom i t e oid e n organisaatiot joukkueiden valintakriteerit olympiakisoihin Lontoossa pidetyssä kokouksessa valmisteltiin Pohjoi smaiden esiintymistä edessä olevassa ENOin kokouks essa, e rityisesti hallituksen jäsent e n vaalissa. Kosti Rasinperä ja Kalevi Tuominen vierailivat Moskovas s a tutustue n kisapaikkoihin sekä neuvotell e n kisaorganisaation edustajien kanssa. Kost i Rasinperä osallistui Roomassa pidettyyn 18 Länsi - Euroopan maan kokoukseen, jossa pyrittiin löytämä än sellaisia keinoja, joita käyttä e n mahdollisimman moni maa voi osallistua Moskovan olympia kisoihin. Hannu Koskivuori ja Kalevi Tuominen olivat tutustumassa vuoden 1984 talvikisapaikkoihin Sarajevossa. Kosti Rasinperä e dusti Suomen Olympiayhdistystä Kööpenhaminassa pidetyssä Tanskan Ol y mpiakomitean 75 - vuotisjuhlassa. Kaarlo Hartiala ja Kosti Rasinperä osallistuivat Englannin Olympiakomitean 75-vuotisjuhlaan. Pekka Vasala osallistui Olympia-Akatemi a ssa Kreikassa järjestettyyn istuntoon o l ympiaurheilijoille. Hjördis Trygge oli Olympia-Akatemiassa ;~ kasvattajien kongr e ssissa. Tämän lisäksi eri urheilumuotojen valme n tajia lähetettiin kansainvälisiin seminaareihin ja k o ngr e sseihin toimintavuoden aikana. Kansainvälisistä kokouksista, kongresse i sta ja tutustumi s matkoista kisajärjestelyihin annetti i n raportti hallituks e ll e. Kirjalliset raportit ovat h a llituksen kokousten p ö y täkirjaliitteinä. Osl os sa pidettyyn kokoukseen osallistuivat Jukka Uun i la, Kaarl o Hartiala ja Kosti Rasinperä. Kokouk s essa käsiteltiin mm. seuraavia asioita: ka i kkien pohjoismaisten olympiakomiteoiden jättämät kirjalliset raportit toiminnastaan ENO i n koko u kse n esityslistalle merkityt asiat ANOin toiminta vuoden 1979 yleiskokouksen jälk een a den-adenin olympiakongressi 1981, jossa pää t etään mm. vuoden olympiakisojen järj e stäjät ; talvikisojen hakijana on mm. Ruotsin Falun
 13 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIM1NTAKERTOMllS 19RO 21 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS V OLYMPIAKISAT 1 Lake Placidin talvikisat Toimintakausi 1980 oli olympiakisavuosi. Talvikisat pidettiin Lake Placidissa, USA:ssa ja kesäolympialaiset Moskovassa, Neuvostoliitossa Lake Placid oli talvikisanäyttämö jo toisen kerran - edelliset kisat pidettiin siellä kun taas Moskovassa pidetyt olivat ensimmäiset sosialistisess a maassa järjestetyt olympiakisat. Tässä yhteydessä esitellään kisajoukkueemme, joukkueidemme sijoittuminen ja muutamia ole e llisia piirteitä itse kisoista. Lake Placidilla oli vaikeuksia selviytyä nykyaikaist e n olympiakisojen asettamista vaatimuksista. Kaupunki e i ole suuri, vain asukkaan kokoine~, joten on hyvin ymmärrettävää, etteivät täll a isen yhdyskunnan voimat riitä. Kisojen jälkeen alkoikin kantautua tietoja taloudellisista vaikeuksista, joihin järjestely toimikunta joutui ja apua haettiin myös KOK:lta. Tavoitteeksi Lake Placidissa asetimme 6-7 mitalia, joista 1-2 toivoimme olevan kultaa. Tämän lisäksi talviliitot olivat asettaneet omia urheilumuotokohtaisia tavoitteitaan, esimerkiksi Suomen Hiihtoliiton tavoite oli olla pohjoismaisten lajien paras. Suomen joukkueessa oli yhteensä 87 jäsentä, joist a urheilijoita oli 54. Seuraavassa luetellaan joukku ee n yleisjohto sekä jäsenet urheilumuodoittain: yleisjohto Hannu Koskivuori Kalevi Tuominen Arto Leino Pentti Vuorio Anneli Schwartz lääkintähenkilöstö Jussi Kangas Ove Näsman Matti Hakomäki Ilmo Kurvinen Antti Vuorinen Armas Angelin ylijohtaja apulai s ylijohtaja attashea tiedo tuspääl likkö toimistonhoitaja ylilääkäri lääkäri hieroja ampuma hiihto Erkki Antila Heikki Ikola Keijo Kuntola Kari Saarela Raimo Seppänen Arto Sutinen hiihto, * Kauko PalvaIin Seppo Kompuinen Jorma Lehtosalo Eino Närvä naiset -HIlkka Riihivuori Helena Takalo Marja-Liisa Hämäläinen Taina Impiö Ulla Maaskola Marja Auroma hiihto, miehet Jorma Aalto Asko Autio Kari Härkönen Harri Kirvesniemi Juha Mieto Matti Pitkänen Pertti Teurajärvi hiihto, yhdistetty -Jorma-Etelälahti Rauno Miettinen Jouko Karjalainen Jukka Kuvaja hiihto, mäenlasku -iari PuIkkonen Jouko Törmänen Pentti Kokkonen Jari Pulkkinen Kari Ylianttila Keijo Korhonen Antti Hyvärinen Heikki Kantola Immo Kuutsa Irmeli Alanen Niilo Halonen Antero Immonen Oiva Laitinen Eino Kirjonen Esko Kuntola Pertti Puhakka Niilo Väisänen jääkiekko Antero Kivelä Jorma Valtonen lajijohtaja valmentaja ase seppä lajijohtaja hiihtojohtaja valmentaja naisjohtaja mäki- ja yhdistetyn johtaja valmentaja huoltaja valmentaja huoltaja lääkäri huoltaja Oll~ Saarinen Seppo Suoraniemi Tapio Levo Lasse Litma Hannu Haapalainen * Impiö oli valittu kisoihin, muttei osallistunut
 14 SUOMEN OLYMP IAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOHUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS luistelu Kari Eloranta Markku Kiimalainen Mikko Leinonen J ukka Porvari Esa Peltonen Ma rkku Hakulinen Reijo Leppänen Ismo Villa Hannu Koskinen Jukka Koskilahti Timo Susi Jarmo Mäkitalo Jari Kurri Ari Hellgren kotiin jäävä maalivahti Frank Moberg Kalevi Numminen Kari Mäkinen Arto Lehtiö Anneli Repola Pertti Niittylä Esa Puolakka J u k ka Salmela lajijohtaja valmentaja J o rma Veistola lajijohtaja, Pentti Peltoperä valmentaja t a itoluistelu Kristiina Wegelius Su s an roman J ane Erkko huoltaja lajijohtaja valmentaj a k a n sainvälisten erikoisliittojen nimeämät tuomarit Paavo M Petäjä hiihto Helka Ristolainen Jukka Simola Esko Paltanen jääkiekko Karl - Gustav Kaisla Heikki Hovi ampumahiihto Leena Vainio taitoluistelu Suomen Olympiakomitean edustajat J ukka Uunila puheenjohtaja Kosti Rasinperä pääsihteeri KOK: n suomalaiset jäsenet Paavo Honkajuuri Peter Tallberg keskusjärjestöjen edustajat Leo ackman IF Esko Sarvikas SVUL Hatti Ahde TUL Talv i kisoissa saavutettiin seuraavat tulokset: ampumahiihto 10 km Erkki Antila Arto Sutinen Keijo Kuntola 20 k m Erkki Antila He ikki Ikola Ra imo S e ppäne n 4x7,5 km viesti Keijo Kuntola Erkki Antila Kari Saarela Raimo Seppänen hiihto, naiset 5 km Hilkka Riihivuori Helena Takalo Marja-Liisa Hämäläinen Mar j a Auroma 10 k m Hilkka Riihivuori Helena Takalo Marja-Liisa Hämäläin e n Ulla Haaskola 4x5 km viesti Marja Auroma Marja-Liisa Hämäläinen Helena Takalo Hilkka Riihivuori hi i hto, miehet 15 k m Juha Mieto Harri Kirvesniemi Kari Härkönen Pe r tti Teurajärvi 30 km Matti Pitkänen Juha Mieto Harri Kirv e sni e mi Jo r ma Aalt o 50 k m Juha Mi e to Asko Autio Matt i Pitkänen Per t t i Te urajärvi
 15 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS ') SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS xl0 km viesti Harri Kirvesniemi Pertti Teurajärvi Matti Pitkänen Juha Mieto Moskovan olympiakisat taitoluistelu Kristiina Wegelius 10. Susan roman / / hiihto, yhii~t~t!y 70 m mäki 90 m mäki luistelu, E.ai.s~t 500 m 1000 m 1500 m 3000 m 500 m Jouko Karjalainen Jorma Etelälahti Jukka Kuvaja Rauno Miettinen Pentti Kokkonen Jouko Törmänen Jari Puikkonen Kari Ylianttila Jouko Törmänen Jari Puikkonen Pentti Kokkonen Kari Ylianttila Anneli Repola Anneli Repola Anneli Repola Anneli Repola Jukka Salmela Pertti Niittylä Esa Puolakka Moskovan olympiakisoihin osallistui yhteensä 81 maata. oikotointien vuoksi kisoista jäivät pois merkittävät urheilumaat USA, Saksan Liittotasavalta, Kanada ja Japani. Pohjoismaista ainoastaan Norja boikotoi kisoja. Moskovan kisoille asetimme tavoitteeksi 6-7 mitalia eli sama mitalimäärä kuin Montrealissa Mitaleita saimme 8, joten tavoite toteutui, jopa ylitettiinkin. Kolme oli kultamitalia, ja ne olivat soudussa Pertti Karppisen, jousiammunnassa Tomi Poikolaisen ja purjehduksessa Esko Rechardtin tuomia. Soutua lukuunottamatta olivat emo lajit aivan uusia "aluevaltauksia". Yleisurheilija Kaarlo Maaningan hopea- ja pronssisija perinteisissä suomalaislajeissa m ja m juoksussa olivat tavallaan yllätykselliset ja myös yleisurheilun ainoat mitalit. Moskovan olympiakisajoukkueessamme oli 164 jäsentä, joista 109 oli aktiivia. Joukkue valittiin viidessä eri hallituksen kokouksessa. Merkittävä yksityiskohta joukkueessa oli KOK:n suomalaisjäsen Peter Tallbergin kuuluminen samalla aktiivina kisojen purjehdusjoukkueeseen. Kisoista poisjäämiset vaikuttivat myös joukkueen valintoihin. Tästä kuvaavimpana esimerkkinä on pidettävä jalkapalloilijoiden lähettämistä kisoihin ensimmäisen kerran sitten vuoden Tämä tuli mahdolliseksi, kun karsintasarjassa Suomea paremmin menestyneet Norja ja Saksan Liittotasavalta jäivät kisoista pois. Joukkue oli seuraava: 1000 m 1500 m 5000 m m jääkiekko Pertti Niittylä Jukka Salmela Esa Puolakka Pertti Niittylä Pertti Niittylä Pertti Niittylä Suomi (Suomi-Ruotsi 3-3) (Suomi-USA 2-4) (Suomi-Puola 4-5) (Suomi-Japani 6-3) (Suomi-Kanada 4-3 ) (Suomi-Nl 2-4) (Suomi-Holl. 10-3) I yleisjohto Pertti Paloheimo Matti Kopra Juri Saraskin Kalevi Tuominen Matti Ahde Pentti Vuorio Irma Nevala lääkintähenkilöstö Helmer Kvist Markku Järvinen Pekka Peltokallio Pentti Harju Olavi Koskinen Tapio Marjamaa Kauko Takkinen ylijohtaja Moskovan attashea Tallinnan attashea apulaisylijohtaja yhteysjohtaja tiedotuspäällikkö toimistonhoitaja ylilääkäri lääkäri hieroja
 16 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS ammunta Paavo Palokangas Seppo Saarenpää Olavi Heikkinen Timo Hagman Mauri Röppänen Jyrki Lehtonen Juha Rannikko Jorma Lievonen Ari Westergård Olavi Eronen Olavi Tanner Raoul Mittler Erkki Toro jalkapallo Olli Isoaho Jouko Kataja Aki Lahtinen Juha Helin Kari Virtanen Ari Heikkinen Teuvo Vilen Juha Rissanen Juha Dahllund Vesa Pulliainen Hannu Turunen Raimo Kuuluvainen Tomi Jalo Juhani Himanka Ari Tissari Jouko Soini Jouko Alila Juhani Pöntinen Esko Malm Jukka Vakkila Jaakko Lempinen Toivo Myyryläinen jousiammunta Päivi Meriluoto arita Jussila Kyösti Laasonen Tomi Poikolainen Raimo Poikolainen Reino Fagerlund Seppo Myllylä Jaakko Saari Jorma Kivinen lajijohtaj a valmentaja aseseppä lajijohtaja, lääkäri valmentaja huoltaja hieroja lajijohtaja, valm. lajijohtaja, valm. melonta Juhani Mäkinen Markku Taivainen miekkailu Kimmo Puranen Mikko Salminen Peder Planting Heikki Hulkkonen Peter Grönholm Jussi PeIli 5-ottelu Lars Winter Kari Kaaja nyrkkeily Tarmo Uusivirta Antti Juntumaa Veli Koota Kalevi Marjamaa Hannu Kaislama paini Timo Grönlund Jarmo Hakala Jyrki Hakala Hannu Kojo Kari Kärkkäinen Marek Szafirowski Heikki Hulkkonen Jorma Korpela Jussi PeIli Pekka Santanen Pasi Hulkkonen Leo Jokela Matti Hietanen Pertti Ukkola Mikko Huhtala Tapio Sipilä Keijo Manni Taisto Halonen Reijo Haaparanta Jarmo Övermark Pekka Rauhala Kauko Huikuri Risto jörlin Juhani Hakola painonnosto Arvo Ojalehto Juhani Salakka Pekka Niemi Tapio Kinnunen Juhani Avellan Jouko Leppä Viktor Sirkiä valmentaja venemies varamies lajijohtaja aseseppä kotiin jäävä varamie lajijohtaja valmentaja lajijohtaja valmentaja lajijohtaja valmentaja Mauri Rauvanto Jaakko Kailajärvi lajijohtaja valmentaja
 17 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS purjehdus Esko Rechardt Pekka Narko Juha Siira Jouko Lindgren Georg Tallberg Peter Tallberg Mathias Tallberg Derek reitenstein varamies I Aimo Aho Antero Puranen Pentti Sinersaari Esa Jokinen Johannes Lahti Reima Salonen Tommy Ekblom Vesa Laukkanen Kaarlo Maaninka pyöräily Paul Ahokas ratsastus soutu uinti örje Nordberg arl Gustav Nilss o n Sam Hartikainen Harry Hannus Kari Puisto Patrick Wackström Sixten Wackström Mauno Uusivirta Raimo Vauhkonen Ole Wackström Kyra Kyrklund/Piccolo hristopher Wegelius/ Monday Morning Margarita Salo Gun Kivelä Jenny Eriksson Pertti Karppinen Jarkko Raninen Martti Järventaus Hannu Vaahtoranta yleisurheilu, naiset Helinä LaThorinne Pirjo Häggman Ulla Lundholm Tiina Lillak yleisurheilu, miehet Antti-Loikkanen Martti Vainio Lasse Viren Håkan Spik * Jouni Kortelainen Arto ryggare Tapio Kantanen Tapani Haapakoski Antti Kalliomäki Rauli Pudas Olli Pousi Reijo Ståhlberg Markku Tuokko Harri Huhtala Juha Tiainen * Kantanen oli valittu kisoihin, muttei osallis tunut lajijohtaja lääkäri, valmentaja venemies, valmentaja varam1es laj ij ohtaj a valmentaja mekaanikko, hu o ltaja lajijohtaja kengitysseppä hevosenhoitaja valmentaja valmentaja Nisse Hagman Jussi Saarela Kari Sinkkonen Arto Pasanen Into Turvanen Antero Laiho Antti Lanamäki Seppo Simola lajijohtaja valmentaja kans a invälisten erikoisliittojen nimeämät tuomarit Jussi Nordquist ammunta Erkki J Woivalin melonta Kalevi Ruuttu maahockey Eero Lohi 5-ottelu Lassi Toivola pa1n1 Seppo Nurminen Eino Heimonen Aulis Piilonen painonnosto Anders Mattsson jalkapallo Sven Olof Hultin purjehdus Anja Kallio soutu irger Kivelä uinti Ruth Grahn Tarja Liljeström Väinö Kangaspunta kävely Tuomo Jalantie voimistelu Suomen Olympiakomitean edustajat Jukka Uunila Kosti Rasinperä KOK:n suomalaiset jäsenet Paavo Honkajuuri Peter Tallberg kesk u sjärjestöjen edustajat Nils-Erik Nyman Erkki Kivelä Juhani Järvinen puheenjohtaja pääsihteeri IF SVUL TUL
 18 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS Moskovan olympiakisoissa saavutl~ tt i.in scur'j.1\1.:tt laistulokset: ammunta pienoiskivääri 3x40 laukausta Mauri Röppänen 4. Timo Hagman pienoiskivääri 60 laukausta makuulta Timo Hagman Jyrki Lehtonen vapaapistooli Seppo Saarenpää Paavo Palokangas olympiapistooli Olavi Heikkinen metsästyshaulikko (skeet) Ari Westergård villikarju Jorma Lievonen Juha Rannikko jalkapallo Suomi (S.-Jugoslavia S.-osta Rica jousiammunta, ~ais~t Päivi Meriluoto arita Jussila jousiammunta, ~i~h~t 60 kg Tomi Poikolainen Kyösti Laasonen Reino Fagerlund 71 kg Seppo Myllylä avoin sarja Jaakko Saari melonta K-l, 1000 m Hannu Kojo -l, 500 m Timo Grönlund -1, 1000 m Timo Grönlund 3. karsintalohkossa 0-2, S.-Irak 0-0, 3-0) (2 x FITA) (2 x FITA) karsiutui 2. ottelussa karsiutui 1. otteluss a karsiutui keräilyerissä , 500 m Jarmo Hakala Jyrki Hakala -2, 1000 m Jarmo Hakala Jyrki Hakala miekkailu kaipa Heikki Hulkkonen Mikko Salminen Peder Planting kaipajoukkue Heikki Hulkkonen Kimmo Puranen Peter Grönholm Peder Planting 5-ottelu nyrkkeily Heikki Hulkkonen Jussi Peili Pekka Santanen joukkueena 48 kg Antti Juntumaa 54 kg 57 kg 67 kg 75 kg pa~n~, Veli Koota Hannu Kaislama Kalevi Marjamaa Tarmo Uusivirta karsiutuivat välierässä karsiutuivat välierässä kreikkalais-roomalainen kg Reijo Haaparanta kg Taisto Halonen kg Pertti Ukkola kg Tapio Sipilä kg Mikko Huhtala kg Jarmo Övermark kg Keijo Manni 12. karsiutui karsiutui karsiutui karsiutui karsiutui 0,500 0,250 0, kierroksella 2. kierroksella 1. kierroksella 2. kierroksella 1. kierroksella
 19 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS 1980 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS kg Pekka Rauhala 8. soutu yksikkö Pertti Karppinen painonnosto 56 kg Arvo Ojalehto kg Juhani Salakka kg Tapio Kinnunen uinti 100 m rintauinti Martti Järventaus karsiutui m rintauinti Martti Järventaus karsiutui kg Juhani Avellan kg Pekka Niemi kg Viktor Sirkiä 9. yli 110kg Jouko Leppä jäi ilman tulosta yleisurheilu, naiset 100 m Helinä Laihorinne loukkaantui alkuerässä 400 m Pirjo Häggman kiekko Ulla Lundholm loukkaantui ennen kilpailua purjehdus Finn Esko Rechardt keihäs Tiina Lillak karsiutui Star Peter Tallberg 1 1. Mathias Tallberg Tornado Pekka Narko 6. Juha Siira m 5000 m Antti Loikkanen Kaarlo Maaninka Martti Vainio karsiutui Jouko Lindgren 3. Georg Tallberg pyöräily 4000 m henkilökohtainen takaa-ajo Sixten Wackström henkilökohtainen maantieajo Harry Hannus Kari Puisto Mauno Uusivirta Sixten Wackström keskeytti kaaduttuaan 100 km joukkueajo (101 km) Suomi Harry Hannus Kari Puisto Påtrick Wackström Sixten Wackström ratsastus rataesteratsastus, henkilökoht. kilp. hristopher Wegelius/ Monday Morning kouluratsastus, henkilökoht. kilp. Kyra Kyrklund/ piccolo m Kaarlo Maaninka Lasse Viren Martti Vainio maraton Håkan Spik Jouni Kortelainen Lasse Viren 1 10 m aidat Arto ryggare 3000 m esteet Tommy Ekblom Vesa Laukkanen 20 km kävely Reima Salonen 50 km kävely Reima Salonen seiväs Tapani Haapakoski Rauli Pudas Antti Kalliomäki keskeytti keskeytti karsiutui keskeytti karsinnassa ilman tulosta
 20 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS kolmiloikka Olli Pousi kuula Reijo Ståhlberg 4. kiekko Markku Tuokko 9. moukari Harri Huhtala 9. Juha Tiainen 10. keihäs Antero Puranen 5. Pentti Sinersaari 6. Aimo Aho 9. loukkaantui karslnnassa Jukka Rauhala Timo Rautio Tarja Saarinen Kimmo Saaristo Juha Salonen Raili Tahvanainen Tuula Takala Kari Tiainen Antti Ticklen Leena Tiekso Heli Toikka Jaana Vilhunen Peter Rantanen 10-ottelu Esa Jokinen 9. Johannes Lahti Kansainvälinen nuorisoleiri Kansainväliselle nuorisoleir i lie kutsuttiin Suomesta 40 osanottajaa. Keskusjärjestöjen kanssa tehd y n sopimuksen mukaan kiintiö oli seuraava: 20 Suomen Valt a kunnan Urheiluliitosta, 12 Työväen Urheiluliitos ta, 4 Suomen Palloliitosta ja 4 Finlands Sve nska entralidrottsförbundista. Johtajiksi järjestöt valitsivat Ma tti Lähdesmäen (SVUL ), Sinikka Liitin (TUL) ja Eino Ahokkaan (Suomen Palloliitto). Joukkueen johtajana toimi Matti Lähdesmäki. Leirille osallistuivat seuraavat nuoret: Mikko Alanne Kirsti Danielsson Marina Degerlund Arja Haikarainen Tuulikki Heinonen Sisko Hernesniemi Tuija Holttinen Juha Hämäläinen Markku Kallio Pekka Kannus Tapio Korjus Kari Kuusiniemi Vesa Kähkölä Tuula Lappi Timo Lehto Jarmo Lehtonen R 0 g e r O L i n d hoi m Kari Lindroos Merja Oinonen Jaakko Ollikaine n Mikko Pa\J.nio Antti Pihlakoski Hannele Portman Jukka-Pekka Poutiaine n Osallistumiskustannuksia varten anott~~n opetusministeriöltä avustusta markkaa, josta saat~~n markkaa. Supistus merkitsi sitä, että jokainen leiriläinen joutui itse kustantamaan varusteensa. Leiriä varten oli rakennettu oma kylänsä, joka oli lähellä Sheremetjevon kansainvälistä lentokenttää. Tytöt majoitettiin hotelliin ja pojat hyvin varustettuihin talotelttoihin. Leiriläisille oli varattu runsaasti ohjelmaa, joka sisäl si urheilua leiriläisten välisine kilpailuineen, museoja tehdaskäyntejä, kiertoajeluja ja muita tutustumiskäyntejä. Leiriläisten kilpailuissa olivat suomalaisnuorten saavutukset merkittäviä: Olympiamailin eli 1980 metrin kilpailun voitti Vesa Kähk ö lä ja tyttöjen sarjassa tuli Sisko Hernesniemi toi seksi. Jalkapallossa saavutimme hopeaa, parhaana koripalloilijana palkittiin koko leirillä Jarmo Lehtonen, samoin lentopalloilijana Tuula Lappi. Puutteeksi leirillä jäi se, että eräät harjoittelupaikat e ivät olleet kunnossa, joskin omatoimisuudelle ja miel i kuvituksella saatiin paljon parannusta aikaan. Olympiakisojen seuraaminen kuului keskeisenä leiriläisten ohjelmaan. Järjestäjien puolesta saivat suomalaiset 357 lippua eri urheilumuotojen kilpailuihin ja omin varoin hankittiin lisää. Vieraita leirillä kävi runsaasti. Avajaisissa olivat läsnä mm. Valeri orzov ja Irina Rodnina, päättäjäisissä oli mukana Moskovan olympiakisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtaja, varapääministeri Ignati Novikov Yhtenäisissä asusteissa esiintyneen Suomen nuorisoleiriläisten raportin mukaan matka kaikkine kokemuksineen oli onnistunut ja mieliinpainuva.
 21 SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS SUOMEN OLYMPIAYHDISTYS RY TOIMINTAKERTOMUS VI OLYMPIAKISAT LÄÄKÄRIN SILMIN Helmer Kvist Lääk~rin :ehtäväke~ttä on m~nipuolinen. Se tarj o a a vuos~en a~kana use~n haaste~ta. Eräs mielenkiintoi n e n haaste on urheilun parissa toimiminen ilman var s inai s ta urheilulääkärin koulutusta. Suomessa kuten mone ssa muussakin maassa ei anneta tämän erikoisalan koulutusta. Vastuunsa tunteva lääketiede ei ole kuitenkaan v o inut Suom~ssakaan jäädä sivustakatsojaksi huipputuloksiin pyrk~vässä urheiluelämässä. Maassamme on vapaa e ht o i sin lääkärivoimin lähdetty ensin hoitamaan ja sit ten my~~ :i:teellisesti tutkimaan urh e iluun liittyv i ä se k ä kl~~n~s~ä että fysiologisia ongelmia. Viime vu os i na on Suomen valtio ryhtynyt kiitettävällä tavalla tuke maan tätä työtä. Vie~ä 20 vuotta sitten oli lääkärikolleegoj e n suht a u tum~nen ns. urheilulääkäreihin lievästi sanottuna huvittuneen säälivää. Tänään on tilann e aivan t o in e n. Tra~matologi:n, ~ysiologien, sisätautilääkäri e n, f y si at:~en, psy~~~~r~en ja niin edell e en ryhmätyösk en t e l y hu~ppu-urhe~l~jo~den hyväksi on ma assamme ilahd u t t avan innostunutta. Konkreettisia tuloksia on myös s aa t u. Olympiakisat ovat aina merkinneet koko Suome n k a n sa ll e erittäin paljon. Arvokkainta on luonnollisesti pääs t ä ~dus:amaan maataan kilpailijana. Useammat olympia di t ~a k~sa: kokeneena voin kuitenkin todeta, ett ä jokain e n Johto- Ja huoltohenkilökunt a an valittu on tehtävä s t ään ylpeä. Kyseessä on valtakunna llinen edustustehtävä jolle urheiluelämässä ei löydy ve rtaa. ' Olympiakisoihin valitulle lääkintähenkilökunnalle riittää tehtäviä yllin kyllin. Ty öskentelyn on tosi mie lessä ~lettava noin 1!-2 vuotta e nnen kisoja. Täh ä n o n montak~n syytä. Enn~ltaehkäisyn ja hoidon kannalta on pidempiai kai n e n pot~las-lääkärisuhde aina h y vä a s i;\. Se korostu ll e rityisesti huippu-urheilijoista puh ee n oll e n. Huip p uk untoon valmennettu urheilija on tottunut vaatima a n i ts e l tään pa 1 Jon.. Näin ollen hän on my ös oikeutettu vaa timaan parasta mahdollista j a ennen kaikkea nop e int a h o i toa. Hänen elimistönsä on paradoksaalisen herkk ä s a i rastumaan harjoittelua haittaaviin tulehduksiin. Lievä t v~~mat, mitkä :ivät estä tavallista työnteko a, e s tä v ä t k~~statta maks~maalisen urheilusuorituksen. Mitä lähem~äksi ~lympiakisat tuleva t, sitä herk em mä ks i m~uttuu sa~ra~ks~en sattuessa myös urheilijan psyyke. H~n uskoo.use~n enemmän kuuluisaan kiropraktikkoo n k u in hanelle v~eraase e n lääkäriin. Huippu-urheilijan o n va i kea uskoa pakkolepoon ell e i sitä määrää lääkäri, j o h o n ~n tottunut luottamaan. Urh e ilulää kärilie on e duksi JOS hän on itse ollut aikoi na an kilpaurheilija. ' Olympiakisojen lääkintähenkilökunnan varhainen valinta on edelleen perusteltua koko kisojen edeltävänä aikana tapahtuvan säännöllisen terveystarkkailun, rokotusten, vakuutuksien sekä urheilijoilta kiellettyjen n5. doping~ aine~den informaation kannalta. Kokemus on myös osoittanut, että lääkärin on syytä yhdessä urheilijan valmentajan kanssa valvoa voimalajien edustajien ylipainon pudottamistapahtumaa. Viime mainitusta ja monesta muustakin syystä on olympiakisojen ylilääkärin aiheellista tutustua ajoissa kisapaikan olosuhteisiin. Mitä lähemmäksi olympiakisat tulevat, sitä pienemmäksi supistuu etukäteen huollettavien urheilijoiden määrä, mutta toisaalta tiivistyvät kaikki toimenpiteet jokaisen todennäköisesti valituksi tulevan kohdalla. Ei ole lainkaan harvinaista, että potilas-lääkärisuhde muuttuu olympiadin aikana pysyväksi ystävyyssuhteeksi. Tavallisessa elämässä tällainen on harvinaisempaa. Joukkuelääkärin tehtäväkenttä itse olympiakylässä poikkeaa arkipäivän lääkärin työstä. Olympiakylän hyvin varustetut poliklinikat ovat käytettävissä. Pääasiallinen toiminta tapahtuu kuitenkin oman joukkueen käyttöön luovutetuissa tiloissa. Tavalliseen poliklinikkatyöskentelyyn verrattuna hallitsee väliaikaisen, mutta sitäkin tärkeämmän innostusta henkivän urakkatyön tunne. On ollut lämmittävää nähdä, miten koko joukkuehenkilökunta puhaltaa samaan hiileen oli sitten kyse toimitilojen parantamisesta tai ylimääräisen hierontapenkin hankkimisesta. Kaikki toivovat, että lääkintähenkilökuntaa tarvittaisiin mahdollisimman vähän, mutta jos sitä tarvitaan, sillä pitää olla parhaat mahdolliset keinot käytettävissään. Erityisen merkillepantavaa on ollut muiden ja erikoisesti pohjoismaisten joukkueiden lääkintäryhmien keskina~nen avunantohalukkuus niissäkin tilanteissa, joissa urheilu~reenalla ollaan kilpailuasemissa. Näin toimien on syntynyt monta pysyvää ulkomaista kollegiaalista lääkärisuhdetta. Varsinainen kenttätyö olympiakylässä koostuu lievien vammojen ja vaivojen parantamisesta. Niihin suhtautumisen on oltava vakavaa, koska urheilijalla on useimmiten edessään elämänsä tärkein kilpailu. Sattuuhan kisoissa silloin tällöin kilpailua odoteltaessa vakavampiakin vammoja, joita ei ehdi saada parannetuksi. Kohteena olevan urheilijan mielentilan käsittää jokainen ja koko joukkueen henki alkaa laskea. Lääkintäryhmän velvollisuutena on silloin pyrkiä luomaan optimismia. Se tehtävä ei ole helppo. Urheilijoihin ennestään tutus tuneen psykiatrin läsnäolo kisoissa on joskus tullut mieleen. Myös olympiakylän ulkopuolella tapahtuvan ruokailun ja erilaisten nesteiden tai hedelmien ja jäätelöiden nautti mis en t~rkka vartiointi kuuluu lääkintäryhmälle.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 4.5.2010
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 111/31
 ODPORÚČANIE RADY PRE SPOLUPRÁCU EÚ – UKRAJINA č. 1/2009
 z 23. novembra 2009
 týkajúce sa vykonávania programu pridruženia EÚ – Ukrajina
 (2010/255/ES)
 RADA PRE SPOLUPRÁCU EÚ A UKRAJINY,
 so zreteľom na Dohodu o partnerstve a spolupráci, ktorou sa zakladá partnerstvo medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi a Ukrajinou, ďalej len „dohoda“, a najmä na jej článok 85,
 keďže:
 (1)
 Článok 85 dohody splnomocňuje Radu pre spoluprácu, aby vypracovala náležité odporúčania na základe dohody medzi oboma stranami.
 (2)
 V zmysle článku 102 dohody prijmú zmluvné strany akékoľvek všeobecné alebo špecifické opatrenia potrebné na splnenie záväzkov vyplývajúcich z tejto dohody a zabezpečia, aby boli ciele v nej stanovené dosiahnuté.
 (3)
 Zmluvné strany dohody v súčasnosti rokujú o dohode o pridružení vrátane vytvorenia rozsiahleho a komplexného priestoru voľného obchodu.
 (4)
 Zmluvné strany dohody sa dohodli na znení programu pridruženia EÚ – Ukrajina.
 (5)
 Program pridruženia EÚ – Ukrajina nahradí súčasný akčný plán EÚ – Ukrajina, pripraví skoré vykonávanie budúcej Dohody o pridružení medzi EÚ a Ukrajinou a uľahčí ho prostredníctvom vypracovania a vzájomného odsúhlasenia konkrétnych krokov, ktoré poskytnú praktické usmernenie pre takúto prípravu a vykonávanie.
 (6)
 Program pridruženia má dvojitý účel: stanoviť konkrétne kroky na prípravu dohody o pridružení a poskytnúť širší rámec na plnenie celkového cieľa, ktorým je dosahovanie politického pridruženia a väčšej hospodárskej integrácie Ukrajiny v rámci EÚ.
 (7)
 Program pridruženia je operatívny dokument, ktorý sa bude podľa potreby revidovať na základe preskúmaní pokroku uvedených v oddiele 3.9 programu pridruženia a s prihliadnutím na dosahovanie jeho celkových cieľov,
 PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE:
 Jediný článok
 Rada pre spoluprácu odporúča zmluvným stranám, aby vykonávali program pridruženia EÚ – Ukrajina, ako sa uvádza v dokumente UE-UA 1056/2/09 REV 2, do takej miery, do akej toto vykonávanie smeruje k príprave a vykonávaniu budúcej dohody o pridružení EÚ – Ukrajina.
 V Bruseli 23. novembra 2009
 Za Radu pre spoluprácu
 vedúci delegácie EÚ
 C. BILDT
 vedúca ukrajinskej delegácie
 J. TYMOŠENKO


text:
Europejski Przegląd Sądowy - Nr 8/2018 [155] (Druk, PDF) - Profinfo.pl
 Kod towaru: KIK-6509 201808
 Ochrona niezawisłości sądownictwa – możliwości i ograniczenia Europejskiej Konwencji Praw Człowieka (część 1)
 Gromadzenie dowodów w procesie karnym a ochrona dziennikarskich źródeł informacji w świetle orzecznictwa
 Gromadzenie dowodów w procesie karnym a ochrona dziennikarskich źródeł informacji w świetle orzecznictwa Europejskiego Trybunału Praw Człowieka
 Ochrona dobrego imienia osoby zmarłej a wolność wypowiedzi – aktualny standard europejski
 Orzecznictwo Trybunału Sprawiedliwości dotyczące wyjątku od zakazu dyskryminacji ze względu na istotny i determinujący wymóg zawodowy
 Możliwość ustanowienia przez państwo członkowskie opłaty pozbawionej celu pokrycia kosztów poniesionych w ramach kontroli urzędowych
 – glosa do wyroku Trybunału Sprawiedliwości z 26.07.2017 r., C-519/16, Superfoz – Supermercados Lda przeciwko Fazenda Pública
 Dopuszczalność przeprowadzenia oceny oddziaływania na środowisko dla zrealizowanego przedsięwzięcia
 – glosa do wyroku Trybunału Sprawiedliwości z 26.07.2017 r., C-196/16 i C-197/16, Comune di Corridonia i in. i Aldo Alessandrini i in. przeciwko Provincia di Macerata i in.
 Dostęp par różnopłciowych do związku partnerskiego
 - glosa do wyroku Europejskiego Trybunału Praw Człowieka z 26.10.2017 r., 28475/12, Ratzenböck i Seydl przeciwko Austrii
 Przedawnienie nieprawidłowości naruszających interesy fi nansowe Unii Europejskiej
 – wprowadzenie i wyrok Trybunału Sprawiedliwości z 1.05.2011 r., C-201–202/10, Ze Fu Fleischhandel GmbH i Vion Trading GmbH przeciwko Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Marc Bungenberg, Jörn Griebel, Stephan Hobe, August Reinisch (red.) International Investment Law. A Handbook
 (recenzja Łukasza Augustyniaka)
 (Michalina Szpyrka)
 (Robert Talaga)
 Niniejszy artykuł jest próbą odpowiedzi na pytanie, czego – na tle „działań reformatorskich” wymierzonych w sądownictwo w różnych państwach członkowskich Rady Europy – można oczekiwać od Europejskiej Konwencji Praw Człowieka w czasie, kiedy niezawisłość sądownictwa jest zagrożona. Analiza orzecznictwa pozwala stwierdzić, że Trybunał w Strasburgu coraz bardziej przejmuje się zagrożeniami dla niezawisłości sędziowskiej. W związku z tym umacnia się pozycja zarówno sędziów, jak i stron sporu. Zasada nieusuwalności sędziów jest obecnie wyraźnie chroniona jako integralna część prawa do sprawiedliwego procesu. Ponadto jako zasadę ogólną przyjęto już, że art. 6 EKPC ma zastosowanie do wszystkich rodzajów sporów dotyczących środków dyscyplinarnych zastosowanych wobec sędziów. Oznacza to, że sędzia powinien mieć dostęp do skutecznego środka prawnego, aby móc zakwestionować swoje odwołanie ze stanowiska. Jeżeli jednostka podnosi zarzut braku niezależności sądownictwa, Europejski Trybunał Praw Człowieka stosuje podejście obiektywno-funkcjonalne: bada, czy istnieją odpowiednie gwarancje zapobiegające arbitralności rozstrzygnięć. Postępowanie określonego sędziego mogło być bez zarzutu i mogło nie dojść do faktycznej ingerencji w jego niezawisłość – są to warunki niezbędne, ale niewystarczające dla spełnienia wymogów art. 6 EKPC. Jeżeli brak zabezpieczeń przed nadużyciami, to sama możliwość interwencji ze strony władzy wykonawczej wystarcza dla stwierdzenia braku niezawisłości sądu. Od strony praktycznej należy jednak przyjąć do wiadomości, że ETPC ma swoje ograniczenia – usunięcie sędziego ze stanowiska jest często faktem dokonanym, którego Trybunał może nie być w stanie zmienić.
 Jedną z fundamentalnych wartości, na których opierają się współczesne społeczeństwa demokratyczne, jest zagwarantowana w art. 10 europejskiej Konwencji o ochronie praw człowieka i podstawowych wolności1 swoboda wypowiedzi. Do centralnych zagadnień wiążących się z tą problematyką należy niewątpliwie działalność dziennikarska. Dostrzega to Europejski Trybunał Praw Człowieka, który bardzo mocno akcentuje rolę prasy i innych środków masowego przekazu w demokracji. Należy jednak zauważyć, że prawidłowe funkcjonowanie mass mediów nie byłoby możliwe bez osób, które nierzadko narażając się na negatywne konsekwencje, przekazują informacje umożliwiające poruszenie ważnych społecznie problemów. Oczywiste jest zatem, że osoby te wymagają ochrony. W tym kontekście istotnym zagadnieniem jest dopuszczalność ingerencji państwa w tę sferę tajemnicy dziennikarskiej, która dotyczy dziennikarskich źródeł informacji. Kwestia ta nabiera szczególnego znaczenia w sytuacji, gdy dążenie do uzyskania powyższych danych wiąże się z działaniami organów wymiaru sprawiedliwości prowadzących postępowanie karne. W takim bowiem przypadku dochodzi do konfl iktu dwóch wartości – z jeden strony tajemnicy dziennikarskiej, która jest ważną instytucją dla kształtowania optymalnego zakresu swobody wypowiedzi, z drugiej zaś konieczności zwalczania przestępczości godzącej w fundamenty społeczeństwa demokratycznego. W artykule poddano analizie i ocenie wykreowany przez Trybunał strasburski standard ochrony dziennikarskich źródeł informacji. Przedmiotem refl eksji uczyniono granice ingerencji w powyższą sferę za pomocą czynności dowodowych przeprowadzanych w postępowaniu karnym. Celem rozważań było ustalenie, jakie obowiązki państw dotyczące zakresu i trybu ingerencji w tajemnicę anonimatu wynikają z orzecznictwa strasburskiego.
 Artykuł dotyczy problematyki ingerowania w wolność wypowiedzi ze względu na ochronę dobrego imienia osoby zmarłej. Zasadniczym celem jest wyjaśnienie, jak w świetle aktualnych standardów orzeczniczych należy traktować pośmiertne gwarancje dla czci – czy przybierają one postać prawa człowieka, czy stanowią jakąś inną kategorię prawnie chronioną. Punktem wyjścia rozważań uczyniono niedawny wyrok Europejskiego Trybunału Praw Człowieka, w którym pojawił się problem ograniczenia wypowiedzi dziennikarskiej ze względu na ochronę pamięci po zmarłym prezydencie RP. Analiza tego wyroku, jak również wcześniejszych wypowiedzi Trybunału, doprowadziła do wniosku, że brak jest pozytywnych obowiązków państwa do wprowadzania instrumentów pośmiertnej ochrony czci. Dobre imię zmarłego nie może być ponadto traktowane w kategoriach prawa człowieka, stąd ograniczenie wolności wypowiedzi może nastąpić ze względu na ochronę praw najbliższych członków jego rodziny.
 Artykuł koncentruje się na unijnych regulacjach prawnych oraz orzecznictwie Trybunału Sprawiedliwości odnoszącym się do wymagań zawodowych jako jednego z odstępstw od zakazu dyskryminacji. Z postanowień zawartych w dyrektywach antydyskryminacyjnych Unii Europejskiej wynika, że odwołanie się do tego wyjątku zależy od łącznego spełnienia czterech warunków: gdy ze względu na rodzaj działalności zawodowej lub warunki jej wykonywania dana cecha związana z jednym z chronionych kryteriów stanowi istotny i determinujący wymóg zawodowy, a cel takiego odmiennego traktowania jest zgodny z prawem, zaś sam wymóg proporcjonalny. Trybunał Sprawiedliwości w swoim dotychczasowym orzecznictwie koncentrował się na dwóch chronionych kryteriach: płci oraz wieku. W pierwszym obszarze podkreślał, że wszelkie odstępstwa związane z wymaganiami zawodowymi muszą spełniać wymogi proporcjonalności i przejrzystości. W nowszym orzecznictwie zwraca zaś uwagę na to, że w ramach omawianego wyjątku nie ma być brana pod uwagę płeć, ale cecha z nią związana. Z kolei z rozstrzygnięć dotyczących granic wieku przy zatrudnieniu wynika zarówno, że sprawność fi zyczna jest uznawana za cechę związaną z tym kryterium, jak również, że zapewnienie zdolności operacyjnej i prawidłowego funkcjonowania danej formacji, np. służb pożarniczych czy policji, stanowi cel zgodny z prawem. Analiza orzecznictwa pozwala stwierdzić, że często największą rolę w kontekście oceny wyjątku związanego z wymaganiami zawodowymi odgrywa proporcjonalność zastosowanych środków. Argumenty w tym zakresie przedstawiają strony postępowania, co pozwala Trybunałowi Sprawiedliwości na uwzględnienie okoliczności danego przypadku. Jest to zatem ocena ad casum i dlatego też trudno z góry przewidzieć, jakie rozstrzygnięcie zapadnie w konkretnej sprawie.
 Możliwość ustanowienia przez państwo członkowskie opłaty pozbawionej celu pokrycia kosztów poniesionych w ramach kontroli urzędowych – glosa do wyroku Trybunału Sprawiedliwości z 26.07.2017 r., C-519/16, Superfoz – Supermercados Lda przeciwko Fazenda Pública
 Glosa dotyczy wyroku Trybunału Sprawiedliwości z 26.07.2017 r., C-519/16, Superfoz – Supermercados Lda przeciwko Fazenda Pública, rozpatrującego kwestię wykładni art. 26 i 27 rozporządzenia (WE) nr 882/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady z 29.04.2004 r. w sprawie kontroli urzędowych przeprowadzanych w celu sprawdzenia zgodności z prawem paszowym i żywnościowym oraz regułami dotyczącymi zdrowia zwierząt i dobrostanu zwierząt. W świetle omawianego wyroku powyższe przepisy należy interpretować w ten sposób, że nie stoją one na przeszkodzie nałożeniu opłaty jedynie na detaliczne sklepy spożywcze. Rozstrzygany stan faktyczny dotyczył sytuacji, gdy przychody z opłaty nie służyły konkretnie fi nansowaniu urzędowych kontroli żywności wywołanych przez obciążone nią podmioty ani tych wykonywanych z korzyścią dla zobowiązanych do jej zapłaty.
 Dopuszczalność przeprowadzenia oceny oddziaływania na środowisko dla zrealizowanego przedsięwzięcia – glosa do wyroku Trybunału Sprawiedliwości z 26.07.2017 r., C-196/16 i C-197/16, Comune di Corridonia i in. i Aldo Alessandrini i in. przeciwko Provincia di Macerata i in.
 Ocena oddziaływania na środowisko jest jedną z najważniejszych instytucji prawnych ochrony środowiska o charakterze prewencyjnym. Odpowiedź na pytanie o możliwość przeprowadzenia takiej oceny a posteriori – w odniesieniu do zrealizowanej i oddanej do użytku inwestycji wydaje się na pierwszy rzut oczywista. Dopuszczalność oceny ex post nie byłaby zgodna z prewencyjnym charakterem tej instytucji prawnej i sprzeczna z jej celem, którym jest poddanie procesu ingerencji w środowisko i oddziaływania na nie określonej prewencyjnej procedurze. Głębsza analiza tego zagadnienia ukazuje jednak jego większą złożoność. Zwłaszcza kiedy rozpatruje się problematykę skutków zaniechania przeprowadzenia oceny oddziaływania na środowisko w przypadkach poważnych uchybień proceduralnych, np. w sytuacji stwierdzonej ex post wadliwości zezwolenia udzielonego w odniesieniu do przedsięwzięcia. Czy istnieje możliwość konwalidowania takiego niedopełnienia obowiązku wynikającego z dyrektywy 2011/92/UE poprzez późniejsze przeprowadzenie oceny – po wybudowaniu i oddaniu do użytku inwestycji? Powyższy problem został podjęty przez Trybunał Sprawiedliwości w wyroku z 26.07.2017 r., C-196/16 i C-197/16, Comune di Corridonia i in. i Aldo Alessandrini i in. przeciwko Provincia di Macerata i in.
 Dostęp par różnopłciowych do związku partnerskiego – glosa do wyroku Europejskiego Trybunału Praw Człowieka z 26.10.2017 r., 28475/12, Ratzenböck i Seydl przeciwko Austrii
 Wyrokiem z 26.10.2017 r., 28475/12, Ratzenböck i Seydl przeciwko Austrii, Europejski Trybunał Praw Człowieka po raz pierwszy w swojej historii rozstrzygnął spór dotyczący odmiennego traktowania pary różnopłciowej w stosunku do par jednopłciowych w zakresie prawnego uznania relacji między tworzącymi ją partnerami. Dotychczasowe orzecznictwo strasburskie dotyczyło bowiem sytuacji przeciwnych, w których zarzut dyskryminacji ze względu na płeć i orientację seksualną był podnoszony przez pary homoseksualne, którym – w odróżnieniu od par heteroseksualnych – odmawiano dostępu do małżeństwa lub związku partnerskiego. Ten nurt w judykaturze ETPC, zapoczątkowany wyrokiem 30141/04, Schalk i Kopf, opiera się w części na – przyjętym mimo braku konsensu europejskiego i poważnego uzasadnienia – założeniu porównywalności sytuacji par jedno- i różnopłciowych w zakresie potrzeby ich prawnego uznania i ochrony oraz jest obarczony wewnętrznymi niekonsekwencjami, osłabiającymi jego siłę przekonywania i przewidywalność. Mimo odmiennej orientacji seksualnej skarżących wpisuje się weń także glosowane rozstrzygnięcie. Choć jest ono słuszne w swojej konkluzji, to jednak jego motywy dostarczają kolejnych argumentów na rzecz krytycznej oceny tego obszaru orzecznictwa ETPC.
 Pr zedawnienie nieprawidłowości naruszających interesy fi nansowe Unii Europejskiej – wprowadzenie i wyrok Trybunału Sprawiedliwości z 1.05.2011 r., C-201–202/10, Ze Fu Fleischhandel GmbH i Vion Trading GmbH przeciwko Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 W obszarze sankcji przedawnienie oznacza rezygnację z ukarania sprawcy po upływie określonego czasu od popełnienia przez niego czynu zabronionego (przedawnienie karalności) lub też rezygnację z wykonania orzeczonej wobec niego sankcji (przedawnienie wykonania kary). Przedawnienie jest jednym z klasycznych pojęć prawnych, które pozostają niezmienne pomimo upływu czasu. Już w 1841 r. K.F. von Savigny stwierdził, że stanowi ono jedną z najważniejszych i najbardziej dobroczynnych instytucji prawnych. W dwóch kolejnych „Kamieniach milo wych” zostaną przedstawione reguły przedawniania naruszeń prawa w wydatkowaniu funduszy UE, kwalifi kowanych jako nieprawidłowości w rozumieniu art. 1 rozporządzenia nr 2988/95. Przepisy te, ustanowione w art. 3 tego rozporządzenia, były przedmiotem wielu sporów interpretacyjnych rozstrzyganych przez Trybunał Sprawiedliwości Unii Europejskiej. Z orzecznictwa tego wynika, że przepisy te są bezpośrednio stosowane przez organy krajowe w postępowaniach zmierzających do odzyskania funduszy UE otrzymanych lub wydatkowanych w wyniku nieprawidłowości od podmiotów, które się ich dopuściły, oraz w postępowaniach zmierzających do nałożenia z tego tytułu kar na te podmioty. Przedmiotem omawianego w tych „Kamieniach milowych” wyroku Trybunału Sprawiedliwości z 5.05.2011 r., C-201–202/10, Ze Fu Fleischhandel i Vion Trading, była możliwość stosowania przez sąd niemiecki w postępowaniu w sprawie zwrotu nienależnie wypłaconych refundacji wywozowych 30-letniego okresu przedawnienia ustalonego w niemieckim kodeksie cywilnym lub 10-letniego okresu przedawnienia ustanowionego w niemieckich przepisach podatkowych w miejsce 4-letniego okresu przedawnienia określonego w art. 3 rozporządzenia nr 2988/95.
 Protecting the independence of the judiciary: Possibilities and Limits of the European Convention on Human Rights (part 1)
 Gathering evidence in criminal proceedings and the protection of journalists’ sources
 Gathering evidence in criminal proceedings and the protection of journalists’ sources of information in the light of the case law of the European Court of Human Rights
 Posthumous protection of reputation and the freedom of speech: the current European standard
 Case law of the Court of Justice concerning exceptions from the prohibition of discrimination due to genuine and determining occupational requirements
 Ability of a Member State to impose a charge related to offi cial controls, where the revenue from that charge is not used specifi cally to fi nance offi cial controls
 – commentary on Court of Justice judgment of 26 July 2017, C-519/16, Superfoz – Supermercados Lda v Fazenda Pública
 Possibility of carrying out, a posteriori, an environmental impact assessment for a completed project
 – commentary on Court of Justice judgment of 26 July 2017, C-196/16 and C-197/16, Comune di Corridonia and Others and Aldo Alessandrini and Others v Provincia di Macerata and Others
 Access of different-sex couples to civil partnerships
 - commentary on judgment of the European Court of Human Rights of 26 October 2017, 28475/12, Ratzenböck and Seydl v Austria
 Limitation period for irregularities affecting the fi nancial interests of the European Union
 – introduction and Court of Justice of 1 May 2011, C-201-202/10, Ze Fu Fleischhandel GmbH and Vion Trading GmbH v Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 (review by Łukasz Augustyniak)
 Against the background of ‘reform measures’ aimed at the judiciary in various Council of Europe Member States, this contribution addresses the question what one may expect from the European Convention on Human Rights (ECHR) when the independence of the judiciary comes under pressure. An analysis of the Strasbourg case-law shows growing concern for judicial independence. As a result, the position of both judges and litigants is strengthened. The principle of irremovability of judges is now clearly protected as an integral part of the right to a fair trial. Also it is now accepted that, as a general rule, Article 6 ECHR will apply to all types of disputes concerning disciplinary measures against judges. This means that a judge should have access to an effective remedy to challenge his dismissal. If an individual complains about a lack of independence of the courts, the Strasbourg Court will follow an objective, functional approach: it will examine if there are adequate guarantees against arbitrariness. The individual judge may have acted in an irreproachable way and there may have been no actual interference with his independence – all that is necessary but not suffi cient to meet the requirements of Article 6 ECHR. If safeguards against abuse are absent, the mere possibility that the executive could have interfered is enough to affect the independence of the court. In practical terms, however, it must be acknowledged that the ECHR has its limits: the dismissal of a judge is often a fait accompli that the Court may be unable to change.
 Gathering evidence in criminal proceedings and the protection of journalists’ sources of informationin the light of the case law of the European Court of Human Rights
 One of the fundamental values on which contemporary democratic societies are based is the freedom of speech, guaranteed by Art. 10 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms. Journalism is certainly among the pivotal issues connected with this freedom. The European Court of Human Rights is aware of that, therefore it strongly emphasises the importance of the press and other mass media for democracies. It should, however, be observed that mass media could not function properly without persons who, often risking negative consequences, provide valuable information and enable discussing problems important for the society. Such persons obviously need protection. In this context, permissibility of the state’s interference in the part of protection of journalists’ sources which concerns confi dentiality sources of information. The issue gains special importance when attempts to obtain the aforementioned information is connected with activities of bodies of the administration of justice that conduct criminal trials. Here, we have a confl ict of two values: on the one hand, protection of sources, which is important for the optimum scope of the freedom of speech, while on the other hand, the need to fi ght with crime undermining the foundations of the democratic society. The article analyses and evaluates the standard of protection of journalistic sources of information established by the Court in Strasbourg. The refl ections concern the limits of interference with the above sphere by activities relating to evidence in a criminal trial. The aim is to determine the states’ obligations concerning the scope and procedure of interferences with the right to remain anonymous that result from the case law of the Strasbourg-based Court.
 The article deals with the problem of interfering with the freedom of speech in order to protect the reputation of a deceased person. The main aim is to explain how posthumous protection of reputation should be treated in the light of current jurisprudence standards: as a human right or some other legally protected category. The starting point is the recent judgment of the ECtHR in which the Court dealt with the problem of limiting the freedom of journalistic expression in order to protect the memory of the deceased President of the Republic of Poland. An analysis of this judgment, as well as the Court’s earlier statements, lead to the conclusion that there are no positive obligations of the state to introduce instruments for posthumous protection of reputation. The reputation of the deceased person cannot be treated in terms of human rights. That is why the freedom of speech may be restricted in order to protect the rights of the closest family members of such a person.
 This article focuses on EU legal regulations and case law of the Court of Justice concerning occupational requirements as one of exceptions from the prohibition of discrimination. It follows from the provisions of EU anti-discrimination directives that this exception may be invoked if four conditions are met jointly: when by reason of the nature of the particular occupational activities concerned or of the context in which they are carried out, the given characteristic connected with one of the protected criteria constitutes a genuine and determining occupational requirement, provided that the objective is legitimate and the requirement is proportionate. In its existing case law the Court of Justice has focused on two protected criteria: sex and age. In the fi rst area it stressed that any exceptions connected with occupational requirements have to meet the requirements of proportionality and transparency. In more recent case law attention is drawn to the fact that it is not sex, but a characteristic related to sex, that should be taken into account for the purposes of the exception in point. On the other hand, from the decisions concerning age limits in employment it follows that physical capacity is considered a characteristic related to this criterion and that ensuring operational capacity and proper functioning of a given formation, e.g. fi re service or the police, is a legitimate objective. An analysis of case law enables us to state that in the context of assessing the exception connected with occupational requirements it is often proportionality of the measures applied that plays the biggest role. Arguments in this regard are provided by parties to the proceedings, enabling the Court of Justice to take into account the circumstances of a given case. Therefore, it is an assessment made on a case by case basis and it is hard to anticipate how specifi c cases will be decided.
 Ability of a Member State to impose a charge related to offi cial controls, where the revenue from that charge is not used specifi cally to fi nance offi cial controls – commentary on Court of Justice judgment of 26 July 2017, C-519/16, Superfoz – Supermercados Lda v Fazend a Pública
 The commentary concerns the judgment of the Court of Justice of 26 July 2017, C-519/16, Superfoz – Supermercados Lda v Fazenda Pública, in which Court interprets Articles 26 and 27 of Regulation No 882/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on offi cial controls performed to ensure the verifi cation of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules. According to the Court, the above-mentioned articles must be interpreted as not precluding the imposition of a charge on retail food outlets only. The disputed facts concerned a situation where the revenue from the charge was not used specifi cally to fi nance offi cial controls of food that had been caused by, or that had been carried out for the benefi t of, the chargeable persons.
 Possibility of carrying out, a posteriori, an environmental impact assessment for a completed project – commentary on Court of Justice judgment of 26 July 2017, C-196/16 and C-197/16, Comune di Corridonia and Others and Aldo Alessandrini and Others v Provincia di Macerata and Others
 Environmental impact assessment is one of the most important legal institutions of environmental protection of a preventive nature. The answer to the question about the possibility of carrying out an a posteriori assessment, after a plant has been built and has started operation, seems to be obvious. The possibility of the ex-post assessment would not comply with the preventive nature of this legal institution and would be contrary to its goal, which is to conduct a preventive procedure to assess the interference with the environment. However, a deeper analysis of this issue shows its greater complexity. Especially when dealing with the issues of the effects of omitting the environmental impact assessment in case of serious procedural failures, e.g. when invalidity is recognised ex post after consent for the project has been granted. Is it possible to rectify such failure to comply with the obligation under Directive 2011/92/EU by subsequent environmental assessment – after the project has been completed? The above problem was raised by the Court of Justice in its judgment of 26 July 2017, C-196/16 and C-197/16, Comune di Corridonia and Others and Aldo Alessandrini and Others v Provincia di Macerata and Others.
 Access of different-sex couples to civil partnerships – commentary on judgment of the European Court of Human Rights of 26 October 2017, 28475/12, Ratzenböck and Seydl v Austria
 In its judgment dated 26 October 2017, 28475/12, Ratzenböck and Seydl v Austria, the European Court of Human Rights for the fi rst time in its history decided a dispute concerning differential treatment of a different-sex couple compared to same-sex couples in the fi eld of legal recognition of the relationship between the partners forming the couple. The existing case law of the Strasbourg court has been concerned with the reverse situations: where the objection of discrimination on the grounds of sex and sexual orientation was raised by homosexual couples who – unlike heterosexual couples – were refused access to marriage or civil partnership. This vein in ECtHR case law, initiated by judgment 30141/04, Schalk and Kopf, is partially based on the assumption – one that was made despite lack of a European consensus and without a serious substantiation – of comparability of situation of same- and different-sex couples in the area of the need for their legal recognition and protection and is riddled with internal inconsistencies, which weakens its cogency and foreseeability. Despite the different sexual orientation, also the commented decision forms part of this line of case law. Though the conclusion is correct, the statement of reasons provides further arguments for criticism of this area of ECtHR jurisprudence.
 Limitation period for irregularities affecting the fi nancial interests of the European Union – introduction and Court of Justice of 1 May 2011, C-201–202/10, Ze Fu Fleischhandel GmbH and Vion Trading GmbH v Hauptzollamt Hamburg-Jonas
 Limitation period mean that the perpetrator may not be punished after a specifi ed time has elapsed since he/she committed of the prohibited act (limitation period for punishability) or the sentence imposed on him/her cannot be enforced (limitation period for execution of the sentence). The limitation period is one of those classic legal concepts which remain unaltered despite the passage of time. As early as 1841, Karl Friedrich von Savigny stated that it was one of the most important and benefi cial legal in stitutions. The following two ‘Milestones’ present the rules laid down in Article 3 of Regulation No 2988/95 on the limitation period for irregular spending of the EU funds. These provisions raised many legal disputes, settled by case-law of the Court of Justice of the European Union (CJEU). CJEU ruled that these provisions are directly applicable by the national proceedings hold to recover of EU funds spent irregularly and to impose penalties on such offenders. The subject of the judgment of the Court of Justice of 5 May 2011, C-201/10 and C-202/10, Ze Fu Fleischhandel and Vion Trading, discussed in those ‘Milestones’ concerns a possibility for the German court to apply in recovery case the 30-year limitation period laid down in the German Civil Code or the 10-year limitation period laid down in the German tax legislation, instead of the 4-year limitation period laid down in Article 3 of Regulation No 2988/95.


text:
Constituição federal slides TCC - Serviço
 6 poder legislativo federal na constituição das arial calibri futura hv bt wingdings times new roman symbol tema do office slide 1 slide 2. Constituição federal de 1988by eetown 1 constituiÇÃo da república federativa do brasil edição atualizada em janeiro de 2003 com o texto. Considerações finais a constituição federal de 1988 reconhecia como objetivo de curto prazo a universalização do ensino fundamental, de forma a defini-lo como. ConstituiÇÃo paulista comparativo com a constituição federal slide 1 constituiÇÃo paulista comparativo com a constituição federal slide 2 art 9. Artigo 329 e 971 inciso vi da constituição federal artigo 61 greensboro carrollton curso de newcastle-under-lyme slides para apresentação de. TÍtulo iii da organização do estado constituição de 1988 capÍtulo vii da administraÇÃo pÚblica seÇÃo i das disposiÇÕes gerais.
 O artigo 9o da consolidação das leis do trabalho fulmina de nulidade qualquer ato que vise a elidir a aplicabilidade de suas normas, ao dizer: serão nulos de. Artigo sobre a constituição de 1967, criada no regime militar, características o fim das eleições diretas para o executivo federal (na prática. A educaÇÃo na constituiÇÃo federal de 1988 artigo 205 - 214 a educaÇÃo na constituiÇÃo federal de 1988 artigo 205 você recortou seu primeiro slide. 14 de outubro de 2015 12:42 cunha disse. 3 como participar na opção “gratuitos”, você poderá realizar a sua matrícula e acompanhar as demais aulas sus na constituição federal.
 Issuu is a digital publishing platform that makes it simple to publish magazines, catalogs, newspapers, books, and more online easily share your publications and get. Constituição paulista comparativo com a constituição federal documents slide 1 constituição paulista comparativo com a constituição federal slide. Constituição federal de 1988 título viii da ordem social capítulo i disposição geral art 193 a ordem social tem como base o. Consideram-se servidores não estáveis, para os fins do art 169, § 3o, ii, da constituição federal aqueles admitidos na administração direta. Descrição: aula 1 sobre os artigos da constituição federal de 1988 de interesse à educação slides das aulas (pdf): questões comentadas.
 ConstituiÇÃo federal de 1988 - resumo dos pontos principais william gonçalves aula 03 - constituições do brasil você recortou seu primeiro slide.
 Baixe grátis o arquivo estrutura do poder judiciário - slides para aulappt enviado por deizy no curso de direito na unoesc sobre: estrutura do poder judiciário.
 Ao judiciário, o que acabaria por violar o artigo 5o, inciso lxxiv, da constituição federal de 1988 sem contrarrazões, apesar ou tribunal deveriam se pronunciar.
 Educação e a constituição federal author: bfreitasnte8 last modified by: cliente slide 4 slide 5 como saber se o aluno está aprendendo ou não.
 Dá nova redação ao § 6o do art 226 da constituição federal, que dispõe sobre a dissolubilidade do casamento civil pelo divórcio, suprimindo o requisito de. Novo: os direitos fundamentais na constituição federal de 1988 (via rapidshare) em breve, mais slides postado por george marmelstein às 14:37 3 comentários. ConstituiÇÃo da república federativa do brasil 35a edição texto constitucional promulgado em 5 de outubro de 1988, com as do supremo tribunal federal. Veja grátis o arquivo slides aula (constitucional o direito administrativo na constituição federal (art 37 e ss da cf) ordem econômica constitucional) enviado. Constituição federal (artigos 196 a 200) seção ii da saÚde art 196 a saúde é direito de todos e dever do estado, garantido mediante políticas sociais e. Representante legal, (nome/ci), declara para fins do inciso xxxiii do artigo 7° da constituição federal, com redação dada pela emenda constitucional.