text:
 Avis juridique important
 |
 21983A0330(01)
 Acuerdo por el que se modifica el Acuerdo entre la Comunidad Económica Europea y el Gobierno de la República de Guinea-Bissau relativo a la pesca en alta mar frente a la costa de Guinea-Bissau
 Diario Oficial n° L 084 de 30/03/1983 p. 0002 - 0008 Edición especial en español: Capítulo 04 Tomo 2 p. 0087 Edición especial en portugués: Capítulo 04 Tomo 2 p. 0087
 ACUERDO por el que se modifica el Acuerdo entre la Comunidad Económica Europea y el Gobierno de la República de Guinea-Bissau relativo a la pesca en alta mar frente a la costa de Guinea-Bissau Artículo 1 1 . El Protocolo y el Anexo del Acuerdo entre la Comunidad Económica Europea y el Gobierno de la República de Guinea-Bissau relativo a la pesca en alta mar frente a la costa de Guinea-Bissau se sustituyen por el Protocolo y el Anexo siguientes : « PROTOCOLO entre la Comunidad Económica Europea y el Gobierno de la República de Guinea-Bissau LAS PARTES DEL PRESENTE PROTOCOLO , Visto el Acuerdo entre la Comunidad Europea y el Gobierno de la República de Guinea-Bissau relativo a la pesca en alta mar frente a la costa de Guinea-Bissau , firmado en Bruselas el 27 de febrero de 1980 , HAN CONVENIDO LO SIGUIENTE : Artículo 1 El presente Protocolo cubrirá las actividades pesqueras que abarquen un período de tres años a partir de la fecha de su entrada en vigor en 1983 . Los límites previstos en el artículo 4 , para cada uno de los ejercicios anuales de dicho período , serán los siguientes : 1 . Arrastreros de fondo : 7 500 toneladas de registro bruto . Durante cada ejercicio anual , una parte de este tonelaje podrá emplearse de tal forma que su equivalente , en media anual , no supere las 3 500 toneladas de registro bruto . 2 . 25 atuneros congeladores ( de 900 toneladas de registro bruto de media ) . 3 . 25 atuneros cañeros de pesca fresca ( de 130 toneladas de registro bruto de media ) . Artículo 2 1 . La compensación financiera contemplada en el artículo 9 del Acuerdo será , para el período previsto en el artículo 1 , de 4 275 000 ECUS , es decir , 1 425 000 ECUS para cada ejercicio anual de aplicación del presente Protocolo . 2 . Esta compensación también cubrirá las cuantías debidas en virtud de los períodos de regímenes interinos convenidos a partir del 1 de marzo de 1982 . Artículo 3 1 . El destino que se da a la compensación prevista en el artículo 2 será competencia exclusiva del Gobierno de Guinea-Bissau . 2 . El Gobierno de Guinea-Bissau informará a la Comunidad del programa de empleo de la compensación . Artículo 4 1 . La compensación se negociará en tres pagos anuales iguales . 2 . Los fondos de compensación se impondrán en una cuenta abierta en una institución financiera elegida por el Gobierno de Guinea-Bissau . Artículo 5 La Comunidad también contribuirá , para el período fijado en el artículo 1 , con una cuantía máxima de 250 000 ECUS , a la financiación de un programa científico guineano destinado a mejorar los conocimientos sobre los recursos haliéuticos de la zona de pesca de la República de Guinea-Bissau . Artículo 6 La no ejecución por parte de la Comunidad de los pagos contemplados en el presente Protocolo implicará la suspensión del Acuerdo pesquero . Artículo 7 El presente Protocolo entrará en vigor en la fecha en que las Partes se notifiquen el cumplimiento de los procedimientos necesarios a tal fin . ANEXO CONDICIONES PARA EL EJERCICIO DE ACTIVIDADES PESQUERAS EN LOS CALADEROS DE GUINEA-BISSAU POR LOS BARCOS QUE ENARBOLEN BANDERA DE LOS ESTADOS MIEMBROS DE LA COMUNIDAD A . Formalidades que se aplican a la solicitud y a la concesión de licencias El procedimiento aplicable para la solicitud y concesión de licencias que permitan a los barcos que enarbolen bandera de uno de los Estados miembros de la Comunidad faenar en los caladeros de Guinea-Bissau será el siguiente : Las autoridades competentes de la Comunidad presentarán al Secretario de Estado para la pesca de la República de Guinea-Bissau , a través de la Delegación de la Comisión de las Comunidades Europeas en Guinea-Bissau , una solicitud por cada barco que desee faenar en virtud del Acuerdo , al menos 30 días antes de la fecha del comienzo del período de vigencia que se haya solicitado . Las solicitudes se presentarán en los formularios facilitados a este fin por el Gobierno de la República de Guinea-Bissau . En A 1 se da el modelo del formulario . 1 . Disposiciones aplicables a los arrastreros a ) Las solicitudes se acompañarán con la prueba de que se ha constituido una fianza bancaria de una cuantía igual a los cánones debidos por cada licencia , que se perderá a favor de las Autoridades de Guinea-Bissau si no se emplease la licencia . b ) No obstante lo dispuesto en el apartado 3 del artículo 4 del Acuerdo , las licencias pueden concederse como sigue : I ) para las 3 500 toneladas de registro bruto que puedan emplearse como base de media anual : para los períodos que abarquen meses completos y no menos de tres meses naturales , indicados al presentar la solicitud de la licencia ; II ) para las restantes 4 000 toneladas de registro bruto : para períodos de un año natural o de un semestre natural ; cada solicitud podrá cubrir a varios barcos de la misma categoría que deseen faenar durante períodos consecutivos de tres meses como mínimo . c ) I ) Los cánones para el tonelaje contemplado en la letra b ) I ) se fijarán en 120 ECUS por tonelada de registro bruto por año . II ) Los cánones para el tonelaje previsto en la letra b ) II ) se fijarán en 120 ECUS por tonelada de registro bruto por año . No obstante lo dispuesto en el apartado 2 ) del artículo 5 del Acuerdo , y a instancia del armador , los cánones podrán pagarse trimestral o semestralmente , en cuyo caso se aumentarán en un 5 y un 3 % respectivamente . d ) A partir de una fecha que ha de fijarse y basándose en unas condiciones que han de determinarse en el seno del Comité Mixto , el pago de los cánones podrá sustituirse total o parcialmente por el suministro de pescado . 2 . Disposiciones aplicables a los atuneros a ) Los cánones se fijarán en 20 ECUS por tonelada capturada en los caladeros de Guinea-Bissau . b ) Las solicitudes de licencias para cada una de las categorías de atuneros se expedirán , después del pago de una suma global y a tanto alzado equivalente a los cánones para : - 900 toneladas de atún capturadas al año en el caso de atuneros congeladores , - 100 toneladas de atún capturadas al año en el caso de atuneros cañeros , y el depósito de una fianza bancaria que cubra el pago de cualquier suma suplementaria debida , en el caso de que las capturas anuales superen esta cantidad . Las cantidades capturadas se determinarán con arreglo a las estadísticas establecidas por la Comisión Internacional para la Conservación de los Túnidos del Atlántico ( ICCAT ) . En el caso de desembarques convenidos con arreglo al artículo 8 del Acuerdo , los cánones de cuantía inferior se fijarán en el seno del Comité Mixto . 3 . Las autoridades competentes de Guinea-Bissau estudiarán cada solicitud para asegurarse que cumple las disposiciones del Acuerdo y la legislación de Guinea-Bissau , y aplicarán los baremos de cánones que hayan de pagarse . Las autoridades competentes de Guinea-Bissau informarán a las autoridades de la Comunidad de sus decisiones . 4 . Si surgieran dificultades o se necesitara información complementaria cuando se estudien las solicitudes y se concedan las licencias , se celebrarán consultas entre los representantes de las Partes Contratantes , en especial a través de la Secretaria de Estado para la Pesca y la Delegación de la Comisión de las Comunidades Europeas en Guinea-Bissau . B . Declaración de capturas 1 . Todos los barcos autorizados a faenar en aguas de Guinea-Bissau en el marco del Acuerdo estarán obligados a comunicar a la Secretaría de Estado para la Pesca una declaración de capturas realizada conforme al modelo que se da en el punto 1 de la letra B adjunto . Dichas declaraciones de capturas serán redactadas mensualmente y presentadas al menos una vez por trimestre . En caso en que no se respetara esta disposición , el Gobierno de Guinea-Bissau se reserva el derecho de suspender la licencia del barco infractor hasta que se haya cumplido la formalidad . 2 . Todo barco de la Comunidad que faene en los caladeros de Guinea-Bissau permitirá subir a bordo , y ayudará en el cumplimiento de sus tareas , a todo funcionario de Guinea-Bissau encargado de la inspección y el control de conformidad con las disposiciones del Acuerdo . C . Becas de formación Las dos Partes convienen que la mejora de la cualificación y de los conocimientos de las personas empleadas en la pesca marítima constituye una condición esencial para el éxito de su colaboración . A tal fin , la Comunidad facilitará la acogida de nacionales de Guinea-Bissau en los centros de actividad de sus Estados miembros y con este objetivo pondrá a su disposición becas de estudio y formación en las diversas disciplinas científicas , técnicas y económicas relacionadas con la pesca , hasta un límite de diez becas de una duración de tres años o su equivalente anual . REPÚBLICA DE GUINEA-BISSAU SECRETARÍA DE ESTADO PARA LA PESCA FORMULARIO DE SOLICITUD DE LICENCIA DE PESCA (1) 1 . Período de vigencia : del ... al ... 2 . Nombre del barco : ... 3 . Nombre del armador : ... 4 . Puerto y número de matrícula : ... 5 . Tipo de pesca : ... 6 . Tamaño de malla autorizado : ... 7 . Eslora del barco : ... 8 . Manga : ... 9 . Tonelaje de registro bruto : ... 10 . Capacidad de cala : ... 11 . Potencia del motor : ... 12 . Tipo de construcción : ... 13 . Número de miembros habitual de la tripulación del barco : ... 14 . Equipo radio eléctrico : ... 15 . Nombre del capitán : ... La información provista más arriba es de entera responsabilidad del armador o de su representante . Fecha de la solicitud : ... (1) La solicitud original sólo se redactará en francés y portugués . SECRETARÍA DE ESTADO PARA LA PESCA Nombre del barco ... Nacionalidad ( bandera ) ... ESTADÍSTICAS DE LAS CAPTURAS Y LA ACTIVIDAD Potencia del motor ... Registro bruto ( t ) ... MES : ... AÑO : ... Método de pesca ... Puerto de desembarque ... Fecha * Zona de pesca * Número de izadas de red * Número de horas de pesca * Especies de pescado * * Longitud * Latitud * * * * * * * * * * Totales * 1/ * * * * * * * * * * * * * 2/ * * * * * * * * * * * * * 3/ * * * * * * * * * * * * * 4/ * * * * * * * * * * * * * 5/ * * * * * * * * * * * * * 6/ * * * * * * * * * * * * * 7/ * * * * * * * * * * * * * 8/ * * * * * * * * * * * * * 9/ * * * * * * * * * * * * * 10/ * * * * * * * * * * * * * 11/ * * * * * * * * * * * * * 12/ * * * * * * * * * * * * * 13/ * * * * * * * * * * * * * 14/ * * * * * * * * * * * * * 15/ * * * * * * * * * * * * * 16/ * * * * * * * * * * * * * 17/ * * * * * * * * * * * * * 18/ * * * * * * * * * * * * * 19/ * * * * * * * * * * * * * 20/ * * * * * * * * * * * * * 21/ * * * * * * * * * * * * * 22/ * * * * * * * * * * * * * 23/ * * * * * * * * * * * * * 24/ * * * * * * * * * * * * * 25/ * * * * * * * * * * * * * 26/ * * * * * * * * * * * * * 27/ * * * * * * * * * * * * * 28/ * * * * * * * * * * * * * 29/ * * * * * * * * * * * * * 30/ * * * * * * * * * * * * * 31/ * * * * * * * * * * * * * INSTRUCCIONES PARA RELLENAR EL LIBRO DE A BORDO El capitán de cada barco será responsable de la información facilitada cada mes a la Secretaria de Estado para la Pesca . Rellenará el libro de a bordo con espíritu de franca colaboración . Se requiere la siguiente información : 1 . Mes : ... Año : ... 2 . Nombre del barco : ... Nacionalidad ( bandera ) : ... 3 . Potencia del motor en caballos de vapor : ... Tonelaje de registro bruto ( TRB ) : ... 4 . Método de pesca ( arte ) : ... Puerto de desembarque : ... El cuadro estadístico de capturas y esfuerzo se divide en dos partes : La primera parte muestra los datos del esfuerzo por día ( cada línea horizontal corresponde a los datos de un día ) . La primera hoja se empleará para los 15 primeros días del mes y la segunda hoja para los 15 últimos días del mes . El capitán deberá indicar la zona donde faene mediante los datos de longitud y latitud . Indicará el número de veces que eche la red al día . Deberá dar el número total de horas que se faene cada día . La segunda parte de la hoja corresponde a los datos sobre capturas , en kilogramos o en toneladas . Deberá indicarse claramente si se trata de kilogramos o de toneladas . Hay siete columnas , una por cada especie . Aquí sólo se registrarán las seis especies más importantes . La columna anterior al total ( que llevará la rúbrica de « otras » se reservará para la suma de las restantes especies capturadas . Las hojas mensuales debidamente cumplimentadas , se enviarán todos los meses a la Secretaria de Estado para la Pesca por parte de todos los barcos que desembarquen sus capturas en Bissau . Para los restantes barcos , las hojas mensuales del libro de a bordo se enviarán debidamente cumplimentadas , a la Secretaría de Estado para la Pesca cada tres meses . » 2 . El siguiente apartado 3 se insertará en el Acuerdo en forma de un intercambio de cartas entre la Comunidad Económica Europea y el Gobierno de la República de Guinea-Bissau relativo a la pesca en alta mar frente a las costas de Guinea-Bissau : « 3 . Para la flota atunera fresca , se embarcarán 8 marinos de Guinea-Bissau durante la campaña de pesca del atún en aguas de Guinea-Bissau en las condiciones que se determinarán en el seno del Comité Mixto . » Artículo 2 El presente Acuerdo entrará en vigor en la fecha en que las Partes se comuniquen el cumplimiento de los procedimientos necesarios a tal fin .


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.5.2013
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 129/20
 Beschikking van het Gerecht van 7 maart 2013 — Henkel en Henkel France/Commissie
 (Zaak T-607/11) (1)
 (Beroep tot nietigverklaring - Verzoek van Franse mededingingsautoriteit om bepaalde documenten over te leggen die deel uitmaken van dossier van Commissie inzake mededingingsprocedure met betrekking tot Europese markt van producenten van huishoudelijke wasmiddelen - Gebruik in kader van nationale procedure inzake wasmiddelensector in Frankrijk - Verlies van procesbelang - Afdoening zonder beslissing - Niet-ontvankelijkheid)
 2013/C 129/40
 Procestaal: Engels
 Partijen
 Verzoekende partijen: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Duitsland) en Henkel France (Boulogne Billancourt, Frankrijk) (vertegenwoordigers: R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet en É. Paroche, advocaten)
 Verwerende partij: Europese Commissie (vertegenwoordigers: N. Khan en P. J. Van Nuffel, gemachtigden)
 Interveniënt aan de zijde van verzoekende partijen: Koninkrijk Denemarken (vertegenwoordiger: C. Vang, gemachtigde)
 Voorwerp
 Verzoek tot nietigverklaring van het besluit dat vervat zou zijn in een schrijven van de Commissie van 30 september 2011 (zaak COMP/39.579 — huishoudelijke wasmiddelen — en zaak 09/0007 F) waarbij is afgewezen een verzoek van de Franse mededingingsautoriteit om haar in het kader van zaak 09/0007 F inzake de Franse wasmiddelensector meerdere in zaak COMP/39.579 aangedragen documenten over te leggen, en verzoek aan het Gerecht om de Commissie te gelasten verzoeksters toe te staan zich op de betrokken documenten te beroepen in de procedure voor de mededingingsautoriteit en om alle andere passende maatregelen te nemen.
 Dictum
 1)
 Er behoeft geen uitspraak te worden gedaan over de eerste vordering van het beroep, die strekt tot nietigverklaring van het besluit dat vervat zou zijn in een aan de Franse mededingingsautoriteit gericht schrijven van de Europese Commissie van 30 september 2011.
 2)
 Het beroep wordt verworpen voor het overige.
 3)
 Er behoeft geen uitspraak te worden gedaan op het verzoek om interventie van Unilever PLC en Unilever NV.
 4)
 Verzoeksters, Henkel AG & Co. KGaA en Henkel France, dragen elk hun eigen kosten alsook die van de Commissie, daaronder begrepen die welke verband houden met de kortgedingprocedure in zaak T-607/11 R. Het Koninkrijk Denemarken draagt zijn eigen kosten.
 (1) PB C 25 van 28.1.2012.


type: wikipedia

text:
Kustaa Vilhelm Salminen (16. syyskuuta 1885 Paattinen – 6. syyskuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen maalari, joka toimi Suomen sisällissodan aikana punakaartin Satakunnan rintaman päällikkönä maaliskuussa 1918. Hän aiheutti Tampereen taistelun taistelun aikana vahingossa Tampereen esikunnan räjähdysonnettomuuden, jossa kaupungin puolustusta johtanut punapäällikkö Hugo Salmela sai surmansa.
 Elämä
 Varhaiset vuodet
 Salminen syntyi Paattisissa ja varttui Paraisten Malmilla. Hänen isänsä oli maanviljelijä, myöhemmin perheellä oli ajuriliike. Salminen muutti 16-vuotiaana Turkuun, ryhtyi maalariksi, liittyi 17-vuotiaana maalarien ammattiliittoon ja toimi työpaikkansa luottamusmiehenä. Vuonna 1908 hän meni naimisiin Kemiöstä kotoisin olleen ruotsinkielisen Laina Sinisalon (synt. Söderholm) kanssa ja he muuttivat Helsinkiin. Salminen kuului urheiluseura Helsingin Jyryyn.
 Punakaartissa ennen sisällissotaa
 Salminen liittyi vuonna 1917 silloisen työpaikkansa Katajanokan sotasataman työntekijöiden perustamaan punakaartiin eli niin sanottuun Portun pataljoonaan. Hänet valittiin marraskuun 1917 yleislakon aikana Helsingin työväen järjestyskaartin komppanianpäälliköksi ja hän piti jonkin aikaa valtaa kaartilaisten valtaamalla Kaivohuoneella. Marraskuun lopussa Salmisesta tuli koko Helsingin järjestyskaartin päällikkö. Hän kuului Helsingin järjestyskaartin kolmimiehiseen lähetystöön, joka vieraili 26. marraskuuta sosiaalidemokraattien ylimääräisessä puoluekokouksessa, ja käytti siellä puheenvuoron lähetystön nimissä. Hän myös edusti Helsingin kaartia Tampereella joulukuussa pidetyssä järjestyskaartien valtakunnallisessa kokouksessa. Salminen jatkoi Helsingin punakaartin päällikkönä sisällissodan puhkeamiseen asti. Hän allekirjoitti 27. tammikuuta 1918 punakaartien ylipäällikön Ali Aaltosen antaman liikekannallepanokäskyn yhdessä Armas Toivosen kanssa.
 Sisällissota
 Sodan alkuvaiheessa helmikuun 1918 alussa Salminen johti menestyksekästä operaatiota, jossa vallattiin punaisten selustaan valkoiseksi pesäkkeeksi jäänyt ruotsinkielinen Itä-Uusimaa. Hänen komentamansa 2 300 punakaartilaista mursivat suojeluskuntalaisten vastarinnan Martinkylässä 6. helmikuuta ja saartoivat Itä-Uudenmaan ruotsinkieliset valkoiset Porvooseen, joka vallattiin vastarintaa kohtaamatta 8. helmikuuta. Osa suojeluskuntalaisista tosin vetäytyi Pellinkiin ja piilotteli sen jälkeen ulkosaaristossa viikkokausia. Salminen jäi Porvooseen helmikuun loppuun saakka puhdistamaan saaristoa.
 Salminen saattoi olla Porvoossa vastuussa kahden valkoisen vangin teloituksesta, mutta hänen osuudestaan tapaukseen ei ole varmaa tietoa. Hengissä selvinnyt kolmas teloitettava, kauppias Emil Backman, kertoi tunnistaneensa väkivaltaisen kuulustelijan Salmiseksi, vaikkei ilmeisesti tuntenut tätä, ja myöhemmin murhasta syytetyt punakaartilaiset yrittivät siirtää vastuun päällikölleen Salmiselle. Toisaalta Salmisen tiedetään teloituttaneen Porvoossa ryöstöihin syyllistyneitä punakaartilaisia säilyttääkseen järjestyksen, ja hän myönsi itsekin yhden tällaisen teloituksen. Hänet siirrettiin 6. maaliskuuta punaisten Satakunnan rintaman päälliköksi. Kolme päivää myöhemmin hän yritti käynnistää hyökkäyksen pohjoiseen, mutta valkoiset torjuivat sen. Sekä Itä-Uudellamaalla että Satakunnassa yhtenä Salmisen alipäälliköistä toimi pahamaineinen Aksel Aarre. Myös Salminen on yhdistetty Aarren miesten Noormarkussa 10. maaliskuuta suorittamaan Koliahteen joukkomurhaan, jossa ammuttiin 16 siviilivankia. Salmisen syyllisyydestä ei ole löytynyt todisteita, mutta hän ei myöskään yrittänyt tarmokkaasti tutkia tapausta, vaikka tiesi tekijät.
 Maaliskuun lopulla Salminen matkusti Tampereelle ja jäi kaupungin saartorenkaaseen. Hänen osuuttaan Tampereen puolustuksessa ei tunneta, mutta hän halusi ilmeisesti etsiä kaupungilta taistelua vältelleitä punaisia. Hän aiheutti 28. maaliskuuta 1918 punaisten Tampereen yleisesikunnassa räjähdysonnettomuuden, joka johti Hämeen rintaman komentajan Hugo Salmelan kuolettavaan haavoittumiseen. Salminen heitti viritetyn käsikranaatin ilmeisesti vahingossa kranaattien säilytyskoriin, mistä seurasi valtava räjähdys. Esikunnan tiloina toiminut Tampereen teknillisen opiston talo Pyynikillä vaurioitui niin pahoin, että esikunta oli siirrettävä Kansallis-Osake-Pankin taloon Kauppakadulle. Salmela menehtyi räjähdyksessä saamiinsa vammoihin pari päivää myöhemmin. Salminen selviytyi räjähdyksestä hengissä, mutta joutui sairaalahoitoon loukattuaan päänsä, toisen käsivartensa ja toisen jalkansa. Joissain yhteyksissä on virheellisesti väitetty hänen menettäneen jalkansa. Räjähdystä on joskus väitetty myös tahalliseksi attentaatiksi, jolla Salminen olisi yrittänyt surmata kyvyttömät päälliköt.
 Tampereen vallanneet valkoiset vangitsivat Salmisen Kalevan kansakoulussa toimineesta sairaalasta 5. huhtikuuta. Hän esiintyi aluksi väärällä nimellä Wilhelm Mäkelä, mutta lopulta hänen oikea henkilöllisyytensä paljastui. Tampereella toiminut valtiorikosoikeus tuomitsi hänet 11. heinäkuuta kuolemaan, minkä jälkeen hänet siirrettiin Helsinkiin, jossa valtiorikosylioikeus vahvisti tuomion 6. elokuuta. Hänet tuomittiin pelkästään valtio- ja maanpetoksesta, ei osuudesta mihinkään muihin rikoksiin. Salminen teloitettiin 6. syyskuuta Suomenlinnan vankileirillä Helsingissä. Kustaanmiekan vallien luona suoritetussa teloituksessa ammuttiin myös viisi muuta kuolemaantuomittua punaista.
 Salmisen viidestä veljestä kolme kuului punakaartiin ja heistä kaksi ammuttiin sodan jälkeen Forssassa.
 Lähteet
 Suomen sisällissodan punaiset
 Suomalaiset teloitetut
 Vuonna 1885 syntyneet
 Vuonna 1918 kuolleet


text:
J [] är den tionde bokstaven i det moderna latinska alfabetet.
 Betydelser
 Versalt J
 Beteckning för joule, enhet som storheten energi (W) mäts i enligt Internationella måttenhetssystemet (SI)
 I stela kroppars dynamik vanlig förekommande beteckning för tröghetsmoment (alt. bet. I)
 Nationalitetsbeteckning för motorfordon från Japan
 Inom bibliotekens klassifikationssystem SAB beteckning för arkeologi, se SAB:J
 Inom elektromagnetismen beteckningen för storheten strömtäthet som mäts i enheten A/m2
 Beteckning för järnvägsstation
 J-bandet, radiofrekvenser från 10 till 20 GHz
 Gement j
 j används bland annat inom ellära och elektroteknik som beteckning för den imaginära enheten
 I det internationella fonetiska alfabetet betecknar bokstaven en palatal approximant
 j, den andra imaginära enheten i en kvaternion
 Historia och användning
 Bokstaven J var från början en variant av bokstaven I, men blev till slut en egen bokstav, som betecknade ett konsonantljud istället för ett vokalljud. I många romanska språk, som franska och spanska, har dock bokstaven J kommit att beteckna ett sj-ljud, vilket märks i bland annat lånord till svenskan som journalist och justera, och i engelska ett dj-ljud medan ett J-ljud liknande det svenska däremot skrivs med bokstaven Y.
 I svenskan används bokstaven J dock normalt endast i ord med j-ljud framför hård vokal (a, o, u och å) medan ord med j-ljud framför mjuk vokal (e, i, y, ä och ö) däremot normalt stavas med bokstaven G, som normalt uttalas som "j" framför mjuk vokal, utom i vissa undantagsfall då ord med mjuk vokal efter j-ljud stavas med bokstaven J istället för G, bland annat ord med j-ljud som följs av volaken ä som i vissa fall stavas med bokstaven J och i vissa fall med bokstaven G.
 Datateknik
 I datorer lagras J samt förkomponerade bokstäver med J som bas och vissa andra varianter av J med följande kodpunkter:
 I ASCII-baserade kodningar lagras J med värdet 0x4A (hexadecimalt) och j med värdet 0x6A (hexadecimalt).
 I EBCDIC-baserade kodningar lagras J med värdet 0xD1 (hexadecimalt) och j med värdet 0x91 (hexadecimalt).
 Övriga varianter av J lagras med olika värden beroende på vilken kodning som används, om de alls kan representeras.
 Latinska alfabetet


type: contracts

text:
 19.12.2013
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 345/13
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 144/2013
 z dnia 15 lipca 2013 r.
 zmieniająca załącznik XIII (Transport) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym (zwane dalej „Porozumieniem EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 W Porozumieniu EOG należy uwzględnić rozporządzenie Komisji (UE) nr 383/2012 z dnia 4 maja 2012 r. określające wymagania techniczne wobec praw jazdy zawierających elektroniczny nośnik informacji (mikroprocesor) (1).
 (2)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik XIII do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 W załączniku XIII do Porozumienia EOG po pkt 24f (dyrektywa 2006/126/WE Parlamentu Europejskiego i Rady) dodaje się pkt 24fa w brzmieniu:
 „24fa.
 32012 R 0383: rozporządzenie Komisji (UE) nr 383/2012 z dnia 4 maja 2012 r. określające wymagania techniczne wobec praw jazdy zawierających elektroniczny nośnik informacji (mikroprocesor) (Dz.U. L 120 z 5.5.2012, s. 1).
 Do celów Porozumienia przepisy tego rozporządzenia odczytuje się z uwzględnieniem następującego dostosowania:
 w pkt III.4.2 załącznika III w lit. a) dotyczącej numerów określających dodaje się tekst w brzmieniu:
 »—
 14 Islandia
 —
 15 Liechtenstein
 —
 16 Norwegia«.”.
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzenia (UE) nr 383/2012 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 16 lipca 2013 r. pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (2).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG i w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 15 lipca 2013 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Thórir IBSEN
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 120 z 5.5.2012, s. 1.
 (2) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


type: legislation

text:
 9.12.2011
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 327/56
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1279/2011 VAN DE COMMISSIE
 van 8 december 2011
 tot vaststelling van de forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten („integrale-GMO-verordening”) (1),
 Gezien Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 van de Commissie van 7 juni 2011 tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad, wat de sectoren groenten en fruit en verwerkte groenten en fruit betreft (2), en met name artikel 136, lid 1,
 Overwegende hetgeen volgt:
 Bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 zijn, op grond van de resultaten van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguayronde, de criteria vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de perioden die in bijlage XVI, deel A, bij die verordening zijn vermeld, de forfaitaire waarden bij invoer uit derde landen vaststelt,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De in artikel 136 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld in de bijlage bij de onderhavige verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op 9 december 2011.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 8 december 2011.
 Voor de Commissie, namens de voorzitter,
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Directeur-generaal Landbouw en plattelandsontwikkeling
 (1) PB L 299 van 16.11.2007, blz. 1.
 (2) PB L 157 van 15.6.2011, blz. 1.
 BIJLAGE
 Forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
 (EUR/100 kg)
 GN-code
 Code derde landen (1)
 Forfaitaire invoerwaarde
 0702 00 00
 AL
 64,0
 MA
 59,8
 TN
 95,6
 TR
 87,5
 ZZ
 76,7
 0707 00 05
 EG
 170,1
 TR
 114,5
 ZZ
 142,3
 0709 90 70
 MA
 40,2
 TR
 133,7
 ZZ
 87,0
 0805 10 20
 AR
 37,1
 BR
 41,5
 MA
 56,6
 TR
 48,7
 UY
 42,5
 ZA
 53,4
 ZZ
 46,6
 0805 20 10
 MA
 69,5
 ZZ
 69,5
 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90
 HR
 32,0
 IL
 76,9
 JM
 129,1
 TR
 75,2
 ZZ
 78,3
 0805 50 10
 TR
 57,8
 ZZ
 57,8
 0808 10 80
 CA
 125,8
 CL
 90,0
 CN
 71,1
 US
 127,0
 ZA
 180,1
 ZZ
 118,8
 0808 20 50
 CN
 48,8
 TR
 133,1
 ZZ
 91,0
 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bij Verordening (EG) nr. 1833/2006 van de Commissie (PB L 354 van 14.12.2006, blz. 19). De code „ZZ” staat voor „overige oorsprong”.


type: other

text:
RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) Test, Recension, Betyg - alaTest.se
 allt om tester alaTest>Foto>Videokameror>RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) 17 testerJan 2017 Positivanvändarvänlighet (18)bärbarhet (12)prisvärdhet (5) Negativbildkvalitet (6)konstruktion (4)minne (3) Tester & Recensioner Prisjämförelser Produktspecifikationer alaTest har samlat in och analyserat 17 tester för RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver). Det genomsnittliga betyget av denna produkt är 1.4/5, att jämföra med genomsnittsbetyget 4.0/5 för produkter i kategorin Videokameror. Prisvärdheten och bärbarheten uppskattas av många men konstruktionen uppskattas inte lika mycket. användarvänlighet, bärbarhet, prisvärdhet
 bildkvalitet, konstruktion, minne
 Vi har analyserat betyg från experter och användare, produktens ålder och andra faktorer. Jämfört med andra produkter i kategorin Videokameror belönas RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) med en alaScoreTM på 61/100 = Bra kvalitet.
 Visa alla 2-stjärniga betyg (65% av recensionerna)
 användarvänlighet Visa positiva (100%)Inga ännu(Visa alla) bärbarhet Visa positiva (100%)Inga ännu(Visa alla) bildkvalitet Inga ännuVisa negativa (100%)(Visa alla) prisvärdhet Visa positiva (100%)Inga ännu(Visa alla) konstruktion Inga ännuVisa negativa (100%)(Visa alla) minne Inga ännuVisa negativa (100%)(Visa alla) visa alla
 alaTest has collected and analyzed 17 user reviews of RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) from Amazon.com. The average user rating for this product is 1.4/5, compared to an average user rating of 3.9/5 for other Camcorders on Amazon.com. People are impressed by the price and portability, whereas there are some critical opinions about the memory and durability. usability, portability, price image quality, durability, memory 6% of the reviews on Amazon.com give this product a positive rating. Den här summeringen avser följande produkter: RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) • RCA EZ409HD Small Wonder HD Camcorder (Silver) Jan 2017 Tweet
 RCA Small Wonder High-Definition Slim... RCA Small Wonder EZ205 "Pocket" RCA EZ209HD RCA Small Wonder EZ201 RCA EZ207 Small Wonder Digital... Jämför


text:
 Fógra dlíthiúil tábhachtach
 |
 12006E/PRO/17
 Chonartha ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh (Leagan comhdhlúite) - D. Prótacail atá i gceangal leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh - Prótacal (Uimh. 17) maidir le hAirteagal 141 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh (1992)
 Official Journal C 321 E , 29/12/2006 P. 0255 - 0255
 Prótacal (Uimh. 17)maidir le hAirteagal 141 den Chonradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh (1992)TÁ NA hARDPHÁIRTITHE CONARTHACHA,TAR ÉIS COMHAONTÚ ar an bhforáil seo a leanas a chuirfear i gceangal leis an gConradh ag bunú an Chomhphobail Eorpaigh:Chun críocha chur chun feidhme Airteagal 141, ní mheasfar mar phá sochair de bhun córas gairmiúil slándála sóisialta más féidir agus a mhéad is féidir iad a chur i leith tréimhsí fostaíochta roimh an 17 Bealtaine 1990, amach ó chás oibrithe nó a gcleithiúnaithe a bheidh tar éis caingean nó éileamh is comhionann léi a thionscnamh roimh an dáta sin de réir an dlí náisiúnta is infheidhme.--------------------------------------------------


text:
A LEGFÕBB ÜGYÉSZSÉG HIVATALOS LAPJA. BUDAPEST, július 31. LVII. ÉVFOLYAM ÁRA: 920 Ft 7. SZÁM TARTALOM JOGSZABÁLYOK SZEMÉLYI HÍREK HATÁROZATOK - PDF
 Download "A LEGFÕBB ÜGYÉSZSÉG HIVATALOS LAPJA. BUDAPEST, július 31. LVII. ÉVFOLYAM ÁRA: 920 Ft 7. SZÁM TARTALOM JOGSZABÁLYOK SZEMÉLYI HÍREK HATÁROZATOK"
 1 LVII. ÉVFOLYAM ÁRA: 920 Ft 7. SZÁM A LEGFÕBB ÜGYÉSZSÉG HIVATALOS LAPJA BUDAPEST, július 31. TARTALOM Oldal Oldal JOGSZABÁLYOK évi LXXXIII. törvény a büntetõeljárások idõszerûségének javítása céljából a büntetõeljárásról szóló évi XIX. törvény módosításáról /2009. (ÜK. 7.) LÜ utasítás a gyermek- és ifjúságvédelmi ügyészi szakfeladatok ellátásáról szóló 14/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás módosításáról SZEMÉLYI HÍREK HATÁROZATOK 72/2009. (VII. 10.) AB határozat UTASÍTÁSOK 6/2009. (ÜK. 7.) LÜ utasítás a vádelõkészítéssel, a nyomozás törvényessége feletti felügyelettel és a vádemeléssel kapcsolatos ügyészi feladatokról szóló 11/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás módosításáról /2009. (ÜK. 7.) LÜ utasítás a büntetõbíróság elõtti ügyészi tevékenységrõl szóló 12/2003. (ÜK. 7.) LÜ utasítás módosításáról /2009. (ÜK. 7. ) LÜ utasítás a büntetés-végrehajtás törvényességének ügyészi felügyeletérõl szóló 1/1990. Legf. Ü. utasítás módosításáról Kinevezések Áthelyezések, kinevezések Áthelyezés Kirendelés Szolgálati viszony megszûnések Halálozások Igazolvány érvénytelenítése KÖZLEMÉNYEK Felhívás szakmai tudományos tanácskozáson való részvételre 89 Pályázati felhívás ügyészi állások betöltésére Pályázati felhívás ügyészségi nyomozói állás betöltésére... 92
 2 66 ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 7. szám JOGSZABÁLYOK évi LXXXIII. törvény a büntetõeljárások idõszerûségének javítása céljából a büntetõeljárásról szóló évi XIX. törvény módosításáról* 1. A büntetõeljárásról szóló évi XIX. törvény (a továbbiakban: Be.) 3. (3) bekezdése helyébe a következõ (3) Ha e törvény kivételt nem tesz, a bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság határozatai, valamint az ügyész és a nyomozó hatóság intézkedései ellen, illetõleg, ha e törvény azt lehetõvé teszi, a bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság intézkedésének elmulasztása miatt jogorvoslatnak van helye. 2. A Be a helyébe a következõ 24. (1) A bíró az ügyben a kizárási ok bejelentésétõl kezdve nem járhat el, ha a kizárási okot maga vagy rá vonatkozóan a tanács elnöke jelenti be. (2) Az (1) bekezdésben foglaltakat kivéve a bíró a bejelentés elintézéséig az ügyben eljárhat, de az ügydöntõ határozat meghozatalában nem vehet részt. (3) A (2) bekezdés szerinti korlátozás nem vonatkozik arra az esetre, ha a kizárási okot a 21. (1) bekezdés e) pontjára alapították. (4) A bíró a (2) bekezdésben meghatározott korlátozás nélkül járhat el, ha a bejelentõ a kizárás megtagadása után, a 21. (1) és (3) bekezdésének ugyanazon pontjára alapított, újabb bejelentést tesz a bíró kizárása iránt. (5) Ugyanazon bíró ellen, a 21. (1) és (3) bekezdésének ugyanazon pontjára alapított, ismételten bejelentett, alaptalan kizárás iránti bejelentést indokolás nélkül el lehet utasítani. (6) A bíróság elnöke intézkedik más bíró kijelölése iránt, ha a bíró a kizárási okot maga vagy rá vonatkozóan a tanács elnöke jelentette be, vagy a bíró a kizárásához hozzájárult. Ebben az esetben a kizárásról nem kell külön határozatot hozni. (7) Ha a kizárás iránti bejelentés a (6) bekezdésben szabályozott módon nem intézhetõ el, és a) a bíróság egyesbírája ellen jelentették be, azt a bíróság másik bíróból és két ülnökbõl álló tanácsa, b) a bíróság tanácsa ellen irányul, azt a bíróság másik tanácsa bírálja el. 3. A Be. a következõ 24/A. -sal egészül ki: 24/A. (1) A 22. -ban szabályozott esetben, vagy ha a bíróságnak nincs olyan tanácsa, amelyre a kizárási ok nem vonatkozik, a kizárásról a másodfokú bíróság, ha pedig a kizárás iránti bejelentés a másodfokú bíróságra vagy arra is vonatkozik, a harmadfokú bíróság határoz. Ha a kizárási ok az ítélõtáblára mint harmadfokú bíróságra vagy * A törvényt az Országgyûlés a június 29-i ülésnapján fogadta el. arra is vonatkozik, a kizárásról a Legfelsõbb Bíróság határoz. Ha a kizárás iránti bejelentésnek helyt adnak, az eljáró bíróság kijelölésére a 20. irányadó. (2) A kizárásról a bíróság tanácsülésen határoz. Ha a kizárás iránti bejelentést nem a bíró tette, vagy a kizárásához nem járult hozzá, be kell szerezni a bíró nyilatkozatát. (3) A kizárást kimondó határozat ellen jogorvoslatnak nincs helye, a kizárás megtagadását az ügydöntõ határozat elleni jogorvoslatban lehet sérelmezni. (4) A külön törvény szerinti közvetítõi eljárás során elõterjesztett, a közvetítõ kizárását megtagadó határozat elleni fellebbezésrõl a bíróság a 24. és a 24/A. értelemszerû alkalmazásával határoz. 4. A Be. 28. (4) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (4) Ha a nyomozó hatóság önállóan végez nyomozást vagy egyes nyomozási cselekményeket [35. (2) bek.], az ügyész felügyel arra, hogy azt e törvény rendelkezéseit megtartva végezzék (nyomozás feletti felügyelet), az eljárásban részt vevõ személyek a jogaikat érvényesíthessék. Ennek érdekében az ügyész a) nyomozást vagy feljelentéskiegészítést rendelhet el, annak lefolytatásával a nyomozó hatóságot bízhatja meg, a nyomozó hatóságot annak illetékességi területén nyomozási cselekmények végzésére vagy további nyomozásra, a nyomozásnak az általa megjelölt határidõn belüli befejezésére utasíthatja, b) a nyomozási cselekményeknél jelen lehet, a nyomozás irataiba betekinthet, azokat magához kérheti, c) a nyomozó hatóság határozatát megváltoztathatja vagy hatályon kívül helyezheti, a nyomozó hatóság határozata, intézkedése ellen, illetve intézkedésének elmulasztása miatt a hozzá megküldött panaszokat elbírálja, d) a feljelentést elutasíthatja, a nyomozást megszüntetheti, a nyomozó hatóságot a nyomozás megszüntetésére utasíthatja, e) az eljárást magához vonhatja. 5. A Be. 36. (5) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (5) A nyomozó hatóságok a legfõbb ügyész engedélyével a külön törvényben meghatározott feltételek esetén az Európai Unió tagállamainak nyomozó hatóságai, továbbá az Európai Rendõrségi Hivatal (EUROPOL) részvételével egy ügyre vagy ügyek meghatározott csoportjaira közös nyomozó csoportot alakíthatnak, illetõleg abban részt vehetnek. 6. A Be a a következõ (3) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi (3) bekezdés számozása (4) bekezdésre módosul: (3) Ha a terhelt fogva van, a meghatalmazott védõ személyérõl és elérhetõségérõl az a bíróság, ügyész, illetõleg
 3 7. szám ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 67 nyomozó hatóság, amely elõtt az eljárás folyik, haladéktalanul értesíti a fogvatartást végrehajtó intézetet. 7. A Be. 48. (8) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (8) Ha a terhelt fogva van, a kirendelt védõ személyérõl és elérhetõségérõl a kirendelõ haladéktalanul értesíti a fogvatartást végrehajtó intézetet. 8. A Be. 63/A. (1) és (2) bekezdése helyébe a következõ rendelkezések lépnek: (1) A bíróság, az ügyész és a nyomozó hatóság a bûncselekmény elkövetését közvetlenül lehetõvé tevõ, a büntetõeljárás során megállapított okokról és körülményekrõl a további bûncselekmények megelõzése végett, ha ez szükséges, haladéktalanul, de legkésõbb az eljárása befejezésekor tájékoztatja a bûnözés megelõzésére illetékes állami vagy önkormányzati szervet. (2) Ha a bíróság, az ügyész, illetve a nyomozó hatóság az eljárása során olyan tényt állapít meg, vagy körülményt észlel, amely miatt hivatalból további bírósági, adóigazgatási vagy más közigazgatási eljárás, illetõleg más eljárás kezdeményezésének vagy lefolytatásának van helye, e célból az eljárás kezdeményezésére, illetve lefolytatására jogosult szervet tájékoztatja. 9. A Be. 67. (2) és (3) bekezdése helyébe a következõ rendelkezések lépnek: (2) Az idézés és az értesítés írásban, illetõleg más alkalmas módon vagy eszközzel különösen távbeszélõ, telefax, számítógép útján vagy a bíróság, az ügyész, illetõleg a nyomozó hatóság elõtti személyes megjelenés alkalmával szóban történik. Az idézésnek, illetõleg értesítésnek tartalmaznia kell a) a megidézettnek hol, mikor, milyen minõségben kell megjelennie, b) az értesített hol, mikor, milyen minõségben jelenhet meg, c) az idézés, illetõleg az értesítés alapjául szolgáló eljárási cselekmény várható idõtartamát (órákban), d) a távolmaradás következményeire való figyelmeztetést, e) a vádirat benyújtása után a vádlott nevét és az eljárás alapjául szolgáló bûncselekmény megjelölését. (3) Sajtóhirdetményben tehetõ közzé az értesítés, ha ezt az érdekeltek rendkívül nagy száma indokolttá teszi. 10. A Be. a következõ 67/A. -sal egészül ki: 67/A. (1) A bíróság, az ügyészség, a nyomozó hatóság és a védõ egymással az írásbeli kapcsolatot a külön jogszabályok szerint meghatározott központi rendszer útján tartja. (2) A bíróság, az ügyészség, a nyomozó hatóság és a jogi képviselõ vagy a képviselõként eljáró ügyvéd egymással az írásbeli kapcsolatot a külön jogszabályok szerint meghatározott központi rendszer útján tartja. 11. A Be a a következõ (8) bekezdéssel egészül ki: (8) Ha a tanú, illetve a szakértõ idézése külföldrõl történik, és az idézett nem tesz eleget az idézésnek, vele szemben az (1) (5) bekezdés szerinti jogkövetkezmények nem alkalmazhatók. 12. A Be. 70. (1) bekezdése a következõ f) ponttal egészül ki: [A bíróság, az ügyész, illetõleg a nyomozó hatóság hivatalos iratának az érintett személy részére átadása (kézbesítés) történhet] f) külön jogszabályok szerint. 13. A Be. a következõ 71/B. -sal egészül ki: 71/B. (1) Bíróság, ügyészség, közjegyzõ, bírósági végrehajtó, pártfogó felügyelõ, jogi segítõ, nyomozó hatóság vagy közigazgatási hatóság megkeresésére törvényben meghatározott feladataik ellátásához szükséges mértékben és idõtartamban a bíróság, az ügyész, illetve a nyomozó hatóság a büntetõügy iratait vagy annak hiteles másolatát megküldi, illetve azokba betekintést engedélyez. (2) Törvénnyel kihirdetett nemzetközi szerzõdéssel, illetõleg az Európai Közösségek jogi aktusával létrehozott szerv megkeresésére a szerv nemzetközi szerzõdésben vagy az Európai Közösségek kötelezõ jogi aktusában meghatározott feladatainak ellátásához szükséges mértékben és idõtartamban a bíróság, az ügyész, illetve a nyomozó hatóság a büntetõügyrõl indokolt esetben az érintettek személyes adatainak közlésével felvilágosítást ad, a büntetõügy irataiba betekintést engedélyezhet, a büntetõügy iratairól hiteles másolatot ad át. 14. A Be (1) bekezdése helyébe a következõ (1) Tárgyi bizonyítási eszköz minden olyan tárgy (dolog), amely a bizonyítandó tény bizonyítására alkalmas, így különösen az, amely a bûncselekmény elkövetésének vagy a bûncselekmény elkövetésével összefüggésben az elkövetõ nyomait hordozza, vagy a bûncselekmény elkövetése útján jött létre, amelyet a bûncselekmény elkövetéséhez eszközül használtak, vagy amelyre a bûncselekményt elkövették. 15. A Be a a következõ (3) bekezdéssel egészül ki: (3) A (2) bekezdés nem alkalmazható a 151. (2) bekezdésében felsorolt dolgokra. 16. A Be (1) bekezdése helyébe a következõ (1) A terhelt kihallgatása elõtt meg kell állapítani a személyazonosságát, ennek érdekében meg kell kérdezni a terhelt nevét, születési nevét, korábbi nevét, születési idejét és helyét, anyja nevét, lakóhelyének és tartózkodási helyének lakcímét, a személyazonosító okmánya számát
 4 68 ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 7. szám és az állampolgárságát. Ezekre a kérdésekre a terhelt akkor is köteles válaszolni, ha egyébként a vallomástételt megtagadja. 17. A Be (2) bekezdése helyébe a következõ (2) Az õrizetbe vétel szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény megalapozott gyanúja különösen tettenérés esetén rendelhetõ el, feltéve, hogy a terhelt elõzetes letartóztatása valószínûsíthetõ. Az õrizetbe vétel elrendelhetõ abban az esetben is, ha a 281. (6) bekezdésében meghatározott feltételek fennállnak (tárgyalási õrizet). 18. (1) A Be (3) bekezdése helyébe a következõ (3) Az elõzetes letartóztatás megszûnik, a) ha annak tartama az egy évet eléri, és a terhelttel szemben három évnél nem súlyosabb szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény miatt van folyamatban eljárás, b) ha annak tartama a két évet eléri, és a terhelttel szemben öt évnél nem súlyosabb szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény miatt van folyamatban eljárás, c) ha annak tartama a négy évet eléri, és a terhelttel szemben tizenöt évig terjedõ vagy életfogytig tartó szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény miatt van folyamatban eljárás, d) ha annak tartama az a) c) pont alá nem tartozó esetekben a három évet eléri, kivéve az ügydöntõ határozat kihirdetése után elrendelt vagy fenntartott elõzetes letartóztatás esetét, továbbá ha az ügyben harmadfokú bírósági eljárás vagy hatályon kívül helyezés folytán megismételt eljárás van folyamatban. (2) A Be a a következõ (5) bekezdéssel egészül ki: (5) A nyomozó hatóság elõzetes letartóztatás indítványozása iránti elõterjesztésének részletesen tartalmaznia kell azokat a körülményeket, amelyek a 129. (2) bekezdésében meghatározott feltételek valamelyikének fennállását megalapozzák. 19. A Be (3) bekezdése helyébe a következõ (3) Ha a nyomozás befejezõdött, és a vádemelésre várhatóan a nyomozás 176. (2) bekezdése második mondatában megállapított határidejének lejárta után kerül sor, e határidõ lejárta elõtt az ügyész indítványára a bíróság az elõzetes letartóztatást legfeljebb két hónappal meghosszabbíthatja. Ha ez alatt vádemelésre nem került sor, a bíróság az elõzetes letartóztatást további, legfeljebb két hónappal meghosszabbíthatja. Az elõzetes letartóztatás ebben az esetben is az elsõfokú bíróságnak a tárgyalás elõkészítése során hozott határozatáig tart, de ha annak tartama a 132. (3) bekezdésében meghatározott, az ott írt megkülönböztetés szerinti tartamot eléri, azt meg kell szüntetni. 20. A Be (3) bekezdése helyébe a következõ (3) A lakhelyelhagyási tilalom elrendelésérõl a bíróság határoz. A lakhelyelhagyási tilalmat elrendelõ határozatában a bíróság elõírhatja, hogy a terhelt meghatározott idõközönként a rendõrségen jelentkezzék, és a lakhelyelhagyási tilalom célját biztosító más korlátozásokat is elrendelhet. A bíróság úgy rendelkezhet, hogy a lakhelyelhagyási tilalom elõírásainak megtartását a rendõrség a terhelt hozzájárulásával a terhelt mozgását nyomon követõ technikai eszközzel is ellenõrizze. A lakhelyelhagyási tilalom elõírásai megtartásának ellenõrzésérõl külön jogszabály rendelkezik. 21. (1) A Be (1) bekezdése helyébe a következõ (1) A lefoglalás a bizonyítás érdekében vagy az elkobzás, illetõleg a vagyonelkobzás biztosítására a dolognak a bíróság, az ügyész, illetõleg a nyomozó hatóság általi õrzésbe vétele vagy megõrzésének más módon történõ biztosítása. (2) A Be (2) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (2) A bíróság, az ügyész, illetõleg a nyomozó hatóság elrendeli annak a dolognak ideértve a nyomozó hatóság által saját segédanyagainak és eszközeinek a felhasználásával létrehozott dolgokat, azokat a dolgokat, amelyeket valamely tárgyról vagy tárgyból úgy különítenek el, hogy értéke nincs és önmagában hasznavehetetlen, és azokat a dolgokat is, amelyek gazdátlannak tekintendõk, illetõleg számítástechnikai rendszernek vagy ilyen rendszer útján rögzített adatokat tartalmazó adathordozónak a lefoglalását, amely a) bizonyítási eszköz, b) a törvény értelmében elkobozható vagy amelyre vagyonelkobzás rendelhetõ el. 22. A Be a a következõ (9) bekezdéssel egészül ki: (9) Ha a dolog lefoglalására nem az elkobzás, illetõleg a vagyonelkobzás biztosítása érdekében került sor, és a lefoglalt dolgot szakértõ már megvizsgálta, újabb szakértõ kirendelését az arra jogosultak nem kérték, és további szakértõi vizsgálatot a bíróság, az ügyész vagy a nyomozó hatóság sem tart indokoltnak, akkor a lefoglalást meg kell szüntetni. 23. A Be a helyébe a következõ rendelkezés lép: 165. (1) Az ügyész rendelkezik a nyomozásról. Az ügyész a nyomozó hatóságot utasítja. Az ügyész betekinthet a nyomozó hatóságok külön jogszabályban meghatározott nyilvántartásaiba, és ezek adatait felhasználhatja. Egyes nyomozási cselekmények teljesítése végett az ügyész akkor is a nyomozó hatósághoz fordulhat, ha egyébként a nyomozást maga végzi.
 5 7. szám ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 69 (2) A nyomozó hatóság az ügyésznek az ügy nyomozására vonatkozó utasításait határidõre teljesíti, az ügyészt annak rendelkezése szerint a nyomozás elrendelésérõl és az ügy állásáról írásban tájékoztatja. Ha a nyomozó hatóság észleli, hogy olyan eljárási cselekmény elvégzése, illetõleg határozat meghozatala szükséges, amelyrõl a döntés a bíróság, illetõleg az ügyész hatáskörébe tartozik, errõl az ügyészt haladéktalanul tájékoztatja. (3) Az ügyész a határozatai elõkészítésére a nyomozó hatóságot utasíthatja. (4) Az (1) (3) bekezdés rendelkezéseit akkor is alkalmazni kell, ha a nyomozó hatóság a nyomozást a 35. (2) bekezdése alapján önállóan végzi. (5) Az ügyész az utasítást, a nyomozó hatóság a tájékoztatást a (6) bekezdés esetét kivéve írásban adja. (6) Halasztást nem tûrõ esetben az ügyész az utasítást, a nyomozó hatóság a tájékoztatást szóban is adhatja, azonban az ügyész az utasítást, a nyomozó hatóság a tájékoztatást utólag, haladéktalanul írásban megismétli. (7) A nyomozó hatóság vezetõje az ügyészi utasítás ellen felettes szerve útján elõterjesztést tehet a felettes ügyészhez. A felettes szerv az elõterjesztést az arra vonatkozó ténybeli és szakmai álláspontjának kifejtésével továbbítja a felettes ügyészhez. Az elõterjesztésnek nincs halasztó hatálya. (8) A felettes ügyész az elõterjesztés alapján az iratokat megvizsgálja és a vizsgálata eredményérõl, jogi álláspontjáról az elõterjesztõt az elõterjesztés hozzá érkezésétõl számított tizenöt napon belül írásban tájékoztatja. 24. A Be. a következõ 165/A. -sal egészül ki: 165/A. (1) Az ügyész a nyomozó hatóság önállóan végzett nyomozása felett fokozott felügyeletet gyakorol, ha a) az ügy ténybeli, jogi megítélése vagy a bûncselekmény bizonyítása bonyolult, b) a nyomozás során lényeges törvénysértést, mulasztást vagy a nyomozás eredményességét veszélyeztetõ körülményt észlelt, c) a gyanúsított személyi szabadságát elvonó kényszerintézkedés hatálya alatt áll, d) a meghatározott személy ellen folyó nyomozás megindításától [Be (2) bek.] számított egy év eltelt, illetõleg a meghosszabbított határidõben el fog telni, e) a nyomozás olyan bûncselekmény miatt folyik, amelyet a törvény tíz évet meghaladó szabadságvesztéssel fenyeget, f) a bíróság az ügyben tanút különösen védetté nyilvánított, g) az ügyben fedett nyomozó igénybevételét engedélyezte, h) az ügy közérdeklõdésre tarthat számot. (2) Az ügyész a nyomozó hatóság önállóan végzett nyomozása felett fokozott felügyeletet gyakorolhat akkor is, ha a gyanúsított személyi szabadságát korlátozó kényszerintézkedés elrendelése óta hat hónap eltelt. (3) Az ügyész a nyomozó szerv vezetõjével írásban közli, ha az ügyben fokozott ügyészi felügyeletet gyakorol. (4) A nyomozó hatóság a fokozott ügyészi felügyelet bejelentésének tényérõl annak indokának megjelölése nélkül feljegyzést készít. A feljegyzést a nyomozási iratba kell fûzni. (5) Fokozott felügyelet gyakorlása esetén az ügyész az ügy iratait havonta megvizsgálja és az e törvény szerinti szükséges intézkedést figyelemmel a 28. (4) bekezdésében foglaltakra megteszi. 25. A Be (5) bekezdése helyébe a következõ (5) Ha névcsere, szám- vagy számítási hiba és más hasonló elírás történt, az ügyész, illetõleg a nyomozó hatóság a határozat kijavítását mind indítványra, mind hivatalból elrendelheti. A kijavítást a határozatra fel kell jegyezni. 26. A Be (4) bekezdése helyébe a következõ (4) A polgári perben az államot az igazságügyért felelõs miniszter képviseli. A polgári perben eljáró bíróság a kereset elbírálása elõtt beszerzi a feljelentés elutasításáról határozatot hozott ügyész nyilatkozatát a felperes sérelmére elkövetett cselekményrõl, illetõleg a cselekménnyel okozott kárról. Az ügyész nyilatkozata nem terjedhet ki olyan tényre, amelynek alapján az elkövetõ személyére, illetve a feljelentés elutasításának indokaira lehet következtetni. 27. A Be. 178/A. (2) bekezdése helyébe a következõ (2) Ha meghatározott személy megalapozottan gyanúsítható bûncselekmény elkövetésével, e személyrõl be kell szerezni a bûnügyi nyilvántartás és a központi szabálysértési nyilvántartás adatait, és ha annak külön törvényben meghatározott feltételei fennállnak a szervezett bûnözés elleni fellépés koordinációjáért felelõs közigazgatási szerv adatnyilvántartásában kezelt adatokat. 28. A Be (4) bekezdése helyébe a következõ (4) A sértett, illetõleg a tanú vallomását vagy egyébként személyi adatait tartalmazó, a nyomozás során keletkezett, illetõleg annak során beszerzett, benyújtott vagy csatolt iratról készült másolaton nem tüntethetõk fel a sértett, illetõleg a tanú személyi adatai. Nem adható másolat az ügyész, illetõleg a nyomozó hatóság határozatának tervezetérõl. Nem adható másolat az ügyész és a nyomozó hatóság között a 165., valamint a 165/A. alapján keletkezett iratokról, kivéve azt, amely az ügyésznek és a nyomozó hatóságnak az üggyel kapcsolatos jogi álláspontját tartalmazza ideértve különösen a nyomozási cselekmény elvégzésére vonatkozó ügyészi utasítást tartalmazó iratot, feltéve, ha a megjelölt nyomozási cselekmény végrehajtásra került, ha az nyomozási érdeket nem sért.
 6 70 ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 7. szám 29. A Be (1) bekezdése a következõ c) ponttal egészül ki: [Az ügyész határozattal felfüggeszti a nyomozást, ha] c) az elkövetõ kiléte a nyomozásban nem volt megállapítható, 30. (1) A Be (1) bekezdése helyébe a következõ (1) A nyomozó hatóság határozattal felfüggesztheti a nyomozást a 188. (1) bekezdésének a), c), e) és h) pontjában meghatározott esetekben. A nyomozást felfüggesztõ határozatot a nyomozó hatóság az ügyésznek haladéktalanul megküldi. (2) A Be a a következõ (2) bekezdéssel egészül ki: (2) A 188. (1) bekezdés c) pontjában meghatározott esetben az ügyész és a nyomozó hatóság az ügyet nyilvántartásba veszi, és ha az elkövetõ személyére utaló újabb adat birtokába jut, a nyomozást folytatja. 31. A Be (2) bekezdése helyébe a következõ (2) Az (1) bekezdés a), b), e), g) és h) pontjában meghatározott esetekben, továbbá, ha a büntethetõséget a gyermekkor zárja ki [Btk. 22. a) pont], a nyomozás megszüntetésére a nyomozó hatóság is jogosult. A nyomozást megszüntetõ határozatot a nyomozó hatóság az ügyésznek haladéktalanul megküldi. 32. (1) A Be (3) bekezdése helyébe a következõ (3) Ha a vád elejtése esetén pótmagánvádnak van helye, a bíróság tizenöt napon belül kézbesíti a sértettnek az ügyész vádelejtést tartalmazó nyilatkozatát, továbbá tájékoztatja a 229. (3) bekezdésében foglaltakról. Ha a sértett hatvan napon belül nem lép fel pótmagánvádlóként, az eljárást a bíróság megszünteti. Erre a sértettet figyelmeztetni kell. Ha a sértett pótmagánvádlóként kíván fellépni, a vádindítványt a bírósághoz nyújtja be. A pótmagánvádló jogi képviselete a vádindítvány benyújtásától kezdve kötelezõ. (2) A Be a a következõ (4) és (5) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi (4) és (5) bekezdés számozása (6) és (7) bekezdésre módosul: (4) Ha a sértett a személyes költségmentesség és a pártfogó ügyvédi képviselet engedélyezése iránt kérelmet terjesztett elõ, a (3) bekezdés szerinti határidõt a kérelem tárgyában hozott jogerõs határozat közlésétõl kell számítani. (5) Ha a sértett a (4) bekezdés szerinti kérelmet terjesztett elõ, errõl a kérelem elõterjesztésétõl számított nyolc napon belül tájékoztatja az ügyben addig eljárt bíróságot. A tájékoztatás elmulasztása esetén a (4) bekezdés szerinti határidõ-számítás nem alkalmazható. Erre a sértettet figyelmeztetni kell. 33. A Be a a következõ (2) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi (2) és (3) bekezdés számozása (3) és (4) bekezdésre módosul: (2) A bíróság a megkeresésre vonatkozó szabályok szerint okiratok, adatok rendelkezésre bocsátását, valamint felvilágosítás adását kérheti állami és helyi önkormányzati szervtõl, hatóságtól, köztestülettõl, gazdálkodó szervezettõl, alapítványtól, közalapítványtól és társadalmi szervezettõl. Ennek keretében a bizonyítás eredményessége érdekében adatok szolgáltatását igényelheti különösen az adóhatóságtól, az egészségügyi és a hozzá kapcsolódó adatot kezelõ szervtõl, a banktitoknak, értékpapírtitoknak, pénztártitoknak, egyéb üzleti titoknak minõsülõ adatot kezelõ szervtõl, a hírközlési szolgáltatást nyújtó szervezettõl, a közúti közlekedési nyilvántartásból, valamint az ingatlan-nyilvántartásból is. A bíróság beszerzi a vádlottra vonatkozó bûnügyi nyilvántartás és a központi szabálysértési nyilvántartás adatait is. 34. A Be a a következõ (9) bekezdéssel egészül ki: (9) Elõkészítõ ülésnek akkor is helye van, ha az ügy különös bonyolultságára figyelemmel a bizonyítás keretének, terjedelmének, a bizonyítás felvétele sorrendjének meghatározása érdekében az ügyész, a vádlott és a védõ meghallgatása látszik szükségesnek. 35. A Be (6) bekezdése helyébe a következõ (6) Az (5) bekezdés esetében, ha a (9) bekezdés alkalmazásának nincs helye, a megjelent személyek kihallgatását, illetõleg meghallgatását követõen a tárgyalást el kell napolni, és a meg nem jelent vádlottnak a következõ tárgyalási határnapra történõ elõvezetését kell elrendelni. Ha a bírósági eljárás során a meg nem jelent vádlott elõvezetését már elrendelték, szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény esetén elfogatóparancsot kell kibocsátani vagy a (7) bekezdés esetét kivéve ha a vádlott lakóhelye, illetve tartózkodási helye ismert, a vádlott tárgyalási õrizetét kell elrendelni. Ha a vádlottnak nincs védõje, számára védõt kell kirendelni. A tárgyalási õrizet elrendelésérõl szóló határozatot a kényszerintézkedés foganatba vételekor a rendõrség kézbesíti a vádlott részére. A határozat fellebbezésre tekintet nélkül végrehajtható. A tárgyalási õrizet tartama a hetvenkét órát nem haladhatja meg. A tárgyalási õrizet foganatba vételét követõen a vádlottat hetvenkét órán belül a tárgyalási õrizetet elrendelõ bíróság elé kell állítani. A bíróság a vádlottat meghallgatja és a meghallgatás eredményétõl függõen a vádlott elõzetes letartóztatását rendelheti el. Ha a bíróság a vádlott elõzetes letartóztatását nem rendelte el, a vádlottat szabadon kell bocsátani. 36. A Be (4) bekezdése helyébe a következõ
 7 7. szám ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 71 (4) Ha a hivatásos bíró vagy az ülnök személyében változás történt, a tárgyalás hat hónapon belül a tárgyalás anyagának ismertetésével is megismételhetõ. A tárgyalás anyagának ismertetése után figyelmeztetni kell az ügyészt, a vádlottat és a védõt arra, hogy az ismertetésre észrevételt tehet, és az ismertetés kiegészítését kérheti. A figyelmeztetést és az észrevételt jegyzõkönyvbe kell foglalni. 37. A Be (3) bekezdése helyébe a következõ (3) A nem a kihirdetéskor bejelentett fellebbezést az elsõ fokú bíróságnál kell írásban vagy telefax, illetve számítógép útján benyújtani, illetõleg jegyzõkönyvbe mondani. 38. A Be a a következõ (2) bekezdéssel egészül ki, és a jelenlegi (2) bekezdés számozása (3) bekezdésre módosul: (2) Ha a bíróság az ítéletében megállapítja a bûncselekménnyel okozott kár, vagyoni hátrány, adóbevételcsökkenés, vámbevétel-csökkenés összegét, illetve a bûncselekmény elkövetési értékét, ezen összeg mértékéig az elõterjesztett polgári jogi igényt érdemben el kell bírálni. 39. A Be a a következõ (3) bekezdéssel egészül ki: (3) Ha a másodfokú bíróság az elsõ fokú bíróság ítéletének a fellebbezéssel nem érintett vádlottra vonatkozó részét hatályon kívül helyezi, vagy a fellebbezéssel nem érintett vádlottat felmenti, és az elsõ fokú bíróság által e vádlott tekintetében kiszabott büntetést összbüntetésbe foglalták, a másodfokú bíróság az összbüntetési ítéletet is hatályon kívül helyezi. 40. A Be (1) bekezdés II. a) és b) pontja helyébe a következõ [A másodfokú bíróság II. hatályon kívül helyezi az elsõfokú bíróság ítéletét, és az elsõfokú bíróságot új eljárásra utasítja, ha] a) a bíróság nem volt törvényesen megalakítva, vagy a tárgyaláson a tanács tagjai nem voltak mindvégig jelen [240. (1) bekezdés], b) az ítélet meghozatalában a törvény szerint kizárt bíró vett részt. 41. A Be (1) bekezdése a következõ b) ponttal egészül ki, és a jelenlegi b) pont jelölése c) pontra módosul: [A másodfokú bíróság ítélete ellen fellebbezésnek van helye a harmadfokú bírósághoz, ha a másodfokú bíróság a büntetõjog szabályainak megsértésével] b) olyan cselekmény miatt állapította meg a vádlott bûnösségét, amelyrõl az elsõ fokú bíróság nem rendelkezett, 42. A Be a a következõ (5) bekezdéssel egészül ki: (5) Ha a harmadfokú bíróság a másodfokú bíróság ítéletének a fellebbezéssel nem érintett vádlottra vonatkozó részét hatályon kívül helyezi, vagy a fellebbezéssel nem érintett vádlottat felmenti, és a másodfokú bíróság által e vádlott tekintetében kiszabott büntetést összbüntetésbe foglalták, a harmadfokú bíróság az összbüntetési ítéletet is hatályon kívül helyezi. 43. A Be (1) és (2) bekezdése helyébe a következõ rendelkezések lépnek: (1) Az ügyész a terheltet a bûncselekmény elkövetésétõl számított harminc napon belül bíróság elé állíthatja, ha a) a bûncselekményre a törvény nyolc évi szabadságvesztésnél nem súlyosabb büntetést rendel, b) az ügy megítélése egyszerû, c) a bizonyítékok rendelkezésre állnak, d) a terheltet tetten érték, vagy a bûncselekmény elkövetését beismerte. (2) Ha a bíróság elé állítás (1) bekezdés a) c) pontjában meghatározott feltételei fennállnak, tettenérés esetén az ügyész a terheltet a bûncselekmény elkövetésétõl számított harminc napon belül bíróság elé állítja. 44. A Be (2) bekezdése helyébe a következõ (2) A bíróság elé állítás elõtt elrendelt személyi szabadságot elvonó vagy korlátozó kényszerintézkedés a bíróság elé állítás napján tartott tárgyalás befejezéséig tart. Ha az 517. (1) bekezdésében meghatározott feltételek is fennállnak, az õrizetbe vétel bíróság elé állítás céljából is elrendelhetõ. Az õrizet legfeljebb hetvenkét óráig tarthat. Ha a bíróság az iratokat az ügyészhez visszaküldi, az ügyész indítványára az általános szabályok szerint határoz a személyi szabadságot elvonó vagy korlátozó kényszerintézkedésekrõl. 45. A Be (3) bekezdése helyébe a következõ (3) A vád elõterjesztése után a bíróság az iratokat az ügyésznek visszaküldi, ha a bûncselekmény elkövetésétõl a bíróság elé állításig több mint harminc nap telt el, a bûncselekményre a törvény nyolcévi szabadságvesztésnél súlyosabb büntetést rendel, vagy a bizonyítási eszközök nem állnak rendelkezésre. 46. A Be (2) bekezdése helyébe a következõ (2) Ha az elfogatóparancs kibocsátása tizenöt napon belül nem vezetett eredményre, a bíróság errõl az ügyészt tájékoztatja. Ha az ügyész indokoltnak tartja, hogy a tárgyalást a vádlott távollétében tartsák meg, illetõleg folytassák, a bíróság tájékoztatásától számított tizenöt napon belül erre indítványt tesz.
 8 72 ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 7. szám 47. A Be. XXVI. Fejezete helyébe a következõ Fejezet lép: XXVI. Fejezet LEMONDÁS A TÁRGYALÁSRÓL 533. A tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárás esetén e törvény rendelkezéseit az e fejezetben foglalt eltérésekkel kell alkalmazni (1) A tárgyalásról lemondás során az ügyész és a terhelt közötti írásbeli megállapodás jön létre, amely tartalmazza a terhelt által beismert bûncselekmény leírását, a Btk. szerinti minõsítését, az ügyész és a terhelt nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy milyen nemû és mértékû, illetõleg tartamú büntetést, illetõleg intézkedést vesz tudomásul. (2) A tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárásban ha a megállapodás szerinti büntetés szabadságvesztés a Btk. 85/A. -ának, illetõleg a Btk. 87/C. -ának alapulvételével meghatározott mértékû szabadságvesztésben lehet megállapodni. (3) A megállapodásban a büntetés, illetõleg intézkedés mértékének, tartamának alsó és felsõ határát kell rögzíteni. (4) Ha a terhelt a tárgyaláshoz való jogáról lemond, valamint bûnösségére is kiterjedõ beismerõ vallomást tesz, és a megállapodás tartalmával a bíróság egyetért, a bíróság az ügyész indítványára a nyolc évnél nem súlyosabb szabadságvesztéssel büntetendõ bûncselekmény miatt indított eljárásban nyilvános ülésen hozott ítélettel megállapíthatja a vádirattal egyezõ tényállás, valamint a vádirattal egyezõ minõsítés miatt a vádlott bûnösségét, és büntetést szabhat ki, illetõleg intézkedést alkalmazhat. (5) A bíróság az ítéletben az ügyész által a vádiratban indítványozott nemû büntetést, illetõleg intézkedést szabhat ki, illetõleg alkalmazhat, amelynek tartamát, illetve mértékét a vádiratban indítványozott keretek között határozhatja meg. (6) A magánvádló, illetõleg a pótmagánvádló a tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárás lefolytatását nem indítványozhatja (1) A tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárásra az 536. (1) bekezdése szerinti esetet kivéve nem kerülhet sor, ha a terhelt a) a bûncselekményt bûnszervezetben követte el, b) bûncselekménye halált okozott. (2) A bíróság a polgári jogi igényt nem utasíthatja el. A tárgyalásról lemondás együttmûködõ terhelt esetén 536. (1) Azzal szemben, aki a bûncselekményt bûnszervezetben (Btk pont) követte el, és a nyomozás során az ügy, illetõleg más büntetõügy bizonyításához hozzájárulva az ügyésszel, illetõleg a nyomozó hatósággal jelentõs mértékben együttmûködött, de a nyomozás megszüntetésére bármely okból nem került sor, a tárgyalásról lemondásnak nyolc évi szabadságvesztésnél súlyosabban büntetendõ bûncselekmény miatt is helye van. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott személy esetén a tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárásban a Btk a, valamint a Btk. Általános Részében a bûnszervezetben elkövetett bûncselekményre elõírt szigorúbb rendelkezések nem alkalmazhatóak. A büntetést a Btk. 85/A. -ának, illetõleg a Btk. 87/C. -ának az alapulvételével kell kiszabni. Ha a bûncselekményre a törvény nyolc évi szabadságvesztésnél súlyosabb büntetést rendel, a büntetést e büntetési tételkeret között kell kiszabni. Ügyész eljárása 537. Az ügyész az ügy körülményeinek, így különösen a terhelt személye és az elkövetett bûncselekmény figyelembevételével a vádiratban indítványozhatja az ügy nyilvános ülésen való elbírálását, ha az ügyész és a terhelt írásban megállapodott a vádról, amely tartalmazza a terhelt által beismert bûncselekmény leírását, a Btk. szerinti minõsítését, az ügyész és a terhelt nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy milyen nemû, mértékû, tartamú büntetést, illetõleg intézkedést vesz tudomásul (1) Ha az ügyész a 193. (1) bekezdése szerinti eljárási cselekményt maga végezte, ennek megtörténte után, ha pedig azt a nyomozó hatóság végezte, az iratok hozzá érkezését követõ harminc napon belül az ügy iratait megvizsgálja, és ennek eredményéhez képest dönt arról, hogy a nyomozás során a bûnösségére is kiterjedõ beismerõ vallomást tevõ terheltnek a tárgyalásról lemondásra irányuló kezdeményezését elfogadja-e. Ha az ügyész a kezdeményezéssel egyetért, errõl határozatot hoz. A határozat ellen nincs helye panasznak. (2) Ha az ügyész a kezdeményezéssel nem ért egyet, errõl a terheltet értesíti. (3) Az (1) bekezdésben megjelölt határidõ a 216. (3) bekezdés szerint meghosszabbítható. (4) Ha az ügyész a terhelt kezdeményezését elfogadja, az eljárásban védõ részvétele kötelezõ. Az ügyész a terhelt részére ha nincs védõje védõt rendel ki, és gondoskodik arról, hogy a védõ a nyomozás iratait megismerhesse. (5) Az ügyész a terhelt kezdeményezésének elfogadásáról szóló határozat meghozatalát követõ harminc napon belül vádat emel. (6) Az ügyész a terheltet meghallgatja és közli a) a terhelt által beismert bûncselekmény leírását, b) a Btk. szerinti minõsítését, c) továbbá azt, hogy milyen nemû, mértékû, tartamú büntetést, illetõleg intézkedést vesz tudomásul. (7) Az ügyész a terheltet tájékoztatja a tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárás következményeirõl, illetõleg arról, hogy a megállapodást a bíróság nem köteles elfogadni. A tájékoztatást és a terhelt nyilatkozatát jegyzõkönyvbe kell foglalni. (8) Ha a terhelt az ügyész (6) bekezdés szerinti közlését elfogadja, az ügyész és a terhelt írásban megállapodik. A megállapodás tartalmazza a terhelt által beismert bûncselekmény leírását, a Btk. szerinti minõsítését, az ügyész és a terhelt nyilatkozatát arra vonatkozóan, hogy milyen
 9 7. szám ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 73 nemû, mértékû, tartamú büntetést, illetõleg intézkedést vesz tudomásul. (9) Az e fejezet szabályai szerint létrejött, írásba foglalt megállapodás a tárgyalásról lemondás alapján folytatott eljárás célján túlmenõen joghatás kiváltására nem alkalmas. (10) Az ügyész a megállapodásban foglaltakkal azonos tényállás és minõsítés miatt vádat emel, és indítványt tesz az ügy nyilvános ülésen történõ elbírálására, a megállapodásban rögzített nemû, mértékû, tartamú büntetés, illetõleg intézkedés alkalmazására, annak alsó és felsõ határának megjelölésével. (11) Az ügyész a vádirattal és a nyomozás irataival együtt a megállapodást és az annak alapjául szolgáló jegyzõkönyvet is benyújtja a bíróságnak (1) Ha az ügyész és a terhelt között a megállapodás nem jön létre, az ügyész a terhelt kezdeményezésérõl a bíróságot nem tájékoztathatja, az ezzel összefüggésben keletkezett iratokat nem nyújthatja be a bírósághoz. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott esetben, továbbá ha a bíróság a megállapodás tartalmával nem ért egyet, vagy az e fejezet szerint az ügyet tárgyalásra utalja, a megállapodásban foglalt nyilatkozatok sem az ügyészt, sem a terheltet nem kötik. (3) Az ügyész az ügy nyilvános ülésen való elbírálására vonatkozó indítványát nem vonhatja vissza. Ha az ügyész az ülés eredményéhez képest úgy látja, hogy a vádlott súlyosabb bûncselekményben bûnös, vagy más bûncselekményben is bûnös, indítványozza az ügy tárgyalásra utalását (1) A nyomozás során beismerõ vallomást nem tett terhelt a nyomozás befejezése után, de legkésõbb a vádirat kézbesítésétõl számított tizenöt napon belül az ügyésznél kezdeményezheti, hogy az ügyész indítványozza az ügy nyilvános ülésen való elbírálását. (2) Ha az ügyész a kezdeményezéssel egyetért, a meghallgatás során a terheltet részletesen meghallgatja a vád tárgyává tett cselekményrõl, és közli, hogy milyen nemû, mértékû, tartamú büntetést, illetõleg intézkedést vesz tudomásul. Az ügyész az 538. (7) bekezdésében foglaltakat is közli a terhelttel. (3) Ha az ügyész és a terhelt között az 538. (8) bekezdésében megjelölt megállapodás létrejön, az ügyész indítványt tesz az ügy nyilvános ülésen történõ elbírálására, a megállapodásban rögzített nemû, mértékû, tartamú büntetés, illetõleg intézkedés alkalmazására. Az ügyész az indítványokkal kiegészített vádirattal együtt a megállapodást és az annak alapjául szolgáló jegyzõkönyvet is benyújtja a bíróságnak. (4) Ha az ügyész és a terhelt között a megállapodás nem jön létre, az ügyész a terhelt kezdeményezésérõl a bíróságot nem tájékoztathatja, az ezzel összefüggésben keletkezett iratokat nem nyújthatja be a bírósághoz. A bíróság eljárása 541. (1) Ha a bíróság a vádiratban megjelölt tényállással, minõsítéssel és az ügyész által indítványozott büntetés, illetõleg intézkedés nemével, mértékével, illetõleg tartamával egyetért, akkor az ügyet az ügy iratainak a bírósághoz érkezését követõ hatvan napon belül nyilvános ülésre tûzi ki. (2) A tárgyalásról lemondás esetén a bíróság egyesbíróként jár el. A nyilvános ülésen az ügyész és a védõ részvétele kötelezõ. (3) A nyilvános ülés elõkészítésére a tárgyalás elõkészítésének szabályai irányadók (1) A nyilvános ülésen az ügyész ismerteti a vádat, és az ügynek a nyilvános ülésen alapuló elbírálására vonatkozó indítványát, továbbá a büntetés, illetõleg intézkedés nemére, mértékére, tartamára vonatkozó indítványát. (2) A vád és az indítványok ismertetését követõen a bíróság tájékoztatja a vádlottat a tárgyalásról lemondás és a bíróság elõtt tett beismerése következményeirõl, különösen az 542/A. (5) bekezdésében és az 542/C. (1) és (3) bekezdésében foglalt rendelkezésekrõl. (3) Ezt követõen a bíróság a vádlottat felhívja, hogy nyilatkozzék lemond-e a tárgyalásról, illetõleg a bûnösségét elismeri-e. (4) A nyilatkozat megtétele elõtt a bíróság lehetõvé teszi, hogy a vádlott a védõvel tanácskozzék. (5) Ha a vádlott a bûnösségét elismeri, a tárgyalásról lemond és a bíróság e tény, az eljárás iratai, valamint szükség esetén az ügyészhez, a vádlotthoz és a védõhöz intézett kérdésekre adott válaszok alapján nem látja akadályát az ügy nyilvános ülésen való elintézésének, a vádlottat kihallgatja a vád tárgyává tett cselekményrõl. Egyéb esetben a bíróság az ügyet tárgyalásra utalja. E végzés ellen nincs helye fellebbezésnek. 542/A. (1) Ha a vádlott a vallomástételt megtagadja, a bíróság az ügyet tárgyalásra utalja, e végzés ellen nincs helye fellebbezésnek. Erre a vádlottat a kihallgatás megkezdése elõtt figyelmeztetni kell. (2) Ha a vádlott kihallgatását követõen a bíróság úgy ítéli meg, hogy a vádlott beszámítási képessége, beismerésének önkéntessége vagy hitelt érdemlõsége iránt ésszerû kétely mutatkozik, továbbá ha az 540. (1) bekezdése szerinti esetet kivéve a vádlott vallomása a nyomozás során, valamint az ügyész elõtt tett vallomásától lényegesen eltér, az ügyet tárgyalásra utalja. E végzés ellen nincs helye fellebbezésnek. (3) Ha a bíróság a tárgyalásra utalásra nem lát alapot, a vádlottat a büntetéskiszabási körülményekre is kihallgatja. (4) A vádlott kihallgatásának befejezése után az ügyész, ezt követõen a védõ felszólalhat. (5) A bíróság a vádlott bûnösségét a beismerõ vallomására és a nyomozás irataira alapítja. (6) Ha a vádtól eltérõ minõsítés látszik megállapíthatónak, a bíróság az ügyet tárgyalásra utalja. E végzés ellen nincs helye fellebbezésnek. (7) A bûnösséget megállapító ítélet indokolásában a 258. (3) bekezdés a) c) pontjában foglaltakon kívül a büntetéskiszabási körülmények és az alkalmazott jogszabályok megjelölése mellett elegendõ a tárgyalásról lemondás tényére utalni.
 10 74 ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 7. szám 542/B. Ha az ügyész a nyilvános ülést az 538. (10) bekezdése alapján indítványozta, és a bíróság a nyilvános ülésen az ügyet tárgyalásra utalta feltéve, hogy a tárgyalás megtartásának nincs akadálya, a bíróság a tárgyalást nyomban megtartja. A tárgyalásra a XIII. Fejezet rendelkezései az irányadók. A másodfokú bírósági eljárás 542/C. (1) A bûnösség megállapítása, az 542/A. (5) bekezdés szerint megállapított, a váddal egyezõ tényállás, minõsítés, valamint a vádirat keretei között meghatározott büntetés, illetõleg intézkedés neme, mértéke, tartama miatt nincs helye fellebbezésnek. (2) A fellebbezésben az (1) bekezdés korlátai között lehet új tényt állítani és új bizonyítékra hivatkozni. (3) A másodfokú bíróság a fellebbezéssel megtámadott ítélet tényállásának megalapozottságára, a bûnösség megállapítására és a bûncselekmény minõsítésére vonatkozó rendelkezéseit felülbírálja, de a bûnösség megállapítása, az 542/A. (5) bekezdés szerint megállapított, a váddal egyezõ tényállás, valamint a vádirati minõsítéssel egyezõ minõsítés esetén az elsõ fokú ítéletet akkor változtathatja meg, ha a terhelt felmentésének vagy az eljárás megszüntetésének van helye. (4) A másodfokú eljárásban bizonyítás az 542/A. (5) bekezdésében meghatározott keretek között vehetõ fel. (5) Ha az elsõfokú bíróság a nyilvános ülést a törvényi feltételek hiányában tartotta meg, a másodfokú bíróság az elsõfokú bíróság ítéletét hatályon kívül helyezi, és az elsõfokú bíróságot új eljárás lefolytatására utasítja. Az új eljárás során e fejezet rendelkezései nem alkalmazhatók. 48. A Be (1) bekezdése helyébe a következõ (1) A bíróság a szabadlábon lévõ vádlottal szemben tárgyalás mellõzésével végzésben végrehajtásában felfüggesztett szabadságvesztést, közérdekû munkát, pénzbüntetést, illetõleg önálló büntetésként foglalkozástól eltiltást, jármûvezetéstõl eltiltást, kiutasítást katonával szemben lefokozást, szolgálati viszony megszüntetését is, továbbá intézkedésként próbára bocsátást, megrovást alkalmaz a három évi szabadságvesztésnél nem súlyosabban büntetendõ bûncselekmény esetén, ha a) a törvény a szabadságvesztés végrehajtásának felfüggesztését, közérdekû munka, pénzbüntetés kiszabását, a próbára bocsátást, illetõleg a mellékbüntetés önálló büntetésként alkalmazását lehetõvé teszi, b) a tényállás egyszerû, c) a vádlott a bûncselekmény elkövetését beismerte, d) a büntetés célja tárgyalás nélkül is elérhetõ. 49. A Be a a következõ (5) bekezdéssel egészül ki: (5) A biztosíték a terheltnek arányosan visszajár, ha a kiszabott pénzbüntetés, alkalmazott vagyonelkobzás vagy a megállapított bûnügyi költség összegét a biztosíték összege meghaladja. 50. A Be (2) bekezdés h) pontja helyébe a következõ [Felhatalmazást kap az igazságügyért felelõs miniszter, hogy] h) a házi õrizet végrehajtási szabályait, valamint a lakhelyelhagyási tilalommal összefüggésben a terhelt mozgását nyomon követõ eszköz alkalmazásának szabályait a rendészetért felelõs miniszterrel együttesen [rendeletben szabályozza.] 51. A Büntetõ Törvénykönyvrõl szóló évi IV. törvény 35. (2) bekezdése helyébe a következõ rendelkezés lép: (2) Ha a büntetõeljárást felfüggesztik, a felfüggesztés tartama az elévülés határidejébe nem számít be. Ez a rendelkezés nem alkalmazható, ha a büntetõeljárást azért függesztik fel, mert az elkövetõ kiléte a nyomozásban nem volt megállapítható, ismeretlen helyen tartózkodik vagy elmebeteg lett. 52. Az ügyészségi szolgálati viszonyról és az ügyészségi adatkezelésrõl szóló évi LXXX. törvény 99. (5) bekezdése helyébe a következõ (5) Az ügyviteli, igazgatási, illetõleg szolgálati jellegû adatokról (házi iratokról) az ügyészség teljes tevékenységi körét illetõen tájékoztatás nem adható, kivéve, ha azt a büntetõeljárásról szóló törvény lehetõvé teszi, vagy a nyilvánosságra hozatalt közérdekbõl a legfõbb ügyész engedélyezi. Átmeneti rendelkezések 53. (1) Azokban az ügyekben, amelyekben e törvény hatálybalépésekor már megtörtént a vádemelés, de az elsõfokú bíróság még nem hozott ügydöntõ határozatot, a Be. XXVI. Fejezetének rendelkezéseit a következõ eltérésekkel kell alkalmazni. (2) Ha a megállapodás feltételei fennállnak, e törvény hatálybalépését követõ tizenöt napon belül a vádlott kezdeményezheti, hogy az ügyész indítványozza az ügy nyilvános ülésen való elbírálását. Ha az ügyész a kezdeményezéssel egyetért, indítványt tesz a bíróságnál a büntetõeljárás felfüggesztésére. (3) Ha az ügyész a kezdeményezéssel nem ért egyet, errõl értesíti a vádlottat. (4) A bíróság az ügyész (2) bekezdés szerinti indítványára az eljárást, az indítvány elõterjesztésétõl számított tizenöt napon belül, legfeljebb egy hónapra felfüggesztheti. Az eljárás felfüggesztése vagy az indítvány elutasítása ellen nincs helye fellebbezésnek. (5) Ha a bíróság az eljárást felfüggeszti, az ügyész eljárására az 538. (6) (8), illetõleg az 540. (2) és (3) bekezdésében foglaltak az irányadók.
 11 7. szám ÜGYÉSZSÉGI KÖZLÖNY 75 (6) Ha az eljárás felfüggesztésének tartama alatt az ügyész és a vádlott között az 538. (10) bekezdés szerinti megállapodás létrejön, az ügyész a megállapodást, az annak alapjául szolgáló jegyzõkönyvet és az 538. (10) bekezdésére figyelemmel az indítványokkal kiegészített vádiratot benyújtja a bíróságnak. (7) Ha az eljárás felfüggesztésének tartama eredménytelenül telt el, az eljárást folytatni kell. 54. (1) Ha a bíróság az ügyben még nem kezdte meg a tárgyalást, és az 534. (4) bekezdésében írt feltételek fennállnak, a bíróság a tárgyalásról lemondás alapjául szolgáló iratok hozzá érkezésétõl számított hatvan napon belül az ügyet nyilvános ülésre tûzi ki. (2) Ha a bíróság az ügyben már megkezdte a tárgyalást, és az 534. (4) bekezdésében írt feltételek fennállnak, a bíróság a tárgyalásról lemondás alapjául szolgáló iratok hozzá érkezésétõl számított hatvan napon belül kitûzi a tárgyalás folytatásának napját. A tárgyaláson a bíróság az /B. rendelkezései szerint jár el, és errõl az érintetteket tájékoztatja. 55. Ha a tárgyalásról lemondás feltételei nem állnak fenn, a bíróság az ügyet tárgyalásra tûzi ki, illetve a már megkezdett tárgyalást folytatja. 56. Ha e törvény hatálybalépésének idõpontjában az ügyben a korábbi jogszabály alapján az ügyész arra tett indítványt, hogy a bíróság tárgyalásról lemondás alapján járjon el, az eljárást a tárgyalásról lemondás e törvény hatálybalépése elõtti szabályai alapján kell lefolytatni. 57. E törvény hatálybalépésének idõpontjában a jogerõsen befejezett ügyekben a Be ának értelemszerû alkalmazásával az elsõ fokon eljárt bíróságnak meg kell szüntetni a Be (2) bekezdésében felsorolt tárgyi bizonyítási eszközöknek az iratok mellékletenkénti kezelését, és azokról e törvény rendelkezései szerint kell határozni. 58. E törvény 28. -ának utolsó mondatát az e törvény hatálybalépését követõen keletkezett iratok vonatkozásában kell alkalmazni. 59. (1) Ez a törvény a (2) (4) bekezdésben meghatározott kivételekkel a kihirdetését követõ harmincadik napon lép hatályba. (2) E törvény 27. -a és a 33. -ában az és a központi szabálysértési nyilvántartás szövegrész január 1-jén lép hatályba. (3) E törvény 18. -a július 1-jén lép hatályba. (4) E törvény 10. -a, 12. -a és a 37. -ában az, illetve számítógép szövegrész január 1-jén lép hatályba. (5) A Be. 16. (1) bekezdés d) pontjában az az életveszélyt (halált) okozó testi sértés [Btk (5) bek. és (6) bek. harmadik fordulata] szövegrész helyébe az az életveszélyt (halált) okozó testi sértés [Btk (6) bek. és (7) bek. harmadik fordulata] szöveg, a Be. 16. (1) bekezdés h) pontjában az és közérdekû üzem mûködésének megzavarása [Btk (4) bek.] szövegrész helyébe a, a különösen nagy, illetõleg a különösen jelentõs vagyoni hátrányt okozó közérdekû üzem mûködésének megzavarása [Btk (3) és (4) bek.] szöveg, a Be. 29. f) pontjában az a hatóság eljárásának akadályozása szövegrész helyébe az a hatósági eljárás akadályozása szöveg, a Be (3) bekezdésében az amely a letartóztatást szövegrész helyébe az amelyet a letartóztatást szöveg, a Be (3) bekezdésében a [268. (2) bek. szövegrész helyébe a [268. (3) bek.] szöveg, a Be (1) bekezdés i) pontjában a 268. (1) (3) bekezdésében szövegrész helyébe a 268. (1) (4) bekezdésében szöveg, a Be (3) bekezdésében a 268. (2) és (3) bekezdése szövegrész helyébe a 268. (3) és (4) bekezdése szöveg, a Be (4) bekezdés c) pontjában a tartalmú szövegrész helyébe a tartamú szöveg, a Be ában a letartóztatást meg kell szüntetni szövegrész helyébe a letartóztatás megszûnik szöveg lép. (6) Hatályát veszti a Be. 74/B. (6) bekezdése, a Be (5) bekezdése, a Be (1) bekezdés i) pontja, a Be (3) bekezdésében az és a legfõbb ügyésszel egyetértésben szövegrész, a Be a, a Be (2) bekezdés a) pontjában az és a legfõbb ügyésszel szövegrész, a Be (2) bekezdés b), h) és l) pontjában az és a legfõbb ügyésszel egyetértésben szövegrész, a Be (2) bekezdés c), g), j), m) és n) pontjában az és a legfõbb ügyésszel egyetértésben, szövegrész, a Be (2) bekezdés o) pontjában a az Országos Igazságszolgáltatási Tanáccsal egyetértésben szövegrész, a Be (2) bekezdés q) és r) pontjában az a legfõbb ügyésszel egyetértésben szövegrész, a Be (3) bekezdésében az, a legfõbb ügyésszel egyetértésben szövegrész, a Be (4) bekezdés a) és b) pontjában az, és a legfõbb ügyésszel egyetértésben szövegrész, a Be (6) bekezdésében a, valamint a legfõbb ügyésszel szövegrész. 60. (1) E törvény a, 11. -a, a, a, a, a, a, 59. (5) (6) bekezdése az e törvény hatálybalépését követõ napon hatályát veszti. (2) E törvény 27. -a és 33. -a január 2-án hatályát veszti. (3) E törvény 18. -a július 2-án hatályát veszti. (4) E törvény 10. -a, 12. -a és 37. -a január 2-án hatályát veszti. (5) Az (1) (4) bekezdés január 3-án hatályát veszti. Ez a bekezdés január 4-én hatályát veszti. Sólyom László s. k., köztársasági elnök Dr. Szili Katalin s. k., az Országgyûlés elnöke


text:
 3.8.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 200/6
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) No 763/2011 НА КОМИСИЯТА
 от 29 юли 2011 година
 относно класирането на някои стоки в Комбинираната номенклатура
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета от 23 юли 1987 г. относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (1), и по-специално член 9, параграф 1, буква а) от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 С цел да се осигури еднакво прилагане на Комбинираната номенклатура, приложена към Регламент (ЕИО) No 2658/87, е необходимо да се приемат мерки относно класирането на стоките, посочени в приложението към настоящия регламент.
 (2)
 Регламент (ЕИО) No 2658/87 определя общите правила за тълкуване на Комбинираната номенклатура. Тези правила се прилагат също така и към всяка друга номенклатура, която изцяло или частично се основава на нея или добавя допълнителни подраздели към нея и която е създадена със специални разпоредби на Съюза, с оглед на прилагането на тарифни и други мерки, свързани с търговията със стоки.
 (3)
 Съгласно тези общи правила стоките, описани в колона 1 от таблицата в приложението, следва да бъдат класирани по кода по КН, посочен в колона 2, на основание на посоченото в колона 3 от същата таблица.
 (4)
 Уместно е да се предвиди обвързващата тарифна информация, която е издадена от митническите органи на държавите-членки във връзка с класирането на стоки в Комбинираната номенклатура, но която не е в съответствие с настоящия регламент, да може да продължи да бъде ползвана от титуляря за срок от три месеца съгласно член 12, параграф 6 от Регламент (ЕИО) No 2913/92 на Съвета от 12 октомври 1992 година относно създаване на Митнически кодекс на Общността (2).
 (5)
 Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета по Митническия кодекс,
 ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
 Член 1
 Стоките, описани в колона 1 от таблицата в приложението, се класират в Комбинираната номенклатура по кода по КН, посочен в колона 2 от същата таблица.
 Член 2
 Обвързващата тарифна информация, издадена от митническите органи на държавите-членки, която не е в съответствие с настоящия регламент, може да продължи да бъде ползвана за срок от три месеца съгласно член 12, параграф 6 от Регламент (ЕИО) No 2913/92.
 Член 3
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
 Съставено в Брюксел на 29 юли 2011 година.
 За Комисията, от името на председателя,
 Algirdas ŠEMETA
 Член на Комисията
 (1) ОВ L 256, 7.9.1987 г., стр. 1.
 (2) ОВ L 302, 19.10.1992 г., стр. 1.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 Описание на стоките
 Класиране (код по КН)
 Основания
 (1)
 (2)
 (3)
 Уред с преносима батерия (т. нар. четящо устройство за електронни книги) за записване и възпроизвеждане на различни видове текстови файлове (например PDF, WOL и HTML), файлове с неподвижни изображения (например JPEG) и звукови файлове (например MP3), с приблизителни размери 18 x 12 x 1 cm и тегло от около 220 g.
 Уредът е оборудван с:
 —
 монохромен дисплей (с използване на технология за електронно мастило с 4 нива на сивото) с приблизителни размери 12 x 9 cm, диагонал на екрана от около 15 cm (6 инча) и разделителна способност 600 x 800 пиксела,
 —
 интерфейс USB,
 —
 гнездо за свързване на слушалки,
 —
 гнездо за карта с памет,
 —
 бутони за контрол и навигация
 —
 процесор с честота 200 MHz, и
 —
 вътрешна памет от 512 MB.
 Уредът може да бъде свързан към автоматична машина за обработка на информация с цел прехвърляне на файлове.
 Уредът може да възпроизвежда текст, неподвижни изображения и звук чрез обработка на данни, съхранявани във вътрешната памет или на карта с памет.
 Уредът няма функции за превод и не може да служи като речник.
 8543 70 90
 Класирането се определя от Общите правила 1 и 6 за тълкуване на Комбинираната номенклатура и от описанието на кодове по КН 8543, 8543 70 и 8543 70 90.
 Трябва да се изключи класиране в позиция 8471 като автоматична машина за обработка на информация, тъй като уредът не отговаря на условията на забележка 5, буква А) към глава 84.
 Освен това тъй като уредът не е от вида, използван изключително или главно в автоматичните системи за обработка на информация, класирането като част от такава система в позиция 8471 също трябва да се изключи.
 Трябва да се изключи класиране в позиция 8528 като монитор предвид невъзможността на продукта да възпроизвежда видео кадри поради специалната технология, използвана за екрана, и получаваното в резултат ниско качество на изображението, което позволява показването само на документи и статични изображения.
 Уредът трябва да се счита за електронен апарат със специфична функция, неупоменат, нито включен другаде в Глава 85.
 Следователно той трябва да бъде класиран в код по КН 8543 70 90.


text:
Is amhrán traidisiúnta é Uaisle Acla. Baineann sé le hOileán Acla. Ba é Pádraic Daeid, An Táilliúir Gorm, a chum an t-amhrán.
 An t-Amhrán
 Leagan le Cáit Nic Suibhne a bhí i measc na hamhráin ar an dlúthdhiosca Glór Mhaigh Eo a eisíodh Cló Iar-Chonnachta sa mbliain 1997.
 Mo léan gan mé in Acaill,
 Nó ar bhóithre Thír an Áir,
 Ag Róise ar an Mhal’ Raithní,
 Nó thíos ag Mairéad Bhán.
 Dónall Óg Ó Ceallmhaoi,
 ’Sé a chraithfeadh liomsa lámh,
 Nó Séamus Bhriain in Acaill thall
 Níorbh fhada liom an lá.
 Dá mbeinnse ar an Doirín,
 Is ann a gheofainn greann,
 Nó ag Parthalán, croí na gcarad,
 Nó as sin siar go Céibh.
 Tomás Mór Ó Gallchobhair
 ’gus a’ Charraig uilig ní bréag,
 Dá mbeinnse ag cruinniú fataí,
 Ba mhaith sin lán mo chléibh.
 Dá mbeinnse in Acaill Bheag istoí’,
 Bheinn seal ag Antoin Eoghain,
 Nó ag Seán ’ac Taidhg an scafaire,
 ’tá thall ar a’ gCloch Mhóir.
 Tá na báid ag teacht ón fharraige ann,
 Is na loingis faoi racht seoil,
 Ach tá mé i measc na bhfear láistí,
 Is ní fada a bheas mé beo.
 Is trua gan mé i nDumha Éige,
 ’s ní fhéadaim a dhul ann,
 Tá éisc na mara ag éirí ann
 ’s na báid ag teacht ón toinn,
 Is ann a gheofainn na scafairí
 a d’íocfadh amach mo scór,
 Dumha Ghoirt is Tóin an tSeanbhaile,
 ’gus as sin go teach Sheáin Mhóir.
 Dá mbeinnse ar a’ gCaiseal,
 Is ann a gheofainn greann,
 Nó ag Úna i mBun a’ Churraigh,
 Níorbh fhada liom an oích’,
 Bheinn seal ag Pádraig Ceafarcaigh,
 ’gus seal ag Aindriú Mór,
 Ach tá mé i measc na bhfear láistí,
 ’s ní fada a bhéas mé beo.
 Dhá mbeinnse i nDumha Cinn Aille,
 Ar an Abhainn nó ar Shliabh mór,
 An Caol ní bheidh mo dhearmad,
 Mo chreach is mo bhrón!
 Is ann a gheofainn na scafairí
 A d’íocfadh amach mo scór
 Ach tá mé i measc na bhfear láistí
 Is ní fada a bheas mé beo.
 Leagan eile
 Mo lean gan mé in Acaill,
 Nó ar bhóithre Thír an Áir,
 Ag Róise ar an Mhol’ Raithní,
 Nó theas ag Mairéad Bhán.
 Domhnall Óg Ó Ceallabhuí,
 ‘Sé a chraithfeadh liomsa lámh,
 Nó le Séamus Bhriain in Acaill thall
 Níorbh fhada liom an lá.
 Dá mbeinnse ar an Doirín,
 Is ann a gheobhfainn greann,
 Nó ag Parthalán, Croí na gCarad,
 Nó as sin siar go Céibh.
 Tomás Mór Ó Gallchobhair
 Agus an Charraig uilig ní bréag,
 Dá dtéinn ag cruinniú fataí ann,
 Ba mhaith sin lán mo chléibh.
 Dá mbeinnse in Acaill Bheag istoigh,
 Bheinn seal ag Antoine Eoin,
 Nó ag Seán ‘ac Taidhg an scafaire,
 Atá thall ar an Chloch Mhóir.
 Tá na báid ag teacht ón fharraige ann,
 ‘S na luingis faoi reacht seoil,
 Ach tá mise i measc na nOrangemen,
 ‘S ní fada bheas mé beo.
 Is trua gan mé i nDú Éige,
 Ach ní fhéadaim a dhul ann,
 Tá éisc na mara ag éirí
 ‘S na báid a’ tíocht ón tuinn,
 Tá cailíní breátha spéarúla ann,
 A dhéanfadh súgradh ‘s greann,
 Fáilte mhór in gach aon teach romham
 ‘S pluid ghléigeal os mo chionn.
 Dá mbeinnse i nDumhaigh Cinn Aille,
 Ar an Abhainn nó Sliabh Mór,
 An Caol níorbh é mo dhearmad,
 Mo chreach agus mo bhrón,
 Is ann a gheobhfainn scafairí,
 A d’íocfadh síos an scór,
 Dúghort ‘s Tóin a’ tSean-Bhaile,
 ‘S as sin o teach Sheáin Mhóir.
 Dá mbeinnse ar an Chaiseal,
 Is ann a bheadh áit suí,
 Ná ag Úna I mBun a Churraigh,
 Níorbh fhada liom an oích’,
 Bheinn seal ag Pádraig Ceafarcaigh,
 Agus seal ag Aindriú Mór,
 Ach tá mé i measc na nOrangemen
 ‘S ní fada bhéas mé beo.
 Amhráin Éireannacha