text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 02 02
 COM(2016) 39 final
 2016/0023(COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 dėl gyvsidabrio, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008
 (Tekstas svarbus EEE)
 {SWD(2016) 14 final}{SWD(2016) 17 final}{SWD(2016) 18 final}
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.PASIŪLYMO APLINKYBĖS
 Bendrosios aplinkybės. Pasiūlymo pagrindas ir tikslai
 Sąjunga ir dvidešimt šešios valstybės narės pasirašė naują tarptautinę konvenciją dėl gyvsidabrio
 1
 , dėl kurios vyko derybos padedant Jungtinių Tautų aplinkos programos padaliniui (JTAP). Konvencija yra vadinama Minamatos konvencija (toliau – Minamatos konvencija arba Konvencija) pagal miesto, kuriame 1950–1960 m. įvyko didžiausias per visą istoriją gyvsidabrio taršos įvykis, pavadinimą. Pasirašius Konvenciją buvo sėkmingai užbaigtas derybų procesas, kurį sudarė penkios Tarpvalstybinio derybų komiteto sesijos. Visos valstybės narės yra pasiryžusios ratifikuoti Konvenciją.
 Konvencijoje aptariamas visas gyvsidabrio gyvavimo ciklas, nuo pirminės gyvsidabrio gavybos iki gyvsidabrio atliekų tvarkymo, siekiant apsaugoti žmonių sveikatą ir aplinką nuo gyvsidabrio ir jo junginių, dėl žmogaus veiklos išmetamų į orą, vandenį ir žemę. Visų pirma joje nustatyti pirminės gyvsidabrio gavybos ir tarptautinės prekybos gyvsidabriu apribojimai, draudimas gaminti, importuoti ir eksportuoti daug įvairių produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, numatyti kelių gamybos procesų, kuriuose naudojamas gyvsidabris, draudimai arba atitinkamos veiklos sąlygos, raginama nenaudoti gyvsidabrio jokiai naujai paskirčiai nei produktuose, nei pramonės procesuose ir taikyti priemones siekiant sumažinti gyvsidabrio kiekį, išmetamą vykdant amatininkišką ir mažos apimties aukso gavybą (toliau – AMAAG) ir pramoninę veiklą, be kita ko, naudojant geriausius prieinamus gamybos būdus, taip pat reikalaujama, kad gyvsidabris būtų laikinai saugomas ir gyvsidabrio atliekos būtų tvarkomos taip, kad nebūtų padaryta žalos aplinkai.
 Daug Minamatos konvencijos nuostatų jau įtraukta į Sąjungos teisės aktus. Reglamentu (EB) Nr. 1102/2008
 2
 nustatytas draudimas eksportuoti gyvsidabrį ir kelis gyvsidabrio junginius, gyvsidabris iš kai kurių šaltinių priskirtas atliekoms ir nustatytos taisyklės dėl gyvsidabrio saugojimo. Kitos ES priemonės apima ad hoc nuostatas dėl gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių, įkaitant Reglamentą (ES) Nr. 649/2012
 3
 , kuriuo nustatyta pranešimų sistema, taikoma, inter alia, gyvsidabrio importui, ir Reglamentai (EB) 396/2005
 4
 , 1907/2006
 5
 , 1223/2009
 6
 bei Direktyvos 2006/66/EB
 7
 ir 2011/65/ES
 8
 , kuriais reglamentuojamas produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, pateikimas į Sąjungos rinką, ir nustatomas didžiausias gyvsidabrio kiekis. Be to, Direktyvomis 2010/75/ES
 9
 , 2012/18/ES
 10
 , 2008/98/EB
 11
 ir 1999/31/EB
 12
 siekiama kontroliuoti, mažinti ir, jei prieinamos alternatyvos be gyvsidabrio, nutraukti gyvsidabrio, gyvsidabrio junginių ir gyvsidabrio atliekų išmetimą į aplinką iš sutelktosios ir pasklidosios taršos šaltinių.
 Vertinant Sąjungos acquis buvo nustatyta keletas reglamentavimo spragų, kurias reikia pašalinti, siekiant užtikrinti, kad Sąjungos teisė visiškai derėtų su Konvencija
 13
 . Šiuo pasiūlymu siekiama pašalinti tas spragas, susijusias su:
 gyvsidabrio importu,
 tam tikrų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksportu,
 gyvsidabrio naudojimu tam tikruose gamybos procesuose,
 naujais gyvsidabrio naudojimo produktuose ir gamybos procesuose būdais,
 gyvsidabrio naudojimu AMAAG ir
 gyvsidabrio naudojimu dantų amalgamoje.
 Siekiant teisinio aiškumo, pagal Konvenciją atsirandantys įpareigojimai, kurie dar nėra perkelti į ES teisę, turėtų būti integruoti į vieną teisės aktą.
 Todėl pagrindas tam turėtų būti Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008 kaip vienintelis specialiai gyvsidabriui skirtas Sąjungos teisės aktas. Tačiau, atsižvelgiant į būtinų Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 pakeitimų pobūdį ir apimtį bei į poreikį padidinti nuoseklumą ir teisinį aiškumą, šiuo pasiūlymu jis turėtų būti panaikintas ir pakeistas, prireikus perimant pagrindinius jo įpareigojimus.
 Derėjimas su kitomis Sąjungos politikos sritimis ir tikslais
 Ši iniciatyva dera su Septintąją aplinkosaugos veiksmų programa
 14
 , kuria nustatomas ilgalaikis netoksiškos aplinkos tikslas ir kuria numatoma, kad šiuo tikslu reikia imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad iki 2020 m. būtų kuo labiau sumažintas didelis neigiamas cheminių medžiagų poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai.
 Šios iniciatyvos tikslai taip pat atitinka strategijos „Europa 2020“ pažangaus, tvaraus ir integracinio augimo tikslus, skatinant inovacijas, skirtas produktams ir gamybos procesams, kuriuose nenaudojamas gyvsidabris. Šiuo pasiūlymu skatinama ratifikuoti Konvenciją ir siekti, kad ji įsigaliotų; tai padės suvienodinti pramoninių procesų, kuriuose naudojamas ar netyčia išmetamas gyvsidabris ir gyvsidabrio junginiai, taip pat produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, gamybos ir prekybos jais sąlygas visame pasaulyje, taip skatinant Sąjungos pramonės konkurencingumą, juo labiau, kad dauguma jos nuostatų atitinka Sąjungos acquis.
 Be to, siekiama pagerinti acquis įgyvendinimą, jei įmanoma, supaprastinant ir išaiškinant acquis.
 2. KONSULTACIJŲ SU SUINTERESUOTOSIOMIS ŠALIMIS IR POVEIKIO VERTINIMO REZULTATAI
 Konsultacijos su suinteresuotosiomis šalimis
 Su valstybių narių valdžios institucijomis ir suinteresuotosiomis šalimis buvo konsultuotasi per du Komisijos atliktus tyrimus
 15
 ,
 16
 ir 2014 m. liepos 7 d. Briuselyje įvykusiame seminare, po kurio taip pat buvo paskelbtas prašymas pateikti papildomos informacijos dėl konkrečių klausimų
 17
 . Visi raštu pateikti atsakymai buvo paskelbti Komisijos interneto svetainėje
 18
 . Plataus masto viešoji konsultacija internetu taip pat vyko nuo 2014 m. rugpjūčio 14 d. iki 2014 m. lapkričio 14 d. ir paskelbta kaip klausimynas
 19
 tinklalapyje
 20
 „Jūsų balsas Europoje“. Šios apklausos tikslas yra geriau suprasti viešųjų suinteresuotųjų šalių ir valstybių narių nuomonę dėl Konvencijos ratifikavimo ir konkrečių klausimų, susijusių su Konvencijos perkėlimu į nacionalinę teisę ir įgyvendinimu, visų pirma srityse, kuriose Sąjungos teisės aktai turi būti suderinti su Konvencija. Tikslines grupes sudarė piliečiai, valdžios institucijos, mokslinių tyrimų organizacijos, mokslo bendruomenė, ne pelno nevyriausybinės organizacijos, konsultacinės ir privačios įmonės ir jiems atstovaujančios organizacijos. Pasiektas platus suinteresuotųjų subjektų ir plačiosios visuomenės sutarimas, kad Sąjunga turėtų ratifikuoti Minamatos konvenciją. Rengiant šį pasiūlymą buvo atsižvelgta į konkrečius klausimus, kuriuos iškėlė suinteresuotosios šalys.
 Poveikio vertinimo rezultatai
 Poveikio vertinime buvo padaryta išvada, kad Minamatos konvencijos ratifikavimas ir įgyvendinimas bus labai naudingas ES aplinkai ir žmonių sveikatai, daugiausia dėl numatomo gyvsidabrio išmetimo kitose pasaulio dalyse sumažėjimo. Visų pirma:
 numatoma, kad dėl svarbių Konvencijos nuostatų, susijusių su, be kita ko, geriausių prieinamų gamybos būdų (toliau – GPGB) taikymu, siekiant sumažinti didelių pramoninių įrenginių išmetamų teršalų kiekį, laipsnišku vykdomos pirminės gavybos nutraukimu, kartu draudžiant naują pirminę gavybą, arba apribojimų AMAAG nustatymu, įgyvendinimo bus padarytas didelis teigiamas poveikis aplinkai tiek visame pasaulyje, tiek Sąjungoje. Tokia veikla ES iš esmės neegzistuoja arba ji jau yra reguliuojama. Tai leis Sąjungai pasiekti savo aplinkos ir žmonių sveikatos apsaugos tikslus, kaip išdėstyta 2005 m. Bendrijos strategijoje dėl gyvsidabrio (toliau – strategija)
 21
 .
 įgyvendindamos Konvenciją trečiosios šalys taikys standartus, atitinkančius daugeliui pramonės veiklos rūšių Sąjungoje taikomus standartus. Tai padės spręsti galimo konkurencinio pranašumo ES nepriklausančių valstybių įmonėms, kurioms taikomi ne tokie griežti aplinkosaugos standartai (arba jų nėra išvis), problemą ir galbūt atvers naujų rinkų aplinkosaugos technologijų srityje besispecializuojančioms Sąjungos įmonėms. Pavyzdžiui, Konvencijos nuostatomis dėl gyvsidabrio išmetimo vykdant tam tikrą pramonės veiklą daug pramonės įrenginių, išmetančių gyvsidabrį pasaulio mastu, bus įpareigoti taikyti GPGB, kurie jau yra taikomi Sąjungos pramonei;
 poveikio vertinime nagrinėtos įvairios politikos pasirinktys, kuriomis siekiama spręsti pirmiau išvardytas šešias reguliavimo spragas, darančias poveikį ES teisės aktams: pagrindinio scenarijaus pasirinktis, pagal kurią nesiimama jokių ES lygmens veiksmų, ir bent dvi skirtingos pasirinktys kiekvienoje iš atitinkamų politikos sričių, t. y. perkelti Konvencijoje nustatytus įpareigojimus kaip viena pasirinktis ir nustatyti griežtesnius reikalavimus, nei reikalaujami Konvencijoje, kaip kita pasirinktis.
 Dėl dantų amalgamos naudojimo poveikio vertinime įvertintas poreikis imtis priemonių ir galimas jų poveikis:
 Komisijos sprendime 2000/532/EB
 22
 amalgamos atliekos iš dantų gydymo apibūdinamos kaip pavojingos atliekos, todėl joms taikomos Pagrindų direktyvos dėl atliekų
 23
 nuostatos. Gyvsidabrio teršalams iš odontologų kabinetų taip pat taikomi Sąjungos vandens teisės aktai. Pagal Vandens pagrindų direktyvos X priedą gyvsidabris priskiriamas prioritetinėms kenksmingoms medžiagoms
 24
 , todėl turi būti smarkiai sumažintas į vandenį išleidžiamas jo kiekis. Kadangi antra pagal apimtį gyvsidabrio naudojimo Sąjungoje sritis yra amalgamoms (jos taršos potencialas siekia apie 75 tonų gyvsidabrio per metus, o ilgalaikės taršos potencialas – daugiau kaip 1 000 tonų
 25
 ), būtina dėl šio šaltinio imtis konkrečių priemonių;
 Poveikio vertinime daroma išvada, jog atsižvelgiant į turimą mokslinę informaciją, draudimas naudoti dantų amalgamas nebūtų proporcingas, nes dantų amalgamų keliamas pavojus sveikatai nėra aiškiai įrodytas, o draudimo išlaidos būtų didelės. Be to, iš vertinimo matyti, kad dvi priemonės, įtrauktos į Konvencijoje pasiūlytų priemonių sąrašą, iš kurio šalys turėtų pasirinkti ne mažiau kaip dvi ( t. y. leisti naudoti tik dantų amalgamą kapsulėse ir skatinti odontologijos įstaigose taikyti geriausią aplinkosaugos praktiką) duotų naudos aplinkos ir sveikatos srityse mažomis sąnaudomis. Tokios priemonės dera su Gyvsidabrio strategijos, kuri 2010 m. persvarstant strategiją buvo patvirtinta kaip prioritetinė sritis imantis tolesnių veiksmų, 4 veiksmu. Jas taikant būtų sumažintas išmetamo gyvsidabrio poveikis odontologams ir pacientams ir būtų užtikrinta, kad būtų smarkiai sumažintas gyvsidabrio išmetimas į kanalizaciją ir į aplinką per miestų nuotekų valymo įrenginius. Be to, numatoma, kad būtų sukurta naujų darbo vietų amalgamos separatorių gamybos, įrengimo ir eksploatavimo įmonėse bei atliekų, kuriose yra gyvsidabrio, surinkimo ir apdorojimo įmonėse;
 nors dauguma įmonių, kurioms priemonės darytų poveikį, būtų labai mažos įmonės, jų siūlomos priemonės neproporcingai nepaveiktų, nes 1) atsižvelgiant į veiklos rūšį, jos nenukentėtų nuo konkurencijos su stambesnėmis įmonėmis, 2) priemonės įgyvendinimo sąnaudos yra nedidelės ir jai reikėtų tik nedaug investicijų ir 3) odontologijos sektoriuje neturėtų būti prarasta darbo vietų. Be to, šios priemonės yra Europos odontologų tarybos skatinama geroji praktika
 26
 ir dauguma įmonių jas jau įgyvendino. Vis dėlto, kadangi tokioms įmonėms reikės laiko prisitaikyti prie šiame reglamente nustatytų įpareigojimų, pasiūlyta, kad šios priemonės turi būti įgyvendintos metais vėliau nei kitos priemonės, kurioms taikomas šis reglamentas. Galiausiai, reikalavimas naudoti amalgamą kapsulėse nesukeltų jokios papildomos naštos odontologams, kurie pasirinko nenaudoti dantų amalgamos.
 Kalbant apie kitas spragas, atlikus analizę poveikio vertinime padarytos tokios išvados:
 dėl gyvsidabrio importo apribojimų. Nebūtų pagrįsta nustatyti griežtesnius, nei reikalaujama Konvencija, prekybos apribojimus, t. y. nustatyti besąlygišką gyvsidabrio importo draudimą (užuot leidus importuoti gyvsidabrį tam tikromis sąlygomis, susijusiomis su kilmės vieta ir importuojamo gyvsidabrio šaltiniu), nes tai daugiau kainuotų Sąjungos pramonei ir neturėtų didelio teigiamo poveikio aplinkai;
 dėl tam tikrų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksporto apribojimų. Nebūtų pagrįsta nustatyti griežtesnius, nei reikalaujama Konvencija, prekybos apribojimus, t. y. drausti eksportuoti produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, taikant griežtesnes Sąjungos taisykles dėl gyvsidabrio kiekio, nei nustatytos Konvencijoje (užuot tik draudus eksportuoti Konvencijos reikalavimų neatitinkančius produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio), nes gyvsidabrio sąnaudos ir išmetimas į aplinką iš esmės liktų nepakitęs ir dėl tokio draudimo išmetamo gyvsidabrio kiekis galėtų padidėti trečiosiose šalyse;
 dėl draudimo naudoti gyvsidabrį tam tikruose gamybos procesuose. Nebūtų pagrįsta visiškai drausti naudoti gyvsidabrį gaminant natrio ar kalio etanoliatą ar metanoliatą (užuot nustačius reikalavimus riboti gyvsidabrio naudojimą ir išmetamą kiekį, kaip numatyta Konvencijoje), atsižvelgiant į poreikį aprūpinti pramonę tam tikromis cheminėmis medžiagomis, kai nėra įrodymų, kad joms pagaminti egzistuoja gamybos procesai, kuriuose nenaudojamas gyvsidabris;
 dėl gyvsidabrio naudojimo naujuose gamybos procesuose ir produktuose ribojimo. Konvencijoje nustatyta tik tai, kad šalys turi imtis priemonių, kuriomis būtų neskatinama kurti naujus gamybos procesus, kuriuose naudojamas gyvsidabris, ir gaminti bei pateikti į rinką naujus produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio. Geriausias aplinkosauginis ir ekonominis rezultatas būtų pasiektas šiems procesams ir produktams taikant draudimą su nustatytomis tam tikromis sąlygomis, nes taip būtų perduotas stiprus signalas ir sumažinta rizika, kad ekonominės veiklos vykdytojai imsis kurti daug kainuojančių produktų ar procesų, kurie vėliau galėtų būti uždrausti;
 dėl gyvsidabrio naudojimo AMAAG ribojimo. Vienintelė valstybė narė, kuriai tai aktualu, yra Prancūzija ir ji jau ėmėsi priemonių uždrausti gyvsidabrio naudojimą AMAAG, todėl pakanka, kad Sąjunga tiesiog perkeltų į ES teisę įpareigojimą parengti ir peržiūrėti nacionalinį veiksmų planą pagal Konvenciją.
 Ekonominiu požiūriu bendros pirmiau nurodytų pasirinkčių, kurios buvo išskirtos poveikio įvertinime kaip tinkamiausios, sąnaudos siekia 13–135 mln. EUR per metus; tai daugiausia yra sąnaudos, susijusios su gyvsidabrio naudojimu gamybos procesuose ir dantų amalgamose.
 3.TEISINIAI PASIŪLYMO ASPEKTAI
 Siūlomų veiksmų santrauka
 Nors Reglamentu (EB) Nr. 1102/2008 vadovaujamasi priimant šį pasiūlymą, siekiant teisinio aiškumo yra tikslinga jį panaikinti ir pakeisti. IV priede pateikiama atitikties lentelė.
 1 ir 2 straipsniuose nurodytas pasiūlymo dalykas ir pateikiamos jame vartojamų pagrindinių terminų apibrėžtys.
 3 straipsnyje, jį siejant su I priedu, nustatytas draudimas eksportuoti iš Sąjungos gyvsidabrį, kelis gyvsidabrio junginius ir gyvsidabrio mišinius su kitomis medžiagomis, išskyrus tuos gyvsidabrio junginius, kurie vis dar gali būti eksportuojami, jei jie skirti tyrimams laboratorijose. Šis draudimas jau yra nustatytas nuo 2011 m. kovo mėn. pagal Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 1 straipsnį ir papildo Reglamente (ES) Nr. 649/2012 nustatytą draudimą. Juo perkeliama Minamatos konvencijos 3 straipsnio 6 dalis, ją siejant su jos 3 straipsnio 1 dalies a ir b punktais bei 2 straipsnio a punktu.
 Pagal 4 straipsnį draudžiama importuoti į Sąjungą gyvsidabrį, kai jis skirtas naudoti AMAAG, ir nustatomas draudimas tam tikromis sąlygomis importuoti į Sąjungą gyvsidabrį ir jo mišinius, kai juos planuojama naudoti kitais tikslais. Toks draudimas netaikomas gyvsidabrio ir gyvsidabrio mišinių importui galutinio šalinimo kaip atliekos tikslu, gyvsidabrio importui iš šalių, kurios yra Minamatos konvencijos Šalys, jei gyvsidabris ar jo mišiniai gauti iš pirminės gavybos šaltinio, kuris vis dar leidžiamas pagal Konvencijos 3 straipsnio 4 dalį, gyvsidabrio importui iš šalių, kurios nėra Minamatos konvencijos Šalys, jei importuotas gyvsidabris nėra gautas vykdant pirminę gavybą ir ne iš chloro ir šarmų sektoriaus, ir jei pateiktas raštiškas sutikimas dėl importo. Siekiant supaprastinti administracinę veiklą ir nedidinti administracinės naštos, 4 straipsnio 3 dalyje nurodyta, kad nacionalinės kompetentingos valdžios institucijos, paskirtos pagal Reglamentą (EB) Nr. 649/2012, taip pat turėtų būti atsakingos už tokio draudimo įgyvendinimą ir kontrolę.
 5 straipsniu, jį siejant su II priedu, perkeliama Minamatos konvencijos 4 straipsnio 1 dalis ir A priedo I dalis. Juo nustatytas nuo 2021 m. sausio 1 d. produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksporto, importo ir gamybos apribojimas. 5 straipsnis taikomas papildant ir nepažeidžiant ES acquis nuostatų, kuriomis jau nustatyti apribojimai dėl pateikimo į rinką ir nustatyti griežtesni reikalavimai, susiję, pavyzdžiui, su didžiausiu šių produktų gyvsidabrio kiekiu, kaip nustatyta, be kita ko, Direktyva 2006/66/EB.
 6 straipsnyje numatyta galimybė, vykdant sprendimus, kuriuos priims Minamatos konvencijos Šalių konferencija pagal Konvencijos 3 straipsnio 12 dalį, priimti Komisijos įgyvendinimo sprendimus, kuriuose būtų nustatytos prekybos formos, kurias valstybių narių kompetentingos institucijos turi taikyti įgyvendindamos 3 ir 4 straipsnius.
 7 straipsniu, jį siejant su III priedu, perkeliamos Konvencijos 5 straipsnio 2 bei 3 dalys ir B priedas. Juo nuo 2019 m. sausio 1 d. uždraudžiama naudoti gyvsidabrį ir gyvsidabrio junginius kaip katalizatorių gaminant acetaldehidą ir vinilchlorido monomerą. Dėl įrenginių, kuriuose gaminamas natrio arba kalio etanoliatas ar metanoliatas naudojant gyvsidabriu grindžiamą procesą, juo nustatomi apribojimai, susiję su gyvsidabrio, gauto vykdant pirminę gavybą, naudojimu ir gyvsidabrio bei jo junginių išmetimu į aplinką, kartu draudžiant nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos didinti gamybos pajėgumus arba įrengti naujus įrenginius. 7 straipsnio 3 dalyje numatyta galimybė Komisijai priimti deleguotuosius aktus kaip priemonę perkelti ŠK sprendimus, kuriais nustatomi reikalavimai dėl laikino gyvsidabrio ir jo junginių saugojimo, kai juos palaiko Sąjunga, taip toliau taikant įprastą teisėkūros procedūrą, kai nėra Sąjungos pozicijos palaikyti atitinkamą ŠK sprendimą arba kai Sąjunga jam būtų prieštaravusi.
 8 straipsniu perkeliamos Konvencijos 4 straipsnio 6 ir 7 dalys ir 5 straipsnio 4 ir 9 dalys. Juo nustatytas produktų, iki šio pasiūlymo taikymo dienos nepriskirtų jokiems žinomiems produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, naudojimo atvejams, gamybos ir pateikimo į rinką draudimas bei gamybos procesų, kurių nebuvo iki tos datos, įgyvendinimo draudimas. 8 straipsnio 3 ir 4 dalyse nustatytas mechanizmas, kuriuo tokie produktai, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, ir gamybos procesai vis dar galėtų būti leidžiami pagal Komisijos įgyvendinimo aktą, priimtą remiantis jų naudos aplinkai ir žmonių sveikatai vertinimu bei techniškai ir ekonomiškai pagrįstų alternatyvų be gyvsidabrio prieinamumo vertinimu.
 Pagal Konvencijos 7 straipsnį, 9 straipsniu, jį siejant su IV priedu, nustatyta, kad valstybės narės, kuriose vykdoma AMAAG, turi imtis priemonių siekdamos sumažinti gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių naudojimą ir išmetimą vykdant tokią veiklą ir, kai įmanoma, visai jo nebenaudoti ir nebeišmesti ir parengti bei įgyvendinti atitinkamą nacionalinį planą.
 10 straipsniu perkeliama Minamatos konvencijos 4 straipsnio 3 dalis ir A priedo II dalis. Jame reikalaujama, kad nuo 2019 m. sausio 1 d. dantų amalgama būtų naudojama tik kapsulėse ir kad odontologijos įstaigose būtų įrengti amalgamos separatoriai siekiant išlaikyti ir surinkti amalgamos likučius, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio. Juo valstybės narės raginamos pasinaudoti atitinkamais EN standartais, su paskutiniais pakeitimais, įskaitant EN ISO 138987
 27
 , EN ISO 24234
 28
 ir EN 1641: 2009
 29
 , arba bet kokiais kitais nacionaliniais ar tarptautiniais standartais, kuriais užtikrinamas lygiavertis amalgamos likučių išlaikymo lygis ir amalgamos kapsulių kokybė.
 11 straipsniu atkartojamas Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 2 straipsnis numatant, kad gyvsidabris, kuris daugiau nebenaudojamas chloro ir šarmų pramonėje arba gaunamas valant gamtines dujas arba vykdant spalvotųjų metalų kasybą bei lydymo operacijas arba gaunamas iš cinoberio rūdos, yra atliekos, kurios turi būti šalinamos.
 12 straipsnis grindžiamas Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 6 straipsniu ir juo nustatoma, kad įmonės, vykdančios 11 straipsnyje nurodytą veiklą, turi kasmet kompetentingoms nacionalinėms institucijoms teikti informaciją visų pirma apie kiekviename įrenginyje saugomo gyvsidabrio kiekį ir gyvsidabrio, siunčiamo į laikiną ar nuolatinę gyvsidabrio atliekų saugyklą, kiekį. 12 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad informacija turi būti pranešama naudojant atitinkamus atliekų kategorijų ir NACE kodus, kaip nustatyta Reglamente (EB) Nr. 2150/2002
 30
 . 12 straipsnio 3 dalyje nurodoma, kad įrenginiai, kuriuose gaminamas chloras ir šarmai naudojant gyvsidabrio elementus, nustoja teikti pranešimus, kai nutraukiamas visų tų elementų eksploatavimas pagal Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2013/732/ES
 31
 ir visos gyvsidabrio atliekos perkeliamos į saugyklą.
 13 straipsnyje nustatyta, kad gyvsidabrio atliekos laikinai arba nuolat gali būti saugomos požeminėse saugyklose ir laikinai saugomos antžeminėse saugyklose ir tuo tikslu nurodoma, kokie Tarybos direktyva 1999/31/EB nustatyti reikalavimai dėl laikino gyvsidabrio atliekų saugojimo taikytini nuolatiniam gyvsidabrio atliekų saugojimui požeminėse saugyklose.
 14 ir 20 straipsniuose nustatomos nuostatos dėl sankcijų, taikomų pažeidus šį pasiūlymą, ir dėl jo įsigaliojimo bei taikymo datos.
 15 straipsniu perkeliamas Minamatos konvencijos 21 straipsnis, numatant įpareigojimą valstybėms narėms parengti, atnaujinti ir paskelbti ataskaitą, kurioje pateikiama visa svarbi informacija apie šio pasiūlymo įgyvendinimą, informacija, kurią reikia pranešti, kad būtų laikomasi minėto 21 straipsnio, informacijos, surinktos pagal šio pasiūlymo dėl gyvsidabrio atliekų iš stambių šaltinių 12 straipsnį, santrauką ir informaciją apie kiekvienos valstybės narės teritorijoje esančias konkrečias reikšmingas gyvsidabrio atsargas. Šioje nuostatoje nurodoma, kad Komisija turi būti informuojama apie tokį pranešimą ir jo atnaujinimus per vieną mėnesį nuo jų paskelbimo. 15 straipsnio 2 dalyje nustatyta, kad Komisija priima įgyvendinimo aktą, kuriuo parengiami klausimynai, kuriais siekiama padėti valstybėms narėms pranešti susijusią informaciją Komisijai, nurodant, kokia tiksliai informacija turės būti pateikta, įskaitant informaciją apie pagrindinius veiklos rodiklius, pateikimo formatą ir terminą.
 16 straipsniu numatoma galimybė Komisijai priimti deleguotuosius aktus, kuriais būtų iš dalies pakeisti šio pasiūlymo I–IV priedai, siekiant perkelti Šalių konferencijos priimtus atitinkamus sprendimus, jei juos palaiko Sąjunga, taip išlaikant įprastos teisėkūros procedūros taikymą, kai nėra Sąjungos pozicijos palaikyti atitinkamą Šalių konferencijos sprendimą arba kai Sąjunga būtų jam prieštaravusi.
 17 ir 18 straipsniuose pateikiamas standartinis tekstas dėl įgaliojimų delegavimo Komisijai pagal 7 straipsnio 3 dalį ir 16 straipsnį ir dėl komiteto procedūros kaip priemonės priimti įgyvendinimo aktus pagal 6 straipsnio, 8 straipsnio 4 dalį ir 15 straipsnio 2 dalį.
 19 straipsnyje nustatyta, kad Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008 bus panaikintas ir pakeistas iki 2018 m. sausio 1 d. – datos, kurią pradeda galioti šis pasiūlymas, ir kad nuorodos į Reglamentą (EB) Nr. 1102/2008 laikomos nuorodomis į šį pasiūlymą.
 Teisinis pagrindas
 Kaip ir Reglamentu (EB) Nr. 1102/2008, šiuo pasiūlymu siekiama apsaugoti aplinką ir žmonių sveikatą bei užtikrinti vienodų prekybos taisyklių (dėl eksporto ir importo draudimo ir gyvsidabriui, gyvsidabrio junginiams ir produktams, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, apribojimų) taikymą. Taigi šis pasiūlymas turi dvejopą teisinį pagrindą, t. y. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 192 straipsnio 1 dalį ir 207 straipsnį.
 Subsidiarumo ir proporcingumo principai ir pasirinkta priemonė
 Šiuo pasiūlymu siekiama į Sąjungos acquis perkelti Minamatos konvencijos nuostatas, kurių dar neapima ES teisiniai reikalavimai, siekiant užtikrinti, kad Sąjunga ir valstybės narės galėtų ratifikuoti ir įgyvendinti šią Konvenciją.
 Subsidiarumo principas taikomas tik jeigu šis pasiūlymas nevisiškai priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai.
 Valstybės narės negali deramai pasiekti pasiūlymo tikslų. Siekdamos spręsti gyvsidabrio taršos ir jo poveikio Sąjungoje problemą, kiekviena valstybė narė turi, be kita ko, uždrausti gyvsidabrio ir kelių gyvsidabrio junginių bei tam tikrų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksportą ir uždrausti gyvsidabrio importą tam tikromis sąlygomis. Tokios su prekyba susijusios priemonės gali būti perkeltos į ES teisę ir įgyvendintos remiantis Sąjungos teisės nuostatomis, nes bendros prekybos politikos srities priemonės pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 3 straipsnio e punktą priklauso išimtinei Sąjungos kompetencijai.
 Su prekyba nesusijusios šio pasiūlymo nuostatos dėl gyvsidabrio naudojimo esamuose ir naujuose gamybos procesuose bei naujuose produktuose, dėl į aplinką išmetamo gyvsidabrio kontrolės ir dėl gyvsidabrio saugojimo bei gyvsidabrio atliekų valdymo priklauso grupei klausimų (t. y. susijusių su aplinkos ir žmonių sveikatos apsauga), kuriems taikoma pasidalijamoji Sąjungos ir valstybių narių kompetencija. Atsižvelgiant į tai, kad, kaip nurodyta pirmiau, žmonių sveikatos ir aplinkos apsauga nuo taršos gyvsidabriu jau yra išsamiai reglamentuota Sąjungos lygmeniu, Sąjungos lygmens veiksmai yra pagrįsti. Dėl Konvencijos nuostatų dėl AMAAG, šiuo pasiūlymu atitinkamoms valstybėms narėms leidžiama pasirinkti tinkamiausią priemonių derinį siekiant įgyvendinti atitinkamus reikalavimus.
 Todėl šis pasiūlymas atitinka subsidiarumo principą.
 Pasirinkta teisinė priemonė yra reglamentas, nes pasiūlymu nustatomos nuostatos dėl, pavyzdžiui, prekybos ir produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, kurios turi būti vienodai taikomos visoje Sąjungoje, kartu paliekant pakankamai lankstumo valstybėms narėms pasirinkti priemones dėl atitikties gamybos procesams ir AMAAG taikomoms nuostatoms bei nuostatoms dėl išsamaus jų įgyvendinimo. Todėl pasiūlymas atitinka proporcingumo principą.
 4.POVEIKIS BIUDŽETUI
 Šis teisės akto pasiūlymas neturi poveikio biudžetui.
 2016/0023 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 dėl gyvsidabrio, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008
 (Tekstas svarbus EEE)
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 192 straipsnio 1 dalį ir 207 straipsnį,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos pasiūlymą,
 teisėkūros procedūra priimamo akto projektą perdavus nacionaliniams parlamentams,
 atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę
 32
 ,
 atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę
 33
 ,
 laikydamiesi įprastos teisėkūros procedūros,
 kadangi:
 (1)gyvsidabris yra labai toksiška medžiaga, kelianti visuotinį didelį pavojų žmonių sveikatai, įskaitant dėl metilo gyvsidabrio žuvyje ir jūros gėrybių ištekliuose, ekosistemoms ir laukinei gamtai. Dėl tarpvalstybinio gyvsidabrio taršos pobūdžio 40–80 % Sąjungoje nusėdančio gyvsidabrio yra ne Sąjungos kilmės, todėl reikia imtis veiksmų vietos, regioniniu, nacionaliniu ir tarptautiniu lygmenimis;
 (2)didžiąją dalį išmetamo gyvsidabrio ir susijusios poveikio rizikos lemia žmogaus veikla, įskaitant pirminę gyvsidabrio gavybą ir apdirbimą, gyvsidabrio naudojimą produktuose, pramoniniuose procesuose ir AMAAG; gyvsidabris taip pat išmetamas deginant anglis ir tvarkant gyvsidabrio atliekas;
 (3)Septintojoje aplinkosaugos veiksmų programoje, priimtoje Europos Parlamento ir Tarybos sprendimu 1386/2013/ES
 34
 , nustatomas ilgalaikis netoksiškos aplinkos tikslas ir numatoma, kad šiuo tikslu reikia imtis veiksmų siekiant užtikrinti, kad iki 2020 m. būtų kuo labiau sumažintas didelis neigiamas cheminių medžiagų poveikis žmonių sveikatai ir aplinkai;
 (4)Komisijos komunikatu Europos Parlamentui ir Tarybai „Bendrijos strategija dėl gyvsidabrio“
 35
 (toliau – strategija), kuri buvo peržiūrėta 2010 m.
 36
 , siekiama kuo labiau visame pasaulyje sumažinti ir, jei įmanoma, visiškai nutraukti gyvsidabrio išmetimą dėl žmogaus veiklos į orą, vandenį ir žemę;
 (5)priėmus strategiją ir įvairių priemonių dėl gyvsidabrio išmetimo, pasiūlos, paklausos ir naudojimo bei gyvsidabrio pertekliaus ir atsargų valdymo, per pastaruosius 10 metų Sąjungoje padaryta didelė pažanga gyvsidabrio valdymo srityje;
 (6)strategijoje nustatyta, kad derėtis dėl tarptautinės teisiškai privalomos priemonės ir ją sudaryti turėtų būti prioritetinis tikslas, nes Sąjunga savo veiksmais viena negali veiksmingai apsaugoti Sąjungos piliečius nuo neigiamo gyvsidabrio poveikio sveikatai;
 (7)Europos Sąjunga ir 26 valstybės narės 2013 m. spalio 11 d. Kumamote pasirašė Minamatos konvenciją dėl gyvsidabrio (toliau – Konvencija)
 37
 . Todėl Europos Sąjunga ir visos jos valstybės narės siekia ją sudaryti, perkelti į nacionalinę teisę ir įgyvendinti
 38
 ;
 (8)jeigu Sąjunga ir jos valstybės narės greitai ratifikuos Konvenciją, tai paskatins Konvenciją pasirašiusius didžiuosius gyvsidabrio naudotojus ir teršėjus visame pasaulyje ją ratifikuoti ir įgyvendinti;
 (9)kadangi Sąjungos teisės aktais jau perkelta daugelis Konvencijoje nustatytų įpareigojimų, šiame reglamente turėtų būti nustatytos tik Sąjungos acquis papildančios nuostatos, kurios yra reikalingos siekiant užtikrinti visišką acquis atitikimą Konvencijai ir, atitinkamai, sudaryti sąlygas Sąjungai ir jos valstybėms narėms ją ratifikuoti ir įgyvendinti;
 (10)gyvsidabrio eksporto draudimą, nustatytą Europos Parlamento ir Tarybos Reglamente (EB) Nr. 1102/2008
 39
 , turėtų papildyti gyvsidabrio importo apribojimai, taikomi priklausomai nuo gyvsidabrio šaltinio, paskirties ir kilmės vietos. Nacionalinės valdžios institucijos, paskirtos pagal Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 649/2012
 40
 , turėtų atlikti administracines funkcijas, susijusius su tokiais apribojimais;
 (11)įvairių produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio ir kuriuose naudojama didelė dalis viso Sąjungoje ir pasaulyje naudojamo gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių, eksportas, importas ir gamyba turėtų būti uždrausti;
 (12)todėl šis reglamentas turėtų turėti dvejopą teisinį pagrindą, t. y. SESV 192 straipsnio 1 dalį ir 207 straipsnį, nes juo siekiama apsaugoti aplinką ir žmonių sveikatą bei užtikrinti prekybos taisyklių suvienodinimą gyvsidabriui, gyvsidabrio junginiams ir produktams, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, nustatant eksporto ir importo draudimą ir apribojimus;
 (13)šis reglamentas taikomas nepažeidžiant taikytinų Sąjungos acquis nuostatų, kuriomis nustatomi griežtesni reikalavimai tokiems gaminiams, įskaitant dėl didžiausio jų sudėtyje esančio gyvsidabrio kiekio;
 (14)kadangi nėra tinkamų gamybos procesų, kuriuose nenaudojamas gyvsidabris, turėtų būti nustatytos atitinkamos natrio ar kalio etanoliato ar metanoliato gamybos naudojant gyvsidabrį sąlygos;
 (15)dėl naujų produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, gamybos ir pateikimo į rinką ir naujų gamybos būdų, kuriuose naudojamas gyvsidabris, kūrimo Sąjungoje padidėtų gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių naudojimas ir išmetamo gyvsidabrio kiekis. Todėl tokia nauja veikla turėtų būti draudžiama, nebent atlikus vertinimą būtų įrodyta, kad toks naudojimas teiktų didelę naudą aplinkai ir sveikatai ir kad nėra techniniu ir ekonominiu atžvilgiu tinkamų alternatyvų be gyvsidabrio, kurios teiktų tokią naudą;
 (16)didelę dalį visame pasaulyje naudojamo ir išmetamo gyvsidabrio sudaro AMAAG naudojamas gyvsidabris ir gyvsidabrio junginiai, taigi tokia veikla turėtų būti reguliuojama;
 (17)turėtų būti nustatytas reikalavimas, jog dantų amalgamą privaloma naudoti kapsulėje ir įrengti amalgamos separatorius, siekiant apsaugoti odontologus ir pacientus nuo gyvsidabrio poveikio ir užtikrinti, kad atsirandančios gyvsidabrio atliekos nepatektų į aplinką, bet būtų surenkamos ir tinkamai tvarkomos. Atsižvelgiant į odontologijos sektoriaus įmonių, kurioms šis pakeitimas daro poveikį, dydį, reikėtų skirti pakankamai laiko prisitaikyti prie naujos nuostatos;
 (18)dauguma kriterijų, nustatytų Tarybos direktyvoje 1999/31/EB
 41
 dėl laikino gyvsidabrio atliekų saugojimo, turėtų būti taikomi nuolatiniam gyvsidabrio atliekų saugojimui požeminėse saugyklose. Kai kurių iš tų kriterijų taikymas turėtų priklausyti nuo konkrečių kiekvienos požeminės saugyklos savybių, kaip nustatyta kompetentingų valstybių narių institucijų, atsakingų už Direktyvos 1999/31/EB įgyvendinimą;
 (19)siekiant suderinti Sąjungos teisės aktus su Konvencijos Šalių konferencijos sprendimais, kuriuos Sąjunga palaiko, pagal SESV 290 straipsnį Komisijai turėtų būti suteikti įgaliojimai priimti aktus dėl šio reglamento priedų dalinio pakeitimo ir papildyti šį reglamentą gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių laikino aplinkai saugaus saugojimo techniniais reikalavimais. Labai svarbu, kad vykdydama parengiamuosius darbus Komisija tinkamai konsultuotųsi, taip pat su ekspertais. Atlikdama su deleguotaisiais aktais susijusį parengiamąjį darbą ir rengdama jų tekstus Komisija turėtų užtikrinti, kad atitinkami dokumentai būtų vienu metu, laiku ir tinkamai perduodami Europos Parlamentui ir Tarybai;
 (20)siekiant užtikrinti vienodas šio reglamento įgyvendinimo sąlygas, susijusias su naujų produktų ir procesų, kuriuose naudojamas gyvsidabris, draudimu ar leidimu ir ataskaitų teikimo įpareigojimu, Komisijai turėtų būti suteikti įgyvendinimo įgaliojimai. Tais įgaliojimais turėtų būti naudojamasi laikantis Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 182/2011
 42
 ;
 (21)valstybės narės turėtų nustatyti taisykles dėl sankcijų, taikomų pažeidus pagal šį reglamentą priimtas nacionalines nuostatas, ir užtikrinti, kad jos būtų įgyvendinamos. Tos sankcijos turėtų būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios;
 (22)atsižvelgiant į reikalingų Reglamento (EB) Nr. 1102/2008 pakeitimų pobūdį ir apimtį ir siekiant didinti teisinį tikrumą, aiškumą, skaidrumą ir prisidėti prie teisės aktų supaprastinimo, tas reglamentas turėtų būti pakeistas nauju;
 (23)siekiant, kad valstybių narių kompetentingos institucijos ir ekonominės veiklos vykdytojai, kuriems taikomas šis reglamentas, turėtų pakankamai laiko prisitaikyti prie naujos šiuo reglamentu nustatytos tvarkos, jis turėtų būti taikomas nuo 2018 m. sausio 1 d.;
 (24)kadangi šio reglamento tikslo, t. y. užtikrinti aukštą žmonių sveikatos ir aplinkos apsaugos nuo gyvsidabrio lygį, nustatant gyvsidabrio ir produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksporto ir importo draudimą, apribojus gyvsidabrio naudojimą gamybos procesuose, produktuose, AMAAG ir dantų amalgamose bei nustačius įpareigojimus, susijusius su gyvsidabrio atliekomis, valstybės narės negali deramai pasiekti, tačiau dėl gyvsidabrio taršos tarpvalstybinio pobūdžio ir veiksmų, kurių turi būti imtasi, pobūdžio, to tikslo geriau siekti Sąjungos lygmeniu, Sąjunga gali priimti priemones laikydamasi subsidiarumo principo, kaip nustatyta Europos Sąjungos sutarties 5 straipsnyje. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą, šiuo reglamentu neviršijama to, kas būtina nurodytam tikslui pasiekti,
 PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
 I skyrius
 Bendrosios nuostatos
 1 straipsnis
 Dalykas
 Šiuo reglamentu nustatomos priemonės ir sąlygos, susijusios su gyvsidabrio, gyvsidabrio junginių, mišinių ir produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, prekyba, gamyba, naudojimu ir laikinu saugojimu bei gyvsidabrio atliekų tvarkymu.
 2 straipsnis
 Sąvokos
 Šiame reglamente vartojamų terminų apibrėžtys:
 1.gyvsidabris – metalinis gyvsidabris (Hg, CAS RN 7439-97-6);
 2.produktas, kurio sudėtyje yra gyvsidabrio – produktas arba produkto sudedamoji dalis, kurioje yra sąmoningai įdėto gyvsidabrio ir (arba) gyvsidabrio junginių;
 3.gyvsidabrio atliekos – gyvsidabris, kuris laikomas atliekomis pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2008/98/ES
 43
 3 straipsnio 1 dalį;
 4.eksportas – bet kuri iš šių apibrėžčių:
 (a)
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 28 straipsnio 2 dalies nuostatas atitinkančios cheminės medžiagos nuolatinis arba laikinas eksportas;
 (b)Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 28 straipsnio 2 dalies nuostatų neatitinkančios cheminės medžiagos, kuriai taikoma kita nei Sąjungos išorinis tranzitas prekių judėjimo Sąjungos muitų teritorijoje muitinės procedūra, reeksportas;
 5.importas – cheminės medžiagos, kuriai taikoma kita nei Sąjungos išorinis tranzitas prekių judėjimo Sąjungos muitų teritorijoje muitinės procedūra, fizinis įvežimas į Sąjungos muitų teritoriją;
 6.pirminė gyvsidabrio gavyba – gavyba, kurią vykdant pagrindinė išgaunama medžiaga yra gyvsidabris.
 II skyrius
 Gyvsidabrio, gyvsidabrio junginių ir produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, prekybos ir gamybos apribojimai
 3 straipsnis
 Eksporto apribojimai
 1.Eksportuoti gyvsidabrį ir į I priedą įtrauktus gyvsidabrio junginius ir mišinius draudžiama.
 Pirma dalis netaikoma I priede nurodytų gyvsidabrio junginių, jei jie skirti tyrimams laboratorijose, eksportui.
 2.Eksportuoti į I priedą neįtrauktus gyvsidabrio mišinius gyvsidabrio regeneravimo tikslu draudžiama.
 4 straipsnis
 Importo apribojimai
 1.Importuoti gyvsidabrį ir į I priedą įtrauktus gyvsidabrio mišinius kitu nei šalinimo kaip atliekos tikslu draudžiama.
 Nukrypstant nuo pirmos dalies, importas leidžiamas esant bet kuriai iš šių aplinkybių:
 –eksportuojanti šalis yra Konvencijos Šalis ir eksportuojamas gyvsidabris nėra gautas vykdant pirminę gyvsidabrio gavybą, kaip nurodyta tos Konvencijos 3 straipsnio 3 ir 4 dalyse;
 –eksportuojanti šalis, kuri nėra šios Konvencijos Šalis, pateikė patvirtinimą, kad gyvsidabris nėra gautas vykdant pirminę gyvsidabrio gavybą ir nėra gautas iš chloro ir šarmų pramonės, o importuojanti valstybė narė raštiškai sutiko importuoti.
 2.Importuoti gyvsidabrį amatininkiškos ir mažos apimties aukso gavybos tikslu draudžiama.
 3.Nacionalinė institucija ar institucijos, paskirta (-os) pagal Reglamento (ES) Nr. 649/2012 4 straipsnį, atlieka administracines funkcijas pagal reikalavimus, nustatytus šio straipsnio 1 ir 2 dalyse.
 5 straipsnis
 Produktų, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, eksportas, importas ir gamyba
 1.Nedarant poveikio griežtesniems reikalavimams, nustatytiems kituose taikomuose Sąjungos teisės aktuose, eksportuoti iš Sąjungos, importuoti ir gaminti II priede išvardytus produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, draudžiama nuo 2021 m. sausio 1 d.
 2.1 dalyje nustatytas draudimas netaikomas šiems produktams, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio:
 –produktams, kurie naudojami būtiniausioms civilinės saugos ir kariuomenės reikmėms;
 –produktams, kurie naudojami moksliniams tyrimams, instrumentams kalibruoti arba kaip pamatinis etalonas.
 6 straipsnis
 Importo ir eksporto formos
 Komisija priima įgyvendinimo aktus, kuriuose nurodo, kaip 3 ir 4 straipsniai turi būti įgyvendinti.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 18 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 III SKYRIUS
 Gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių naudojimo ir saugojimo apribojimai
 7 straipsnis
 Pramoninė veikla
 1.Naudoti gyvsidabrį ir gyvsidabrio junginius III priedo I dalyje nurodytuose gamybos procesuose draudžiama nuo ten pat nurodytų datų.
 2.Naudoti gyvsidabrį ir gyvsidabrio junginius III priedo II dalyje nurodytuose gamybos procesuose leidžiama tik laikantis ten pat nustatytų sąlygų.
 3.Gyvsidabris ir gyvsidabrio junginiai laikinai saugomi taip, kad nebūtų padaryta žalos aplinkai.
 Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 17 straipsnį priimti deleguotuosius aktus, kad nustatytų Konvencijos Šalių konferencijos priimtus gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių laikino aplinkai saugaus saugojimo reikalavimus, jeigu Sąjunga palaiko atitinkamą sprendimą.
 8 straipsnis
 Nauji produktai, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, ir nauji gamybos procesai
 1.Gaminti ir teikti į rinką produktus, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, iki 2018 m. sausio 1 d. nepriskirtus jokiems žinomiems produktų, kuriuose yra gyvsidabrio, naudojimo atvejams, draudžiama.
 2. Gamybos procesai, kuriuose naudojamas gyvsidabris ir (arba) gyvsidabrio junginiai ir kurie neegzistavo iki 2018 m. sausio 1 d., draudžiami.
 Ši dalis netaikoma procesams, kuriais gaminami ir (arba) naudojami produktai, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, išskyrus tuos, kuriems taikoma 1 dalis.
 3.Nukrypstant nuo 1 ir 2 dalių nuostatų, jei ekonominės veiklos vykdytojas ketina gaminti ir (arba) pateikti į rinką naują produktą, kurio sudėtyje yra gyvsidabrio, arba vykdyti naują gamybos procesą, veiklos vykdytojas apie tai praneša atitinkamos valstybės narės kompetentingoms institucijoms ir joms pateikia tokią informaciją:
 –atitinkamo produkto ar proceso techninį aprašą;
 –jo pavojaus aplinkai ir sveikatai vertinimą;
 –išsamų paaiškinimą, kaip toks produktas turi būti gaminamas ir naudojamas, o procesas vykdomas, kad būtų užtikrinta aukšto lygio aplinkos ir žmonių sveikatos apsauga.
 4.Gavusi susijusios valstybės narės pranešimą, Komisija visų pirma patikrina, ar buvo įrodyta, kad naujas produktas, kurio sudėtyje yra gyvsidabrio, arba naujas gamybos procesas teiktų reikšmingą naudą aplinkai ir sveikatai, ir kad nėra techniškai ir ekonomiškai tinkamų alternatyvų be gyvsidabrio, kurios teiktų tokią naudą.
 Siekdama nurodyti, ar atitinkamas naujas produktas, kurio sudėtyje yra gyvsidabrio, arba naujas gamybos procesas yra leidžiami, Komisija priima sprendimus įgyvendinimo aktų forma.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 18 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 9 straipsnis
 Amatininkiška ir mažos apimties aukso gavyba
 Valstybės narės, kurių teritorijoje vykdoma amatininkiška ir mažos apimties aukso gavyba ir apdirbimas yra daugiau nei nereikšmingi, turi:
 –imtis veiksmų siekdamos sumažinti ir, kur įmanoma, panaikinti gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių naudojimą ir gyvsidabrio išmetimą bei išleidimą į aplinką vykdant tokią gavybą ir apdirbimą;
 –pagal IV priedą parengti ir įgyvendinti nacionalinį veiksmų planą.
 10 straipsnis
 Dantų amalgama
 1.Nuo 2019 m. sausio 1 d. dantų amalgamos turi būti naudojamos tik kapsulėse.
 2.Nuo 2019 m. sausio 1 d. odontologijos įstaigose turi būti įrengti amalgamos separatoriai amalgamos dalelėms išlaikyti ir surinkti. Siekiant užtikrinti aukštą išlaikymo lygį šie separatoriai turi būti eksploatuojami laikantis reikalavimų.
 3.Laikoma, kad kapsulės ir amalgamos separatoriai, kurie atitinka suderintus EN standartus arba kitus nacionalinius ar tarptautinius standartus, kuriais užtikrinama lygiavertis kokybės ir išlaikymo lygis, atitinka 1 ir 2 dalyse nustatytus reikalavimus.
 IV skyrius
 Gyvsidabrio atliekų saugojimas ir šalinimas
 11 straipsnis
 Gyvsidabrio atliekos
 Nedarant poveikio Komisijos sprendimui 2000/532/EB
 44
 , šios medžiagos turi būti laikomos atliekomis ir šalinamos taip, kad nebūtų sukeltas pavojus žmonių sveikatai ir nebūtų kenkiama aplinkai, laikantis Direktyvos 2008/98/EB:
 (a)gyvsidabris, kuris nebenaudojamas chloro ir šarmų pramonėje;
 (b)gyvsidabris, gautas valant gamtines dujas;
 (c)gyvsidabris, gautas spalvotųjų metalų kasybos bei lydymo operacijų metu;
 (d)gyvsidabris, gautas iš cinoberio rūdos Sąjungoje.
 12 straipsnis
 Pranešimas apie gyvsidabrio atliekas iš didelių šaltinių
 1.Bendrovės, veikiančios 11 straipsnio a, b ir c punktuose nurodytuose pramonės sektoriuose, iki kiekvienų metų gegužės 31 d. atitinkamų valstybių narių kompetentingoms institucijoms siunčia duomenis apie bendrą kiekviename įrenginyje saugomo gyvsidabrio atliekų kiekį ir į atskiras laikinas ar nuolatines saugyklas išsiųstų gyvsidabrio atliekų kiekį bei tų saugyklų vietą ir kontaktinius duomenis.
 2.1 dalyje nurodyti duomenys pateikiami naudojant kodus, nustatytus Europos Parlamento ir Tarybos reglamente (EB) Nr. 2150/2002
 45
 .
 3.1 ir 2 dalyse nustatytas įpareigojimas nebetaikomas bendrovėms, eksploatuojančioms chloro ir šarmų įrenginius, praėjus metams nuo tada, kai nutrauktas visų gyvsidabrio elementų eksploatavimas pagal Komisijos įgyvendinimo sprendimą 2013/732/ES
 46
 , ir visas gyvsidabris buvo perduotas į atliekų tvarkymo įrenginius.
 13 straipsnis
 Gyvsidabrio atliekų šalinimas
 1.Nukrypstant nuo Direktyvos 1999/31/EB 5 straipsnio 3 dalies, gyvsidabrio atliekos gali būti saugomos vienu iš šių būdų:
 (a)laikinai saugomos ilgiau nei vienus metus arba nuolat saugomos druskos kasyklose, pritaikytose gyvsidabrio šalinimui, arba giliose, požeminėse kietų uolienų formacijose, kuriose užtikrinamas saugos lygis, atitinkantis druskos kasyklų saugos lygį;
 (b)laikinai saugomos tam skirtuose antžeminiuose įrenginiuose, įrengtuose laikinai saugoti gyvsidabrį.
 2.Konkretūs reikalavimai dėl laikino gyvsidabrio atliekų saugojimo, nustatyti Direktyvos 1999/31/EB I, II ir III prieduose, taikomi nuolatinėms saugykloms, nurodytoms, šio straipsnio 1 dalies a punkte, laikantis šių sąlygų, nustatytų tos direktyvos prieduose:
 (a)taikomi Direktyvos 1999/31/EB I priedo 8 skirsnis (pirma, trečia ir penkta įtraukos) ir II priedas;
 (b)Direktyvos 1999/31/EB I priedo 8 skirsnis (antra, ketvirta ir šešta įtraukos) ir III priedo 6 skirsnis taikomi tik jei valstybių narių kompetentingos institucijos, atsakingos už šios direktyvos įgyvendinimą, laiko kad tai yra tikslinga.
 V skyrius
 Sankcijos ir ataskaitų teikimas
 14 straipsnis
 Sankcijos
 Valstybės narės nustato sankcijų už šio reglamento nuostatų pažeidimus taikymo taisykles ir imasi visų priemonių, kurios būtinos jų taikymui užtikrinti. Numatytos sankcijos turi būti veiksmingos, proporcingos ir atgrasančios. Valstybės narės ne vėliau kaip [xxx] praneša Komisijai apie tas nuostatas ir nedelsdamos ją informuoja apie visus vėlesnius joms įtakos turinčius pakeitimus.
 15 straipsnis
 Ataskaitų teikimas
 1.Valstybės narės parengia, atnaujina ir internete skelbia ataskaitą, kurioje pateikiama tokia informacija:
 (a)informacija, susijusi su šio reglamento įgyvendinimu;
 (b)informacija, reikalinga tam, kad Sąjunga ir valstybės narės įvykdytų Minamatos konvencijos 21 straipsniu nustatytą ataskaitų teikimo įpareigojimą;
 (c)informacijos, surinktos pagal 12 straipsnį, suvestinė;
 (d)konkrečių savo teritorijoje esančių gyvsidabrio atsargų, kurios viršija 50 metrinių tonų, sąrašą, taip pat, jei valstybė narė žino, gyvsidabrio tiekimo šaltinius, iš kurių susidaro gyvsidabrio atsargos, viršijančios 10 metrinių tonų per metus.
 Valstybės narės informuoja Komisiją apie savo ataskaitas ir jų atnaujinimus per vieną mėnesį nuo jų paskelbimo.
 2.Komisija priima atitinkamus klausimynus, siekdama nurodyti turinį, informaciją ir pagrindinius veiklos rodiklius, įtrauktinus į 1 dalyje nurodytą ataskaitą, taip pat šios ataskaitos formatą bei jos paskelbimo ir pakeitimų terminą.
 Naudojant klausimynus ataskaitų teikimas gali būti organizuojamas taip, kad Sąjunga galėtų Konvencijos sekretoriatui teikti vieną pranešimą, pateiktą Sąjungos ir jos valstybių narių vardu.
 Komisija priima sprendimus įgyvendinimo aktų forma, siekdama pateikti šių klausimynų šabloną ir valstybėms narėms suteikti elektroninę ataskaitų teikimo priemonę.
 Tie įgyvendinimo aktai priimami laikantis 18 straipsnio 2 dalyje nurodytos nagrinėjimo procedūros.
 VI skyrius
 Deleguoti ir įgyvendinimo įgaliojimai
 16 straipsnis
 Priedų keitimas
 Komisijai suteikiami įgaliojimai pagal 17 straipsnį priimti deleguotuosius teisės aktus, siekiant iš dalies pakeisti I, II, III ir IV priedus, kad būtų galima perkelti Konvencijos Šalių konferencijos priimtus sprendimus, jeigu Sąjunga atitinkamą sprendimą palaiko.
 17 straipsnis
 Delegavimas
 1.Įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus Komisijai suteikiami šiame straipsnyje nustatytomis sąlygomis.
 2.7 straipsnio 3 dalyje ir 16 straipsnyje nurodyti įgaliojimai Komisijai suteikiami neribotam laikotarpiui nuo šio reglamento įsigaliojimo datos.
 3.Europos Parlamentas arba Taryba gali bet kada atšaukti 7 straipsnio 3 dalyje ir 16 straipsnyje nurodytus deleguotuosius įgaliojimus. Sprendimu dėl įgaliojimų atšaukimo nutraukiami tame sprendime nurodyti įgaliojimai priimti deleguotuosius aktus. Jis įsigalioja kitą dieną po sprendimo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje arba vėlesnę jame nurodytą dieną. Jis nedaro poveikio jau galiojančių deleguotųjų aktų galiojimui.
 4.Apie priimtą deleguotąjį aktą Komisija nedelsdama vienu metu praneša Europos Parlamentui ir Tarybai.
 5.Pagal 7 straipsnio 3 dalį ir 16 straipsnį priimtas deleguotasis aktas įsigalioja tik tuo atveju, jeigu per du mėnesius nuo pranešimo Europos Parlamentui ir Tarybai apie šį aktą dienos nei Europos Parlamentas, nei Taryba nepareiškia prieštaravimų arba jeigu dar nepasibaigus šiam laikotarpiui ir Europos Parlamentas, ir Taryba praneša Komisijai, kad prieštaravimų nereikš. Europos Parlamento arba Tarybos iniciatyva šis laikotarpis pratęsiamas dviem mėnesiais.
 18 straipsnis
 Komiteto procedūra
 1.Priimant importo ir eksporto formas pagal 6 straipsnį, sprendimą pagal 8 straipsnio 4 dalį ir klausimynus pagal 15 straipsnio 2 dalį Komisijai padeda Komitetas. Tas Komitetas – tai komitetas, kaip nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
 2.Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomas Reglamento (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
 VII skyrius
 Baigiamosios nuostatos
 19 straipsnis
 Panaikinimas
 Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008 panaikinamas.
 Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis į šį reglamentą.
 20 straipsnis
 Įsigaliojimas
 Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
 Jis taikomas nuo 2018 m. sausio 1 d.
 Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
 Priimta Briuselyje
 Pirmininkas
 Pirmininkas
 Europos Parlamento vardu
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 Pirmininkas
 (1)
 Portugalija ir Estija Minamatos konvencijos nepasirašė.
 (2)
 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1102/2008 dėl metalinio gyvsidabrio ir tam tikrų gyvsidabrio junginių ir mišinių eksporto uždraudimo bei metalinio gyvsidabrio saugaus saugojimo (OL L 304, 2008 11 14, p. 75).
 (3)
 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) 649/2012 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (OL L 201, 2012 7 27, p. 60).
 (4)
 2005 m. vasario 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 396/2005 dėl didžiausių pesticidų likučių kiekių augalinės ir gyvūninės kilmės maiste ir pašaruose ar ant jų ir iš dalies keičiantis Tarybos direktyvą 91/414/EEB (OL L 70, 2005 3 16, p. 1).
 (5)
 2006 m. gruodžio 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH), įsteigiantis Europos cheminių medžiagų agentūrą, iš dalies keičiantis Direktyvą 1999/45/EB bei panaikinantis Tarybos reglamentą (EEB) Nr. 793/93, Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1488/94, Tarybos direktyvą 76/769/EEB ir Komisijos direktyvas 91/155/EEB, 93/67/EEB, 93/105/EB bei 2000/21/EB (OL L 396, 2006 12 30, p. 1).
 (6)
 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių (OL L 342, 2009 12 22, p. 59).
 (7)
 2006 m. rugsėjo 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2006/66/EB dėl baterijų ir akumuliatorių bei baterijų ir akumuliatorių atliekų ir Direktyvos 91/157/EEB panaikinimo (OL L 266, 2006 9 26, p. 1).
 (8)
 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/65/ES dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo (OL L 174, 2011 7 1, p. 88).
 (9)
 2010 m. lapkričio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2010/75/EB dėl pramoninių išmetamų teršalų (OL L 334, 2010 12 17, p. 17).
 (10)
 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2012/18/ES dėl didelių, su pavojingomis cheminėmis medžiagomis susijusių avarijų pavojaus kontrolės, iš dalies keičianti ir vėliau panaikinanti Tarybos direktyvą 96/82/EB (OL L 197, 2012 7 24, p. 1).
 (11)
 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008 11 22, p. 3).
 (12)
 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (OL L 182, 1999 7 16, p. 1).
 (13)
 Poveikio vertinimas, pridedamas prie dokumentų Pasiūlymas dėl Europos Parlamento ir Tarybos reglamento dėl gyvsidabrio, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008, ir Pasiūlymas dėl Tarybos sprendimo dėl Minamatos konvencijos dėl gyvsidabrio sudarymo, Komisijos tarnybų darbinis dokumentas, SWD [2016] 17 final.
 (14)
 2013 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1386/2013/ES dėl bendrosios Sąjungos aplinkosaugos veiksmų programos iki 2020 m. „Gyventi gerai pagal mūsų planetos išgales“ (OL L 354, 2013 12 28, p. 171).
 (15)
 ICF, COWI, BiPRO, Garrrigues (2015).
 Minamatos konvencijos dėl gyvsidabrio įgyvendinimo ES tyrimas
 (2015 m. kovo mėn.).
 (16)
 COWI, BiPRO (2015).
 Minamatos konvencijos ratifikavimas ES. Papildomas gyvsidabrio eksporto draudimo vertinimas
 (2015 m. birželio mėn.).
 (17)
 http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/pdf/InfoRequest.pdf
 (18)
 http://ec.europa.eu/environment/chemicals/mercury/ratification_en.htm
 (19)
 Klausimyną galima rasti:
 http://ec.europa.eu/environment/consultations/pdf/MinamataConvention.pdf
 (20)
 http://ec.europa.eu/yourvoice/consultations
 (21)
 2005 m. sausio 28 d. Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Bendrijos strategija dėl gyvsidabrio“, COM(2005) 20 final;
 (22)
 2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimas 2000/532/EB, keičiantis Sprendimą 94/3/EB, nustatantį atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 1 straipsnio a dalį, ir Tarybos sprendimą 94/904/EB, nustatantį pavojingų atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų medžiagų 1 straipsnio 4 dalį (OL L 226, 2000 9 6, p. 3).
 (23)
 Žr. pirmiau 11 išnašą.
 (24)
 2000 m. spalio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/60/EB, nustatanti Bendrijos veiksmų vandens politikos srityje pagrindus (OL L 327, 2000 12 22, p. 1).
 (25)
 Apskaičiuotas gyvsidabrio kiekis žmonių burnose ES dantų amalgamos pavidalu.
 (26)
 CED rezoliucija dėl atsakingos praktikos
 (2011).
 (27)
 Europos standartas EN ISO 13897, Odontologija – amalgamos kapsulės (ISO 1397: 2003), 2004 m. gegužės mėn.
 (28)
 Europos standartas EN ISO 24234:2015, Odontologija – dantų amalgama (ISO 24234:2015), 2015 m. sausio mėn.
 (29)
 Europos standartas EN 1641:2009, Odontologija – Odontologijai skirti medicinos prietaisai – Medžiagos, 2009 m. spalio mėn.
 (30)
 2002 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2150/2002 dėl atliekų statistikos (OL L 332, 2002 12 9, p. 1).
 (31)
 2013 m. gruodžio 9 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas 2013/732/ES, kuriame pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų pateikiamos geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) išvados dėl chloro ir šarmų gamybos (OL L 332, 2013 12 11, p. 34).
 (32)
 OL C, , p. .
 (33)
 OL C, , p. .
 (34)
 2013 m. lapkričio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 1386/2013/ES dėl bendrosios Sąjungos aplinkosaugos veiksmų programos iki 2020 m. „Gyventi gerai pagal mūsų planetos išgales“ (OL L 354, 2013 12 28, p. 171).
 (35)
 2005 m. sausio 28 d. Komisijos komunikatas Tarybai ir Europos Parlamentui „Bendrijos strategija dėl gyvsidabrio“, COM(2005) 20 galutinis.
 (36)
 2010 m. gruodžio 7 d. Komisijos komunikatas Europos Parlamentui ir Tarybai „Dėl Bendrijos strategijos dėl gyvsidabrio peržiūros“, COM(2010) 723 galutinis.
 (37)
 https://treaties.un.org
 (38)
 XX/XX/XX Tarybos sprendimas XXX dėl Minamatos konvencijos dėl gyvsidabrio (OL L , , p. ).
 (39)
 2008 m. spalio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1102/2008 dėl metalinio gyvsidabrio ir tam tikrų gyvsidabrio junginių ir mišinių eksporto uždraudimo bei metalinio gyvsidabrio saugaus saugojimo (OL L 304, 2008 11 14, p. 75).
 (40)
 2012 m. liepos 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 649/2012 dėl pavojingų cheminių medžiagų eksporto ir importo (OL L 201, 2012 7 27, p. 60).
 (41)
 1999 m. balandžio 26 d. Tarybos direktyva 1999/31/EB dėl atliekų sąvartynų (OL L 182, 1999 7 16, p. 1).
 (42)
 2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).
 (43)
 2008 m. lapkričio 19 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2008/98/EB dėl atliekų ir panaikinanti kai kurias direktyvas (OL L 312, 2008 11 22, p. 3).
 (44)
 2000 m. gegužės 3 d. Komisijos sprendimas 2000/532/EB, keičiantis Sprendimą 94/3/EB, nustatantį atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 75/442/EEB dėl atliekų 1 straipsnio a dalį, ir Tarybos sprendimą 94/904/EB, nustatantį pavojingų atliekų sąrašą pagal Tarybos direktyvos 91/689/EEB dėl pavojingų medžiagų 1 straipsnio 4 dalį (OL L 226, 2000 9 6, p. 3).
 (45)
 2002 m. lapkričio 25 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2150/2002 dėl atliekų statistikos (OL L 332, 2002 12 9, p. 1).
 (46)
 2013 m. gruodžio 9 d. Komisijos įgyvendinimo sprendimas, kuriame pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2010/75/ES dėl pramoninių išmetamų teršalų pateikiamos geriausių prieinamų gamybos būdų (GPGB) išvados dėl chloro ir šarmų gamybos (OL L 332, 2013 12 11, p. 34).
 ---documentbreak---
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2016 02 02
 COM(2016) 39 final
 PRIEDAI
 prie pasiūlymo dėl
 Europos Parlamento ir Tarybos reglamento
 dėl gyvsidabrio, kuriuo panaikinamas Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008
 I PRIEDAS
 Gyvsidabrio junginiai ir mišiniai, kuriems taikomi 3 ir 4 straipsniai
 Gyvsidabrio junginiai:
 Gyvsidabrio (I) chloridas (Hg2Cl2, CAS RN 10112-91-1)
 Gyvsidabrio (II) oksidas (HgO, CAS RN 21908-53-2)
 Cinoberio rūda
 Mišiniai:
 Gyvsidabrio ir kitų cheminių medžiagų mišiniai, įskaitant gyvsidabrio lydinius, kuriuose gyvsidabrio koncentracija yra ne mažesnė kaip 95 % masinės dalies.
 II PRIEDAS
 Produktai, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio, minimi 5 straipsnyje
 A dalis. Produktai, kurių sudėtyje yra gyvsidabrio
 1. Baterijos, išskyrus sagos formos cinko-sidabro oksido baterijas, kurių sudėtyje yra mažiau kaip 2 % gyvsidabrio, sagos formos cinko-oro baterijas, kurių sudėtyje yra mažiau kaip 2 % gyvsidabrio.
 2. Jungikliai ir relės, išskyrus labai tikslius talpos ir nuostolių matavimo tiltelius, aukšto dažnio radijo dažnių jungiklius ir stebėjimo bei kontrolės prietaisų reles, jei gyvsidabrio kiekis kiekviename tiltelyje, jungiklyje ar relėje yra ne didesnis kaip 20 mg.
 3. Kompaktinės fluorescencinės bendrojo apšvietimo lempos (angl. – CFL), kurių galingumas yra ≤ 30 vatų, o gyvsidabrio kiekis kiekviename lempos degiklyje viršija 5 mg.
 4. Šios tiesiosios fluorescencinės bendrojo apšvietimo lempos (angl. – LFL):
 (a)trijuostės spinduliuotės liuminoforo lempos, kurių galingumas yra < 60 vatų, o gyvsidabrio kiekis vienoje lempoje viršija 5 mg;
 (b)halogenfosfato liuminoforo lempos, kurių galingumas yra ≤ 40 vatų, o gyvsidabrio kiekis vienoje lempoje viršija 10 mg.
 5. Didžiaslėgės bendrojo apšvietimo gyvsidabrio garų lempos (angl. – HPMV).
 6. Šios elektroniniams ekranams skirtos šaltojo katodo fluorescencinės lempos ir fluorescencinės lempos su išoriniais elektrodais (angl. – CCFL ir EEFL), kuriose yra gyvsidabrio:
 a) trumpos (≤ 500 mm), jei gyvsidabrio kiekis vienoje lempoje viršija 3,5 mg;
 b) vidutinio ilgio (> 500 mm ir ≤ 1 500 mm), jei gyvsidabrio kiekis vienoje lempoje viršija 5 mg;
 c) ilgos (> 1 500 mm), jei gyvsidabrio kiekis vienoje lempoje viršija 13 mg.
 7. Kosmetikos gaminiai, kuriuose yra gyvsidabrio, išskyrus ypatingus atvejus, įrašytus į Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1223/2009
 1
 V priedo 17 punktą.
 8. Pesticidai, biocidai ir vietiškai vartojami antiseptikai.
 9. Toliau išvardyti neelektroniniai matavimo prietaisai, jeigu nėra tinkamų jų alternatyvų be gyvsidabrio:
 a) barometrai;
 b) higrometrai;
 c) manometrai;
 d) termometrai;
 e) sfigmomanometrai.
 Šis įrašas neapima šių matavimo prietaisų:
 (a)stambioje įrangoje įrengtų ar labai tiksliam matavimui naudojamų neelektroninių matavimo prietaisų;
 (b)matavimo prietaisų, kurie 2007 m. spalio 3 d. buvo senesni nei 50 metų;
 (c)matavimo prietaisų, kurie skirti eksponuoti viešose parodose kultūros ir istorijos tikslais.
 B dalis. Papildomi produktai, neįtraukti į šio priedo A dalies sąrašą
 Jungikliai ir relės, elektroniniams ekranams skirtos šaltojo katodo fluorescencinės lempos bei fluorescencinės lempos su išoriniais elektrodais (angl. – CCFL ir EEFL) ir matavimo prietaisai, jei jie naudojami didesnės įrangos sudedamajai daliai pakeisti ir nėra tinkamos alternatyvos be gyvsidabrio pagal Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2000/53/EB
 2
 ir Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2011/65/ES
 3
 .
 III PRIEDAS
 Gamybos procesams taikomi su gyvsidabriu susiję reikalavimai
 I dalis. Draudimas naudoti gyvsidabrį ir gyvsidabrio junginius gamybos procesuose
 (a)nuo 2019 m. sausio 1 d. – gaminant acetaldehidą
 (b)nuo 2019 m. sausio 1 d. – gaminant vinilchlorido monomerą
 II dalis. Gamybos procesai, kuriuose ribojamas gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių naudojimas ir išleidimas
 Natrio ar kalio metanoliato ar etanoliato gamyba
 Gaminant natrio ar kalio metanoliatą ar etanoliatą turi būti laikomasi šių reikalavimų:
 –nenaudojamas gyvsidabris iš pirminės gavybos;
 –iki 2020 m. 50 %, palyginti su 2010 m. kiekiu, sumažinamas tiesiogiai ir netiesiogiai į orą, vandenį ir žemę išleidžiamas gyvsidabrio ir gyvsidabrio junginių kiekis, skaičiuojant pagal pagamintos medžiagos kiekį (tonomis), taip pat
 –nuo šio reglamento įsigaliojimo dienos nedidinamas iki tos dienos jau eksploatuotų įrenginių, kuriuose natrio ar kalio metanoliato ar etanoliato gamybai naudojamas gyvsidabris ir gyvsidabrio junginiai, pajėgumas ir neleidžiama statyti naujų tokių įrenginių.
 IV PRIEDAS
 9 straipsnyje nurodyto nacionalinio veiksmų plano dėl amatininkiškos ir mažos apimties aukso gavybos turinys
 Nacionaliniame veiksmų plane pateikiama ši informacija:
 (a)nacionaliniai tikslai ir sumažinimo uždaviniai;
 (b)veiksmai, kurių imamasi siekiant užkirsti kelią:
 i)nesmulkintos rūdos amalgamavimui;
 ii)amalgamos ar apdorotos amalgamos atviram deginimui;
 iii)amalgamos deginimui gyvenamosiose vietovėse; taip pat
 iv)cianido nutekėjimui į nuosėdas, rūdą ar atsijas, į kurias buvo pridėta gyvsidabrio, prieš tai nepašalinus to gyvsidabrio;
 (c)priemonės, kurių bus imamasi siekiant palengvinti amatininkiškos ir mažos apimties aukso gavybos sektoriaus formalizavimą ar reglamentavimą;
 (d)pirminiai skaičiavimai, kiek gyvsidabrio sunaudojama šalies teritorijoje vykdant amatininkišką ir mažos apimties aukso gavybą bei perdirbimą ir kokie metodai yra taikomi;
 (e)strategijos, kaip skatinti mažinti vykdant amatininkišką ir mažos apimties aukso gavybą bei perdirbimą išmetamą ir išleidžiamą gyvsidabrio kiekį bei gyvsidabrio poveikį, įskaitant metodų be gyvsidabrio skatinimą;
 (f)strategijos, kaip valdyti prekybą ir užkirsti kelią tam, kad gyvsidabris ir gyvsidabrio junginiai iš užsienio ir vidaus šaltinių nebūtų nukreipiami į amatininkišką ir mažos apimties aukso gavybą bei perdirbimą;
 (g)strategijos, kaip įtraukti suinteresuotuosius subjektus į nacionalinio veiksmų plano įgyvendinimą ir nuolatinį tobulinimą;
 (h)visuomenės sveikatos strategija dėl gyvsidabrio poveikio, kurį patiria asmenys, užsiimantys amatininkiška ir mažos apimties aukso gavyba, ir jų bendruomenės, kuri, be kita ko, turi apimti sveikatos duomenų rinkimą, sveikatos priežiūros darbuotojų mokymą ir informuotumo didinimą per sveikatos priežiūros įstaigas;
 (i)strategijos, kaip nuo amatininkiškoje ir mažos apimties aukso gavyboje naudojamo gyvsidabrio poveikio apsaugoti jautrias gyventojų grupes, visų pirma vaikus ir vaisingo amžiaus moteris, ypač nėščias moteris;
 (j)strategijos, kaip teikti informaciją asmenims, užsiimantiems amatininkiška ir mažos apimties aukso gavyba, ir susijusioms bendruomenėms;
 (k)nacionalinio veiksmų plano įgyvendinimo tvarkaraštis.
 V PRIEDAS
 Atitikties lentelė
 Reglamentas (EB) Nr. 1102/2008
 Šis reglamentas
 1 straipsnio 1 dalis
 3 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 1 straipsnio 2 dalis
 3 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 1 straipsnio 3 dalis
 3 straipsnio 2 dalis
 2 straipsnis
 11 straipsnis
 3 straipsnio 1 dalies pirma pastraipa
 13 straipsnio 1 dalis
 3 straipsnio 1 dalies antra pastraipa
 _
 3 straipsnio 2 dalis
 _
 4 straipsnio 1 dalis
 _
 4 straipsnio 2 dalis
 _
 4 straipsnio 3 dalis
 _
 5 straipsnio 1 dalis
 _
 5 straipsnio 2 dalis
 _
 5 straipsnio 3 dalis
 _
 6 straipsnio 1 dalis
 12 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnio 2 dalis
 12 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnio 3 dalis
 12 straipsnio 1 dalis
 6 straipsnio 4 dalis
 _
 7 straipsnis
 14 straipsnis
 8 straipsnio 1 dalis
 _
 8 straipsnio 2 dalis
 _
 8 straipsnio 3 dalis
 _
 8 straipsnio 4 dalis
 _
 8 straipsnio 5 dalis
 _
 9 straipsnis
 _
 (1)
 2009 m. lapkričio 30 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1223/2009 dėl kosmetikos gaminių (OL L 342, 2009 12 22, p. 59).
 (2)
 2000 m. rugsėjo 18 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/53/EB dėl eksploatuoti netinkamų transporto priemonių (OL L 269, 2000 10 21, p. 34).
 (3)
 2011 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2011/65/ES dėl tam tikrų pavojingų medžiagų naudojimo elektros ir elektroninėje įrangoje apribojimo (OL L 174, 2011 7 1, p. 88).


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 22000D0921(17)
 Uradni list L 237 , 21/09/2000 str. 0083 - 0083
 Sklep Skupnega odbora EGPšt. 64/2000z dne 28. junija 2000o spremembi Protokola 47 k Sporazumu EGP o odpravi tehničnih ovir v trgovini z vinomSKUPNI ODBOR EGP JE -ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor ga spreminja Protokol o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu "Sporazum", in zlasti člena 98 Sporazuma,ob upoštevanju naslednjega:(1) Protokol 47 k Sporazumu je bil spremenjen s Sklepom skupnega odbora EGP št. 35/2000 z dne 31. marca 2000 [1].(2) Uredbo Komisije (ES) št. 2253/1999 z dne 25. oktobra 1999 o spremembi Uredbe (ES) št. 881/98 o določitvi podrobnih pravil za zaščito dodatnih tradicionalnih izrazov, ki se uporabljajo za označevanje nekaterih vrst kakovostnega vina, pridelanega na določenem pridelovalnem območju (kakovostno vino pdpo) [2] je treba vključiti v Sporazum -SKLENIL:Člen 1V točki 42e (Uredba Komisije št. 881/98) v Prilogi 1 k Protokolu 47 k Sporazumu se doda naslednja alinea:"— 399 R 2253: Uredba Komisije (ES) št. 2253/1999 z dne 25. oktobra 1999 (UL L 275, 26.10.1999, str. 8)."Člen 2Besedilo Uredbe (ES) št. 2253/1999 v islandskem in norveškem jeziku, objavljeno v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti, je verodostojno.Člen 3Ta sklep začne veljati 29. junija 2000 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma [3].Člen 4Ta sklep se objavi v sklopu EGP in v Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropskih skupnosti.V Bruslju, 28. junija 2000Za Skupni odbor EGPPredsednikF. Barbaso[1] UL L 141, 15.6.2000, str. 62.[2] UL L 275, 26.10.1999, str. 8.[3] Ustavne zahteve niso sporočene.--------------------------------------------------


type: other

text:
4As29/2012
 4 As 29/2012-30
 Nejvy11í správní soud rozhodl v senátì slo3⁄4eném z pøedsedkynì JUDr. Dagmar Nygrínové a soudcù JUDr. Jiøího Pally a Mgr. Ale1e Roztoèila v právní vìci 3⁄4alobce: Spoleèenství vlastníkù jednotek domu Baarova ul. èp. 1686/67 , zast. JUDr. Milo1em Vondráèkem, advokátem, se sídlem námìstí Pøemysla Otakara II. 36, Èeské Budìjovice, proti 3⁄4alovanému: Magistrát mìsta Èeské Budìjovice, se sídlem námìstí Pøemysla Otakara II. 1/1, Èeské Budìjovice, o kasaèní stí3⁄4nosti 3⁄4alobce proti usnesení Krajského soudu v Èeských Budìjovicích ze dne 8. 2. 2012, è. j. 10 A 95/2011-27,
 [1] Kolaudaèním rozhodnutím 3⁄4alovaného ze dne 8. 3. 2011, è. j. ODSH/1265.1/11/Ma, jako speciálního stavebního úøadu podle § 40 odst. 4 písm. a) zákona è. 13/1997 Sb., o pozemních komunikacích, v tehdy úèinném znìní, bylo povoleno u3⁄4ívání stavby Stavební úpravy komunikace ulice J. ©. Baara v Èeských Budìjovicích-4. èást (úsek mezi ulicemi Lipenská-Nádra3⁄4ní) na pozemcích parc. è. 4102/1, 3635, 4222, 4157/1, 4158/1, 4159/2, 4140/4, 4141/2 a 4173, v1echny v katastrálním území Èeské Budìjovice 3. Stavba obsahuje stavební úpravy místní komunikace, odvodnìní komunikace, chodníky a podélná parkovací stání; pro u3⁄4ívání stavby nebyly stanoveny 3⁄4ádné podmínky.
 [2] Proti rozhodnutí 3⁄4alovaného se 3⁄4alobce bránil 3⁄4alobou ze dne 4. 11. 2011, ve které navrhl, aby soud napadené rozhodnutí zru1il a vìc vrátil 3⁄4alovanému k dal1ímu øízení a souèasnì 3⁄4alovanému ulo3⁄4il nahradit 3⁄4alobci náklady øízení. Namítal, 3⁄4e v souladu s § 27 odst. 1 písm. b) zákona è. 500/2004 Sb., správní øád, v tehdy úèinném znìní (dále jen správní øád ) mìl být úèastníkem kolaudaèního øízení, které pøedcházelo vydání napadeného rozhodnutí, 3⁄4alovaný jej v1ak v rozporu se zákonem za úèastníka nepova3⁄4oval a kolaudaèní rozhodnutí mu nedoruèil. Toto bylo mimoto v rozporu se zákonem vyhlá1eno veøejnou vyhlá1kou, a 3⁄4alobce je proto pøesvìdèen, 3⁄4e je nicotné. S napadeným rozhodnutím ze dne 8. 3. 2011 se seznámil teprve dne 7. 9. 2011, a to nahlédnutím do spisu. V dùsledku toho, 3⁄4e 3⁄4alobci nebylo pøiznáno postavení úèastníka øízení, nemohl realizovat svá práva a proti rozhodnutí se bránit odvoláním, podnìtem k vyslovení nicotnosti a následnì pøípadnì 3⁄4alobou pøed správním soudem.
 [3] Co do merita vìci namítal, 3⁄4e v dùsledku vydání napadeného rozhodnutí do1lo ke ztí3⁄4ení vjezdu a faktickému ohro3⁄4ení u3⁄4ívání parkovi1tì ve dvoøe domu è. 1686/67, jeho3⁄4 správu 3⁄4alobce jako spoleèenství vlastníkù jednotek zaji1»uje, nebo» pøi stání vozidel na podélných parkovacích stáních naproti domu, jejich3⁄4 u3⁄4ívání bylo napadeným rozhodnutím povoleno, je tento manévr zdlouhavý a hrozící po1kozením zaparkovaných vozidel; navíc omezuje plynulý provoz. Situace byla dále zhor1ena oznaèením ulice jako jednosmìrné. Napadené rozhodnutí bylo podle 3⁄4alobce vydáno v rozporu s regulaèním plánem Pra3⁄4ská ètvr» a lokalita Lannova ,nerespektuje § 23 odst. 1 vìta druhá vyhlá1ky è. 501/2006 Sb., o obecných po3⁄4adavcích na vyu3⁄4ívání území, v tehdy úèinném znìní (dále jen vyhlá1ka è. 501/2006 Sb. ), jako3⁄4 ani § 12 odst. 2 vyhlá1ky è. 104/1997 Sb., kterou se provádí zákon o pozemních komunikacích, v tehdy úèinném znìní (dále jen vyhlá1ka è. 104/1997 Sb.).
 [4] Krajský soud v Èeských Budìjovicích usnesením ze dne 8. 2. 2012, è. j. 10 A 95/2011- 27, 3⁄4alobu odmítl a rozhodl dále, 3⁄4e 3⁄4ádný z úèastníkù nemá právo na náhradu nákladù øízení a 3⁄4alobci se vrací soudní poplatek ve vý1i 3000 Kè. V odùvodnìní usnesení poukázal na ustanovení § 5 s. ø. s. a rozsudky Nejvy11ího správního soudu ze dne 18. 9. 2003, è. j. 4 As 27/2003-77, a ze dne 1. 7. 2004, è. j. 2 As 5/2004-57, a dospìl k závìru, 3⁄4e povinnost vyèerpat pøed podáním 3⁄4aloby ke správnímu soudu øádné opravné prostøedky se vztahuje i na opomenutého úèastníka správního øízení. Pokud je tedy 3⁄4alobce pøesvìdèen, 3⁄4e mìl být úèastníkem øízení, mìl proti napadenému rozhodnutí 3⁄4alovaného jako správního orgánu prvního stupnì podat odvolání. Pokud tak neuèinil, nevyèerpal øádné opravné prostøedky ve správním øízení, a jeho 3⁄4aloba je tak nepøípustná podle § 68 písm. a) s. ø. s. Na tomto závìru nemù3⁄4e nic zmìnit, pokud napadené rozhodnutí nebylo 3⁄4alobci doruèeno; tato skuteènost mìla-za situace, kdy se 3⁄4alobce o obsahu napadeného rozhodnutí dozvìdìl jinak-vliv na bìh lhùty k podání odvolání, nikoliv v1ak na vlastní mo3⁄4nost odvolání podat.
 [5] Proti usnesení Krajského soudu v Èeských Budìjovicích se 3⁄4alobce (dále té3⁄4 stì3⁄4ovatel ) bránil kasaèní stí3⁄4ností ze dne 19. 3. 2012, podanou z dùvodu podle § 103 odst. 1 písm. e) zákona è. 150/2002 Sb., soudní øád správní, ve znìní pozdìj1ích pøedpisù (dále jen s. ø. s. ), ve které navrhl, aby Nejvy11í správní soud napadené usnesení zru1il a vìc vrátil krajskému soudu k dal1ímu øízení. Namítal, 3⁄4e nebyl seznámen s obsahem napadeného rozhodnutí, domnìnku o jeho patrném vydání získal teprve v dùsledku zmìny pomìrù na pøedmìtné komunikaci, na co3⁄4 reagoval podáním ze dne 21. 4. 2011, které oznaèil jako podnìt a kterým se domáhal nápravy stavu, jako3⁄4 i tohoto nezákonného rozhodnutí. Je pøesvìdèen, 3⁄4e toto podání bylo co do svého obsahu tøeba posuzovat jako odvolání proti napadenému rozhodnutí 3⁄4alovaného jako správního orgánu prvního stupnì. ®alovaný je v1ak takto neposoudil a reagoval na nì toliko vyjádøením ze dne 14. 6. 2011, zn. ODSH/4813/11/Ma, nikoli rozhodnutím, které by bylo soudnì pøezkoumatelné. Pokud krajský soud nevyhodnotil právní povahu podání ze dne 21. 4. 2011 v souladu se zákonem, nerespektoval nález Ústavního soudu ze dne 27. 4. 2010, sp. zn. III. ÚS 542/09, jako3⁄4 ani rozsudek Nejvy11ího správního soudu ze dne 28. 8. 2009, è. j. 2 As 51/2008-161. Stì3⁄4ovatel dodal, 3⁄4e proti napadenému rozhodnutí brojil i jinými prostøedky, konkrétnì 3⁄4ádostí o opatøení proti neèinnosti, 3⁄4ádostí o zmìnu dopravního pokraèování znaèení èi 3⁄4ádostí o povolení zvlá1tního u3⁄4ívání. Je pøesvìdèen, 3⁄4e jeho 3⁄4aloba není nepøípustná, jak dovodil krajský soud.
 [7] Nejvy11í správní soud nejprve posoudil zákonné nále3⁄4itosti kasaèní stí3⁄4nosti a konstatoval, 3⁄4e kasaèní stí3⁄4nost byla podána vèas, osobou oprávnìnou, proti rozhodnutí, proti nìmu3⁄4 je kasaèní stí3⁄4nost ve smyslu § 102 s. ø. s. pøípustná, a stì3⁄4ovatel je v souladu s § 105 odst. 2 s. ø. s. zastoupen advokátem. Poté pøezkoumal dùvodnost kasaèní stí3⁄4nosti v souladu s ustanovením § 109 odst. 3 a 4 s. ø. s., v mezích jejího rozsahu a uplatnìných dùvodù. Neshledal pøitom vady podle § 109 odst. 4 s. ø. s., k nim3⁄4 by musel pøihlédnout z úøední povinnosti.
 [8] Z obsahu kasaèní stí3⁄4nosti se podává, 3⁄4e ji stì3⁄4ovatel podal z dùvodu uvedeného v ustanovení § 103 odst. 1 písm. e) s. ø. s., podle nìho3⁄4 lze kasaèní stí3⁄4nost podat z dùvodu tvrzené nezákonnosti rozhodnutí o odmítnutí návrhu nebo o zastavení øízení.
 [9] Po pøezkoumání kasaèní stí3⁄4nosti dospìl Nejvy11í správní soud k závìru, 3⁄4e kasaèní stí3⁄4nost není dùvodná.
 [10] Stì3⁄4ovatel namítal, 3⁄4e krajský soud nesprávnì vyhodnotil právní povahu jeho podání ze dne 21. 4. 2011, které je podle pøesvìdèení stì3⁄4ovatele co do obsahu tøeba chápat jako odvolání proti napadenému rozhodnutí 3⁄4alovaného ze dne 8. 3. 2011.
 [11] Nejvy11í správní soud neshledal tuto námitku dùvodnou.
 [12] Podle § 37 odst. 1 vìta druhá správního øádu podání se posuzuje podle svého skuteèného obsahu a bez ohledu na to, jak je oznaèeno.
 [13] Podle § 82 odst. 2 vìta první a druhá správního øádu odvolání musí mít nále3⁄4itosti uvedené v § 37 odst. 2 a musí obsahovat údaje o tom, proti kterému rozhodnutí smìøuje, v jakém rozsahu ho napadá a v èem je spatøován rozpor s právními pøedpisy nebo nesprávnost rozhodnutí nebo øízení, je3⁄4 mu pøedcházelo. Není-li v odvolání uvedeno, v jakém rozsahu odvolatel rozhodnutí napadá, platí, 3⁄4e se domáhá zru1ení celého rozhodnutí. Podle § 37 odst. 2 vìta první a poslední tého3⁄4 zákona z podání musí být patrno, kdo je èiní, které vìci se týká a co se navrhuje. Podání musí obsahovat oznaèení správního orgánu, jemu3⁄4 je urèeno, dal1í nále3⁄4itosti, které stanoví zákon, a podpis osoby, která je èiní.
 [14] Stì3⁄4ovatel v podání ze dne 21. 4. 2011, které oznaèil jako podnìt, uvedl, 3⁄4e v souvislosti s rekonstrukcí místní komunikace na ulici J. ©. Baara byla vybudována parkovací stání podél levé strany ulice, èím3⁄4 do1lo k tomu, 3⁄4e pro vjezd na parkovi1tì ve dvoøe domu è. 1686/67, jeho3⁄4 správu stì3⁄4ovatel jako spoleèenství vlastníkù jednotek zaji1»uje, zbývá jízdní pruh o 1íøce 3,5 m a chodník o 1íøce 1,7 m. Tato situace vlastníkùm jednotek brání v øádném u3⁄4ívání parkovi1tì ve dvoøe domu, zejména pak v bezpeèném zají3⁄4dìní na nì, kdy je naru1en plynulý provoz na komunikaci a hrozí kolize s vozidly zaparkovanými na ulici. Stav místní komunikace je podle nìj rozporný s právními pøedpisy, zejména s vyhlá1kami è. 501/2006 Sb. a è. 104/1997 Sb. V dùsledku rekonstrukce byl fakticky znemo3⁄4nìn vjezd do dvora domu, jak byl døíve povolen rozhodnutím 3⁄4alovaného ze dne 11. 2. 2004. Stì3⁄4ovatel navrhl, aby správní orgán rozhodl tak, 3⁄4e stavební úpravy byly provedeny v rozporu s právními pøedpisy.
 [15] Nejvy11í správní soud dospìl k závìru, 3⁄4e podání stì3⁄4ovatele ze dne 21. 4. 2011 nelze co do svého obsahu (bez ohledu na formální oznaèení) interpretovat jako odvolání proti 3⁄4alobou napadenému kolaudaènímu rozhodnutí 3⁄4alovaného ze dne 8. 3. 2011. Toto podání toti3⁄4 nejen 3⁄4e 3⁄4ádným zpùsobem neodkazuje na rozhodnutí 3⁄4alovaného ze dne 8. 3. 2011, ale nesplòuje elementární zákonné po3⁄4adavky na odvolání, jak jsou vymezeny v § 82 odst. 2 správního øádu. Není z nìj pøednì patrno, proti kterému rozhodnutí smìøuje a co stì3⁄4ovatel navrhuje. Brojí sice proti stavebním úpravám v ulici J. ©. Baara, zejména pak pøed domem è. 1686/67, jeho3⁄4 správu stì3⁄4ovatel jako spoleèenství vlastníkù jednotek zaji1»uje, není z nìj v1ak seznatelné, zda jeho úèelem je toliko obecné vyjádøení pøesvìdèení o provedení stavebních úprav v rozporu se zákonem anebo zda smìøuje konkrétnì proti nìkterému z rozhodnutí, na jejich3⁄4 základì byla rekonstrukce ulice provedena. V této souvislosti je tøeba uvést, 3⁄4e za tímto úèelem byla vydána øada rozhodnutí v rozpìtí více ne3⁄4 devíti let, a to zejména stavební povolení ze dne 11. 2. 2002, è. j. SDÚ/301-2/02-Vr; stavební povolení ze dne 23. 12. 2005, è. j. ODaSH/9641-2/05-Vr, rozhodnutí o prodlou3⁄4ení platnosti stavebního povolení ze dne 10. 3. 2008, zn. ODaSH/1285-2/08-Vr, rozhodnutí o prodlou3⁄4ení platnosti stavebního povolení ze dne 28. 4. 2010, zn. ODaSH/2921-2/10-Vr, a koneènì 3⁄4alobou napadené kolaudaèní rozhodnutí ze dne 8. 3. 2011. Z tvrzení stì3⁄4ovatele v nyní probíhajícím øízení, jako3⁄4 ani ze spisové dokumentace pøitom není zøejmé, 3⁄4e by stì3⁄4ovatel v minulosti jakýmkoli zpùsobem brojil proti kterémukoli z vý1e uvedených rozhodnutí, na jejich3⁄4 základì byly stavební úpravy komunikace provádìny.
 [16] Nejvy11í správní soud se proto nemohl ztoto3⁄4nit s tvrzením stì3⁄4ovatele, 3⁄4e jeho podání ze dne 21. 4. 2011 je tøeba interpretovat jako odvolání proti 3⁄4alobou napadenému kolaudaènímu rozhodnutí 3⁄4alovaného ze dne 8. 3. 2011. Zdej1í soud pøitom nepøehlédl, 3⁄4e argumentace zamìøená na právní povahu pøedmìtného podání byla stì3⁄4ovatelem poprvé uplatnìna v kasaèní stí3⁄4nosti. V øízení pøed krajským soudem stì3⁄4ovatel v tomto smìru nic netvrdil, ba naopak v 3⁄4alobì uvedl, 3⁄4e s napadeným rozhodnutím ze dne 8. 3. 2011 se seznámil teprve dne 7. 9. 2011, tedy více ne3⁄4 ètyøi mìsíce poté, co uèinil podání, které nyní prezentuje jako odvolání proti tomuto rozhodnutí. S ohledem na prùbìh øízení proto lze vyjádøit domnìnku, 3⁄4e poté, co mu bylo napadené rozhodnutí dne 7. 9. 2011 fakticky oznámeno, stì3⁄4ovatel zvolil obranu proti nìmu 3⁄4alobou ke krajskému soudu ze dne 4. 11. 2011 (tedy podanou v zákonné dvoumìsíèní lhùtì podle § 72 odst. 1 s. ø. s.). V kasaèní stí3⁄4nosti novì uplatnìné tvrzení, 3⁄4e podání stì3⁄4ovatele ze dne 21. 4. 2011 má být interpretováno jako odvolání proti napadenému rozhodnutí, se pak jeví jako úèelové, vykonstruované teprve poté, co stì3⁄4ovatel se svojí 3⁄4alobou neuspìl, pøièem3⁄4 krajský soud ji odmítl právì z dùvodu, 3⁄4e stì3⁄4ovatel se proti rozhodnutí 3⁄4alovaného nebránil odvoláním k nadøízenému správnímu orgánu, nýbr3⁄4 pøímo 3⁄4alobou ke správnímu soudu. Této domnìnce nasvìdèuje i fakt, 3⁄4e stì3⁄4ovatel se v 3⁄4alobì i kasaèní stí3⁄4nosti brání výhradnì proti rozhodnutí ze dne 8. 3. 2011, 3⁄4ádným zpùsobem v1ak ji3⁄4 nebrojí proti vyjádøení 3⁄4alovaného ze dne 14. 6. 2011, zn. ODSH/4813/11/Ma, kterým bylo jeho podání ze dne 21. 4. 2011 vyøízeno negativnì.
 [17] Krajský soud proto nepochybil, pokud 3⁄4alobu stì3⁄4ovatele proti kolaudaènímu rozhodnutí 3⁄4alovaného ze dne 8. 3. 2011 odmítl podle § 68 písm. a) ve spojení s § 46 odst. 1 písm. d) s. ø. s., z dùvodu, 3⁄4e 3⁄4alobce nevyèerpal øádné opravné prostøedky v øízení pøed správním orgánem. Krajský soud postupoval zcela v souladu se zákonem, pokud dospìl k závìru, 3⁄4e stì3⁄4ovatel mìl mo3⁄4nost bránit se proti napadenému rozhodnutí, které mu podle jeho vlastního tvrzení bylo oznámeno dne 7. 9. 2011, odvoláním, tuto mo3⁄4nost v1ak nevyu3⁄4il a proti rozhodnutí 3⁄4alovaného jako správního orgánu prvního stupnì se bránil pøímo 3⁄4alobou. pokraèování [18] Hodnocení vìci, jak bylo provedeno krajským soudem, je rovnì3⁄4 zcela v souladu s konstantní judikaturou Nejvy11ího správního soudu, vycházející z rozsudku roz1íøeného senátu Nejvy11ího správního soudu ze dne 17. 2. 2009, è. j. 2 As 25/2007-118, publikován pod è. 1838/2009 Sb. NSS (v1echna zde uvádìná rozhodnutí Nejvy11ího správního soudu dostupná z: ), v nìm3⁄4 zdej1í soud judikoval, 3⁄4e je-li úèastník øízení, jeho3⁄4 práva, právem chránìné zájmy èi povinnosti byly rozhodnutím dotèeny (§ 14 odst. 1 správního øádu z roku 1967), opomenut pøi oznámení rozhodnutí, nastane fikce oznámení rozhodnutí k okam3⁄4iku, k nìmu3⁄4 je bezpeènì a bez rozumných pochyb zji1tìno, 3⁄4e opomenutý úèastník seznal úplný obsah rozhodnutí co do jeho identifikaèních znakù i vìcného obsahu, zásadnì tedy rovnocennì tomu, jako by mu bylo rozhodnutí øádnì oznámeno. (...) Nastala-li fikce oznámení rozhodnutí teprve poté, co podle mínìní správního orgánu ji3⁄4 rozhodnutí nabylo právní moci, poèínají opomenutému úèastníku teprve touto fikcí bì3⁄4et lhùty pro podání øádných èi mimoøádných opravných prostøedkù. Pouhý fakt bìhu èasu od vydání neoznámeného rozhodnutí nemá na nabytí právní moci vliv.
 [19] V návaznosti na argumentaci stì3⁄4ovatele, který se domáhá vydání soudnì pøezkoumatelného rozhodnutí o svém odvolání proti napadenému rozhodnutí 3⁄4alovaného, pak nelze ne3⁄4 konstatovat, 3⁄4e pokud by stì3⁄4ovatel býval vyu3⁄4il svého práva na podání odvolání poté, co mu bylo napadené rozhodnutí dne 7. 9. 2011 oznámeno, pak rozhodnutí o takovém odvolání by bezpochyby mohlo být uèinìno pøedmìtem pøezkumu soudy ve správním soudnictví, a to zejména i v pøípadì, 3⁄4e by bylo zalo3⁄4eno na popøení stì3⁄4ovatelova úèastenství na øízení. V této souvislosti lze odkázat na odùvodnìní usnesení ze dne 17. 2. 2009, citovaného v pøedchozím bodì, v jeho3⁄4 bodech 54-55 roz1íøený senát vylo3⁄4il, 3⁄4e popøení úèastenství-aby tu byl skuteèný spor a mìly se od èeho odvíjet 3⁄4alobní lhùty-se musí nejprve stát procesnì úèinným zpùsobem, napøíklad zamítnutím odvolání pro nepøípustnost (§ 60 spr. ø. z r. 1967, § 92 odst. 1 spr. ø. z r. 2004), nebo zamítnutím návrhu na obnovu øízení proto, 3⁄4e ten, kdo návrh podal, není úèastníkem øízení [návrh na obnovu øízení mù3⁄4e podat toliko úèastník (§ 62 spr. ø. z r. 1967, resp. § 100 spr. ø. z r. 2004)]. Je pak na opomenutém úèastníkovi, aby napadl takové zamítavé rozhodnutí vèas 3⁄4alobou na soudì (§ 65 s. ø. s.).
 [20] V této souvislosti je tøeba dodat, 3⁄4e krajský soud stì3⁄4ovateli postavení tzv. opomenutého úèastníka správního øízení v 3⁄4ádném pøípadì neodpíral, nýbr3⁄4 v napadeném usnesení právì naopak vycházel z toho, 3⁄4e pokud byl stì3⁄4ovatel pøesvìdèen, 3⁄4e mìl být úèastníkem øízení, mìl proti napadenému rozhodnutí 3⁄4alovaného jako správního orgánu prvního stupnì podat odvolání (rozhodnutí, je3⁄4 by podléhalo soudnímu pøezkumu), a nikoli 3⁄4alobu ke správnímu soudu.
 [21] Závìrem Nejvy11í správní soud konstatuje, 3⁄4e nelze dovozovat, 3⁄4e by napadené usnesení krajského soudu nerespektovalo závìry nálezu Ústavního soudu ze dne 27. 4. 2010, sp. zn. III. ÚS 542/09, publikován pod è. N 93/57 SbNU 221 (dostupný z: ), jak stì3⁄4ovatel namítá. V dané vìci se toti3⁄4 Ústavní soud zabýval pøípadem, kdy soud odmítl pøezkoumat úkon správního orgánu, u nìho3⁄4 se materiálnì jednalo o zamítavé rozhodnutí o odvolání úèastníka a které bylo vydáno nadøízeným správním orgánem poté, co mu byla vìc pøedlo3⁄4ena k rozhodnutí správním orgánem prvního stupnì. V nyní projednávané vìci se v1ak o takový pøípad nejednalo, nebo» krajský soud se vìcí odmítl meritornì zabývat nikoli proto, 3⁄4e by zde bylo vydáno rozhodnutí nadøízeného správního orgánu, které v1ak formálnì jako rozhodnutí oznaèeno nebylo (jako tomu bylo ve vìci øe1ené Ústavním soudem), nýbr3⁄4 z toho dùvodu, 3⁄4e vìc se k nadøízenému správnímu orgánu vùbec nedostala, nebo» stì3⁄4ovatel nevyu3⁄4il svého práva podat proti rozhodnutí správního orgánu prvního stupnì odvolání poté, co mu toto bylo dne 7. 9. 2011 oznámeno.
 [22] Jako irelevantní je pak tøeba hodnotit odkaz stì3⁄4ovatele na rozsudek Nejvy11ího správního soudu ze dne 28. 8. 2009, è. j. 2 As 51/2008-161, nebo» zde byl pøedmìtem pøezkumu zcela odli1ný pøípad, kdy krajský soud odmítl projednat 3⁄4alobu pro nedostatek aktivní legitimace 3⁄4alobcù s tím, 3⁄4e tito (podle nesprávného názoru krajského soudu) dostateènì nedolo3⁄4ili skuteèné poru1ení svých práv. Stejnì tak nemù3⁄4e na hodnocení vìci nic zmìnit argumentace stì3⁄4ovatele, 3⁄4e proti vydání napadeného rozhodnutí brojil i jinými prostøedky, napø. 3⁄4ádostí o opatøení proti neèinnosti, 3⁄4ádostí o zmìnu dopravního znaèení èi 3⁄4ádostí o povolení zvlá1tního u3⁄4ívání; takové jiné úkony, jimi3⁄4 stì3⁄4ovatel usiloval o nápravu stavu, toti3⁄4 nijak nesouvisí s pøedmìtem øízení v nyní projednávané vìci.
 [23] Na základì vý1e uvedených dùvodù dospìl Nejvy11í správní soud po pøezkoumání napadeného usnesení Krajského soudu v Èeských Budìjovicích, 3⁄4alobou napadeného rozhodnutí 3⁄4alovaného a dal1í spisové dokumentace k závìru, 3⁄4e nebyl naplnìn tvrzený dùvod podání kasaèní stí3⁄4nosti podle § 103 odst. 1 písm. e) s. ø. s., za pou3⁄4ití ustanovení § 109 odst. 3 a 4 s. ø. s. Kasaèní stí3⁄4nost proto není dùvodná a Nejvy11í správní soud ji podle § 110 odst. 1 poslední vìty s. ø. s. zamítl.
 [24] O nákladech øízení o kasaèní stí3⁄4nosti rozhodl Nejvy11í správní soud ve smyslu ustanovení § 60 odst. 1 s. ø. s. ve spojení s § 120 s. ø. s. tak, 3⁄4e vzhledem k tomu, 3⁄4e stì3⁄4ovatel nemìl ve vìci úspìch a 3⁄4alovanému 3⁄4ádné dùvodnì vynalo3⁄4ené náklady øízení nad rámec jeho bì3⁄4né èinnosti nevznikly, 3⁄4ádný z úèastníkù nemá právo na náhradu nákladù øízení o kasaèní stí3⁄4nosti.


text:
 11/Sv. 057
 HR
 Službeni list Europske unije
 27
 21999D0722(07)
 L 189/61
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 25.09.1998.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 88/98
 od 25. rujna 1998.
 o izmjeni Priloga II. (Tehnički propisi, norme, ispitivanje i potvrđivanje) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je prilagođen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da je Prilog II. Sporazumu izmijenjen Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 72/98 od 31. srpnja 1998. (1);
 budući da se Direktiva Vijeća 97/57/EZ od 22. rujna 1997. o uspostavi Priloga VI. Direktivi 91/414/EEZ o stavljanju sredstava za zaštitu bilja na tržište (2) treba unijeti u Sporazum,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 U točku 12.a (Direktiva Vijeća 91/414/EEZ) u poglavlju XV. Priloga II. Sporazumu dodaje se sljedeća alineja:
 „—
 397 L 0057: Direktiva Komisije 97/57/EZ od 22. rujna 1997. (SL L 265, 27.9.1997., str. 87.).”
 Članak 2.
 Tekstovi Direktive 97/57/EZ na islandskom i norveškom jeziku, koji su priloženi odnosnim jezičnim inačicama ove Odluke, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 26. rujna 1998., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a.
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europskih zajednica.
 Sastavljeno u Bruxellesu 25. rujna 1998.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 N. v. LIECHTENSTEIN
 (1) SL L 172, 8.7.1999., str. 51.
 (2) SL L 265, 27.9.1997., str. 87.