text:
 Avis juridique important
 |
 22000D0511(02)
 Decision of the EEA Joint Committee No 14/1999 of 29 January 1999 amending Annex XXI (Statistics) to the EEA Agreement
 Official Journal L 112 , 11/05/2000 P. 0073 - 0074
 Decision of the EEA Joint CommitteeNo 14/1999of 29 January 1999amending Annex XXI (Statistics) to the EEA AgreementTHE EEA JOINT COMMITTEE,Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as adjusted by the Protocol adjusting the Agreement on the European Economic Area, hereinafter referred to as "the Agreement", and in particular Article 98 thereof,Whereas Annex XXI to the Agreement was amended by Decision of the EEA Joint Committee No 38/98 of 30 April 1998(1);Whereas it has become necessary, in order to maintain the homogeneity of the Agreement in the area of statistics and in order to ensure the production and dissemination of coherent and comparable statistical information for describing and monitoring all relevant economic, social and environmental aspects of the European Economic Area, to incorporate into Annex XXI to the Agreement a number of legal acts adopted by the European Community during the time which has passed since the last amendments were made to Annex XXI,HAS DECIDED AS FOLLOWS:Article 1Annex XXI to the Agreement shall be amended as specified in the Annex to this Decision.Article 2The texts of Council Regulation (EC) No 374/98(2), Commission Regulation (EC) No 2317/97(3) and Commission Regulation (EC) No 2454/97(4) in the Icelandic and Norwegian languages, which are annexed to the respective language versions of this Decision are authentic.Article 3This Decision shall enter into force on 30 January 1999, provided that all the notifications under Article 103(1) of the Agreement have been made to the EEA Joint Committee.Article 4This Decision shall be published in the EEA section of, and in the EEA supplement to, the Official Journal of the European Communities.Done at Brussels, 29 January 1999.For the EEA Joint CommitteeThe PresidentF. Barbaso(1) OJ L 310, 19.11.1998, p. 27.(2) OJ L 48, 19.2.1998, p. 6.(3) OJ L 321, 22.11.1997, p. 19.(4) OJ L 340, 11.12.1997, p. 24.ANNEXto Decision of the EEA Joint Committee No 14/1999Annex XXI (Statistics) to the EEA Agreement shall be amended as specified below.A. FOREIGN TRADE STATISTICS1. The following shall be added in point 8 (Council Regulation (EC) No 1172/95): ", as amended by:- 398 R 0374: Council Regulation (EC) No 374/98 of 12 February 1998 (OJ L 48, 19.2.1998, p. 6)."2. Point 9 (Commission Regulation (EC) No 895/97) shall be replaced by the following:"9. 397 R 2317: Commission Regulation (EC) No 2317/97 of 21 November 1997 on the country nomenclature for the external trade statistics of the Community and statistics of trade between Member States (OJ L 321, 22.11.1997, p. 19)."B. ECONOMIC STATISTICSThe following point shall be inserted after point 19e (Commission Decision 97/178/EC, Euratom)"19f. 397 R 2454: Commission Regulation (EC) No 2454/97 of 10 December 1997 laying down detailed rules for the implementation of Council Regulation (EC) No 2494/95 as regards minimum standards for the quality of HICP weightings (OJ L 340, 11.12.1997, p. 24)."


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 110 HR 5239 IH: To amend the Internal Revenue Code of 1986 to provide
 U.S. House of Representatives
 2008-02-06
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I
 110th CONGRESS
 2d Session
 H. R. 5239
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 February 6, 2008
 Mr. Porter (for
 himself and Ms. Schwartz) introduced
 the following bill; which was referred to the
 Committee on Ways and
 Means
 A BILL
 To amend the Internal Revenue Code of 1986 to provide
 that the proceeds of qualified mortgage bonds may be used to provide
 refinancing for subprime loans, to provide a temporary increase in the volume
 cap for qualified mortgage bonds used to provide that refinancing, and for
 other purposes.
 1.Modifications and increased
 volume cap with respect to qualified mortgage bonds used to refinance subprime
 loans
 (a)Use of qualified
 mortgage bonds proceeds for subprime refinancing loansSection 143(k) of the Internal Revenue Code
 of 1986 (relating to other definitions and special rules) is amended by adding
 at the end the following new paragraph:
 (12)Special rules
 for subprime refinancings
 (A)In
 generalIn the case of a
 residence which was originally financed by the mortgagor through a qualified
 subprime loan, this section shall be applied with the following
 modifications:
 (i)Subsection (i)(1)
 (relating to mortgages must be new mortgages) shall not apply.
 (ii)Subsection
 (a)(2)(D)(i) shall be applied by substituting 12-month period
 for 42-month period each place it appears.
 (iii)Subsection (d)
 (relating to 3-year requirement) shall not apply.
 (iv)Subsection (e) (relating to purchase price
 requirement) shall be applied by using the market value of the residence at the
 time of refinancing in lieu of the acquisition cost.
 (B)Qualified
 subprime loanThe term qualified subprime loan means
 an adjustable rate single-family residential mortgage loan originated after
 December 31, 2001, and before January 1, 2008, that the bond issuer determines
 would likely cause financial hardship to the borrower if not refinanced.
 (C)TerminationThis
 paragraph shall not apply to any bonds issued after December 31,
 2010.
 .
 (b)Increase in
 volume cap for qualified mortgage bonds used to refinance subprime
 loans
 (1)In
 generalSubsection (d) of
 section 146 of the Internal Revenue Code of 1986 is amended by adding at the
 end the following new paragraph:
 (5)Increase for 2008
 and set aside for qualified mortgage bonds used to refinance qualified subprime
 loans
 (A)In
 generalThe State ceiling for
 each State for calendar year 2008 (determined without regard to this paragraph)
 shall be increased by an amount which bears the same ratio to $15,000,000,000
 as—
 (i)the State ceiling
 for such State for such year (as so determined) bears to
 (ii)the aggregate of
 the State ceilings for all States (as so determined) for such year.
 (B)Set
 aside
 (i)In
 generalNot less than an
 amount equal to each State’s increase in the State ceiling under subparagraph
 (A) shall be allocated solely for the purpose of qualified mortgage issues
 which meets the requirement of clause (ii).
 (ii)RequirementA qualified mortgage issue meets the
 requirement of this clause if all the financing provided by the issue is used
 to refinance qualified subprime loans (as defined in section 143(k)(12)(B)) to
 which section 143(k)(12)
 applies.
 .
 (2)Carryforward of
 unused limitationsSubsection (f) of section 146 of such Code is
 amended by adding at the end the following new paragraph:
 (6)Special rules
 for increased volume cap under subsection (d)(5)
 (A)In
 generalNo amount which is attributable to the increase under
 subsection (d)(5) may be used—
 (i)for a carryforward
 purpose other than issuing qualified mortgage bonds which meet the requirement
 of subsection (d)(5)(B)(ii), and
 (ii)to issue any bond
 after December 31, 2010.
 (B)Ordering
 rulesFor purposes of subparagraph (A), any carryforward of an
 issuing authority’s volume cap for calendar year 2008 shall be treated as
 attributable to such increase to the extent of such
 increase.
 .
 (c)Alternative
 minimum tax
 (1)In
 generalClause (ii) of
 section 57(a)(5)(C) of the Internal Revenue Code of 1986 is amended by striking
 shall not include and all that follows and inserting
 shall not include—(I)any qualified 501(c)(3) bond (as defined in
 section 145), or
 (II)any qualified
 mortgage bond (as defined in section 143(a)) or qualified veterans’ mortgage
 bond (as defined in section 143(b)) issued after December 31, 2007, and before
 January 1,
 2011.
 .
 (2)Conforming
 amendmentThe heading for section 57(a)(5)(C)(ii) of such Code is
 amended by striking qualified
 501(c)(3) bonds and inserting certain bonds.
 (d)Effective
 dateThe amendments made by this section shall apply to bonds
 issued after December 31, 2007.


jurisdiction: EU

text:
 31.8.2016
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 234/10
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/1440 AL COMISIEI
 din 30 august 2016
 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1308/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de instituire a unei organizări comune a piețelor produselor agricole și de abrogare a Regulamentelor (CEE) nr. 922/72, (CEE) nr. 234/79, (CE) nr. 1037/2001 și (CE) nr. 1234/2007 ale Consiliului (1),
 având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în ceea ce privește sectorul fructelor și legumelor și sectorul fructelor și legumelor prelucrate (2), în special articolul 136 alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.
 (2)
 Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 30 august 2016.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală
 (1) JO L 347, 20.12.2013, p. 671.
 (2) JO L 157, 15.6.2011, p. 1.
 ANEXĂ
 Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 (EUR/100 kg)
 Codul NC
 Codul țării terțe (1)
 Valoarea forfetară de import
 0702 00 00
 MA
 168,9
 ZZ
 168,9
 0707 00 05
 TR
 179,1
 ZZ
 179,1
 0709 93 10
 TR
 133,1
 ZZ
 133,1
 0805 50 10
 AR
 137,6
 CL
 187,3
 TR
 156,0
 UY
 185,1
 ZA
 183,1
 ZZ
 169,8
 0806 10 10
 EG
 230,9
 TR
 127,5
 ZZ
 179,2
 0808 10 80
 AR
 120,9
 BR
 106,9
 CL
 155,3
 NZ
 131,3
 UY
 93,1
 ZA
 94,3
 ZZ
 117,0
 0808 30 90
 AR
 93,2
 CL
 103,1
 TR
 136,8
 ZA
 115,9
 ZZ
 112,3
 0809 30 10 , 0809 30 90
 TR
 130,6
 ZZ
 130,6
 (1) Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (UE) nr. 1106/2012 al Comisiei din 27 noiembrie 2012 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 471/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind statisticile comunitare privind comerțul exterior cu țările terțe, în ceea ce privește actualizarea nomenclatorului țărilor și teritoriilor (JO L 328, 28.11.2012, p. 7). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.


type: caselaw

text:
 20.12.2008
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 327/19
 2008 m. spalio 21 d. pareikštas ieškinys byloje Europos Bendrijų Komisija prieš Portugalijos Respubliką
 (Byla C-458/08)
 (2008/C 327/31)
 Proceso kalba: portugalų
 Šalys
 Ieškovė: Europos Bendrijų Komisija, atstovaujama E. Traversa ir P. Guerra e Andrade
 Atsakovė: Portugalijos Respublika
 Ieškovės reikalavimai
 —
 Pripažinti, kad Portugalijos Respublika, tokius pačius reikalavimus nustačiusi statybos paslaugų teikimui kaip ir steigimuisi, neįvykdė įsipareigojimų pagal EB 49 straipsnį.
 —
 Priteisti iš Portugalijos Respublikos bylinėjimosi išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Pagal Portugalijos įstatymą dėl atėjimo į statybų sektorių ir nuolatinės veiklos jame (Decreto-Lei Nr. 12/2004) statybų veiklai vykdyti Portugalijoje reikalinga licencija.
 Nė viena bendrovė be jokios išimties negali Portugalijoje vykdyti statybų, rekonstrukcijos, pristatymo, pakeitimo, remonto, konservavimo, valymo, restauravimo ar griovimo darbų, kitaip tariant, negali atlikti jokių su statybomis susijusių darbų, negavusi išankstinio Portugalijos valdžios institucijų leidimo.
 Portugalijos konkurencijos teisės aktais nustatytas draudimas bendrovėms, įskaitant ir Bendrijos bendroves, teikti statybos paslaugas Portugalijoje be išankstinio Portugalijos valdžios institucijos leidimo ateiti į statybų sektorių yra EB 49 straipsnio pažeidimas.
 Portugalijos teisės aktuose nustatyti reikalavimai atėjimui į statybų sektorių yra tokie patys kaip ir steigimuisi nustatyti reikalavimai. Portugalijos teisės aktuose nedaromas skirtumas tarp steigimosi ir laikino paslaugų teikimo.
 Kad galėtų teikti paslaugas Portugalijoje, kitoje valstybėje narėje įsisteigusios bendrovės turi atitikti visus steigimuisi keliamus reikalavimus, o tai iš tikrųjų reiškia, kad tos statybų bendrovės neturi kitos išeities kaip tik steigtis Portugalijoje. Tokiu reikalavimu rimtai ribojama laisvė teikti paslaugas.
 Nuolatinei veiklai keliami reikalavimai taip pat prilygsta laisvės teikti paslaugas ribojimui, nes pagal juos neįmanoma laikinai teikti statybos paslaugų.
 Portugalijos Respublikos pateiktos priežastys ribojimams pagrįsti nebuvo įrodytos ir į jas negalima atsižvelgti.


text:
 20.3.2017
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 86/17
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-Korkein oikeus (il-Finlandja) fit-13 ta’ Jannar 2017 – Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp. vs Rajavartiolaitos
 (Kawża C-15/17)
 (2017/C 086/22)
 Lingwa tal-kawża: il-Finlandiż
 Qorti tar-rinviju
 Korkein oikeus.
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: Bosphorus Queen Shipping Ltd Corp.
 Konvenut: Rajavartiolaitos
 Domandi preliminari
 1)
 It-termini “kosta jew lil interessi relatati” li jinsabu fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar u fl-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35 (1), għandhom jiġu interpretati skont id-definizzjoni tat-termini “interessi konnessi” [traduzzjoni mhux uffiċjali] li jinsabu fl-Artikolu II(4) tal-Konvenzjoni Internazzjonali tal-1969 dwar l-Intervent fil-Baħar Miftuħ f’Każi ta’ Aċċidenti ta’ Tniġġis miż-Żejt?
 2)
 Skont id-definizzjoni li tinsab fl-Artikolu II(4)(c) tal-Konvenzjoni tal-1969, imsemmija fl-ewwel domanda preliminari, it-termini “interessi konnessi” jirreferu b’mod partikolari għall-benesseri tar-reġjun ikkunsidrat, inkluż il-konservazzjoni tar-riżorsi bijoloġiċi marini, tal-fawna u tal-flora. Id-dispożizzjoni ċċitata iktar ’il fuq tirreferi wkoll għall-konservazzjoni tar-riżorsi bijoloġiċi, tal-fawna u tal-flora taż-żona ekonomika esklużiva jew tikkonċerna biss il-konservazzjoni tal-interessi tar-reġjun kostali?
 3)
 Fil-każ ta’ risposta negattiva għall-ewwel domanda preliminari, x’għandu jinftiehem bit-termini “kosta jew lil interessi relatati” li jinsabu fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar u fl-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35?
 4)
 Xi jfissru t-termini “riżorsi tal-baħar territorjali jew taż-żona ekonomika esklussiva tiegħu” li jinsabu fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar, kif ukoll it-termini “riżorsi [fil-baħar territorjali jew żona ekonomika esklużiva ta’] dak l-Istat” li jinsabu fl-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35? Il-kunċett ta’ riżorsi bijoloġiċi jirreferi unikament għall-ispeċi maqbuda jew jirreferi wkoll għall-ispeċi assoċjati mal-ispeċi maqbuda jew li huma dipendenti fuqhom, imsemmija fl-Artikolu 61(4) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar, bħal pereżempju l-ispeċi ta’ fawna u ta’ flora li l-ispeċi maqbuda jieklu minnhom?
 5)
 Kif għandu jiġi interpretat it-terminu “theddid” li jinsab fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar u fid-Direttiva 2005/35? In-natura ta’ dan ir-riskju tista’ tiġi stabbilita permezz tal-kunċett ta’ riskju astratt jew tal-kunċett ta’ riskju konkret jew anki permezz ta’ metodu ieħor?
 6)
 Waqt l-evalwazzjoni tal-kundizzjonijiet tal-kompetenza tal-Istat kostali, li tinsab fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar u fl-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35, għandu jiġi kkunsidrat li ħsara kbira li kienet jew hemm ir-riskju li tinħoloq tikkostitwixxi konsegwenzi iktar gravi minn tniġġis sinjifikattiv tal-ambjent marittimu, li kien jew hemm ir-riskju li jinħoloq, fis-sens tal-Artikolu 220(5) tal-Konvenzjoni tal-liġi dwar il-baħar? Kif għandu jiġi ddefinit it-tniġġis sinjifikattiv tal-ambjent marittimu u kif għandha tittieħed inkunsiderazzjoni l-evalwazzjoni tal-ħsara kbira li kienet jew hemm ir-riskju li tinħoloq?
 7)
 Liema huma l-elementi li għandhom jittieħdu inkunsiderazzjoni matul l-evalwazzjoni tal-importanza tal-ħsara li nħolqot jew li hemm ir-riskju li tinħoloq? Matul din l-evalwazzjoni, għandha tingħata importanza, pereżempju għat-tul u għall-portata ġeografika tal-effetti dannużi li jimmanifestaw ruħhom bħala forma ta’ ħsara? Fil-każ ta’ risposta affermattiva għal din id-domanda, kif għandhom jiġu evalwati t-tul u l-portata tal-ħsarat?
 8)
 Id-Direttiva 2005/35 tistabbilixxi regoli minimi u ma tipprekludix l-adozzjoni, mill-Istati Membri, ta’ miżuri iktar stretti, konformi mad-dritt internazzjonali, kontra t-tniġġiż ikkawżat mill-vapuri [Artikolu 1(2)]. Il-possibbiltà li jiġu applikati dispożizzjonijiet iktar stretti tapplika wkoll għall-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35, li jirregola l-kompetenza tal-Istat kostali sabiex jintervjeni kontra vapur fi tranżitu?
 9)
 Matul l-interpretazzjoni tal-kundizzjonijiet tal-kompetenza tal-Istat kostali, iddefiniti fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar u fl-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35, għandha tingħata importanza għall-kundizzjonijiet ġeografiċi u ekoloġiċi u għall-vulnerabbiltà taż-żona tal-baħar Baltiku?
 10)
 It-termini “evidenza oġġettiva ċara” li jinsabu fl-Artikolu 220(6) tal-Konvenzjoni dwar il-liġi tal-baħar, kif ukoll it-termini “evidenza ċara u oġġettiva” li jinsabu fl-Artikolu 7(2) tad-Direttiva 2005/35 jirreferu mhux biss għall-prova dwar it-twettiq, mill-vapur, tal-ksur imsemmi fid-dispożizzjonijiet iċċitati iktar ’il fuq, iżda wkoll għall-prova taċ-ċirkustanzi tar-rimi? Liema tip ta’ prova għandha tkun meħtieġa sabiex tintwera l-eżistenza tar-riskju li ħsara kbira tiġi kkawżata lill-kosta jew lil interessi relatati jew kull riżors tal-baħar territorjali jew taż-żona ekonomika esklużiva, jiġifieri pereżempju lill-għasafar, lill-ħut u lill-ambjent marittimu taż-żona? Ir-rekwiżit ta’ evidenza oġġettiva ċara/evidenza ċara u oġġettiva jfisser li, pereżempju, l-evalwazzjoni tal-konsegwenzi dannużi tar-rimi ta’ żejt għandha dejjem tkun ibbażata fuq studji u fuq riċerki konkreti li jirrigwardaw il-konsegwenzi tar-rimi ta’ żejt li seħħ?
 (1) Direttiva tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill 2005/35, tas-7 ta’ Settembru 2005, dwar it-tniġġiż ikkawżat minn vapuri u l-introduzzjoni ta’ sanzjonijiet għal ksur (ĠU 2005 L 255, p. 11), kif emendata bid-Direttiva 2009/123/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-21 ta’ Ottubru 2009 (ĠU 2009, L 280, p. 52).


type: other

text:
VSL sklep I Cpg 619/2009
 ECLI:SI:VSLJ:2009:I.CPG.619.2009
 VSL0055690
 PRAVO DRUŽB - STATUSNO PRAVO - ZAVAROVANJE TERJATEV
 izključitev družbenika iz družbe - sodna izključitev družbenika iz družbe - regulacijska začasna odredba
 Če sprta družbenika ne dosežeta soglasja o prenehanju družbe, poslovodja ne sme izvajati ukrepov, ki bi onemogočili delovanje družbe. Osnovni namen kapitalske družbe je namreč njeno delovanje zaradi ustvarjanja dobička, na katerega spor med družbenikoma naj ne bi imel nobenega vpliva. Z začasno odredbo v cilju obnavljanja delovanja podjetja se torej lahko začasno regulira stanje, ki je usmerjeno v ohranjanje opravljanja dejavnosti družbe z namenom pridobivanja dobička. Vendar je tudi vsaka regulacijska začasna odredba vezana na obstoj zakonskih predpostavk za njeno izdajo.
 Pritožnica sama nosi svoje pritožbene stroške.
 Z uvodoma citiranim sklepom je sodišče prve stopnje zavrnilo predlog tožeče stranke za izdajo začasne odredbe, z naslednjo vsebino:
 " 1. Družbi A.A., d.o.o., se od izdaje začasne odredbe do pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe iz tega spora:
 prepoveduje odtujitev in obremenitev premičnin, to je zalog, strojev, izdelkov, polizdelkov, orodja, avtomobila z reg. št. 1, avtomobila z reg. št. 2, avtomobila z reg. št. 3, avtomobila z reg. št. 4, avtomobila z reg. št. 5, avtomobila z reg. št. 6, avtomobila z reg. št. 7, avtomobila z reg. št. 8, avtomobila z reg. št. 8, avtomobila z reg. št. 10, avtomobila z reg. št. 11 in ostalih avtomobilov, ki so last družbe A.A., d.o.o. oziroma se nahajajo v prostorih družbe A.A., d.o.o. na naslovu XX in na naslovu YY z zaznambo prepovedi v registru neposestnih zastavnih pravic in zarubljenih premičnin ter hrambo teh stvari na sedežu družbe ter zaznambo prepovedi pri upravnem organu, ki vodi evidenco lastnikov motornih vozil
 prepoveduje odtujitev in obremenitev nepremičnine parc. št. ZZ S – stavbišče v izmeri 745 m2, vpisani pri vl. št. WW k.o. B.B. last družbe A.A., d.o.o. do celote z zaznambo prepovedi v zemljiški knjigi Okrajnega sodišča v B.B.
 2. Ugovor in pritožba zoper to začasno odredbo ne zadrži izvršitve.
 3. Tožena stranka C.C. je dolžna tožeči stranki D.D. v 15 dneh povrniti stroške tega postopka skupaj z zakonskimi zamudnimi obrestmi, ki tečejo od prvega dne po poteku paricijskega roka dalje do plačila, pod izvršbo“.
 Tožeča stranka se je zoper sklep pravočasno pritožila, uveljavljala je pritožbene razloge bistvene kršitve določb pravdnega postopka, zmotne uporabe materialnega prava ter nepopolne in zmotne ugotovitve dejanskega stanja, s predlogom pritožbenemu sodišču, da ji ugodi, izpodbijani sklep spremeni tako, da začasno odredbo izda; podredno pa razveljavitev sklepa in vrnitev zadeve sodišču prve stopnje v nov postopek.
 Pritožnica očita sodišču prve stopnje, da se pri odločitvi ni opredelilo do zatrjevane verjetnosti tožnikove terjatve na izključitev družbenika iz družbe in da ni upoštevalo materialnopravnih posledic sodbe na izključitev kateregakoli od družbenikov, ki se sodno izključujeta iz družbe. Pritožbeno sodišče sicer pritrjuje njenemu stališču, da v primeru spora med družbenikoma, v katerem drug drugega izključujeta iz družbe, poslovodja ne sme sprejemati takih odločitev, ki bi zavirale poslovanje družbe ali celo zmanjševale njeno premoženje. Če sprta družbenika ne dosežeta enotnega soglasja o prenehanju družbe, poslovodja ne sme izvajati ukrepov, ki bi onemogočili delovanje družbe. Osnovni namen kapitalske družbe je namreč njeno delovanje zaradi ustvarjanja dobička, na katerega spor med družbenikoma naj ne bi imel nobenega vpliva. Pravilno je pritožničino stališče, da bo tisti izmed dveh družbenikov, ki bo v konkretnem primeru s sodno odločbo izključen iz družbe, upravičen do vrednosti svojega poslovnega deleža po stanju na dan izključitve. Pri tem sicer zmotno meni, da je izključenemu družbeniku dolžan izplačati njegov delež družbenik, ki bo v družbi ostal, saj je v tem primeru dolžnik za izplačilo sama družba (6. odstavek 502. člena ZGD-1). Ne glede na zmotno pravno stališče o materialnopravnih posledicah izključitve družbenika, pritožbeno sodišče pritrjuje pritožniku, da je v primeru, če poslovodja v teku spora ne izpolnjuje svojih dolžnosti v cilju obstoja in delovanja družbe, pač pa družbo izčrpava, tako ravnanje lahko škodljivo tako za družbo, saj vodi k njenemu prenehanju, glede katerega pa družbenika nista dosegla soglasja, kot za družbenika, če se s tem zmanjšuje vrednost njunega deleža. Z začasno odredbo v cilju ohranjanja delovanja podjetja se torej lahko začasno regulira stanje, ki je usmerjeno v ohranjanje opravljanja dejavnosti družbe z namenom pridobivanja dobička. Vendar je tudi vsaka regulacijska začasna odredba vezana na obstoj zakonskih predpostavk za njeno izdajo. Ex lege z izključitvijo družbenika iz družbe preneha poslovni delež tega družbenika v družbi in vse s tem deležem povezane pravice in obveznosti (1. odstavek 502. člena ZGD-1), vpis izključitve družbenika v sodnem registru pa lahko preostali družbenik doseže s predlogom na podlagi pravnomočne sodbe (2. točka 2. odstavka 44. člena Uredbe o vpisu družb in drugih pravnih oseb v sodni register). Tožeča stranka ni izkazala, da bi bila zaradi ravnanj tožene stranke v primeru, da bo izključena iz družbe, izvedba vpisa izključitve družbenika oteževana ali onemogočena. Zato začasna odredba v zavarovanje njene nedenarne terjatve ni potrebna niti ni utemeljena. Šele v pritožbi pa zatrjuje, da želi z začasno odredbo zavarovati terjatev, ki ji bo nastala do tožene stranke po pravnomočni odločitvi sodišča o izključitvi enega družbenika iz družbe. Navedena dejstva so neupoštevne pritožbene novote, sicer pa tudi v nasprotju s predlogom, da naj začasna odredba velja do pravnomočnosti in izvršljivosti sodbe v sporu na izključitev tožene stranke kot družbenika. Pritožnik z navedbami v pritožbi o materialnopravnih posledicah pravnomočne sodbe o izključitvi družbenika, ki je v izplačilu vrednosti deleža, nakazuje na namen zavarovanja denarne terjatve. Vendar v primeru, da bo en družbenik izključen iz družbe, zgolj na tej podlagi tožeči stranki ne bo nastala terjatev do tožene stranke, pač pa bo na tej podlagi nastala terjatev izključenega družbenika do družbe za izplačilo vrednosti njegovega poslovnega deleža, zato pogoji za izdajo začasne odredbe tudi po tej podlagi ne bi bili podani. Pri tem pritožbeno sodišče pritožniku še odgovarja, da predlagane začasne odredbe v zvezi z zatrjevanimi dejstvi v predlogu ni mogoče presojati kot sredstvo zavarovanja tožnikove terjatve zoper toženo stranko kot poslovodjo družbe, saj tožeča stranka njene izdaje ni predlagala v zvezi z zahtevkom zoper poslovodjo (3. odstavek 503. člena ZGD-1). Take tožbe ni niti vložila niti napovedala, izdajo začasne odredbe pa je predlagala zoper toženo stranko izključno v sporu zaradi njene izključitve iz družbe.
 Sicer pa tožeča stranka tudi po oceni pritožbenega sodišča ni uspela izpodbiti pravilne ocene sodišča prve stopnje o neizkazanih neškodljivih posledicah izdane začasne odredbe pri nadaljnjem poslovanju družbe v delu, ki se nanaša na prepoved odtujevanja premičnin. Pritožbeno sodišče ne more kot logične sprejeti njene trditve, da bi bila prepoved prodaje zalog, polizdelkov, izdelkov in avtomobilov neškodljiva za delovanje podjetja, če se to ukvarja tudi s prodajo. Pritožnik namreč ni izkazal, da družba opravlja izključno dejavnost servisiranja viličarjev, ki jo vodi on. V primeru, če so tehnični predmeti namenjeni prodaji, se bo v primeru sodne prepovedi njihove prodaje do zaključka spora njihova vrednost zaradi tehnične zastarelosti samo zmanjševala, zato tudi iz tega razloga z izdajo začasne odredbe ne bi bil dosežen namen ohranitve vrednosti podjetja do dneva izključitve enega družbenika iz družbe.
 S tem je pritožbeno sodišče odgovorilo na navedbe pritožbe, ki so odločilnega pomena, ter odločilo, da neutemeljeno pritožbo zavrne in sklep sodišča prve stopnje o zavrnitvi predlagane začasne odredbe potrdi (2. točka 364. člena ZPP v zvezi s 15. in 239. členom ZIZ).
 Ker tožeča stranka s pritožbo ni uspela, sama nosi svoje pritožbene stroške (1. odstavek 165. člena v zvezi s 1. odstavkom 154. člena ZPP, oba v zvezi s 15. in 239. členom ZIZ).
 ZGD-1 člen 502, 502/1, 502/6, 503/3.
 P2RvYy0yMDEwMDQwODE1MjQ0ODgw


text:
 17.12.2014
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 360/15
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1337/2014
 af 16. december 2014
 om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 947/2014 og (EU) nr. 948/2014 for så vidt angår sidste frist for indgivelse af ansøgninger om støtte til privat oplagring af smør og skummetmælkspulver
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1), særlig artikel 18, stk. 2, artikel 20, litra c), f), l), m), og n), og artikel 223, stk. 3, litra c),
 under henvisning til Rådets forordning (EU) nr. 1370/2013 af 16. december 2013 om foranstaltninger til fastsættelse af støtte og restitutioner i forbindelse med den fælles markedsordning for landbrugsprodukter (2), særlig artikel 4,
 under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1306/2013 af 17. december 2013 om finansiering, forvaltning og overvågning af den fælles landbrugspolitik og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 352/78, (EF) nr. 165/94, (EF) nr. 2799/98, (EF) nr. 814/2000, (EF) nr. 1290/2005 og (EF) nr. 485/2008 (3), særlig artikel 62, stk. 2, litra b), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 947/2014 (4) og (EU) nr. 948/2014 (5) åbnede for privat oplagring af henholdsvis smør og skummetmælkspulver i betragtning af den særligt vanskelige markedssituation, som navnlig skyldes den russiske regerings forbud mod import af mejeriprodukter fra EU til Rusland.
 (2)
 Disse forordninger fastsætter, at ansøgninger om støtte kan indgives frem til den 31. december 2014.
 (3)
 Priserne på smør og skummetmælkspulver i EU er faldet yderligere, og den nedadgående tendens vil sandsynligvis fortsætte.
 (4)
 Set i lyset af den aktuelle markedssituation er det hensigtsmæssigt at forlænge ordningen for støtte til privat oplagring af smør og skummetmælkspulver.
 (5)
 Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelsen fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 Ændring af forordning (EU) nr. 947/2014
 I artikel 5 i forordning (EU) nr. 947/2014 ændres datoen »den 31. december 2014« til »den 28. februar 2015«.
 Artikel 2
 Ændring af forordning (EU) nr. 948/2014
 I artikel 5 i forordning (EU) nr. 948/2014 ændres datoen »den 31. december 2014« til »den 28. februar 2015«.
 Artikel 3
 Ikrafttræden
 Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2014.
 På Kommissionens vegne
 Jean-Claude JUNCKER
 Formand
 (1) EFT L 347 af 20.12.2013, s. 671.
 (2) EFT L 346 af 20.12.2013, s. 12.
 (3) EFT L 347 af 20.12.2013, s. 549.
 (4) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 947/2014 af 4. september 2014 om åbning for privat oplagring af smør og forudfastsættelse af støttebeløbet (EUT L 265 af 5.9.2014, s. 15).
 (5) Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 948/2014 af 4. september 2014 om åbning for privat oplagring af skummetmælkspulver og forudfastsættelse af støttebeløbet (EUT L 265 af 5.9.2014, s. 18).


text:
 Viktigt rättsligt meddelande
 |
 52005SC0646
 Utkast till gemensamma EES-kommitténs beslut om ändring av bilaga XI (Teletjänster) till EES-avtalet - Utkast till gemenskapens gemensamma ståndpunkt /* SEK/2005/0646 slutlig */
 [pic] | EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION |Bryssel den 19.5.2005SEK(2005) 646 slutligUtkast tillGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUTom ändring av bilaga XI (Teletjänster) till EES-avtalet- Utkast till gemenskapens gemensamma ståndpunkt - (framlagt av kommissionen)MOTIVERING1. För att trygga erforderlig rättssäkerhet och juridisk enhetlighet skall Gemensamma EES-kommittén införliva all relevant gemenskapslagstiftning med EES-avtalet så snart som möjligt efter det att den antagits.2. Gemensamma EES-kommittén bör därför ändra bilaga XI (Teletjänster) till EES-avtalet genom att anta det bifogade utkastet till beslut rörande- 32004 R 0460 : Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 460/2004 av den 10 mars 2004 om inrättandet av europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (EUT L 77, 13.3.2004, s. 1)3. Utkastet till Gemensamma EES-kommitténs beslut utgör ramen för ett deltagande av Eftastaterna i EES i Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet. Det innehåller framför allt bestämmelser om det ekonomiska bidraget från Eftastaterna i EES och formerna för deras deltagande i den styrelse som upprättas genom förordningen, d.v.s. ett oinskränkt deltagande men utan rösträtt.4. Enligt artikel 1.3 a i rådets förordning (EG) nr 2894/94 om formerna för genomförandet av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet skall rådet besluta om gemenskapens ståndpunkt när det gäller beslut om att utsträcka gemenskapslagstiftning till att även gälla EES när samtidigt väsentliga ändringar av denna lagstiftning införs.5. Utkastet till Gemensamma EES-kommitténs beslut överlämnas till rådet för godkännande. Kommissionen har för avsikt att lägga fram gemenskapens ståndpunkt i Gemensamma EES-kommittén så snart som möjligt därefter.Utkast tillGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉNS BESLUTom ändring av bilaga XI (Teletjänster) till EES-avtaletGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat ”avtalet”, särskilt artikel 98 i detta, ochav följande skäl:(1) Bilaga XI till avtalet ändrades genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr .../... av den ...[1].(2) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 460/2004 av den 10 mars 2004 om inrättandet av europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet[2] syftar till att förbättra gemenskapens, medlemsstaternas och således även näringslivets förmåga att förebygga och lösa problem som rör nät- och informationssäkerhet.(3) Den verksamhet som bedrivs av Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet kan påverka nät- och informationssäkerhetsproblem inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.(4) Förordning (EG) nr 460/2004 bör därför införlivas med avtalet i syfte att möjliggöra ett oinskränkt deltagande av Eftastaterna i Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Bilaga XI till avtalet skall ändras i enlighet med bilagan till detta beslut.Artikel 2Texterna till förordning (EG) nr 460/2004 på isländska och norska, som skall offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning , skall vara giltiga.Artikel 3Detta beslut träder i kraft den [...] under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén*.Artikel 4Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska unionens officiella tidning .Utfärdat i Bryssel denPå Gemensamma EES-kommitténs vägnarOrdförandeSekreterarna för Gemensamma EES-kommitténBILAGAtill Gemensamma EES-kommitténs beslut nr [...]Följande skall införas efter punkt 5cn (kommissionens beslut 2003/548/EG) i bilaga XI till avtalet:’5co. 32004 R 0460 : Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 460/2004 av den 10 mars 2004 om inrättandet av europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (EUT L 77, 13.3.2004, s. 1)Bestämmelserna i förordningen skall, inom ramen för detta avtal, tillämpas med följande anpassningar:a) Om inte annat anges nedan skall, utan hinder av bestämmelserna i protokoll 1 till avtalet, begreppet ”medlemsstat(er)” och andra begrepp i förordningen som hänvisar till deras offentliga organ, utöver begreppets innebörd enligt förordningen även anses omfatta Eftastaterna och deras offentliga organ. Punkt 11 i protokoll 1 skall tillämpas.b) Med avseende på Eftastaterna skall byrån när så är lämpligt bistå Eftas övervakningsmyndighet eller Eftastaternas ständiga kommitté, allt efter behov, i deras respektive arbete.c) Följande punkt skall läggas till i artikel 6:”11. Eftastaterna skall delta oinskränkt i styrelsen och skall där åtnjuta samma rättigheter och skyldigheter som EU:s medlemsstater, med undantag av rösträtt.”d) I artikel 14 skall följande läggas till:”4. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar skall, för tillämpningen av denna förordning, även gälla byråns handlingar rörande Eftastaterna.”e) Följande punkt skall läggas till i artikel 15:”12. Eftastaterna skall delta i det ekonomiska bidrag från gemenskapen som avses i punkt 1. I detta syfte skall förfarandena enligt artikel 82.1 a i avtalet och protokoll 32 till detta gälla i tillämpliga delar.”f) Följande punkt skall läggas till i artikel 19:”3. Genom undantag från artikel 12.2 a i anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska gemenskaperna får medborgare i Eftastaterna som har fullständiga medborgerliga rättigheter anställas av byråns verkställande direktör genom avtal.”g) Följande punkt skall läggas till i artikel 20:”2. Eftastaterna skall på byrån och dess personal tillämpa protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier samt tillämpliga bestämmelser som antagits enligt protokollet.”’[1] UT C , , s.[2] UT L 77, 13.3.2004, s. 1.* Inga konstitutionella krav angivna.] [Konstitutionella krav finns angivna.]


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21993A1231(10)
 Aftale i form af brevveksling mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island vedrørende fiskeri
 EF-Tidende nr. L 346 af 31/12/1993 s. 0020 - 0024 den finske specialudgave: kapitel 4 bind 5 s. 0212 den svenske specialudgave: kapitel 4 bind 5 s. 0212
 AFTALE i form af brevveksling mellem Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab og Republikken Island vedroerende fiskeri Porto, den 2. maj 1992.Herrer,Undertegnelsen af aftalen om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade har givet Island og Faellesskabet lejlighed til at undersoege, paa hvilken maade deres samarbejde i fiskerisektoren kan styrkes.I den forbindelse har de besluttet at indgaa en aftale om fiskeri og havmiljoe.I henhold til denne aftale vil Island tildele Faellesskabet fiskerimuligheder i Islands oekonomiske zone svarende til 3 000 tons roedfiskaekvivalenter. Der vil saaledes i 1993 blive en kvote for direkte fiskeri efter roedfisk og bifangster (torsk ikke tilladt) til gengaeld for en kvote paa 30 000 tons lodde fra Faellesskabet, der skal tildeles i henhold til Faellesskabets fiskeriaftale med den danske regering og det groenlandske landsstyre. Sammensaetningen af kvoten i de efterfoelgende aar kan aendres efter aftale paa baggrund af yderligere videnskabelig forskning i skolaestbestanden.Den kvote, som tildeles Faellesskabet, skal tages i omraader inden for den islandske oekonomiske zone afgraenset af lige linjer, som forbinder foelgende koordinater:I. SYDVEST1. 63°12'N 23°05'V SV til 62°00'N 26°00'V 2. 62°58'N 22°25'V 3. 63°06'N 21°30'V 4. 63°03'N 21°00'V Derfra 180°SVII. SYDOEST1. 63°10'N 17°00'V derfra 180° 2. 63°36'N 14°30'V 3. 63°53'N 13°30'V 4. 63°50'N 13°10'V 5. 63°40'N 13°10'V 6. 62°58'N 11°15'VSaafremt de omraader, der er afgraenset i I og II, viser sig at vaere utilstraekkelige til at sikre rentable fiskeriaktiviteter som forudset ovenfor, traeffer parterne aftale om noedvendige justeringer i disse omraader.Den kvote, som tildeles Island, kan tages i den groenlandske fiskerizone eller i den islandske oekonomiske zone.For at give hver af parterne lejlighed til at tildele den anden part fiskerimuligheder i dens fiskerizone maa fiskeriaftalen mellem Island og Faellesskabet indgaas hurtigst muligt og i god tid inden den 31. december 1992. Aftalen skal ogsaa indeholde bestemmelser om betingelserne for udnyttelse af fiskerimulighederne. Disse omfatter bl.a. udstedelse af et begraenset antal fiskeritilladelser til andre trawlere end fabrikstrawlere i en bestemt periode af aaret (juli til december), meddelelse om indsejling i og udsejling af den anden parts fiskerizone og overholdelse af alle bevarelsesforanstaltninger gaeldende for den anden parts fartoejer, herunder forpligtelse til efter anmodning fra den part, i hvis zone fiskeriet finder sted, at have en inspektoer om bord for fartoejets regning, mens fartoejet opholder sig i den anden parts fiskerizone.Jeg foreslaar, at de videre forhandlinger baseres paa det udkast, der allerede er udarbejdet mellem parterne (bilag).Jeg anmoder Dem venligst om over for mig at bekraefte, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.Please accept, Sirs, the assurance of my highest consideration.Les ruego acepten, señores, el testimonio de mi mayor consideración.Modtag, mine herrer, forsikringen om min mest udmaerkede hoejagtelse.Genehmigen Sie, sehr geehrte Herren, den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung.Ðáñáêáëþ aeaa÷èaassôaa, Êýñéïé, ôç aeéáâaaâássùóç ôçò õoessóôçò aaêôéìÞóaaþò ìïõ.Veuillez agréer, Messieurs, l'assurance de ma très haute considération.Vogliano accettare, Signori, l'espressione della mia profonda stima.Gelieve, mijne heren, de verzekering van mijn zeer bijzondere hoogachting te aanvaarden.Queiram aceitar, Excelentíssimos Senhores, a expressão da minha mais elevada consideração.For the Government of the Republic of IcelandPor el Gobierno de la República de IslandiaFor regeringen for Republikken IslandFuer die Regierung der Republik IslandÃéá ôçí êõâÝñíçóç ôçò AEçìïêñáôssáò ôçò ÉóëáíaessáòPour le gouvernement de la république d'IslandePer il governo della Repubblica d'IslandaVoor de Regering van de Republiek IJslandPelo Governo da República da IslândiaPorto, den 2. maj 1992.Hr. . . . . .,Jeg har den aere hermed at anerkende modtagelsen af Deres brev af dags dato med foelgende ordlyd:»Undertegnelsen af aftalen om Det Europaeiske OEkonomiske Samarbejdsomraade har givet Island og Faellesskabet lejlighed til at undersoege, paa hvilken maade deres samarbejde i fiskerisektoren kan styrkes.I den forbindelse har de besluttet at indgaa en aftale om fiskeri og havmiljoe.I henhold til denne aftale vil Island tildele Faellesskabet fiskerimuligheder i Islands oekonomiske zone svarende til 3 000 tons roedfiskaekvivalenter. Der vil saaledes i 1993 blive en kvote for direkte fiskeri efter roedfisk og bifangster (torsk ikke tilladt) til gengaeld for en kvote paa 30 000 tons lodde fra Faellesskabet, der skal tildeles i henhold til Faellesskabets fiskeriaftale med den danske regering og det groenlandske landsstyre. Sammensaetningen af kvoten i de efterfoelgende aar kan aendres efter aftale paa baggrund af yderligere videnskabelig forskning i skolaestbestanden.Den kvote, som tildeles Faellesskabet, skal tages i omraader inden for den islandske oekonomiske zone afgraenset af lige linjer, som forbinder foelgende koordinater:I. SYDVEST1. 63°12'N 23°05'V SV til 62°00'N 26°00'V 2. 62°58'N 22°25'V 3. 63°06'N 21°30'V 4. 63°03'N 21°00'V Derfra 180°SVII. SYDOEST1. 63°10'N 17°00'V derfra 180° 2. 63°36'N 14°30'V 3. 63°53'N 13°30'V 4. 63°50'N 13°10'V 5. 63°40'N 13°10'V 6. 62°58'N 11°15'VSaafremt de omraader, der er afgraenset i I og II, viser sig at vaere utilstraekkelige til at sikre rentable fiskeriaktiviteter som forudset ovenfor, traeffer parterne aftale om noedvendige justeringer i disse omraader.Den kvote, som tildeles Island kan tages i den groenlandske fiskerizone eller i den islandske oekonomiske zone.For at give hver af parterne lejlighed til at tildele den anden part fiskerimuligheder i dens fiskerizone maa fiskeriaftalen mellem Island og Faellesskabet indgaas hurtigst muligt og i god tid inden den 31. december 1992. Aftalen skal ogsaa indeholde bestemmelser om betingelserne for udnyttelse af fiskerimulighederne. Disse omfatter bl.a. udstedelse af et begraenset antal fiskeritilladelser til andre trawlere end fabrikstrawlere i en bestemt periode af aaret (juli til december), meddelelse om indsejling i og udsejling af den anden parts fiskerizone og overholdelse af alle bevarelsesforanstaltninger gaeldende for den anden parts fartoejer, herunder forpligtelse til efter anmodning fra den part, i hvis zone fiskeriet finder sted, at have en inspektoer om bord for fartoejets regning, mens fartoejet opholder sig i den anden parts fiskerizone.Jeg foreslaar, at de videre forhandlinger baseres paa det udkast, der allerede er udarbejdet mellem parterne (bilag).Jeg anmoder Dem venligst om over for mig at bekraefte, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er indforstaaet med det ovenfor anfoerte.«Jeg kan hermed over for Dem bekraefte, at Det Europaeiske OEkonomiske Faellesskab er indforstaaet med indholdet af Deres skrivelse.Le ruego acepte, señor, el testimonio de nuestra mayor consideración.Modtag, hr., forsikringen om vor mest udmaerkede hoejagtelse.Genehmigen Sie, sehr geehrter Herr, den Ausdruck unserer ausgezeichnetsten Hochachtung.Ðáñáêáëþ aeaa÷èaassôaa, Êýñéaa, ôç aeéáâaaâássùóç ôçò õoessóôçò aaêôéìÞóaaþò ìáò.Please accept, Sir, the assurance of our highest consideration.Veuillez agréer, Monsieur, l'assurance de notre très haute considération.Voglia accettare, Signore, l'espressione della nostra profonda stima.Gelieve, mijnheer, de verzekering van onze zeer bijzondere hoogachting te aanvaarden.Queira aceitar, Excelentíssimo Senhor, a expressão da nossa mais elevada consideração.En nombre del Consejo de las Comunidades EuropeasPaa vegne af Raadet for De Europaeiske FaellesskaberIm Namen des Rates der Europaeischen GemeinschaftenAAî ïíueìáôïò ôïõ Óõìâïõëssïõ ôùí AAõñùðáúêþí ÊïéíïôÞôùíOn behalf of the Council of the European CommunitiesAu nom du Conseil des Communautés européennesA nome del Consiglio delle Comunità europeeNamens de Raad van de Europese GemeenschappenEm nome do Conselho das Comunidades Europeias


text:
EUR-Lex - 32011D0167 - PT
 2011/167/UE: Decisão do Conselho, de 10 de Março de 2011 , que autoriza uma cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária
 JO L 76 de 22.3.2011, p. 53—55 (BG, ES, CS, DA, DE, ET, EL, EN, FR, IT, LV, LT, HU, MT, NL, PL, PT, RO, SK, SL, FI, SV)
 do documento: 10/03/2011
 de efeito: 10/03/2011; entrada em vigor data do documento ver art. 2
 proposta Comissão; COM 2010/0790 final
 parecer favorável Parlamento Europeu
 52010PC0790 adoção Alterado por:
 retificado por 32011D0167R(01) Visado por processo:
 Confirmado por 62011CJ0274 anulação pedida por 62011CN0274 anulação pedida por 62011CN0295 Selecionar todos os documentos que citam este documento
 de 10 de Março de 2011
 que autoriza uma cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária
 Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o n.o 1 do artigo 329.o,
 Tendo em conta os pedidos do Reino da Bélgica, da República da Bulgária, da República Checa, do Reino da Dinamarca, da República Federal da Alemanha, da República da Estónia, da Irlanda, da República Helénica, da República Francesa, da República de Chipre, da República da Letónia, da República da Lituânia, do Grão-Ducado do Luxemburgo, da República da Hungria, de Malta, do Reino dos Países Baixos, da República da Áustria, da República da Polónia, da República Portuguesa, da Roménia, da República da Eslovénia, da República Eslovaca, da República da Finlândia, do Reino da Suécia e do Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte,
 (1) Em conformidade com o n.o 3 do artigo 3.o do Tratado da União Europeia (TUE), a União estabelecerá um mercado interno, empenhar-se-á no desenvolvimento sustentável da Europa, assente num crescimento económico equilibrado, e fomentará o progresso científico e tecnológico. A criação das condições jurídicas que possibilitem às empresas adaptarem as suas actividades de fabrico e distribuição de produtos através das fronteiras nacionais e lhes proporcionem mais escolha e oportunidades contribuirá para a consecução deste objectivo. Uma patente unitária que produza efeitos uniformes em toda a União deverá contar-se entre os instrumentos jurídicos à disposição das empresas.
 (2) Em conformidade com o artigo 118.o do Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia (TFUE), no âmbito do estabelecimento ou do funcionamento do mercado interno, as medidas deveriam incluir a criação de uma protecção de patente uniforme em toda a União e a instituição de um regime de autorização, coordenação e controlo centralizados ao nível da UE.
 (3) A 5 de Julho de 2000, a Comissão adoptou uma proposta de regulamento do Conselho relativo à patente comunitária, para a criação de uma patente unitária que proporcione protecção uniforme em toda a União. A 30 de Junho de 2010, a Comissão adoptou uma proposta de regulamento do Conselho relativo ao regime de tradução para a patente da União Europeia (a seguir, "regulamento proposto relativo ao regime de tradução"), que previa o regime de tradução aplicável à patente da UE.
 (4) Na sessão do Conselho de 10 de Novembro de 2010, registou-se ausência de unanimidade para avançar com o regulamento proposto relativo ao regime de tradução. Confirmou-se a 10 de Dezembro de 2010 que existiam dificuldades intransponíveis, impossibilitando unanimidade quer na altura, quer no futuro previsível. Uma vez que, para um acordo final sobre a protecção de patente unitária na União, é necessário o acordo sobre o regulamento proposto relativo ao regime de tradução, ficou estabelecido que o objectivo de criar uma protecção de patente unitária para a União não poderia ser alcançado num prazo razoável mediante a aplicação das disposições pertinentes dos Tratados.
 (5) Nestas circunstâncias, doze Estados-Membros, nomeadamente, Dinamarca, Alemanha, Estónia, França, Lituânia, Luxemburgo, Países Baixos, Polónia, Eslovénia, Finlândia, Suécia e Reino Unido, dirigiram pedidos à Comissão por ofícios de 7, 8 e 13 de Dezembro de 2010, indicando que desejavam instituir uma cooperação reforçada entre si no domínio da criação da protecção de patente unitária, com base nas propostas existentes apoiadas por estes Estados-Membros durante as negociações, e instando a Comissão a apresentar uma proposta ao Conselho para esse fim. Os pedidos foram confirmados na sessão do Conselho de 10 de Dezembro de 2010. Entretanto, treze outros Estados-Membros, nomeadamente, Áustria, Bélgica, Bulgária, República Checa, Chipre, Grécia, Hungria, Irlanda, Letónia, Malta, Portugal, Roménia e Eslováquia, informaram por escrito a Comissão de que também desejavam participar na referida cooperação reforçada. No total, pediram cooperação reforçada vinte e cinco Estados-Membros.
 (6) A cooperação reforçada deveria proporcionar o enquadramento jurídico necessário para a criação da protecção de patente unitária nos Estados-Membros participantes e assegurar às empresas de toda a União a possibilidade de melhorarem a sua competitividade, pois poderiam optar por uma protecção de patente uniforme nos Estados-Membros participantes e contribuir para o progresso científico e tecnológico.
 (7) A cooperação reforçada deveria ter por objectivo criar uma patente unitária, proporcionando uma protecção que seria uniforme em todo o território dos Estados-Membros participantes e concedida em relação a esses Estados-Membros pelo Instituto Europeu de Patentes (IEP). Como elemento necessário da patente unitária, o regime de tradução aplicável deveria ser simples e eficaz em termos de custos e corresponder ao previsto na proposta de regulamento do Conselho relativo ao regime de tradução aplicável à patente da União Europeia, apresentada pela Comissão a 30 de Junho de 2010, em combinação com os elementos de compromisso propostos pela Presidência em Novembro de 2010 e que obtiveram amplo apoio no Conselho. O regime de tradução manteria a possibilidade de as reivindicações de patentes serem apresentadas ao IEP em qualquer língua da União e garantiria compensação pelos custos associados à tradução de reivindicações apresentadas numa língua que não fosse língua oficial do IEP. A patente com efeito unitário deveria ser concedida apenas numa das línguas oficiais do IEP, conforme prevê a Convenção sobre a Concessão de Patentes Europeias (Convenção sobre a Patente Europeia). Não seriam exigidas mais traduções, sem prejuízo de um regime transitório, que seria proporcionado e exigiria traduções adicionais apenas numa base temporária, as quais não teriam efeito jurídico, mas unicamente efeitos informativos. Em qualquer caso, o regime transitório terminaria quando se dispusesse de traduções automáticas de alta qualidade, sujeitas a uma avaliação objectiva da qualidade. Em caso de litígio, o titular da patente estaria sujeito a obrigações de tradução.
 (8) As condições estabelecidas no artigo 20.o do TUE e nos artigos 326.o e 329.o do TFUE estão preenchidas.
 (9) O domínio no qual teriam lugar a cooperação reforçada, o estabelecimento de medidas relativas à criação de uma patente unitária que proporcionasse protecção em toda a União e a instituição de regimes de autorização, de coordenação e de controlo centralizados ao nível da União, é identificado pelo artigo 118.o do TFUE como um dos domínios abrangidos pelos Tratados.
 (10) Foi registado na sessão do Conselho de 10 de Novembro de 2010 e confirmado a 10 de Dezembro de 2010 que o objectivo de estabelecer uma protecção de patente unitária na UE não pode ser alcançado num prazo razoável pelo conjunto da União, o que preenche a exigência, constante do n.o 2 do artigo 20.o do TUE, de que a cooperação reforçada só seja adoptada como último recurso.
 (11) A cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária visa fomentar o progresso científico e tecnológico e o funcionamento do mercado interno. A criação da protecção de patente unitária em relação a um grupo de Estados-Membros melhoraria o nível da protecção de patente ao proporcionar a possibilidade de obter uma protecção de patente uniforme em todo o território dos Estados-Membros participantes e ao eliminar os custos e a complexidade nesse território. Desta forma, favoreceria a realização dos objectivos da União, preservaria os seus interesses e reforçaria o seu processo de integração, em conformidade com o n.o 1 do artigo 20.o do TUE.
 (12) A criação da protecção de patente unitária não figura na lista de competências exclusivas da União constante do n.o 1 do artigo 3.o do TFUE. A base jurídica para a criação de direitos de propriedade intelectual europeus é o artigo 118.o do TFUE, que integra o capítulo 3 (A aproximação das legislações) do título VII (As regras comuns relativas à concorrência, à fiscalidade e à aproximação das legislações) e faz referência específica ao estabelecimento e ao funcionamento do mercado interno, uma das competências partilhadas da União segundo o artigo 4.o do TFUE. Por conseguinte, a criação da protecção de patente unitária, incluindo o regime de tradução aplicável, integra-se no âmbito das competências não exclusivas da União.
 (13) A cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária respeita os Tratados e o direito da União e não prejudica o mercado interno ou a coesão económica, social e territorial. Não constitui uma restrição nem uma discriminação ao comércio entre os Estados-Membros, nem provoca distorções de concorrência entre eles.
 (14) A cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária respeita as competências, os direitos e as obrigações dos Estados-Membros não participantes. A possibilidade de obter protecção de patente unitária no território dos Estados-Membros participantes não afecta a disponibilidade nem as condições de protecção de patente nos territórios dos Estados-Membros não participantes. Por outro lado, as empresas de Estados-Membros não participantes deveriam ter a possibilidade de obter protecção de patente unitária no território dos Estados-Membros participantes mediante as mesmas condições que as empresas dos Estados-Membros participantes. As regras em vigor nos Estados-Membros não participantes que determinam as condições para a obtenção de protecção de patente unitária nos respectivos territórios não são afectadas.
 (15) Em particular, a cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária cumpriria a legislação da UE relativa a patentes, porquanto respeitaria o acervo pré-existente.
 (16) Desde que sejam respeitadas as eventuais condições de participação fixadas pela presente decisão, a cooperação reforçada no domínio da criação da protecção de patente unitária estará aberta a qualquer momento a todos os Estados-Membros que se disponham a cumprir os actos já adoptados neste âmbito, em conformidade com o artigo 328.o do TFUE,
 O Reino da Bélgica, a República da Bulgária, a República Checa, o Reino da Dinamarca, a República Federal da Alemanha, a República da Estónia, a Irlanda, a República Helénica, a República Francesa, a República de Chipre, a República da Letónia, a República da Lituânia, o Grão-Ducado do Luxemburgo, a República da Hungria, Malta, o Reino dos Países Baixos, a República da Áustria, a República da Polónia, a República Portuguesa, a Roménia, a República da Eslovénia, a República Eslovaca, a República da Finlândia, o Reino da Suécia e o Reino Unido da Grã-Bretanha e da Irlanda do Norte são autorizados a estabelecer uma cooperação reforçada entre si no domínio da criação da protecção de patente unitária, mediante a aplicação das disposições pertinentes dos Tratados.
 Feito em Bruxelas, em 10 de Março de 2011.


text:
L-Artikolu 145 tal-Kodiċi ta’ Proċedura Ċivili (Civilinio proceso kodeksas) jelenka d-diversi tipi ta’ miżuri provviżorji. il-miżuri provviżorji jistgħu jkunu dawn li ġejjin:
 il-qbid tal-proprjetà immobbli tal-intimat;
 l-entrata fir-reġistru pubbliku ta’ projbizzjoni li ma tippermettix it-trasferiment ta' titlu;
 is-sekwestru ta’ propjetà mobbli, flus jew drittijiet ta' proprjetà tal-intimat i miżmuma mill-intimat jew partijiet terzi;
 iż-żamma ta’ propjetà tal-intimat;
 il-ħatra ta’ amministratur għall-propjetà tal-intimat;
 projbizzjoni li ma tippermettix lill-intimat milli jieħu sehem f’ċerti tranżazzjoniijiet jew li jieħu ċerti miżuri;
 projbizzjoni li ma tħallix lil persuni oħra milli jittrasferixxu propjetà lill-intimat jew li jissodisfa obbligi oħra;
 f’ċirkonstanzi eċċezzjonali, projbizzjoni li ma tippermettix lill-intimat milli jitlaq mir-residenza permanenti tiegħu u/jew projbizzjoni li ma tippermettix it-trasferiment ta’ wild mir-residenza permanenti tiegħu mingħajr l-awtorizzazzjoni tal-qorti;
 is-sospensjoni tar-realizzazzjoni tal-assi fejn tressqet talba għall-kanċellament tal-qbid ta’ dawn l-assi;
 is-sospensjoni tal-eżekuzzjoni tal-irkupru;
 l-għoti ta’ manteniment temporanju jew l-impożizzjoni ta’ limitazzjonijiet provviżorji;
 ordni sabiex jittieħdu passi biex jiġi evitat jew ma jiżdiedx id-dannu;
 miżuri oħra previsti mil-liġi jew ordnati mill-qorti li fin-nuqqas tagħhom l-osservazzjoni tad-deċiżjoni tal-qorti tkun aktar diffiċli jew impossibbli.
 Fuq talba tal-persuni involuti fil-kawża jew ta’ persuni konċernati oħra, il-qorti tista’ tordna miżuri provviżorji jekk dawn il-persuni jipprovdu ġustifikazzjoni kredibbli għat-talba tagħhom u għalfejn in-nuqqas ta’ adozzjoni ta’ dawn il-miżuri tista’ ssarraf f’konformità mad-deċiżjoni tal-qorti iktar diffiċli jew impossibbli.
 Il-qorti tista’ tordna miżuri provviżorji ex officio biss meta jkunu meħtieġa biex jipproteġu l-interess pubbliku u fejn in-nuqqas ta’ adozzjoni ta’ dawn il-miżuri jikser id-drittijiet u l-interessi leġittmi ta’ persuna, tas-soċjetà jew tal-Istat.
 Il-miżuri provviżorji jistgħu jinħarġu kemm fin-nuqqas ta’ kawża u f’kull stadju tal-proċedura ċivili.
 It-talbiet marbuta mal-miżuri provviżorji jiġu eżaminati minn qorti tal-prim’istanza jew, fil-każijiet speċifikati fil- Liġi dwar l-Arbitraġġ Kummerċjali (Komercinio arbitražo įstatymas), mill-Qorti Reġjonali ta’ Vilnius (Vilniaus apygardos teismas). Meta’ t-talba għal miżuri provviżorji titniżżel fir-rikors ippreżentat, l-għoti ta’ miżuri provviżorji jiġi deċiż biss wara li tiġi riżolta l-kwistjoni tal-ammissibilità tar-rikors. Il-qorti tiddeċiedi dwar it-talba għal miżuri provviżorji mill-aktar fis possibbli fil-proċedura bil-miktub, iżda trid tagħmel dan mhux aktar tard minn tliet ijiem ta’ xogħol wara li tirċievi t-talba. Fejn il-qorti tara illi huwa meħtieġ, l-intimat jiġi notifikat bl-eżaminazzjoni tat-talba għal miżuri provviżorji.
 Il-persuni involuti fil-kawża għandhom dritt iressqu talbiet għal miżuri provviżorji quddiem il-qorti tal-appell jew il-qorti tal-kassazzjoni li quddiemha l-kawża fuq il-merti hija pendenti.
 Il-qorti tista’ tordna miżuri provviżorji abbażi ta’ talba bil-miktub bir-raġunijiet għal miżuri provviżorji mill-persuna konċernata qabel id-data tal-ftuħ tal-kawża. F’din it-talba, ir-rikorrent irid jindika għalfejn il-miżura ma tressqitx flimkien mat-talba, jipproduċi provi tar-riskju għall-interessi tar-rikorrent, u jħallas depożitu ta’ valur ta’ 50% tat-tariffa tal-qorti li trid titallas għat-talbiet għal miżuri provviżorji, jiġifieri LTL 100. Irid jitħallas depożitu ta’ LTL 1 000 fil-każ ta’ talbiet għal miżuri provviżorji marbuta mal-kawżi pendenti quddiem qrati nazzjonali jew barranin ta’ arbitraġġ jew quddiem qrati barranin. Il-qorti tista’ tnaqqas l-ammont tad-depożitu fid-dawl tas-sitwazzjoni finanzjarja diffiċli tar-rikorrent jekk huwa jkun ippreżenta talba dettaljata għal dan il-għan flimkien ma’ provi ta’ sostenn. Meta timponi miżuri provviżorji, il-qorti tistabbilixxi perjodu ta’ żmien preċiż biex tinfetaħ il-kawża. Dan il-perjodu ta’ żmien ma jistax jaqbeż 14-il ġurnata. Jekk il-kawża trid titressaq quddiem qorti barranija jew tribunal ta’ arbitraġġ, il-perjodu ta’ żmien ma jistax jaqbeż 30 ġurnata. Jekk il-kawża ma titressaqx fil-perjodu ta’ żmien stabbilit, il-miżuri provviżorji jitħassru. Jekk il-kawża ma tkunx tressqet minħabba nuqqas tal-parti konċernata, id-depożitu ma jiġix rifuż.
 Talba għal miżuri provviżorji trid tiġi mressqa quddiem l-istess qorti li se tisma’ l-kawża prinċipali skont ir-regoli ta’ ġuriżdizzjoni. Talba għal miżuri provviżorji marbuta ma’ kawża pendenti quddiem qorti barranija jew tribunal nazzjonali jew barrani tal-arbitraġġ trid titressaq quddiem il-Qorti Reġjonali ta’ Vilnius.
 Fuq talba motivata tal-persuni involuti fil-kawża jew ta’ persuni oħra kkonċernati, il-qorti tista’ tibdel miżura provviżorja b'oħra. Il-qorti trid tinforma lill-persuna involuti fil-kawża jew lil persuni oħra kkonċernati dwar din it-talba, u għandhom dritt jopponuha.
 Il-qorti tista’ tiddeċiedi li ma toħroġx miżuri provviżorji jekk l-intimat iħallas l-ammont mitlub il-qorti jew tinħareġ garanzija għalih. Barra minn hekk, l-intimat jista’ jagħti l-assi tiegħu bi pleġġ għall-benefiċċju tar-rikorrent.
 (ara t-taqsima 2)
 Il-miżuri provviżorji jistgħu japplikaw fil-konfront ta’ proprjetà immobbli, proprjetà mobbli, fondi u drittijiet ta’ proprjetà.
 Il-miżuri provviżorji huma miżuri oħra li fin-nuqqas tagħhom l-osservazzjoni tad-deċiżjoni tal-qorti tkun aktar diffiċli jew impossibbli. F’każijiet li jinvolvu r-restrizzjoni temporanja tad-drittijiet ta’ propjetà fuq oġġett li huwa taħt sjieda konġunta, il-qbid jista’ jiġi impost biss fuq dak is-sehem mill-propjetà li huwa tal-persuna soġġetta għall-miżuri provviżorji. Meta sehma fil-propjetà konġunta ma jkunx ġie identifikat, il-propjetà kollha tiġi maqbuda sakemm jiġi identifikat dak is-sehem.
 Mal-qbid ta’ fondi minn kontijiet bankarji u minn istituzzjonijiet ta’ kreditu oħra l-użu ta’ dawn il-fondi jiġi awtorizzat biss għall-operazzjonijiet speċifikati fl-ordni tal-qorti.
 F’każijiet fejn jinqabdu oġġetti fuq is-suq, materji primi, oġġetti semi manifatturati jew prodotti lesti, is-sid jista’ jbiddel il-kompożizzjoni u l-forma ta’ din il-propjetà biss jekk il-valur totali tagħhom ma jonqosx, sakemm l-ordni tal-qorti ma jipprovdix mod ieħor.
 Persuna b’propjetà soġġetta għal mandat ta’ qbid hija responsabbli għal kull ksur tar-restrizzjonijiet imposti minn dakinhar tan-notifika tal-mandat ta’ qbid u, jekk in-notifika ma tkunx possibbli, anke fejn il-mandat ta’ qbid jiġi awtorizzat fl-assenza ta’ dik il-persuna, mill-mument ta’ reġistrazzjoni tal-mandat fir-reġistru tal-propjetajiet maqbuda.
 Jekk il-qorti tiċħad it-talba, kull miżura provviżorja preċedenti tibqa’ fis-seħħ sakemm tidħol fis-seħħ is-sentenza tal-qorti. Il-kwistjoni tat-tħassir tal-miżuri provviżorji tiġi deċiża biss permezz ta’ sentenza tal-qorti.
 Jekk it-talba tiġi milqugħa, kull miżura provviżorja preċedenti tibqa’ valida sakemm tiġi eżegwita s-sentenza tal-qorti. Il-bailiff li jeżegwixxi s-sentenza tal-qorti jinforma lill-kustodju tar-reġistru pubbliku rispettiva dwar it-terminazzjoni tal-miżuri provviżorji tal-kawża konċernata.
 Fil-każ ta’ mandat ta’ sekwestru fuq propjetà mobbli li ma tistax tiġi reġistrata fir-reġistru tal-artijiet, jew jekk fid-data tal-mandat il-qorti ma tkunx taf bil-valur u n-natura tal-propjetà tal-intimat, il-persuna li tkun qed titlob il-mandat trid titlob lill-bailiff biex isib u jiddeskrivi l-propjetà tal-intimat. Meta l-bailiff ma jirċievix talba bħal din u d-dettalji tal-propjetà sekwestrata jibqgħu anonimi, il-miżuri provviżorji jibqgħu validi għal 14-il ġurnata mid-data tal-ordni għalihom. Fuq talba tal-persuni involuti fil-kawża jew persuni oħra kkonċernati, il-miżuri provviżorji jistgħu jitneħħew b’ordni tal-qorti li tkun qed tisma’ l-kawża fuq il-mertu.
 Il-qorti tħassar il-miżura provviżorji ex officio jekk il-persuna li qed titlob għaliha tonqos milli tressaq il-kawża fil-perjodu ta’ żmien ordnat mill-qorti. Ordni għal dan il-għan mhux soġġett għal appell separat. Il-qorti tista’ tħassar miżuri provviżorji ex officio wkoll meta jkunu meħtieġa biex jipproteġu l-interess pubbliku u fejn in-nuqqas ta’ tħassir tagħhom jikser id-drittijiet u l-interessi leġittmi ta’ persuna, tas-soċjetà jew tal-Istat.
 Jekk il-miżuri provviżorji ordnati mill-qorti jillimitaw, jiksru jew jirrestrinġu d-drittijiet ta’ persuni li mhux involuti fil-kawża, huma għandhom dritt jitolbu lill-qorti li qed tisma’ l-kawża biex ex officio tħassar il-miżuri provviżorji ordnati fil-konfront tagħhom.
 Kull ordni dwar miżuri provviżorji adottat mill-qorti tal-prim’istanza skont il-proċedura applikabbli jista’ jiġi oppost mill-persuni involuti fil-kawża permezz ta’ appell separat quddiem qorti superjuri, ħlief f’numru ta’ każijiet elenkati fil-Kodiċi ta’ Proċedura Ċivili. Il-persuni mhux involuti fil-kawża jistgħu jressqu appell separat biss fir-rigward ta’ dawk l-ordnijiet tal-qorti tal-prim’istanza li rtiraw it-talbiet tagħhom għall-kanċellament tal-miżuri provviżorji imposti fuqhom. It-tressiq ta’ appell separat ma jissospendix il-proċedimenti.
 L-ordnijiet tal-qorti dwar miżuri provviżorji mhumiex soġġetti għal appell quddiem il-qorti ta’ kassazzjoni.


type: wikipedia

text:
A Bába Kiadó, hivatalos nevén Bába és Társai Nyomdaipari tervező, kivitelező és szolgáltató Kft. Szeged egyik legtermékenyebb könyvkiadója. (Székhely: 6724 Szeged, Cserzy Mihály u. 11.)
 Története
 Az Bába és Társai Kiadót 1994-ben Majzik István, a cég ügyvezető igazgatója hozta létre társaival.
 Profilja
 Témái, írói elsősorban szegediek, Szeged környékiek, illetve a Dél-Alföldhöz kötődnek mondhatni olykor határok nélkül, hiszen e kiadó publikálja Pásty Júlia vajdasági származású írónő vagy Galántai Tibor nagyváradi születésű memoáríró köteteit.
 Műfajai igen változatosak: néprajzi, helytörténeti művek, szépirodalmi kötetek, életrajzok és önéletrajzok, riportkötetek, daloskönyvek, irodalom- és művelődéstörténeti tanulmánykötetek, antológiák.
 Első kiadványuk 1995-ben Halász Miklós: Elátkozott riportok című kötete volt - ekkor még Agóra Print Kft. volt a kiadó neve.
 Fennállásuk 15 éve alatt mintegy 800 címet jelentettek meg mintegy félmillió példányban.
 Könyvsorozat
 Szegedtől Szegedig : antológia (1998 óta évente megjelenő válogatás, a Tisza Hangja sorozat része. Alapító főszerkesztője Simai Mihály)
 Tanulmányok Csongrád megye történetéből (időszakosan, legutóbb a 37. jelent meg)
 Folyóirat
 Szegedi Szépírás (havonta megjelenő szépirodalmi folyóirat)
 Források
 Tizenöt éves a szegedi Bába Kiadó – Népszabadság Online
 Kortárs lírától a vérkönyvekig – délmagyar.hu
 További információk
 Bába Kiadó honlapja
 MGP recenziója
 könyvismertetés a PRHerald-on
 recenzió a PRHeraldon
 Magyar könyvkiadók