text:
 Fógra dlíthiúil tábhachtach
 |
 12006E/PRO/09
 Chonartha ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh (Leagan comhdhlúite) - C. Prótacail atá i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach, leis an Conradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh agus leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh do Fhuinneamh Adamhach - Prótacal (Uimh. 9) maidir le ról na bparlaimintí náisiúnta san Aontas Eorpach (1997)
 Official Journal C 321 E , 29/12/2006 P. 0227 - 0228
 Prótacal (Uimh.9)maidir le ról na bparlaimintí náisiúnta san Aontas Eorpach (1997)TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,AG MEABHRÚ DÓIBH go mbaineann an scrúdú a dhéanann na parlaimintí náisiúnta éagsúla ar a rialtas féin i ndáil le gníomhaíochtaí an Aontais le heagrúchán agus cleachtas bunreachtúil leithleach gach Ballstáit,ÓS MIAN LEO, áfach, níos mó rannpháirteachais i ngníomhaíochtaí an Aontais Eorpaigh a chothú sna parlaimintí náisiúnta agus feabhas a chur ar a n-ábaltacht a ndearcadh a nochtadh ar ábhair a bhfuil suim ar leith acu iontu,TAR ÉIS COMHAONTÚ ar na forálacha seo a leanas a chuirfear i gceangal leis an gConradh ar an Aontas Eorpach agus leis na Conarthaí ag bunú na gComhphobal Eorpach:I. Faisnéis le haghaidh pharlaimintí náisiúnta na mBallstát1. Díreofar go pras gach doiciméad comhairliúcháin de chuid an Choimisiúin (páipéir ghlasa, páipéir bhána agus cumarsáidí) chuig parlaimintí náisiúnta na mBallstát.2. Déanfar tograí ón gCoimisiún maidir le reachtaíocht, mar atá siad sainithe ag an gComhairle i gcomhréir le hAirteagal 207(3) den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh, a chur ar fáil in am trátha chun gur féidir le rialtas gach Ballstáit a áirithiú go bhfaigheann a pharlaimint náisiúnta iad mar is iomchuí.3. Rachaidh tréimhse sé sheachtain in éag idir an dáta a chuirfidh an Coimisiún togra reachtach nó togra maidir le beart atá le glacadh faoi Theideal VI den Chonradh ar an Aontas Eorpach ar fáil i ngach teanga do Pharlaimint na hEorpa agus don Chomhairle agus an dáta a chuirfear ar chlár oibre na Comhairle é le cinneadh a fháil ina leith maidir le gníomh a ghlacadh nó comhsheasamh a ghlacadh de bhun Airteagal 251 nó 252 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh, faoi réir eisceachtaí ar fhorais phráinne, a sonrófar na cúiseanna atá leo sa ghníomh nó sa chomhsheasamh.II. An Chomhdháil de na Coistí um Ghnóthaí Eorpacha4. Féadfaidh an Chomhdháil de na Coistí um Ghnóthaí Eorpacha, dá ngairtear COSAC anseo feasta, arna bunú i bPáras ar an 16 agus an 17 Samhain 1989, aon rannchuidiú a mheasann sí is iomchuí a dhéanamh le haghaidh institiúidí an Aontais Eorpaigh, go háirithe ar bhonn dréacht-téacsanna dlí a chinnfidh ionadaithe rialtais na mBallstát de chomhthoil a dhíriú chuici ag féachaint don ábhar.5. Féadfaidh COSAC aon togra nó tionscnamh reachtach a scrúdú i ndáil le limistéar saoirse, slándála agus ceartais a bhunú a bhféadfadh tionchar díreach a bheith aige ar chearta agus ar shaoirsí daoine aonair. Cuirfear Parlaimint na hEorpa, an Chomhairle agus an Coimisiún ar an eolas faoi aon rannchuidiú arna dhéanamh ag COSAC faoin bpointe seo.6. Féadfaidh COSAC aon rannchuidiú a mheasann sé is iomchuí maidir le gníomhaíochtaí reachtacha an Aontais, go háirithe maidir le prionsabal na coimhdeachta a chur chun feidhme, le limistéar saoirse, slándála agus ceartais agus le ceisteanna a bhaineann le cearta bunúsacha, a dhíriú chuig Parlaimint na hEorpa, chuig an gComhairle agus chuig an gCoimisiún.7. Aon rannchuidiú a dhéanfaidh COSAC, ní bheidh sé ina cheangal ar aon slí ar pharlaimintí náisiúnta ná ní dhéanfaidh sé réamhbhreith ar a seasamh.--------------------------------------------------


type: other

text:
Zwar ist die Anmeldegebühr bei der BWB in § 10a Abs 1 WettbG mit EUR 1.500 moderat bemessen. Gelingt in einer Phase 2 vor dem Kartellgericht allerdings keine vorzeitige Lösung über Zusagen, so kommen erhebliche Kosten auf den Anmelder zu. Zusätzlich zu Gerichtsgebühren von bis zu EUR 30.000 hat er nämlich auch die Kosten des in der Praxis durchwegs bestellten ökonomischen Gutachters zu tragen (§ 55 iVm 50 Z1 KartG).
 Dass die Sachverständigengebühren erheblich sein können, zeigt der vorliegende Fall – ein, wie das Kartellgericht mit Verweis auf den Umfang der Prüfungsanträge (80 Seiten) und seines Gutachtensauftrags an den Sachverständigen (mehr als 10 Seiten) hervorhebt, augenscheinlich komplexer Medienzusammenschluss. Nachdem das Kartellgericht mit seinem Gutachtensauftrag vom 22.10.2009 eine Kostenschätzung aufgetragen hatte, schätzte der Sachverständige am 30.11.2010 seine Gebühren mit EUR 205.700.
 In der Folge zog eine der beiden Anmelderinnen am 21.12.2009 ihre Anmeldung zurück, da sie von der dem Zusammenschluss zugrundeliegenden Vereinbarung zurückgetreten sei. Nachdem am 15.1.2010 auch die zweite Anmelderin von dem Vorhaben Abstand genommen hatte, zogen die Amtsparteien ihre Prüfungsanträge zurück und das Kartellgericht stellte das Verfahren am 20.1.2010 ein.
 In der Zwischenzeit hatte der Sachverständige jedoch sein Gutachten fertig gestellt, welches er dem Kartellgericht am 5.1.2010 vorlegte. Seine Gebührennote für das rund 200-seitige Gutachten belief sich auf einen Betrag von EUR 278.750,80.
 Beide Anmelderinnen erhoben vor dem Kartellgericht Einwendungen gegen diesen Gebührenantrag, soweit er die Kostenschätzung des Sachverständigen von November 2010 überstieg. Nach Auffassung der Anmelderinnen hatte der Sachverständige dadurch, dass er nicht auf die Überschreitung seiner Kostenschätzung hingewiesen hatte, gegen seine Warnpflicht nach § 25 Abs 1a GebAG verstoßen; sein Anspruch sei daher auf den ursprünglich geschätzten Betrag zu beschränken.
 Das Kartellgericht setzte die Sachverständigengebühren in voller Höhe der Gebührennote fest. In seinem Beschluss vertrat es die Rechtsauffassung, dass § 25 GebAG im kartellgerichtlichen Verfahren nicht anzuwenden sei. Der Rekurs der Anmelderinnen gegen diesen Beschluss war erfolgreich.
 2. § 25 Abs 1a GebAG in der Fassung BGBl I 2007/111 normiert eine Warnpflicht des Sachverständigen. Danach hat der Sachverständige das Gericht oder die Staatsanwaltschaft rechtzeitig darauf hinzuweisen, wenn zu erwarten ist oder sich bei der Sachverständigentätigkeit herausstellt, dass die tatsächlich entstehende Gebühr die Höhe des Kostenvorschusses, mangels eines solchen den Wert des Streitgegenstands oder 2.000 EUR, im Verfahren vor dem Landesgericht oder im Ermittlungsverfahren der Staatsanwaltschaft aber 4.000 EUR übersteigt, wenn das Gericht oder die Staatsanwaltschaft den Sachverständigen nicht anlässlich des Auftrags von dieser Verpflichtung befreit hat. Unterlässt der Sachverständige den Hinweis, entfällt insoweit der Gebührenanspruch. [...]
 3. [...] Nach den Materialien verfolgt die Neuregelung der Warnpflicht den Zweck, dass sich Gericht und Parteien möglichst frühzeitig eine grobe Vorstellung von den Kosten des Gutachtens und dem Sinn des Gutachtensaufwands machen können, um gegebenenfalls den Gutachtensauftrag präziser zu fassen und frustrierte Aufwendungen im Beweisverfahren zu vermeiden (303 BlgNR 23. GP 47).
 4. Auf das kartellgerichtliche Verfahren wird zwar weder im Gesetzestext noch in den Materialien ausdrücklich Bezug genommen; die Erwägungen der Materialien gelten aber auch für dieses. Gerade bei den dort regelmäßig umfangreichen und komplexen Aufgabenstellungen der Sachverständigen, die - wie der vorliegende Fall eindrucksvoll zeigt – zu immensen Gebühren führen können, ist es von besonderer Bedeutung, Parteien und Gericht über die Kosten des Gutachtens zu informieren.
 Mit seiner Entscheidung korrigiert der OGH ein durchaus verständliches gesetzgeberisches Versehen: Nach ihrem Wortlaut entsteht die Warnpflicht des § 25 Abs 1a GebAG nämlich nur, wenn die Gebühr entweder den Wert des auferlegten Kostenvorschusses oder des Streitgegenstandes, oder die Beträge von EUR 2.000 (im bezirksgerichtlichen Verfahren) bzw. EUR 4.000 (im Verfahren vor dem Landesgericht oder in Ermittlungsverfahren der Staatsanwaltschaft) übersteigt. Auf das erstinstanzliche Verfahren vor dem Oberlandesgericht Wien als Kartellgericht finden die genannten Betragsgrenzen folglich nicht ausdrücklich Anwendung.
 Wie der OGH aber zu Recht ausführt, kommt dem Zweck der Warnpflicht, Gericht und Parteien eine Vorstellung vom Gutachtensaufwands zu geben, um den Gutachtensauftrag gegebenenfalls präziser zu fassen und frustrierte Aufwendungen vermeiden zu können, gerade im kartellgerichtlichen Verfahren besondere Bedeutung zu. Denn die komplexen ökonomischen Fragestellungen und der große empirische Aufwand bei der Datensammlung und -auswertung führen hier regelmäßig zu sehr hohen Gebühren.
 Die so festgestellte planwidrige Lücke schließt der OGH durch analoge Anwendung der Betragsgrenzen des § 25 Abs 1a GebAG, die in kartellgerichtlichen Verfahren so gut wie immer erreicht werden. Somit trifft den Sachverständigen im Verfahren vor dem Kartellgericht auch dann eine Warnpflicht, wenn kein Kostenvorschuss auferlegt wurde. Ferner stellt der OGH klar, dass der Sachverständige nochmals warnen muss, sollte sich seine ursprüngliche Schätzung als zu niedrig erweisen.
 Die Entscheidung des OGH in Anbetracht der hohen Kosten besonders von Phase 2 Zusammenschlussverfahren in Österreich zu begrüßen. Allerdings ist mit ihr nur ein kleiner Schritt zur Kostenkontrolle getan. Sachverständige werden infolge dieser Entscheidung bei Überschreitung des Schätzbetrags ordnungsgemäß warnen, um ihren Anspruch für den Mehraufwand zu wahren. Ob der Aufwand aber infolge einer solchen Warnung reduziert wird, liegt in den Händen der Amtsparteien und des Kartellgerichts. Für die Amtsparteien bestehen – auch wenn sie in der Praxis immer wieder zu pragmatischen Lösungen bereit sind – mE keine ausreichenden Anreize, den Prüfungsaufwand aus Kostengründen einzuschränken, da die Gebühren jedenfalls von den Anmeldern zu tragen sind. Es wird daher weiterhin am Kartellgericht liegen, den Aufwand bei gleichzeitiger umfassender Prüfung innerhalb der fünfmonatigen Prüfungsfrist überschaubar zu halten – eine, wie die Materialien zu § 13 AußStrG zu Recht anerkennen,[1]sehr anspruchsvolle Aufgabe.
 Dr. Heinrich Kühnert, MJur
 [1]RV 224 d.B., XXII GP, wo auf S. 31 der Mat. ein „großer Zielkonflikt“ zwischen den in § 13 AußStrG genannten Zielen der erschöpfenden Erörterung und gründlichen Beurteilung der Sache einerseits und der möglichst kurzen Verfahrensdauer andererseits eingeräumt wird.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 22013A0302(01)
 Protokoll Iiri rahva murede kohta seoses Lissaboni lepinguga
 Euroopa Liidu Teataja L 060 , 02/03/2013 Lk 0131 - 0139
 ProtokollIiri rahva murede kohta seoses Lissaboni lepingugaBELGIA KUNINGRIIK,BULGAARIA VABARIIK,TŠEHHI VABARIIK,TAANI KUNINGRIIK,SAKSAMAA LIITVABARIIK,EESTI VABARIIK,IIRIMAA,KREEKA VABARIIK,HISPAANIA KUNINGRIIK,PRANTSUSE VABARIIK,ITAALIA VABARIIK,KÜPROSE VABARIIK,LÄTI VABARIIK,LEEDU VABARIIK,LUKSEMBURGI SUURHERTSOGIRIIK,UNGARI,MALTA,MADALMAADE KUNINGRIIK,AUSTRIA VABARIIK,POOLA VABARIIK,PORTUGALI VABARIIK,RUMEENIA,SLOVEENIA VABARIIK,SLOVAKI VABARIIK,SOOME VABARIIK,ROOTSI KUNINGRIIK,SUURBRITANNIA JA PÕHJA-IIRI ÜHENDKUNINGRIIK,edaspidi "KÕRGED LEPINGUOSALISED",TULETADES MEELDE Euroopa Ülemkogu 18.– 19. juuni 2009. aasta kohtumisel kokku tulnud Euroopa Liidu 27 liikmesriigi riigipeade ja valitsusjuhtide otsust Iiri rahva murede kohta seoses Lissaboni lepinguga,TULETADES MEELDE Euroopa Ülemkogu 18.– 19. juuni 2009. aasta kohtumisel kokku tulnud Euroopa Liidu 27 liikmesriigi riigipeade ja valitsusjuhtide avaldust selle kohta, et järgmise ühinemislepingu sõlmimise ajal näevad nad ette nimetatud otsuse sätete lisamise Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatavasse protokolli kooskõlas oma põhiseadusest tulenevate nõuetega,MÄRKIDES, et kõrged lepinguosalised on allkirjastanud kõrgete lepinguosaliste ja Horvaatia Vabariigi vahelise lepingu Horvaatia Vabariigi ühinemise kohta Euroopa Liiduga,ON LEPPINUD KOKKU järgmistes sätetes, mis lisatakse Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule:I JAOTISÕIGUS ELULE, PEREKOND JA HARIDUSArtikkel 1Mitte miski Lissaboni lepingus (millega antakse juriidiline staatus Euroopa Liidu põhiõiguste hartale) ega nimetatud lepingu vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ala käsitlevates sätetes ei mõjuta mingil viisil nende Iirimaa põhiseaduse sätete reguleerimisala ja kohaldatavust, mis käsitlevad kaitset seoses õigusega elule (artiklid 40.3.1, 40.3.2 ja 40.3.3), perekonna kaitset (artikkel 41) ja haridusega seotud õiguste kaitset (artiklid 42 ning 44.2.4 ja 44.2.5).II JAOTISMAKSUSTAMINEArtikkel 2Mitte miski Lissaboni lepingus ei muuda ühegi liikmesriigi puhul kuidagi Euroopa Liidu pädevuse ulatust ega teostamist maksustamise valdkonnas.III JAOTISJULGEOLEK JA KAITSEArtikkel 3Liidu tegevus rahvusvahelisel areenil tugineb sellistele põhimõtetele nagu demokraatia, õigusriik, inimõiguste ja põhivabaduste universaalsus ning jagamatus, samuti inimväärikuse, võrdsuse ja solidaarsuse ning Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtete ja rahvusvahelise õiguse austamine.Liidu ühine julgeoleku- ja kaitsepoliitika on ühise välis- ja julgeolekupoliitika lahutamatu osa ning tagab liidule operatiivse tegutsemisvõime, et viia läbi väljaspool liitu toimuvaid missioone, mille eesmärk on rahu tagamine, konfliktide ennetamine ja rahvusvahelise julgeoleku tugevdamine kooskõlas Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni põhikirja põhimõtetega.See ei mõjuta liikmesriikide, sealhulgas Iirimaa julgeoleku- ja kaitsepoliitikat ega ühegi liikmesriigi kohustusi.Lissaboni leping ei mõjuta ega piira Iirimaa tavapärase sõjalise neutraalsuse poliitika kohaldamist.Liikmesriigid, sealhulgas Iirimaa, võivad solidaarsuse vaimus ja ilma, et see piiraks nende tavapärase sõjalise neutraalsuse poliitika kohaldamist, iseseisvalt otsustada selle üle, millist abi või toetust antakse liikmesriigile, mis on langenud terrorirünnaku või oma territooriumil relvastatud kallaletungi ohvriks.Kõik otsused, mis võivad viia ühiskaitseni, tuleb teha Euroopa Ülemkogu ühehäälse otsusega. Liikmesriikide, sealhulgas Iirimaa pädevuses on otsustada kooskõlas Lissaboni lepingu sätete ja oma põhiseadusest tulenevate nõuetega, kas ühiskaitset kohaldada või mitte.Mitte miski käesolevas jaotises ei mõjuta ega piira ühegi teise liikmesriigi seisukohta või poliitikat julgeoleku ja kaitse küsimustes.Samuti on iga liikmesriigi pädevuses otsustada kooskõlas Lissaboni lepingu sätete ja kõikide siseriiklikust õigusest tulenevate nõuetega, kas osaleda alalises struktureeritud koostöös või Euroopa Kaitseagentuuris.Lissaboni lepinguga ei nähta ette Euroopa sõjaväe loomist ega mitte ühessegi sõjalisse üksusse värbamist.Kõnealune leping ei mõjuta Iirimaa ega ühegi teise liikmesriigi õigust otsustada oma kaitse- ja julgeolekukulutuste olemuse ja mahu ning oma kaitsevõime olemuse üle.Iirimaa ja kõikide teiste liikmesriikide pädevuses on iseseisvalt otsustada kooskõlas kõikide siseriiklikust õigusest tulenevate nõuetega, kas osaleda sõjalises operatsioonis või mitte.IV JAOTISLÕPPSÄTTEDArtikkel 4Käesolev protokoll jääb kõrgetele lepinguosalistele allakirjutamiseks avatuks kuni 30. juunini 2012.Kõrged lepinguosalised ratifitseerivad käesoleva protokolli kooskõlas nende riikide põhiseadusest tulenevate nõuetega ning samuti teeb seda Horvaatia Vabariik juhul, kui nimetatud protokoll ei ole jõustunud Horvaatia Vabariigi Euroopa Liiduga ühinemise kuupäevaks. Ratifitseerimiskirjad antakse hoiule Itaalia Vabariigi valitsusele.Käesolev protokoll jõustub võimaluse korral 30. juunil 2013, eeldusel et kõik ratifitseerimiskirjad on selleks ajaks hoiule antud, või vastasel juhul järgmise kuu esimesel päeval pärast seda, kui viimane liikmesriik annab hoiule oma ratifitseerimiskirja.Artikkel 5Käesolev protokoll, mis on koostatud ühes originaalis bulgaaria, eesti, hispaania, hollandi, iiri, inglise, itaalia, kreeka, leedu, läti, malta, poola, portugali, prantsuse, rootsi, rumeenia, saksa, slovaki, sloveeni, soome, taani, tšehhi ja ungari keeles, kusjuures kõik tekstid on võrdselt autentsed, antakse hoiule Itaalia Vabariigi valitsuse arhiivi ja nimetatud valitsus edastab selle tõestatud koopiad kõikide teiste liikmesriikide valitsustele.Kui käesolev protokoll muutub Horvaatia Vabariigile siduvaks vastavalt Horvaatia Vabariigi ühinemistingimusi käsitleva akti artiklile 2, antakse käesoleva protokolli horvaadikeelne versioon, mis on võrdselt autentne esimeses lõigus nimetatud tekstidega, samuti hoiule Itaalia Vabariigi valitsuse arhiivi ja nimetatud valitsus edastab selle tõestatud koopia kõikide teiste liikmesriikide valitsustele.SELLE KINNITUSEKS on nimetatud täievolilised esindajad käesolevale protokollile alla kirjutanud.Съставено в Брюксел на тринадесети юни две хиляди и дванадесета година.Hecho en Bruselas, el trece de junio de dos mil doce.V Bruselu dne třináctého června dva tisíce dvanáct.Udfærdiget i Bruxelles den trettende juni to tusind og tolv.Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Juni zweitausendzwölf.Kahe tuhande kaheteistkümnenda aasta juunikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα τρεις Ιουνίου δύο χιλιάδες δώδεκα.Done at Brussels on the thirteenth day of June in the year two thousand and twelve.Fait à Bruxelles, le treize juin deux mille douze.Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an tríú lá déag de Mheitheamh an bhliain dhá mhíle agus a dó dhéag.Fatto a Bruxelles, addì tredici giugno duemiladodici.Briselē, divi tūkstoši divpadsmitā gada trīspadsmitajā jūnijā.Priimta du tūkstančiai dvyliktų metų birželio tryliktą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkettedik év június havának tizenharmadik napján.Magħmul fi Brussell, fit- tlettax-il jum ta’ Ġunju tas-sena elfejn u tnax.Gedaan te Brussel, de dertiende juni tweeduizend twaalf.Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego czerwca roku dwa tysiące dwunastego.Feito em Bruxelas, em treze de junho de dois mil e doze.Întocmit la Bruxelles la treisprezece iunie două mii doisprezece.V Bruseli dňa trinásteho júna dvetisícdvanásť.V Bruslju, dne trinajstega junija leta dva tisoč dvanajst.Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakaksitoista.Som skedde i Bryssel den trettonde juni tjugohundratolv.Voor het Koninkrijk BelgiëPour le Royaume de BelgiqueFür das Königreich Belgien+++++ TIFF +++++Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallone, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.За Република България+++++ TIFF +++++Za Českou republiku+++++ TIFF +++++For Kongeriget Danmark+++++ TIFF +++++Für die Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Eesti Vabariigi nimel+++++ TIFF +++++Thar cheann Na hÉireannFor Ireland+++++ TIFF +++++Για την Ελληνική Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Por el Reino de España+++++ TIFF +++++Pour la République française+++++ TIFF +++++Per la Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Για την Κυπριακή Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Latvijas Republikas vārdā –+++++ TIFF +++++Lietuvos Respublikos vardu+++++ TIFF +++++Pour le Grand-Duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++Magyarország részéről+++++ TIFF +++++Għal Malta+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Republik Österreich+++++ TIFF +++++W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej+++++ TIFF +++++Pela República Portuguesa+++++ TIFF +++++Pentru România+++++ TIFF +++++Za Republiko Slovenijo+++++ TIFF +++++Za Slovenskú republiku+++++ TIFF +++++Suomen tasavallan puolestaFör Republiken Finland+++++ TIFF +++++För Konungariket Sverige+++++ TIFF +++++For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 31985D0205(01)
 Décision du Conseil du 19 décembre 1984 portant désignation des organisations représentatives appelées à établir des listes de candidats pour le Comité consultatif de la Communauté européenne du charbon et de l' acier
 Journal officiel n° C 033 du 05/02/1985 p. 0001 - 0003 édition spéciale finnoise: chapitre 1 tome 2 p. 0036 édition spéciale suédoise: chapitre 1 tome 2 p. 0036 édition spéciale espagnole: chapitre 01 tome 4 p. 0086 édition spéciale portugaise: chapitre 01 tome 4 p. 0086
 DÉCISION DU CONSEIL du 19 décembre 1984 portant désignation des organisations représentatives appelées à établir des listes de candidats pour le Comité consultatif de la Communauté européenne du charbon et de l'acier (85/C 33/01) LE CONSEIL DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES, vu l'article 18 du traité instituant la Communauté européenne du charbon et de l'acier, considérant que, par ses décisions des 26 octobre (1) et 8 novembre 1982 (2), modifiées par la décision du 1er décembre 1983 (3), le Conseil a désigné les organisations de producteurs et de travailleurs visées au troisième dudit article; considérant que, par sa décision du 3 décembre 1982 (4), le Conseil a nommé les membres du Comité consultatif pour la période allant du 3 décembre 1982 au 2 décembre 1984; considérant qu'il y a lieu de désigner les organisations représentatives appelées à établir des listes de double candidature pour le nombre de sièges qui leur sont attribués, en vue du renouvellement du Comité consultatif pour une période de deux ans, DÉCIDE: Article unique Les organisations représentatives de producteurs et de travailleurs indiquées dans le tableau annexé à la présente décision sont désignées pour établir des listes de candidats sur la base desquelles seront nommés, en nombre égal à celui indiqué dans le même tableau en regard de chacune desdites organisations, les membres du Comité consultatif de la Communauté européenne du charbon et de l'acier. Fait à Bruxelles, le 19 décembre 1984. Par le Conseil Le président J. BRUTON (1) JO no L 310 du 6.11.1982, p. 26. (2) JO no L 317 du 13.11.1982, p. 24. (3) JO no C 336 du 13.12.1983, p. 1. (4) JO no C 4 du 6.1.1983, p. 1. ANNEXE >PIC FILE= "T0034879""PIC FILE= "T0034880">


text:
 4.12.2013
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 323/28
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 1251/2013
 z 3. decembra 2013,
 ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 606/2009, pokiaľ ide o určité enologické postupy, a nariadenie (ES) č. 436/2009, pokiaľ ide o zápis týchto postupov do evidencie v sektore vinohradníctva a vinárstva
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1234/2007 z 22. októbra 2007 o vytvorení spoločnej organizácie poľnohospodárskych trhov a o osobitných ustanoveniach pre určité poľnohospodárske výrobky (nariadenie o jednotnej spoločnej organizácii trhov) (1), a najmä na jeho článok 121 tretí a štvrtý odsek a článok 185c ods. 3 v spojení s jeho článkom 4,
 keďže:
 (1)
 V súlade s článkom 3 nariadenia Komisie (ES) č. 606/2009 (2) sa povolené enologické postupy stanovujú v prílohe I k uvedenému nariadeniu. Medzinárodná organizácia pre vinič a víno (ďalej len „OIV“) zmenila podmienky používania určitých enologických postupov, ktoré už boli v Európskej únii povolené. V snahe zohľadniť technický pokrok a ponúknuť výrobcom z Únie rovnaké možnosti, ako majú výrobcovia z tretích krajín, podmienky používania týchto enologických postupov v Únii by sa mali zmeniť podľa podmienok používania, ktoré stanovila OIV.
 (2)
 OIV prijala nové enologické postupy. V snahe zohľadniť technický pokrok a ponúknuť výrobcom z Únie nové možnosti, ako majú výrobcovia z tretích krajín, tieto nové enologické postupy by sa v Únii mali povoliť za podmienok používania, ktoré stanovila OIV.
 (3)
 Určité enologické postupy sú zvlášť vystavené riziku podvodného použitia a musia sa uvádzať v evidencii a sprievodných dokladoch v súlade s nariadením Komisie (ES) č. 436/2009 (3). V požiadavkách týkajúcich sa postupov ako ošetrenie membránovými procesmi sa stanovuje, že tieto postupy by sa mali evidovať v súlade s článkom 41 nariadenia (ES) č. 436/2009. Pravidlá týkajúce sa evidencie stanovené v nariadení (ES) č. 436/2009 by sa mali upraviť tak, aby sa nimi zohľadňovali nové enologické postupy povolené nariadením (ES) č. 606/2009 v znení zmien podľa tohto nariadenia.
 (4)
 Nariadenia (ES) č. 606/2009 a (ES) č. 436/2009 by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (5)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom regulačného výboru zriadeného článkom 195 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1234/2007 a so stanoviskom Riadiaceho výboru pre spoločnú organizáciu poľnohospodárskych trhov,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Zmena nariadenia (ES) č. 606/2009
 Príloha I A k nariadeniu (ES) č. 606/2009 sa mení v súlade s prílohou I k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Zmena nariadenia (ES) č. 436/2009
 V článku 41 ods. 1 nariadenia (ES) č. 436/2009 sa dopĺňa toto písmeno w):
 „w)
 riadenie obsahu plynu rozpusteného vo víne prostredníctvom membránových kontaktorov.“
 Článok 3
 Nadobudnutie účinnosti
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 3. decembra 2013
 Za Komisiu
 predseda
 José Manuel BARROSO
 (1) Ú. v. EÚ L 299, 16.11.2007, s. 1.
 (2) Nariadenie Komisie (ES) č. 606/2009 z 10. júla 2009, ktorým sa ustanovujú určité podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 479/2008, pokiaľ ide o kategórie vinárskych výrobkov, enologické postupy a uplatniteľné obmedzenia (Ú. v. EÚ L 193, 24.7.2009, s. 1).
 (3) Nariadenie Komisie (ES) č. 436/2009 z 26. mája 2009 o podrobných pravidlách uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 479/2008, pokiaľ ide o vinohradnícky register, povinné nahlasovanie a zhromažďovanie informácií na účely monitorovania trhu, sprievodné doklady na prepravu výrobkov a evidenciu, ktorú treba viesť v sektore vinohradníctva a vinárstva (Ú. v. EÚ L 128, 27.5.2009, s. 15).
 PRÍLOHA
 Príloha I A k nariadeniu (ES) č. 606/2009 sa mení takto:
 1.
 Tabuľka sa mení takto:
 a)
 Riadok 6 sa mení takto:
 i)
 V stĺpci 1 sa dopĺňa táto zarážka:
 „—
 pridanie autolyzátov kvasiniek.“
 ii)
 V stĺpci 2 sa dopĺňa tento text:
 „Iba na čerstvé hrozno, hroznový mušt, čiastočne prekvasený hroznový mušt, čiastočne prekvasený hroznový mušt získaný zo zhrozienkovateného hrozna, zahustený hroznový mušt, mladé, ešte kvasiace hroznové víno.“
 b)
 V riadku 10 sa druhá zarážka nahrádza takto:
 „—
 rastlinné proteíny z pšenice, hrachu a zemiakov.“
 c)
 Dopĺňajú sa tieto riadky 51 a 52:
 „51.
 Používanie inaktivovaných kvasiniek
 52.
 Riadenie obsahu plynu rozpusteného vo víne prostredníctvom membránových kontaktorov
 V prípade výrobkov vymedzených v bodoch 1, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 15 a 16 prílohy XIb k nariadeniu (ES) č. 1234/2007 okrem pridania oxidu uhličitého v prípade výrobkov vymedzených v bodoch 4, 5, 6 a 8 uvedenej prílohy.“
 2.
 Dopĺňa sa tento dodatok 18:
 „Dodatok 18
 Požiadavky týkajúce sa riadenia obsahu plynu rozpusteného vo víne prostredníctvom membránových kontaktorov
 Riadenie obsahu plynu rozpusteného vo víne prostredníctvom membránových kontaktorov je fyzikálna metóda riadenia koncentrácií plynu rozpusteného vo víne prostredníctvom membránových kontaktorov (hydrofóbnych membrán) a plynov používaných v enológii.
 POŽIADAVKY:
 1.
 Túto techniku možno používať po skončení alkoholového kvasenia až do balenia ako náhrada zariadení na prebublávanie alebo Venturiho trubíc.
 2.
 Tento postup smie vykonávať iba enológ alebo kvalifikovaný technický pracovník.
 3.
 Toto ošetrenie sa musí zaznamenať do evidencie uvedenej v článku 185c ods. 2 nariadenia (ES) č. 1234/2007.
 4.
 Použité membrány musia spĺňať požiadavky nariadenia (ES) č. 1935/2004 a nariadenia (EÚ) č. 10/2011, ako aj vnútroštátne ustanovenia prijaté na účely uplatňovania uvedených požiadaviek. Musia spĺňať požiadavky Medzinárodného enologického kódexu, ktorý uverejnila OIV.“


type: wikipedia

text:
Heinrich Luitpold Himmler (7. lokakuuta 1900 München, Saksan keisarikunta – 23. toukokuuta 1945 Lüneburg, liittoutuneiden miehittämä Saksa) oli natsi-Saksan vaikutusvaltaisimpia henkilöitä. SS:n ja Gestapon päällikkyys takasi hänelle erittäin keskeisen aseman diktatorisen valtion johdossa. Himmler oli vastuussa Saksan keskitys- ja tuhoamisleirijärjestelmän organisoimisesta ja oli näin yksi holokaustin pääsyyllisistä.
 Nuoruus
 Himmler syntyi Münchenissä keskiluokkaiseen saksalaiseen perheeseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli upseerioppilaana 11. baijerilaisrykmentissä mutta ei osallistunut taisteluihin.
 Himmler opiskeli teknillisessä korkeakoulussa ja valmistui laboratorioteknikoksi. Hän liittyi Ernst Röhmin organisoiman kansallismielisen Reichskriegsflagge-liikkeen toimintaan ja osallistui vuoden 1923 oluttupavallankaappaukseen, jossa hän toimi sotaministeriön rakennuksen vallanneen ryhmän lipunkantajana.
 Sodan päätyttyä Himmler osallistui aktiivisesti puolisotilaallisten, oikeistolaisten Freikorpsien toimintaan, jotka taistelivat kommunisteja, sosiaalidemokraatteja ja muita hänen Saksan vihollisiksi katsomiaan ryhmittymiä vastaan. Vuonna 1923 hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Myöhemmin hän liittyi SA:han ja yleni pian johtamaan alun perin Adolf Hitlerin suojeluskaartiksi perustettua SS:ää.
 Himmlerin SS
 SS:n kehitys rauhan aikana
 Himmler kehitti SS:n kansallissosialistisen puolueen todelliseksi sisärenkaaksi, johon oli tiukat jäsenvaatimukset. Kansallissosialistien noustua valtaan 1933 Himmler sai johtoonsa yksi kerrallaan Saksan osavaltioiden poliittiset poliisit, lopulta vuonna 1934 myös Gestapon, jonka jäseniä liitettiin SS:ään. Salaisen poliisin perustaminen sen alaisuuteen oli Hermann Göringin idea. Himmlerin käsissä oleva valta lisääntyi entisestään, kun hänestä tuli huhtikuussa 1934 Gestapon päällikkö ja sen toiminta laajeni koko maahan. Samana vuonna säädetty maanpetturuuslaki kielsi ihmisiä arvostelemasta natsipuoluetta. Himmler oli mukana juonittelemassa SA:n johtoa vastaan, ja puolueen sisällä tehtiinkin suurpuhdistus niin sanottuna pitkien puukkojen yönä. Hitlerin luvalla SS surmasi suuren osan SA:n johtohenkilöstöä, mukaan lukien Ernst Röhmin.
 SA:n vallan hajottamisen jälkeen oli Himmlerin johtama SS eittämättä voimakkain natsi-Saksan turvallisuuselin. Vuonna 1940 Himmler järjesti SS:n aseelliseksi siiveksi Waffen-SS-joukot, jolloin jäsenmäärää kasvatettiin huomattavasti ja samalla tiukkaa sisäänottoseulaa löysennettiin.
 SS:n vallan kasvu sodan aikana
 Sodan syttyessä 1939 SS:n Totenkopf-yksiköt olivat vastuussa keskitysleiri- ja myöhemmin tuhoamisleirijärjestelmästä. SS:n tehtäviin kuului myös juutalaisten, romanien, homoseksuaalien, kommunistien, ”ali-ihmisten” ja muiden poliittisesti epäluotettavien ainesten seulominen väestöstä ja passittaminen leireille. Täten Himmler oli yksi natsi-Saksan kansanmurhakoneiston pääarkkitehdeista. Adolf Galland muistelee elämäkerrassaan lentäneensä Himmlerin ja Albert Speerin kanssa maaliskuussa 1942 itärintamalle. Koneen ikkunasta näkyi hetkellisesti tuhansien neuvostosotavankien leirit. Galland kertoi hämmentyneensä Himmlerin todetessa, että
 Himmlerin vierailu Suomessa vuonna 1942
 Ennen kesän 1942 vierailua Himmler oli käynyt Suomessa kahdesti. Ensimmäinen käynti tapahtui helmikuussa 1941, jolloin hän ehti Norjan Kirkkoniemessä vieraillessaan piipahtaa myös Suomen puolella Petsamon Kolttakönkäällä. Toisella käynnillään Lapissa alkuvuonna 1942 Himmler tapasi Lapin läänin maaherran Kaarlo Hillilän, jolle hän kertoi varsin avoimesti käynnissä olleesta juutalaisten ja romanien etnisistä puhdistuksista.
 Kesällä 1942 Himmler vieraili Suomessa yhtenä tarkoituksenaan vaatia Suomea luovuttamaan Saksaan juutalaisia, joista hänellä on nimilista. Suomalaisilla tiedusteluelimillä oli jo tuolloin kuva saksalaisten väkivallasta juutalaisvähemmistöä ja miehitettyjen venäläisalueiden siviiliväestöä kohtaan.
 Suomen korkein valtio- ja sotilasjohto oli jo pitkään etukäteen ollut tietoinen Himmlerin vierailusta, mutta sen todelliset syyt olivat hämärän peitossa. Koska vierailuun epäiltiin liittyvän arkaluonteisia asioita, se pyrittiin pitämään salassa julkisuudelta. Himmlerin seurueeseen kuuluivat hänen henkilökohtainen hierojansa Felix Kersten, adjutantti sekä kaksi turvamiestä. Vierailu alkoi Himmlerin ja presidentti Risto Rytin tapaamisella presidentin vapaa-ajan asunnossa Tamminiemessä. Himmlerin ja Rytin keskustelujen sisällöstä ei ole varmuutta, mutta ne lienevät ainakin sivunneet juutalaiskysymystä, koska Ryti merkitsi päiväkirjaansa Himmlerin olevan ”äärimmäisen jyrkkä antisemitisti”. Toisena vierailupäivänä Himmler tapasi marsalkka Gustaf Mannerheimin Päämajassa Mikkelissä, josta matka jatkui saksalaisten joukkojen tarkastuskäynnille Rovaniemelle ja Kiestinkiin.
 Virallisen osuuden päätyttyä Himmler oleskeli vierailunsa loppuajan puolustusvoimien ylilääkärin, lääkintäkenraalimajuri Eino Suolahden huvilalla Tyrvännössä. Himmlerin lomanviettopaikalle oli asetettu tiukat vaatimukset: sen oli oltava eristettävissä ympäristöstään ja sieltä oli pystyttävä järjestämään suora puhelinyhteys Hitlerin päämajaan Saksaan.
 Himmlerin illastaessa suomalaisten isäntiensä kanssa Suomen sotilastiedustelu murtautui Himmlerin huoneeseen ja valokuvasi Himmlerin listan luovutettavista juutalaisista. Pääosin Suomi onnistui torjumaan koko loppusodan toistuvat vaatimukset juutalaisten luovuttamisesta Saksaan. Kuuluisan juutalaiskeskustelunsa pääministeri Jukka Rangellin kanssa Himmler kävi automatkalla Kangasalan Vehoniemeltä Rangellin kesähuvilalle Luopioisiin.
 Lisäksi Himmler ehdotti Saksan ja Suomen yhteistä operaatiota Ruotsin valtaamiseksi. Tämän suomalaiset torjuivat heti.
 Seikkaperäisimmän kuvauksen Himmlerin Suomen-vierailusta kirjoitti hänen käyttöupseerikseen vierailun ajaksi asetettu reservin luutnantti Eino E. Suolahti. Valtion tiedoituslaitoksen päällikkönä toiminut myöhempi akateemikko Kustaa Vilkuna kertoi jo 1950-luvulla suomalaisten viranomaisten päässeen käsiksi Himmlerin salkkuun. Päämajan tiedotusosaston päällikkö eversti Kalle Lehmus muisteli 1960-luvulla kuvauksen onnistuneen siten, että salkkua vartioinut Himmlerin saksalainen turvamies houkuteltiin tervetuliaisseremonioiden aikana grogille. Poliittisen historian professori Timo Soikkasen mukaan tarina ”Himmlerin listan” valokuvaamisesta vaikuttaa epäuskottavalta eikä siitä ole ensikäden dokumentteja.
 Himmler sodanjohdossa vuosina 1944–1945
 Himmleriä miellytti ajatus päästä sotilasjohtajaksi, joten hän pyrki sodan loppupuolella suurten sotatoimiyhtymien komentajan tehtäviin. Sotilasjohtajan tehtävään Himmler oli kuitenkin kokematon ja epäpätevä, millä oli negatiivinen vaikutus Saksan jo ennestään kehnoon sotamenestykseen länsirintamalla vuosina 1944–1945. Himmlerin sopimattomuudesta tehtävissä järkyttynyt panssarikenraali Heinz Guderian uskoi, että Himmlerin ainoa motiivi oli kunnian haaliminen itselleen.
 Loppuvuonna 1944 Himmler pääsi armeijaryhmä Oberrheinin komentajaksi. Armeijaryhmää vastassa oli Yhdysvaltain maavoimien 7. armeija ja Ranskan maavoimien 1. armeija Alsacessa Reinin länsirannan puolella. Yhdysvaltalaisten komentaja oli kenraali Alexander Patch ja ranskalaisten komentaja kenraali Jean de Lattre de Tassigny. 1. tammikuuta 1945 Himmlerin armeijaryhmä käynnisti operaatio Nordwindin keventääkseen tyrehtyvän Ardennien hyökkäyksen tilannetta. Tammikuun lopulla Himmler siirrettiin itään sotilaallisen alkumenestyksen jälkeen. 24. tammikuuta armeijaryhmä Oberrheinin toiminnot lakkasivat, ja 25. tammikuuta operaatio Nordwind päättyi virallisesti.
 Toisaalla Heer oli epäonnistunut Saksaa kohti marssivan puna-armeijan Veiksel–Oder-operaation torjumisessa, joten Hitler nimitti Himmlerin uuden armeijaryhmä Veikselin komentajaksi estämään Neuvostoliiton offensiivia Berliiniin. Himmler perusti Schneidemühlissä armeijaryhmä Veikselin komentokeskuksen, jonka päämaja oli hänen erikoisjunansa Sonderzug Steiermark. Himmler hyväksyi esikunnan pyynnön vastahyökkäyksestä, mutta Heerin epäonnistuttua operaatiossa Himmler teki SS-joukkojen Gruppenführer Heinz Lammerdingistä esikuntapäällikön. Himmlerin päämaja siirtyi ensin Falkenburgiin ja sitten Oderin länsirannalle. Saksan puolustuslinjojen murtumisen, kiristyneen sotilaallisen ilmapiirin ja Hitlerin painostuksen alla Himmler vaikutti kokouksissa hermostuneelta ja harkintakyvyttömältä. Hän omaksui Hitlerin ajatukset rangaista ankarasti vetäytyviä saksalaisia joukkoja ja olla antamatta periksi Saksaan vyöryvälle viholliselle. 30. tammikuuta Himmler antoi joukoilleen käskyn teloittaa kaikki saksalaiset sotilaat, jotka saadaan kiinni yrityksestä poistua luvattomasti kesken taistelun. Helmikuun puolivälissä kenraali Walther Wenck otti Pommerin offensiivin komennon Himmleriltä.
 13. maaliskuuta Himmler hylkäsi lopullisesti armeijaryhmä Veikselin komennon sairauden nojalla ja meni Hohenlychenissä sijaitsevaan parantolaan. Kenraali Guderian kävi vierailulla Himmlerin luona ja vei Hitlerille viestin, jossa Himmler pyysi lupaa poistua sotilasjohtajan tehtävistä. Hitler hyväksyi pyynnön ja nimitti Himmlerin seuraajaksi armeijaryhmä Veikselin komentajaksi kenraali Gotthard Heinricin.
 Viime vaiheet
 Himmler menetti keväällä 1945 uskonsa Saksan sotamenestykseen ja tajusi valtakunnan vääjäämättömän romahtamisen. Hän kuitenkin kuvitteli Yhdysvaltain ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitusten antavan anteeksi natsien sotarikokset, koska ne tarvitsivat Saksasta mannereurooppalaisen liittolaisen bolševismin ja Neuvostoliiton nujertamiseksi. Himmler halusi solmia rauhan angloamerikkalaisten joukkojen kanssa ja päästä Saksan johtoon. Tosiasiassa liittoutuneet olivat sopineet Saksan kansallissosialismin kitkemisestä ja kaikkien natsijohtajien tuomitsemisesta sotarikosoikeudenkäynneissä. Liittoutuneet olivat myös saaneet selville Himmlerin SS:n tekemät joukkomurhat Puolassa ja muissa Saksan valloittamissa maissa, joten Himmler oli määrätty vangittavaksi rikoksista ihmisyyttä vastaan.
 Neuvottelut aselevosta ja pohjoismaisten vankien vapauttamisesta
 Himmler tapasi Hitlerin viimeisen kerran 20. huhtikuuta tämän 56-vuotissyntymäpäivillä Berliinissä, jota Saksan puolustuksen murskannut puna-armeija lähestyi päivä päivältä. Hitler ilmoitti henkilökohtaisesta päätöksestä olla poistumatta pääkaupungista huolimatta Neuvostoliiton lähestyvästä hyökkäyksestä. Himmler lähti Berliinistä ja uskoi Hitlerin olevan kyvytön johtamaan Saksaa, koska Hitler oli jäänyt tälle uskollisten natsivirkamiesten, kuten propagandaministeri Joseph Goebbelsin ja puoluekanslian johtajan Martin Bormannin, kanssa Berliinin alla olevaan Führerbunkeriin. Ruotsin Lyypekin-konsulaatissa Himmler uskotteli kreivi Folke Bernadottelle, että Hitler kuolee kahden vuorokauden sisällä ja Himmler on Saksan tosiasiallinen johtaja. Himmler halusi Bernadotten lähettävän kenraali Dwight D. Eisenhowerille ehdotuksen, jossa Himmler sopii aselevon länsiliittoutuneiden kanssa. Himmler uskoi Yhdysvaltain ja Britannian hyväksyvän ehdotuksen ja kääntyvän Neuvostoliittoa vastaan Wehrmachtin rinnalla. Bernadotte kuitenkin sanoi Himmlerille, että länsiliittoutuneiden hyväksyntä aselevolle on hyvin epätodennäköistä. Bernadotten välityksellä Himmlerin ehdotus kulki presidentti Harry S. Trumanille ja pääministeri Winston Churchillille, mutta molemmat torjuivat sopimuksen, koska Hitlerin kohtalo oli jäänyt epäselväksi eikä Saksan johtajuuden kuulumista Himmlerille voitu virallisesti vahvistaa.
 Britannian yleisradioyhtiö BBC teki 28. huhtikuuta radiolähetyksen Reutersin uutisesta, jossa kerrottiin Himmlerin vaatineen Saksan johtajuutta ja neuvotelleen aselevosta. Kaupunkisodan kouriin joutuneessa Berliinissä Hitler kuuli uutisen Himmlerin neuvotteluista. 23. huhtikuuta Luftwaffen komentaja Hermann Göring oli pyytänyt sähkeessä Hitleriltä vallan siirtämistä hänelle, minkä Hitler oli tulkinnut maanpetokseksi ja vallankaappaukseksi. Himmler ei ollut edes ilmoittanut suunnitelmistaan Hitlerille. Hitler oli pitänyt Himmleriä yhtenä lojaaleimmista natsijohtajista ja kutsunut häntä ”uskolliseksi Heinrichiksi” (). Hitler syytti Himmlerin ja SS:n pettäneen hänet ja sanoi Himmlerin tehneen katalimman petoksen, jonka hän oli eläissään kokenut. Himmlerin petos oli osasyy Hitlerin motiiveihin kirjoittaa poliittinen testamenttinsa. Hitler julisti Himmlerin ja Göringin pettureiksi, riisui nämä viroistaan ja otti heiltä pois kansallissosialistisen työväenpuolueen jäsenyyden. Himmlerin seuraajaksi SS:n johdossa nimitettiin SS-Reichsführer Karl Hanke. Hitler määräsi myös Himmlerin adjutantin Hermann Fegeleinin teloituksen. 30. huhtikuuta Hitler teki itsemurhan.
 Himmlerin neuvottelut Bernadotten kanssa johtivat natsien keskitysleirien 27 000 ruotsalaisen, norjalaisen ja tanskalaisen vangin vapauttamiseen. Bernadotte itse osallistui pelastusoperaation johtamiseen. Himmler kuitenkin epäonnistui aselevon solmimisessa ja meni suuramiraali Karl Dönitzin luokse Plönissä saadakseen turvapaikan. Hitler oli testamentissaan määrännyt Dönitzin Saksan johtajaksi, mutta Dönitz torjui Himmlerin ja epäsi häneltä luvan Flensburgiin perustetun pakolaishallituksen toimintaan osallistumiseen. Dönitz viittasi Hitlerin testamenttiin, jossa Himmleriltä oli riistetty kaikki valta. Seuraavaksi Himmler yritti loikata yhdysvaltalaisten puolelle ja esitti kenraali Eisenhowerille tarjouksen koko Saksan luovuttamisesta liittoutuneiden haltuun. Vastapalveluksena yhdysvaltalaisten olisi pitänyt antaa Himmlerille syytesuoja sotarikosoikeudenkäynneiltä ja pääsy virkamieheksi Saksan tulevassa hallitusmuodossa. Eisenhower torjui sotarikolliseksi luokitellun Himmlerin ehdotuksen. Suuramiraali Dönitz allekirjoitti 8. toukokuuta Saksan antautumissopimuksen, joka lopetti sodankäynnin Euroopassa.
 Pakoyritys
 Himmler pakeni mukanaan vain kaksi Gestapon turvamiestä, jotka olivat yhä uskollisia entiselle johtajalleen. Himmler otti käyttöön saksalaisen sotapoliisin univormun ja väärennetyt asiakirjat, ajeli viiksensä, laittoi silmälapun vasemman silmänsä päälle ja esiintyi salanimellä ”Heinrich Hitzinger”. Saksan miehitykseen osallistuneet Britannian maavoimien sotilaat kuitenkin huomasivat tavalliselta sotapoliisilta vaikuttaneen miehen asiakirjojen sisällön tekaistuksi ja päättivät viedä hänet kuulusteltavaksi. 22. päivänä toukokuuta majuri Sidney Excellin joukot pidättivät Himmlerin Bremenvörden lähettyvillä ja kuljettivat hänet kuulustelukeskukseen Lüneburgiin. Himmler paljasti briteille henkilöllisyytensä, vaikka hän ymmärsi joutuneensa sotavangiksi ja tuomittavaksi rikoksistaan. 23. päivänä toukokuuta Himmler tappoi itsensä puraisemalla rikki suuhunsa piilottamansa tappavan myrkyllisen syanidikapselin. Hänen viimeisten sanojensa on usein kerrottu olleen ”Minä olen Heinrich Himmler!” (Ich bin Heinrich Himmler!). Ruumiinavauksen jälkeen Himmler haudattiin metsään Lüneburgin lähettyville. Britit jättivät haudan sijainnin salaiseksi, jotta hautapaikasta ei tulisi uusnatsien pyhiinvaelluskohdetta.
 Historia- ja mytologiaharrastukset
 Himmler oli kiinnostunut erilaisista mytologioista, ja häntä voidaan pitää eräänlaisena new age -liikehdinnän varhaisena henkilöitymänä. Hänen ajattelunsa oli saanut voimakkaita vaikutteita "Veri ja maa" -tarusta, jossa germaanikansat nostetaan muiden kansojen yläpuolelle. Siihen kuului myös vahva usko luojajumalaan.
 Himmler määräsi kustannuksia pelkäämättä korjauttamaan vanhan Wewelsburgin linnan saksalaisen sivilisaation pyhäköksi, jossa SS-veljeskunta oli määrä muodostaa. Vuodesta 1934 SS:n päällystö kokoontuikin linnassa useita kertoja vuodessa. Himmlerin avustaja Karl Wolff osoitti kullekin SS-päällikölle luostarimaisen kammion, jossa tämä oleskeli vanhasta Saksasta peräisin olevien aarteiden ympäröimänä ja saattoi syventyä saksalaiseen mystiikkaan. 12 johtavaa SS-upseeria istutettiin kuningas Arthurin tyyliseen pyöreään pöytään keskiaikaisia muistuttavien vaakunoiden alle.
 Yhdessä Adolf Hitlerin kanssa Himmler oli kiinnostunut itävaltalaisen Hans Hörbigerin maailmanjääteoriasta, jonka mukaan jää täyttää avaruuden. Jään sirpaleet aiheuttavat auringonpilkut, ja Linnunrata on muodostunut suuressa törmäyksessä syntyneistä jääpaloista.
 Himmler oli kiinnostunut myös Karjalasta. Kun hän sai lahjaksi kanteleen, hän halusi heti tilata SS-johdolle kymmenen kannelta lisää. Työhuoneensa seinällä hän piti valokuvaa karjalaisesta runonlaulajasta Timo Lipitsästä.
 Kirjeet ja päiväkirjat
 Himmlerin kirjeet vuosilta 1927–1945 ovat päätyneet Israeliin keräilijän haltuun. Saksalainen Die Welt -lehti on saanut kopiot niistä. Lehti ei kerro, kuinka kirjeet päätyivät keräilijälle, eikä se myöskään ole vielä kertonut niiden sisällöstä.
 Vuonna 2016 Himmlerin päiväkirjat löytyivät Venäjän puolustusministeriön arkistoista Podolskista ja niistä kerrottiin julkaistavan vuonna 2017 kirja.
 Lähteet
 Enqvist, K.: Uskomaton matka uskovien maailmaan. WSOY 2012, ISBN 978-951-0-38972-0
 Viitteet
 Kirjallisuutta
 Heather Pringle: Himmlerin suuri suunnitelma (2009)
 Aiheesta muualla
 Tommi Kotonen: Heinrich Himmlerin yksityiselämä kirjeiden ja kalenterimerkintöjen valossa Kirja-arvostelu teoksista: Himmler, Katrin; Wildt, Michael (toim.): Himmler privat. Briefe eines Massenmörders. Piper Verlag, 2014 ja Moors, Markus; Pfeiffer, Moritz (toim.): Heinrich Himmlers Taschenkalender 1940. Verlag Ferdinand Schöningh, 2013. (Agricolan kirja-arvostelut, 4.4.2014)
 Aamulehti: Pahamaineinen natsijohtaja lomaili salaa ihannoimassaan Suomessa 30.7.2017
 NSDAP:n poliitikot
 SS-kenraalit
 Saksan valtakunnanministerit
 Itsemurhan tehneet
 Vuonna 1900 syntyneet
 Vuonna 1945 kuolleet
 Holokaustin toteuttamiseen osallistuneet
 Seulonnan keskeiset artikkelit


text:
 23.9.2021
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 337/62
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-A br. 260/2018
 od 5. prosinca 2018.
 o izmjeni Priloga XX. (Okoliš) Sporazumu o EGP-u [2021/1524]
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Provedbena odluka Komisije (EU) 2015/2398 оd 17. prosinca 2015. o informacijama i dokumentaciji povezanima sa zahtjevom za uvrštenje postrojenja smještenog u trećoj zemlji na Europski popis postrojenja za recikliranje brodova (1) treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)
 Prilog XX. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 Iza točke 32.fh (Uredba (EU) br. 1257/2013 Europskog parlamenta i Vijeća) Priloga XX. Sporazumu o EGP-u umeće se sljedeća točka:
 „32.fha
 32015 D 2398: Provedbena odluka Komisije (EU) 2015/2398 оd 17. prosinca 2015. o informacijama i dokumentaciji povezanima sa zahtjevom za uvrštenje postrojenja smještenog u trećoj zemlji na Europski popis postrojenja za recikliranje brodova (SL L 332, 18.12.2015., str. 145.).”
 Članak 2.
 Vjerodostojni su tekstovi Provedbene odluke (EU) 2015/2398 na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 6. prosinca 2018., pod uvjetom da su podnesene sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u (*1) ili na dan stupanja na snagu Odluke Zajedničkog odbora EGP-a br. 257/2018 od 5. prosinca 2018. (2), koji god je datum kasniji.
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 5. prosinca 2018.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednica
 Oda Helen SLETNES
 Tajnici
 Zajedničkog odbora EGP-a
 Hege M. HOFF
 Mikołaj KARŁOWSKI
 (1) SL L 332, 18.12.2015., str. 145.
 (*1) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.
 (2) SL L 337, 17.9.2021, str. 42


text:
"Queen of the Highway" is een nummer van de Amerikaanse band The Doors. Het nummer werd uitgebracht op hun album Morrison Hotel uit 1970 volledig geschreven door zanger en songwriter Jim Morrison met een focus op bluesrock en psychedelische rock-toetsen, geproduceerd door Paul A. Rothchild onder het gemeenschappelijke label van de band, Elektra Records. Het nummer stond op hun vijfde studioalbum, Morrison Hotel, als het derde nummer aan de B-kant van de LP .
 De track werd toegevoegd aan de compilatie van The Best Of The Doors, maar alleen in de dubbele schijfeditie.
 Opname
 Het nummer, oorspronkelijk geschreven door Morrison, werd gerepeteerd voor zijn vierde album, The Soft Parade, in een meer op jazz gericht arrangement, dat zelfs werd toegevoegd aan de cd-heruitgave van het Morrison Hotel-album.
 Het thema werd opgenomen in de sessies van dit album, met een sneller ritme en een meer psychedelische stijl.
 Referenties
 Rocknummer
 Nummer van The Doors


text:
 Avis juridique important
 |
 42001X0514(05)
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 77 moottorikäyttöisten ajoneuvojen pysäköintivalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista
 Virallinen lehti nro L 131 , 14/05/2001 s. 0168 - 0184
 Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö nro 77 moottorikäyttöisten ajoneuvojen pysäköintivalaisimien hyväksyntää koskevista yhdenmukaisista vaatimuksista1. SOVELTAMISALATätä sääntöä sovelletaan moottorikäyttöisten ajoneuvojen varusteeksi tarkoitettujen seisontavalaisimien hyväksyntään.2. MÄÄRITELMÄTTässä säännössä:2.1. "pysäköintivalaisimella" tarkoitetaan valaisinta, jota käytetään huomion kiinnittämiseksi paikallaan seisovaan ajoneuvoon.2.2. Tähän sääntöön sovelletaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjassa annettuja hyväksynnän soveltamishetkellä voimassa olevia määritelmiä.2.3. "erityyppisillä pysäköintivalaisimilla" tarkoitetaan pysäköintivalaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten kohtien osalta:2.3.1. kauppanimi tai tavaramerkki,2.3.2. optisen järjestelmän ominaisuudet,2.3.3. hehkulampun luokka.3. HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN3.1. Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää.3.2. Hakemukseen on liitettävä kunkin pysäköintivalaisintyypin osalta:3.2.1. lyhyt tekninen kuvaus, josta käy erityisesti ilmi määritettyjen hehkulamppujen luokat lukuun ottamatta valaisimia, joiden valonlähde ei ole vaihdettava; hehkulampun luokan on oltava jokin sääntöön nro 37 sisältyvistä luokista,3.2.2. riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), joiden perusteella pysäköintivalaisimen tyyppi voidaan tunnistaa ja joissa esitetään geometrisesti asento, jossa valaisin asennetaan ajoneuvoon, tarkkailuakseli, joka otetaan testien vertailuakseliksi (vaakasuora kulma H = 0°, pystysuora kulma V = 0°), ja kohta, jota pidetään edellä tarkoitettujen testien vertailukeskipisteenä;3.2.3. kaksi näytekappaletta. Jos pysäköintivalaisimet ovat sellaiset, että ne voidaan asentaa vain ajoneuvon toiselle puolelle, toimitetut kaksi näytekappaletta voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle.4. MERKINNÄT4.1. Hyväksyttäväksi toimitetuissa pysäköintivalaisimissa on oltava selkeästi, luettavasti ja pysyvästi merkittynä seuraavat tiedot:4.1.1. hakijan kauppanimi tai tavaramerkki,4.1.2. helposti luettava ja pysyvä merkintä, josta käy ilmi määritettyjen hehkulamppujen luokka tai luokat; Tämä vaatimus ei koske pysäköintivalaisimia, joiden valonlähteet eivät ole vaihdettavia,4.1.3. pysäköintivalaisimissa, joiden valonlähteet eivät ole vaihdettavia, nimellisjännitettä ja -tehoa koskeva merkintä.4.2. Kussakin valaisimessa on oltava riittävän suuri tila jäljempänä 5.5 kohdassa määritellylle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Tämä paikka on merkittävä edellä 3.2.2 kohdassa tarkoitettuihin piirustuksiin.5. HYVÄKSYNTÄ5.1. Jos edellä olevan 3.2.3 kohdan mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetut kaksi pysäköintivalaisimen tyypin näytettä täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.5.2. Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 00 säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle pysäköintivalaisintyypille.5.3. Kun hyväksyntää haetaan valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää pysäköintivalaisimen ja muita valaisimia, voidaan yhteinen hyväksyntämerkki antaa, jos kyseinen valaisin täyttää tämän direktiivin vaatimukset, ja jos kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisimesta tai merkkivalolaitteesta, jolle hyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien sääntöjen mukaisia.5.4. Tämän säännön mukaisesta hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka lopullisesti keskeytetystä tuotannosta on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella lomakkeella.5.5. Jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä vastaavaan pysäköintivalaisimeen on kiinnitettävä 4.2 kohdassa määriteltyyn paikkaan ja 4.1 kohdassa määriteltyjen merkintöjen lisäksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu:5.5.1. ympyrän sisällä olevasta "E"-kirjaimesta, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero(1),5.5.2. tämän säännön numero, jota seuraa kirjain "R", väliviiva ja hyväksyntänumero,5.5.3. jos valaisin säteilee ruskeankeltaista valoa auton etu- ja takaosan suuntaan, on valaisin merkittävä sen suunnan osoittavalla nuolella siten, että nuoli osoittaa ajoneuvon etuosan suuntaan.5.5.4. Kun valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää pysäköintivalaisimen ja muita valaisimia, myönnetään yksi hyväksyntä 5.3 kohdan mukaisesti, voidaan laitteeseen kiinnittää yksi hyväksyntämerkki, joka sisältää niiden sääntöjen mukaiset lisätunnukset, joiden perusteella hyväksyntä on myönnetty.5.6. Edellä 4.1.1 ja 5.5 kohdassa tarkoitetun merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä silloinkin, kun pysäköintivalaisin on asennettu ajoneuvoon.5.7. Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkki hyväksyntämerkin sijoittelusta.6. YLEISET VAATIMUKSET6.1. Jokaisen näytekappaleen on täytettävä jäljempänä olevien 7 ja 9 kohdan vaatimukset.6.2. Pysäköintivalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä.7. FOTOMETRISET OMINAISUUDET7.1. Kummankaan näytekappaleen säteilemä valo vertailuakselilla ei saa olla pienempi kuin jäljempänä määritelty vähimmäisvoimakkuus eikä suurempi kuin enimmäisvoimakkuus:7.1.1. Eteenpäin suunnatun pysäköintivalaisimen voimakkuus: vähimmäisvoimakkuus (cd): 2 - enimmäisvoimakkuus (cd): 60.7.1.2. Taaksepäin suunnatun pysäköintivalaisimen voimakkuus: vähimmäisvoimakkuus (cd): 2 - enimmäisvoimakkuus (cd): 30.7.1.3. Jos kyseessä on yksittäinen valaisin, jossa on enemmän kuin yksi valonlähde, valaisimen on täytettävä vaadittava vähimmäisvoimakkuus, jos jokin muista valonlähteistä vioittuu, ja kun kaikki valonlähteet valaisevat, enimmäisvoimakkuuksia ei saa ylittää.7.2. Vertailuakselin ulkopuolella ja tämän säännön liitteen 3 piirroksissa määritellyissä kulmissa kummankin näytteen lähettämän valon voimakkuus:7.2.1. on kunkin tämän säännön liitteessä IV esitetyssä valovoiman jakautumisen taulukossa määritellyn pisteen suuntaan oltava vähintään kyseessä olevan suunnan taulukkoarvon suuruinen, ilmaistuna prosentteina 7.1 kohdassa tarkoitetusta vähimmäisarvosta,7.2.2. on kaikissa suunnissa, joihin valo näkyy, enintään 7.1 kohdassa tarkoitetun enimmäisarvon suuruinen.7.2.3. 60 cd:n valovoima on kuitenkin sallittu taaksepäin suunnatuille pysäköintivalaisimille, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimiin (ks. 7.1.2 kohta), sellaisen tason alapuolella, joka muodostaa 5°:n kulman vaakasuoran tason kanssa ja siitä alaspäin.7.2.4. Lisäksi:7.2.4.1. säteilevän valon voimakkuuden on oltava vähintään 0,05 cd liitteessä 3 määriteltyjen kenttien koko alueella,7.2.4.2. liitteessä 4 olevan 2.2 kohdan vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon.7.3. Yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä annetaan liitteessä 4, johon 7.2.1 kohdassa viitataan.8. TESTAUSMENETTELYKaikki mittaukset on suoritettava laitteelle määrättyjen lampputyyppien mukaisella värittömällä vakiohehkulampulla säädettynä siten, että se tuottaa kyseisille lampputyypeille määrätyn tavanomaisen valovirran.8.1. Kaikki sellaisten valaisimien mittaukset, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), on suoritettava vastaavilla jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V.Jos valonlähteissä on erikoisvoimanlähde, edellä mainittuja testausjännitteitä sovelletaan voimanlähteen tulonapoihin.Testilaboratorio voi vaatia valmistajalta valonlähteiden tarvitseman erikoisvoimanlähteen.9. SÄTEILEVÄN VALON VÄRISäteilevän valon värin, mitattuna Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavalla valonlähteellä, jonka värilämpötila on 2854 K, on oltava kyseiselle värille liitteessä 5 vahvistettujen koordinaattirajojen sisäpuolella.Lampuissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava valaisimessa oleville valonlähteille tämän säännön 8.1 kohdan mukaisesti.10. VÄREJÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSETJokainen tämän säännön mukainen hyväksyntä myönnetään edellä olevan 5 kohdan mukaisesti laitetyypille, joka lähettää tietynväristä tai väritöntä valoa. Sen sopimuksen sopimuspuolia, jonka liitteenä tämä sääntö on, ei mainitun sopimuksen 3 artiklalla estetä kieltämästä joidenkin tässä säännössä tarkoitettujen värien käyttämistä laitteissa, jotka asennetaan heidän rekisteröimiinsä ajoneuvoihin.11. PYSÄKÖINTIVALAISIMEN TYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN11.1. Pysäköintivalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen valaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen11.1.1. katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että pysäköintivalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai11.1.2. vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.11.2. Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava edellä 5.4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.11.3. Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.12. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUSTuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on vastattava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) vahvistettuja menettelyjä, ja seuraavassa esitettyjen vaatimusten on täytyttävä.12.1. Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät valaisimet valaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 7 ja 9 kohdan vaatimukset.12.2. Tämän säännön liitteessä 6 asetettujen tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen vähimmäisvaatimusten on täytyttävä.12.3. Tämän säännön liitteessä 7 asetettujen tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevien vähimmäisvaatimusten on täytyttävä.12.4. Hyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.13. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA13.1. Pysäköintivalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu pysäköintivalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.13.2. Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen osapuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä hyväksyntälomakkeen jäljennöksen, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä ja suuraakkosin merkintä "HYVÄKSYNTÄ PERUUTETTU".14. TUOTANNON LOPULLINEN KESKEYTTÄMINENJos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn pysäköintivalaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Kun kyseinen viranomainen saa asiaa koskevan ilmoituksen, hänen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille lähettämällä hyväksyntälomakkeen jäljennös, jonka lopussa on allekirjoitettuna ja päivättynä ja suuraakkosin merkintä "TUOTANTO KESKEYTETTY"15. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEETTätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden Kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.(1) 1 Saksa, 2 Ranska, 3 Italia, 4 Alankomaat, 5 Ruotsi, 6 Belgia, 7 Unkari, 8 Tsekin tasavalta, 9 Espanja, 10 Jugoslavia, 11 Yhdistynyt kuningaskunta, 12 Itävalta, 13 Luxemburg, 14 Sveitsi, 15 (antamatta), 16 Norja, 17 Suomi, 18 Tanska, 19 Romania, 20 Puola, 21 Portugali, 22 Venäjän federaatio, 23 Kreikka, 24 (antamatta), 25 Kroatia, 26 Slovenia, 27 Slovakia, 28 Valko-Venäjä, 29 Viro, 30-36 (antamatta) ja 37 Turkki. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille.LIITE 1[Enimmäiskoko: A 4 (210 × 297 mm)]>PIC FILE= "L_2001131FI.017303.EPS">(1).........Ilmoitus pysäköintivalaisintyypin- hyväksynnän myöntämisestä- hyväksynnän epäämisestä- hyväksynnän laajennuksesta- hyväksynnän peruuttamisesta- tuotannon lopettamisesta(2)säännön nro 77 mukaisestiHyväksyntänumero ... Laajennuksen numero ...1. Pysäköintivalaisintyypin merkintä ...2. Hehkulampun luokka(3) ...3. Säteilevän valon väri ...4. Kauppanimi tai tavaramerkki ...5. Valmistajan nimi ja osoite ...6. Tarvittaessa valmistajan edustajan nimi ja osoite ...7. Päivä, jona laite on toimitettu hyväksyttäväksi ...8. Hyväksyntätestien suorittamisesta vastaava tekninen tutkimuslaitos ...9. Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen päiväys ...10. Kyseisen laitoksen antaman testausselosteen numero ...11. Hyväksyntä(ä) myönnetty/laajennettu/evätty/peruutettu(4) ...12. Paikka: ...13. Päiväys ...14. Allekirjoitus ...15. Oheisesta piirroksesta N:o ... näkyy geometrinen asento, jossa laite asennetaan ajoneuvoon sekä laitteen vertailuakseli ja vertailupiste.(1) Viranomaisen nimi(2) Tarpeeton yliviivataan.(3) Pysäköintivalaisimista, joiden valonlähteet eivät ole vaihdettavia, ilmoitetaan valonlähteiden lukumäärä ja kokonaisteho.(4) Tarpeeton yliviivataan.LIITE 2Hyväksyntämerkki>PIC FILE= "L_2001131FI.017402.EPS">Valaisin, jossa on edellä esitetty hyväksyntämerkki, on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 77 mukaisesti, ja sen hyväksyntänumero on 002439. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä numeroa ilmaisevat, että hyväksyntä on myönnetty säännön nro 77 vaatimusten mukaisesti säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan.LIITE 3Valon jakautumisen vähimmäiskulmat(1)Kaikissa tapauksissa valon jakautumisen pienimmät pystykulmat ovat 15° vaakatason ylä- ja alapuolella.>PIC FILE= "L_2001131FI.017502.EPS">(1) Näissä kuvissa esitetyt kulmat soveltuvat ajoneuvon oikealle puolelle asennettaviksi tarkoitettuja laitteita varten. Nuolet osoittavat ajoneuvojen etuosaan.LIITE 4Fotometriset mittaukset1. MITTAUSMENETELMÄT1.1. Fotometristen mittausten aikana hajaheijastukset on estettävä tarkoituksenmukaisella suojauksella.1.2. Jotta mittausten tuloksia ei voitaisi kyseenalaistaa, mittaukset on suoritettava siten, että ne täyttävät seuraavat vaatimukset:1.2.1. mittausetäisyyden on oltava sellainen, että etäisyyden neliöjuurilakia voidaan soveltaa,1.2.2. mittauslaitteen on oltava sellainen, että ilmaisimen avauskulma valaisimen vertailukeskipisteestä katsottuna on 10' ja 1°:een välillä.1.2.3. Valovoimavaatimus tiettyyn havaintosuuntaan täyttyy, jos vaatimus täyttyy suuntaan, joka ei poikkea enempää kuin 15' havaintosuunnasta.2. VALOVOIMAN JAKAUTUMISEN VAKIOTAULUKKO>PIC FILE= "L_2001131FI.017602.EPS">2.1. Suunnat H = 0° ja V = 0° vastaavat vertailuakselia. (Ajoneuvossa se on vaakasuorassa ja yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa ja suunnattu haluttuun näkyvyyssuuntaan). Vertailuakseli kulkee vertailukeskipisteen kautta. Taulukon arvoista saadaan vähimmäisvalovoimat eri mittaussuuntiin prosentteina vähimmäisvaatimuksesta kunkin valaisimen akselilla (suunnassa H = 0° ja V = 0°).2.2. Valokuvion on 2 kohdassa ruudukkona esitetyllä valonjakautumisalueella oltava lähes yhdenmukainen, ts. valon voimakkuuden on kunkin ruudukon viivan muodostaman alueen osan suunnassa täytettävä vähintään vähimmäisprosenttiarvo, joka näkyy kyseistä suuntaa ympäröivillä viivoilla.3. SELLAISTEN VALAISIMIEN FOTOMETRINEN MITTAUSjotka sisältävät useita valonlähteitä Fotometrinen teho tarkastetaan:3.1. valonlähteiden, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta:valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön 8.1 kohdan mukaisesti,3.2. vaihdettavien hehkulamppujen osalta:jos ne on varustettu sarjavalmisteisilla 6,75 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, tuotettujen valovoima-arvojen on oltava tässä säännössä annetun ylä- ja alaraja-arvon välillä lisättynä valitulle hehkulampputyypille sallitulla valovirran poikkeamalla, kuten säännössä nro 37 kuvataan hehkulamppujen tuotannon osalta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vakiohehkulamppua kussakin yksittäisessä asennossa sen vertailuvalovirralla ja laskea kunkin asennon yksittäiset mittaukset yhteen.LIITE 5Säteilevän valon väri - KolmivärikoordinaatitPUNAINENraja keltaista vastaan Y <= 0,335raja violettia vastaan Z <= 0,008VALKOINENraja sinistä vastaan X >= 0,310raja keltaista vastaan X <= 0,500raja vihreää vastaan y <= 0,150 + 0,640 xraja vihreää vastaan Y <= 0,440raja violettia vastaan Y >= 0,050 + 0,750 xraja punaista vastaan Y >= 0,382RUSKEANKELTAINENraja keltaista vastaan Y <= 0,429raja punaista vastaan Y >= 0,398raja valkoista vastaan Z <= 0,007Valon väriä koskevien arvojen tarkastamisessa käytetään Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavaa valonlähdettä, jonka värilämpötila on 2854 K. Lampuissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava valaisimessa oleville valonlähteille tämän säännön 8.1 kohdan mukaisesti.LIITE 6Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen vähimmäisvaatimukset1. YLEISTÄ1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa.1.2. Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun valaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa tai jos valaisimen valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut) ja jos kaikki mittaukset tehdään jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V:1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista,1.2.2. jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista vakiohehkulamppua.1.3. Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun valaisin on varustettu vakiohehkulampulla, tai niiden valaisimien, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta silloin, kun kolorimetriset ominaisuudet tarkastetaan valaisimessa oleville valonlähteille.2. VALMISTAJAN SUORITTAMAN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUKSEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSETHyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin valaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti. Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.2.1. Testien luonneTässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ja kolorimetrisiä ominaisuuksia.2.2. Testimenetelmät2.2.1. Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.2.2.2. Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä hyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.2.2.3. Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittamien mittauksien kanssa.2.2.4. Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten.2.3. NäytteenottoValaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien valaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadun hallintaa.2.4. Mitatut ja tallennetut fotometriset ominaisuudetValaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia säännössä määrätyille liitteessä 4 lueteltujen pisteiden vähimmäisarvoille ja liitteessä 5 luetelluille värikoordinaateille.2.5. HyväksyttävyysperusteetValmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön 12.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.LIITE 7Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset1. YLEISTÄ1.1. Vaatimustenmukaisuutta koskevien vaatimusten katsotaan täyttyvän tämän säännön mahdollisten mekaanisten ja geometristen vaatimusten osalta, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.1.2. Fotometristen ominaisuuksien osalta sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla varustetun valaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa tai jos valaisimen valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut) ja jos kaikki mittaukset tehdään jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V:1.2.1. mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista.1.2.2. jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista vakiohehkulamppua.1.2.3. Valaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.1.3. Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun valaisin on varustettu vakiohehkulampulla, tai niiden valaisimien, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta silloin, kun kolorimetriset ominaisuudet tarkastetaan valaisimessa oleville valonlähteille.2. ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTOEnsimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä valaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.2.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi2.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos valaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat:2.1.1.1. näyte AA1: yksi valaisin 0 %yksi valaisin enintään 20 %A2: molemmat valaisimet yli 0 %mutta enintään 20 %siirrytään näytteeseen B2.1.1.2. näyte BB1: molemmat valaisimet 0 %2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.2.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi2.2.1. Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:2.2.1.1. näyte AA3: yksi valaisin enintään 20 %yksi valaisin yli 20 %mutta enintään 30 %2.2.1.2. näyte BB2: A2:n osaltayksi valaisin yli 0 %mutta enintään 20 %yksi valaisin enintään 20 %B3: A2:n osaltayksi valaisin 0 %yksi valaisin yli 20 %mutta enintään 30 %2.2.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.2.3. Hyväksyntä peruutetaanVaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:2.3.1. näyte AA4: yksi valaisin enintään 20 %yksi valaisin yli 30 %A5: molemmat valaisimet yli 20 %2.3.2. näyte BB4: A2: osaltayksi valaisin yli 0 %mutta enintään 20 %yksi valaisin yli 20 %B5: A2:n osaltamolemmat valaisimet yli 20 %B6: A2:n osaltayksi valaisin 0 %yksi valaisin yli 30 %2.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.3. TOISTETTU NÄYTTEENOTTOA3:n, B2:n ja B3:n osalta toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta valaisimesta koostuvat kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi) suoritetaan kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta.3.1. Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi3.1.1. Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:3.1.1.1. näyte CC1: yksi valaisin 0 %yksi valaisin enintään 20 %C2: molemmat valaisimet yli 0 %mutta enintään 20 %siirrytään näytteeseen D3.1.1.2. näyte DD1: C2:n osaltamolemmat valaisimet 0 %3.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.3.2. Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi3.2.1. Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:3.2.1.1. näyte DD2: C2:n osaltayksi valaisin yli 0 %mutta enintään 20 %yksi valaisin enintään 20 %3.2.1.2. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.3.3. Hyväksyntä peruutetaanVaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 13 kohtaa sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat:3.3.1. näyte CC3: yksi valaisin enintään 20 %yksi valaisin yli 20 %C4: molemmat valaisimet yli 20 %3.3.2. näyte DD3: C2:n osaltayksi valaisin 0 tai yli 0 %yksi valaisin yli 20 %3.3.3. tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.Kuva 1>PIC FILE= "L_2001131FI.018401.EPS">


text:
 21.3.2013
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 81/8
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 208/2012
 tas-7 ta’ Diċembru 2012
 li temenda l-Anness II (Regolamenti tekniċi, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni) tal-Ftehim ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (“il-Ftehim ŻEE”), u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 459/2012 tad-29 ta’ Mejju 2012 li jemenda r-Regolament (KE) Nru 715/2007 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill u r-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 692/2008 fir-rigward ta’ emissjonijiet ta’ vetturi ħfief għall-passiġġieri u ta’ vetturi kummerċjali (Euro 6) (1) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (2)
 L-Anness II tal-Ftehim ŻEE għandu għalhekk jiġi emendat skont dan,
 ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 L-inċiż li ġej għandu jiġi miżjud mal-punt 45zt (ir-Regolament (KE) Nru 715/2007 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) u 45zu (ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 692/2008) tal-Kapitolu I tal-Anness II għall-Ftehim ŻEE:
 “—
 32012 R 0459: Ir-Regolament tal-Kummissjoni (UE) Nru 459/2012 tad-29 ta’ Mejju 2012 (ĠU L 142, 1.6.2012, p. 16).”
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolament (UE) Nru 459/2012 bil-lingwa Islandiża u b’dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, għandhom ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fit-8 ta’ Diċembru 2012, sakemm in-notifiki kollha fl-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ŻEE jkunu saru lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fit-Taqsima taż-ŻEE, u fis-Suppliment taż-ŻEE, ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, is-7 ta’ Diċembru 2012.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Atle LEIKVOLL
 (1) ĠU L 142, 1.6.2012, p. 16.
 (*) L-ebda rekwiżiti kostituzzjonali ma huma indikati.