text:
 23.2.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 C 65/10
 Presuda Suda (deseto vijeće) od 18. prosinca 2014. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság – Mađarska) – Generali-Providencia Biztosító Zrt protiv Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
 (Predmet C-470/13) (1)
 ((Prethodno pitanje - Javna nabava - Ugovori koji ne dosežu prag primjene predviđen Direktivom 2004/18/EZ - Članak 49. UFEU-a i 56. UFEU-a - Primjenjivost - Određeni prekogranični interes - Razlozi isključenja iz postupka javne nabave - Isključenje gospodarskog subjekta koji je počinio povredu nacionalnih pravila o tržišnom natjecanju utvrđenu presudom donesenom u proteklih pet godina - Dopuštenost - Proporcionalnost))
 (2015/C 065/14)
 Jezik postupka: mađarski
 Sud koji je uputio zahtjev
 Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság
 Stranke glavnog postupka
 Tužitelj: Generali-Providencia Biztosító Zrt
 Tuženici: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság
 Izreka
 Primjena nacionalnog propisa koji iz postupka javne nabave isključuje gospodarski subjekt koji je počinio povredu prava tržišnog natjecanja, koja je utvrđena pravomoćnom sudskom odlukom i za koju mu je izrečena novčana kazna, nije protivna članku 49. UFEU-a i članku 56. UFEU-a.
 (1) SL C 367, 14.12.2013.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 11/Sv. 089
 HR
 Službeni list Europske unije
 145
 22008D0120
 L 339/111
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 07.11.2008.
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 120/2008
 od 7. studenoga 2008.
 o izmjeni Priloga XV. (Državne potpore) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Prilog XV. Sporazumu izmijenjen je Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 55/2007 od 8. lipnja 2007. (1)
 (2)
 Uredbu Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka 87. i 88. Ugovora (Uredba o općem skupnom izuzeću) (2) treba unijeti u Sporazum.
 (3)
 Uredba (EZ) br. 800/2008 stavlja izvan snage Uredbu Komisije (EZ) br. 1628/2006 (3), koja je uključena u Sporazum, i koja se stoga treba staviti izvan snage sukladno Sporazumu,
 (4)
 Uredbe Komisije (EZ) br. 68/2001 (4), (EZ) br. 70/2001 (5), (EZ) br. 2204/2002 (6), koje su uključene u Sporazum, prestaju vrijediti sukladno Sporazumu,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Prilog XV. Sporazumu mijenja se kako slijedi:
 1.
 Tekstovi točaka 1.d (Uredba Komisije (EZ) br. 68/2001), 1.f (Uredba Komisije (EZ) br. 70/2001), 1.g (Uredba Komisije (EZ) br. 2204/2002) i 1.i (Uredba Komisije (EZ) br. 1628/2006), uključujući povezane rubrike, brišu se s učinkom od 1. siječnja 2009.
 2.
 Iza točke 1.i (Uredba Komisije (EZ) br. 1628/2006) umeće se sljedeće:
 „Potpore malim i srednjim poduzetnicima, istraživanja, razvoj, inovacije, zaštita okoliša, regionalne investicije, žensko poduzetništvo, zapošljavanje i izobrazba
 1j.
 32008 R 0800: Uredba Komisije (EZ) br. 800/2008 od 6. kolovoza 2008. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora sukladnima sa zajedničkim tržištem u primjeni članaka 87. i 88. Ugovora (Uredba o općem skupnom izuzeću) (SL L 214, 9.8.2008., str. 3.).
 Odredbe Uredbe, u smislu ovog Sporazuma, sadrže sljedeće prilagodbe:
 (a)
 izraz ‚članak 87. stavak 1. Ugovora’ zamjenjuje se izrazom ‚članak 61. stavak 1. Sporazuma o EGP-u’;
 (b)
 izraz ‚članci 87. i 88. Ugovora’ zamjenjuje se izrazom ‚članci 61. i 62. Sporazuma o EGP-u’;
 (c)
 izraz ‚članak 87. stavak 3. Ugovora’ zamjenjuje se izrazom ‚članak 61. stavak 3. Sporazuma o EGP-u’;
 (d)
 izraz ‚članak 87. stavak 3. točka (a) Ugovora’ zamjenjuje se izrazom ‚članak 61. stavak 3. točka (a) Sporazuma o EGP-u’;
 (e)
 izraz ‚članak 87. stavak 3. točka (c) Ugovora’ zamjenjuje se izrazom ‚članak 61. stavak 3. (c) Sporazuma o EGP-u’;
 (f)
 što se tiče država EFTA-e, izraz ‚članak 88. stavak 3. Ugovora’ zamjenjuje se izrazom ‚članak 1. stavak 3. dijela I. Protokola 3 uz Sporazum o nadzoru i sudu’;
 (g)
 izraz ‚kompatibilan sa zajedničkim tržištem’ glasi ‚kompatibilan s funkcioniranjem Sporazuma o EGP-a’;
 (h)
 izraz ‚Komisija’ mijenja se i glasi ‚nadležno nadzorno tijelo kako je utvrđeno u članku 62. Sporazuma o EGP-u’;
 (i)
 izraz ‚registri Zajednice’ glasi ‚registri na državnom području na koje se odnosi Sporazum o EGP-a’;
 (j)
 izraz ‚s popisa u Prilogu I. Ugovoru’ glasi ‚s popisa u Dodatku ovom Prilogu i obuhvaćene područjem primjene Sporazuma o EGP-u’;
 (k)
 izraz ‚financijska sredstva Zajednice’ glasi ‚financijska sredstva Zajednice ili EGP-a’;
 (l)
 upućivanja na zakone Zajednice ne znači da države članice EFTA-e obvezuju zakoni Zajednice, ako ti zakoni nisu uključeni u Sporazum.”
 3.
 U rubrici Priloga, riječi„1f(g)” zamjenjuju se sa „1j(j)”.
 Članak 2.
 Tekstovi Uredbe (EZ) br. 800/2008 na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 8. studenoga 2008., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a. (7)
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 7. studenoga 2008.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 H.S.H. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) SL L 266, 11.10.2007., str. 15.
 (2) SL L 214, 9.8.2008., str. 3.
 (3) SL L 302, 1.11.2006., str. 29.
 (4) SL L 10, 13.1.2001., str. 20.
 (5) SL L 10, 13.1.2001., str. 33.
 (6) SL L 337, 13.12.2002., str. 3.
 (7) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


text:
 3.9.2015
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 230/15
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 217/2014
 tal-24 ta' Ottubru 2014
 li temenda l-Anness II (Regolamenti tekniċi, standards, ittestjar u ċertifikazzjoni) tal-Ftehim ŻEE [2015/1441]
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea (“il-Ftehim ŻEE”), u b'mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 Ir-Regolament ta’ Delega tal-Kummissjoni (UE) Nru 78/2014 tat-22 ta’ Novembru 2013 li jemenda l-Annessi II u III tar-Regolament (UE) Nru 1169/2011 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill dwar l-għoti ta’ informazzjoni dwar l-ikel lill-konsumaturi, fir-rigward ta’ ċerti ċereali li jikkawżaw l-allerġiji jew l-intolleranzi u ikel b’fitosteroli, l-esteri fitosteroli, il-fitostanoli u l-esteri fitostanoli miżjuda (1) għandu jiġi inkorporat fil-Ftehim ŻEE.
 (2)
 Din id-Deċiżjoni tikkonċerna l-leġiżlazzjoni marbuta mal-prodotti tal-ikel. Il-leġiżlazzjoni dwar l-oġġetti tal-ikel ma tapplikax għal-Liechtenstein sakemm l-applikazzjoni tal-Ftehim bejn il-Komunità Ewropea u l-Konfederazzjoni Svizzera dwar il-kummerċ ta' prodotti agrikoli tkun estiża għal-Liechtenstein, kif speċifikat fl-introduzzjoni tal-Kapitolu XII tal-Anness II tal-Ftehim ŻEE. Għaldaqstant, din id-Deċiżjoni ma tapplikax għal-Liechtenstein.
 (3)
 L-Anness II tal-Ftehim ŻEE għandu għalhekk jiġi emendat skont dan,
 ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
 Artikolu 1
 L-inċiż li ġej jiżdied mal-punt 86 (ir-Regolament (UE) Nru 1169/2011 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill) tal-Kapitolu XII tal-Anness II mal-Ftehim ŻEE:
 "—
 32014 R 0078: Ir-Regolament ta’ Delega tal-Kummissjoni (UE) Nru 78/2014 tat-22 ta’ Novembru 2013 (ĠU L 27, 30.1.2014, p. 7)."
 Artikolu 2
 It-testi tar-Regolament Delegat (UE) Nru 78/2014 bil-lingwa Iżlandiża u b’dik Norveġiża, li għandhom jiġu ppubblikati fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea, ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni tidħol fis-seħħ fl-1 ta’ Novembru 2014, bil-kundizzjoni li n-notifiki kollha skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim ŻEE jkunu saru (*), jew fil-jum tad-dħul fis-seħħ tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 214/2014 tat-24 ta’ Ottubru 2014 (2), skont liema data tkun l-iżjed tard.
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE u fis-Suppliment taż-ŻEE ta' Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, l-24 ta’ Ottubru 2014.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Kurt JÄGER
 (1) ĠU L 27, 30.1.2014, p. 7.
 (*) L-ebda rekwiżit kostituzzjonali ma huwa indikat.
 (2) Ara l-paġna 10 ta’ dan il-Ġurnal Uffiċjali.


type: other

text:
Novo pri T-2 - Stran 3 - Neuradni Telemach forum
 Novo pri T-2
 Re: Novo pri T-2
 Odgovor Napisal/-a avgi » 10. Avg 2015 10:14
 Kakšni so namigi?
 Odgovor Napisal/-a lithium » 11. Avg 2015 08:19
 Telekom Austria ali pa Telemach...
 Odgovor Napisal/-a Deky_ » 11. Avg 2015 08:25
 Če že..Raje vidim Telekom Avstrija da jih preuzame kot Telemach
 Odgovor Napisal/-a avgi » 26. Avg 2015 16:08
 Sodišče odobrilo poslovanje družbe T-2 d.o.o. - v stečaju
 Okrožno sodišče v Ljubljani je na predlog stečajne upraviteljice Danice Čuk, sprejelo sklep o dovoljenju družbi T-2 za končanje nujnih poslov v obsegu, kot jih je družba opravljala pred začetkom stečajnega postopka. Prav tako je določilo začasni predračun stečajnega postopka vezan na opravljanje nujnih poslov.
 Že vse od začetka stečaja poslovanje družbe T-2 v stečaju ni okrnjeno. T-2 bo še naprej zagotavljala svojim naročnikom storitve v enaki kakovosti in v enakem obsegu kot doslej. Upraviteljica bo namreč v zakonskem roku predlagala sodišču, da s sklepom dovoli nadaljevanje poslovanja družbe v stečajnem postopku. Dovoljenje za končanje nujnih poslov zagotavlja opravljanje dejavnosti družbe v okviru poslov, ki jih je dolžnik začel izvajati pred začetkom stečaja in s tem pogoje za kasnejše nadaljevanje poslovanja na segmentu telekomunikacijskih storitev (opravljanje mobilne in fiksne telefonije, interneta in televizije ter prodaje trgovskega blaga, kot dopolnitve ponudbe pri prodaji telekomunikacijskih storitev). Začasni predračun stroškov stečajnega postopka, ki ga je sodišče s sklepom določilo, predvideva, da bo družba v obdobju do 31.12.2015 imela 21,9 mio EUR stroškov. Iz projekcije poslovanja T-2 v času končanja nujnih poslov pa izhaja, da bo družba v tem času ustvarila presežek iz poslovanja (EBIT) in pozitivni denarni tok. Prav tako je sodišče dovolilo, da se pogodbe o zaposlitvi za določen čas, ki bi jim v tem času prenehala veljavnost, podaljšajo do 31.12.2015.
 T-2 ima danes preko 190.000 naročnikov storitev. V mesecu avgustu je do sedaj sklenil že več kot 1.000 novih pogodb za fiksne storitve in več kot 1.500 novih pogodb za mobilne storitve. V drugem kvartalu tega poslovnega leta je T-2 ustvaril 4 % več prihodkov kot v enakem obdobju preteklega leta.
 Vir: T-2.net
 Odgovor Napisal/-a Safre » 15. Jan 2016 21:16
 Umik doplačila na optičnem omrežju Telekoma Slovenije
 Obveščamo vas, da bomo vsem dolgoletnim T-2 naročnikom na optičnem omrežju Telekoma Slovenije, odslej priznali 100% popust na doplačilo optičnega dodatka.
 Tako bo vaš T-2 račun od januarja 2016 dalje nižji za 5,99 EUR.
 Želimo vam veliko veselja z uporabo T-2 storitev!
 Odgovor Napisal/-a Safre » 18. Jan 2016 13:24
 Omejitev števila naprav priklopljenih neposredno v omrežje
 Zaradi nadgradnje sistema, bomo z januarjem pričeli dosledno izvajati našo ponudbo, ki se nanaša na omejevanje števila naprav povezanih neposredno v omrežje (dodeljen javni IP naslov).
 Zato vsem, ki uporabljate več naprav neposredno priklopljenih v omrežje, predlagamo, da dodatne naprave v omrežje priklopite preko vmesnika (routerja). Neposredna povezava z omrežjem bo delovala le za dve napravi.
 Več informacij na brezplačni številki 080 64 64.
 Lep pozdrav! Vaš T-2
 Odgovor Napisal/-a lithium » 18. Jan 2016 13:39
 A jim zmanjkuje ipv4 naslovov?
 Odgovor Napisal/-a Safre » 18. Jan 2016 18:00
 Brez dvoma ... še dolgo so tole politiko trajblali.
 Odgovor Napisal/-a spiderkb » 19. Jan 2016 11:37
 Res so malo pretiravali. Eni so jih tudi po 8 ipjev dobili na optiki.
 Odgovor Napisal/-a Safre » 06. Apr 2016 15:55
 Nov dodatni programski paket – BOX TV
 Programski paket BOX TV ponuja odlične lifestyle vsebine za lepši in živahnejši vsakdan na programih Woman in Dr.Fit ter nas popelje v skrivnostni svet živali, zgodovine, znanosti in potovanj na programu Planet Earth. Poleg pa vključuje še 6 tematsko obarvanih programov za odrasle. Vsi programi so na voljo v SD in HD ločljivosti.
 Vstopite v Box TV in si oglejte njihovo ponudbo v brezplačnem, promocijskem obdobju do 15. maja!
 Odgovor Napisal/-a Safre » 04. Apr 2017 18:19
 Ustavno sodišče je T-2 rešilo pred stečajem
 STA 04. apr. 2017 14:52 Osveženo: 14:52 / 04.4.2017
 Ustavno sodišče je ugodilo predlogu družbe Garnol in ponovno razveljavilo sklep Višjega sodišča v Ljubljani iz marca 2016 o začetku stečajnega postopka telekomunikacijske družbe T-2.
 Ustavno sodišče je ugodilo predlogu družbe Garnol in ponovno razveljavilo sklep Višjega sodišča v Ljubljani iz marca 2016 o začetku stečajnega postopka telekomunikacijske družbe T-2. S to odločbo so tako vsi sodni postopki, povezani s stečajem T-2, dokončno zaključeni, so danes sporočili iz Garnola, večinskega lastnika T-2.
 Odločitev ustavnega sodišča, sprejeta 22. marca letos, po navedbah Garnola pomeni, da se stečajni postopek nad T-2 dokončno ustavi, vodenje družbe T-2 pa bo po predaji poslov s strani stečajne upraviteljice, ki jo je vodila več kot leto dni, znova prevzelo poslovodstvo na čelu z Juretom Valjavcem.
 Odločitev ustavnega sodišča pozdravljajo tako zaposleni v družbi T-2 kot tudi njeni lastniki, ki so družbo prevzeli v upravljanje 24. februarja 2012. Zdaj se bodo ponovno posvetili vodenju in širitvi družbe.
 "Dejstvo je, da za stečaj družbe T-2 res ne obstajajo nikakršni ekonomski razlogi, saj je družba solventna in posluje z dobičkom, svoje obveznosti do upnikov pa lahko glede na dolg, ki ga ima, v celoti poravna do konca leta 2021," navajajo v kranjskem Garnolu, ki je z 98,06 odstotka največji lastnik telekomunikacijske družbe T-2.
 Ustavno sodišče je v svoji odločbi po pojasnilih Garnola opozorilo na hude posledice, ki so nastale z naslova onemogočenega izvrševanja premoženjskih in upravljavskih pravic lastnikov družbe T-2, varovanih s 33. členom ustave.
 "Te je s predlogom za uvedbo stečajnega postopka nad družbo T-2 sprožil predlagatelj DUTB 16. septembra 2014, lastniki pa so morali odločitve sodišč izpodbijati. V obravnavanem primeru te posledice trajajo že skoraj dve leti in pol, ko je sodišče prve stopnje prvič izdalo sklep o začetku stečajnega postopka," pravijo v Garnolu.
 Zaradi teh sodnih procesov je bilo poslovanje družbe T-2 precej ohromljeno, z vsakim dnem pa bolj ogrožen tudi njen obstoj. Ker je bilo hkrati onemogočeno tudi izvrševanje pravic lastnikov, bi to pomenilo tudi trajno izgubo njihovih pravic, še dodajajo.
 Zgodba okrog stečaja leta 2004 ustanovljenega telekomunikacijskega operaterja T-2 sega že v leto 2009, ko so se zaradi visokih dolgov T-2 pojavili prvi predlogi upnikov za začetek stečaja. Ta je nato pristal v prisilni poravnavi, sledila je zgodba o začetkih in prekinitvah stečaja.
 Stečaj je zahtevala zlasti Družba za upravljanje terjatev bank (DUTB), ki je od NLB prevzela terjatve do T-2, predvsem zaradi neizpolnjevanja zavez iz načrta finančnega prestrukturiranja in prepričanja, da bo stečaj omogočil boljše poplačilo terjatev do družbe T-2. Družba Garnol je v nasprotju z DUTB vztrajala pri stališčih, da za stečaj družbe T-2 ne obstajajo ekonomski razlogi, saj je družba solventna in posluje z dobičkom.
 V DUTB odločitve sodišča niso želeli komentirati. "DUTB odločitve ustavnega sodišča ne komentira, današnjo odločitev ustavnega sodišča bo DUTB preučila," so povedali za STA.
 VIR: http://reporter.si/clanek/slovenija/ust ... jem-505287
 Odgovor Napisal/-a avgi » 11. Jul 2017 17:42
 S 1. avgustom T-2 spreminja (draži) cenik administrativnih storitev, poenotili pa bodo tudi storitev TV časovnih funkcij.
 Več informacij na T-2.net
 Odgovor Napisal/-a dr.1m » 23. Mar 2018 10:31
 Odkar so se rešili stečajnega primeža se pozna da investirajo.
 Eno od teh je da so malo pred novim letom so končno postavili bazno postajo v Šempetru pri gorici.
 Odgovor Napisal/-a lithium » 23. Mar 2018 17:04
 Ja, ampak postavljajo 3g bazne postaje (zastarela tehnologija) na 2100Mhz (slab domet).
 Odgovor Napisal/-a dr.1m » 27. Mar 2018 14:26
 Postavljajo pač to za kar imajo koncesijo z vsem slabostmi vred.
 Mogoče pa bodo (četudi malo verjetno) sodelovali pri dodeljevanju frekvenčnega območja 700MHz za LTE in bi tako imeli boljši domet.
 Bolj verjetno pa je da bodo le dograjevali bazne postaje na gosteje poseljenih krajih s četudi že zastarelo tehnologijo ki pa zadostuje za trenutne potrebe naročnikov in ostalo koristili Telekomovo omrežje. Saj je enostavno že za tri operaterje komaj dovolj prostora.


text:
Prisfastsættelse af andelsbolig for høj - Højesteretsdom
 afsagt torsdag den 7. marts 2019
 Sag BS-15214/2018-HJR
 (advokat Kasper Westberg, beskikket for begge)
 (advokat Karoly L. Németh, beskikket)
 C under konkurs
 (advokat Morten Schwartz Nielsen)
 I tidligere instanser er afsagt dom af Retten på Frederiksberg den 14. november 2016 og af Østre Landsrets 13. afdeling den 16. januar 2018.
 I pådømmelsen har deltaget fem dommere: Thomas Rørdam, Lene Pagter Kristensen, Vibeke Rønne, Kurt Rasmussen og Lars Apostoli.
 Appellanterne, A og B, har nedlagt påstand om, at de indstævnte, C og hendes konkursbo, i forhold til resultatet efter landsrettens dom solidarisk skal betale yderligere 1.454.617,63 kr., subsidiært 1.390.717,63 kr., med procesrente fra sagens anlæg.
 Den del af sagen, der angår tilbagebetaling af den negative værdi af renteswap med 689.885,43 kr., er således ikke omfattet af anken til Højesteret.
 C har påstået frifindelse, subsidiært betaling af et mindre beløb.
 C blev erklæret konkurs den 1. februar 2018, og advokat Morten Schwartz Nielsen har på konkursboets vegne meddelt, at konkursboet ikke ønsker at udøve partsbeføjelser i sagen.
 A og B har anført navnlig, at købesummen for den omhandlede andelslejlighed overstiger maksimalprisen i henhold til andelsboligforeningslovens § 5, og at de derfor har krav på tilbagebetaling af overprisen, jf. lovens § 16, stk. 3.
 Ved opgørelsen af overprisen skal værdien af andelsboligforeningens ejendom ansættes til 360 mio. kr., svarende til den kontante handelsværdi ved erhvervelsen i marts 2007. Handelsværdien blev i marts 2008 ansat til 499 mio. kr. af valuar D, men denne vurdering overstiger væsentligt ejendommens faktiske værdi, som ifølge skønserklæringen fra valuar Jørn Søby var på 360 mio. kr. på dette tidspunkt.
 Ds vurdering er i strid med vejledningen fra Dansk Ejendomsmæglerforening, hvoraf det fremgår, at det inden for 1-2 år efter handelstidspunktet er den faktiske handelspris, der skal lægges til grund, medmindre der kan påvises en ganske særlig begrundelse for at fravige denne. D har ikke begrundet den voldsomme forhøjelse i forhold til handelsprisen med henvisning til referencehandler eller andet.
 Der er ikke grundlag for at anvende den offentlige ejendomsvurdering på 427 mio. kr. som sket ved byrettens dom. Andelsboligforeningen havde fravalgt den offentlige ejendomsvurdering som værdiansættelsesprincip ved beregningen af andelskronen, og i øvrigt overstiger også den offentlige ejendomsvurdering ejendommens faktiske handelsværdi.
 Den subsidiære påstand svarer til den principale påstand efter fradrag af beboerindskuddet på 300 kr. pr. m2, hvilket udgør 63.900 kr. for den omhandlede lejlighed på 213 m2.
 C har anført navnlig, at skønserklæringen fra Jørn Søby ikke giver grundlag for at tilsidesætte valuarvurderingen, som D har foretaget i marts 2008.
 Skønserklæringen er udtryk for en ”bakspejlsanalyse”, idet Jørn Søby har ladet sig påvirke af de efterfølgende begivenheder, herunder finanskrisen. Skønsmanden har ikke kunnet henvise til relevante referencehandler, som støtter hans konklusioner. I realiteten har han slet ikke foretaget nogen vurdering, men blot lagt handelsprisen i 2007 til grund. Der er intet i skønserklæringen, som giver grundlag for at tilsidesætte de vurderingsprincipper, som D har lagt til grund i sin vurdering af ejendommens værdi i marts 2008.
 I øvrigt svarer Ds vurdering til den, som blev lagt til grund af Nykredit, jf. herved kreditdirektør Steen Munks forklaring i sagen, der blev afgjort ved Højesterets kendelse af 11. maj 2016 (UfR 2016.2802).
 Ved opgørelsen af andelskronen var andelsboligforeningen berettiget til at anvende den offentlige ejendomsvurdering pr. 1. oktober 2007, som var på 427 mio. kr., jf. andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, litra c. Derfor kan en eventuel overpris i hvert fald ikke udgøre mere end den, der fremkommer, hvis værdien af ejendommen ansættes til 427 mio. kr. i stedet for 499 mio. kr. Den offentlige ejendomsvurdering pr. 1. oktober 2008 var mindre, men det er uden betydning, da denne vurdering først blev offentliggjort i 2009, længe efter at overdragelsen af andelslejligheden til A og B havde fundet sted.
 Overdragelsesaftalen af 7. marts 2007, hvorved Andelsboligforeningen X erhvervede ejendommen for 360 mio. kr. kontant, er fremlagt for Højesteret. Det er anført i aftalen, at den offentlige ejendomsvurdering pr. 1. oktober 2005 var 205 mio. kr.
 Der er fremlagt offentlige ejendomsvurderinger, hvoraf det fremgår, at vurderingen var 427 mio. kr. både pr. 1. oktober 2006 og pr. 1. oktober 2007.
 Andelsboligforeningslovens § 5 og § 16 indeholdt på daværende tidspunkt bl.a. følgende bestemmelser:
 ”§ 5. Ved overdragelse af en andel i en andelsboligforening, hvor der til andelen er knyttet retten til en bolig, må prisen ikke overstige, hvad værdien af andelen i foreningens formue, forbedringer i lejligheden og dens vedligeholdelsesstand med rimelighed kan betinge.
 Stk. 3. Er overdragelsen sket i strid med §§ 5 eller 11, kan erhververen kræve prisen nedsat og en eventuelt erlagt overpris tilbagebetalt. Kravet om tilbagebetaling forældes 6 måneder fra det tidspunkt, hvor erhververen kendte eller burde have kendt sit krav. Forældelse afbrydes ved sagsanlæg.”
 Maksimalprisbestemmelsen i andelsboligforeningslovens § 5, stk. 1, afløste § 69, stk. 1, i den tidligere gældende lov om midlertidig regulering af boligforholdene (lov nr. 24 af 14. februar 1967). § 69 i den tidligere gældende lov indeholdt imidlertid ikke regler om faste maksimalpriser svarende til andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2. Først ved den oprindelige lov om andelsboliger og andre boligfællesskaber (lov nr. 239 af 8. juni 1979) blev der indsat en regel om maksimalpris i § 5, stk. 2, hvorefter ejendommen skulle ansættes til anskaffelsesprisen eller til handelsværdien som udlejningsejendom. Regler om valuarvurdering eller den offentlige vurdering som alternativ fandtes ikke i den op-rindelige lov.
 Prisfastsættelsesbestemmelserne i andelsboligforeningslovens § 5 blev ændret ved lov nr. 379 af 20. maj 1992. Ved denne lovændring fik reglerne i § 5 i det væsentlige den formulering, der er citeret ovenfor. I bemærkningerne til lovforslaget (Folketingstidende 1991-92, tillæg A, L 245, sp. 5985) hedder det bl.a.:
 ”I den gældende lov er der ikke fastsat bestemmelser om, hvem der skal vurdere ejendommen, når denne ansættes til handelsværdien som udlejningsejendom. For at undgå omgåelse af prisfastsættelsesreglerne foreslås det, at vurderingen skal foretages af en ejendomsmægler, der tillige er valuar. Endvidere foreslås det, at vurderingen højst må være 18 måneder gammel.”
 Andelsboligforeningslovens regler om maksimalpriser i § 5, herunder reglerne om valuarvurderinger, er senere ændret ved lov nr. 610 af 12. juni 2013 og ved lov nr. 555 af 29. maj 2018.
 Ved lovændringen i 2013 fik § 5, stk. 2, følgende ordlyd:
 ”Stk. 2. Ved opgørelsen af foreningens formue ansættes ejendommen til en af de i litra a-c nævnte værdier, der ikke må overskrides ved opgørelsen af værdien af andelen i foreningens formue, dog skal værdien af ejendommen i de første 2 år efter andelsboligforeningens stiftelse ansættes efter litra a, når en andelsboligforening er stiftet ved erhvervelse af en udlejningsejendom:
 c) Den senest ansatte ejendomsværdi med eventuelle reguleringer efter § 3 A i lov om vurdering af landets faste ejendomme.”
 Om baggrunden for indførelsen af en karensperiode for anvendelse af valuarvurdering og offentlig vurdering ved værdiansættelse af andelsboligforeningens ejendom hedder det bl.a. i bemærkningerne til lovforslaget (L 191 af 20. marts 2013):
 ”1. Indledning og baggrund
 Udover øget gennemsigtighed i handelssituationen sikrer lovforslaget, at der ikke spekuleres i værdiansættelsen af andelsboligforeningens ejendom ved etablering af foreningen. Dette gøres ved at indføre en karensperiode for anvendelse af valuarvurdering og offentlig vurdering ved værdiansættelse af foreningens ejendom.
 Der har i de senere år været en række eksempler på stiftelse af andelsboligforeninger, hvor købsmaterialet indeholdt en vurdering, som ansatte værdien af ejendommen til en højere værdi, end den, lejerne blev tilbudt at overtage ejendommen til. Når lejere i en udlejningsejendom får tilbudt at købe ejendommen til en bestemt pris, kan det være vanskeligt for lejerne at vurdere, om det nu også er den rigtige pris, ejendommen tilbydes til, og om de budgetter, der er udarbejdet for en kommende andelsboligforening, vil holde.
 Det må forudsættes, at den pris, lejerne har fået tilbud om at overtage ejendommen til, er den optimale indikering af værdien af ejendommen. For at beskytte lejere og andre kommende andelshavere mod at lade sig påvirke af en vurdering, som ligger over ejendommens reelle værdi, til at indtræde i en andelsboligforening, foreslås det som led i regeringens generelle bestræbelser for at gøre andelsboligmarkedet mere gennemsigtigt, at der i andelsboligloven indsættes et forbud mod at anvende andre prisfastsættelser end anskaffelsesprisen ved prisfastsættelse af ejendommens værdi. Forbuddet skal gælde i en periode på 2 år efter foreningens stiftelse og gælder alene for andelsboligforeninger, der stiftes ved lejernes overtagelse af den udlejningsejendom, som de bor i.
 2.3. Karensperiode for anvendelse af valuarvurdering og offentlig vurdering ved salg af andelsboliger
 Private andelsboligforeninger kan enten stiftes ved, at en andelsboligfor-ening overtager eller selv står for opførelsen af en nybygget ejendom eller ved, at andelsboligforeningen køber en eksisterende ejendom. I sidstnævnte tilfælde vil der typisk være tale om, at lejerne overtager den ejendom, som de bor til leje i, på andelsbasis - enten gennem en frivillig overdragelse eller i medfør af lejelovens regler om tilbudspligt.
 Lejerne vil typisk få tilbudt at overtage ejendommen til markedsprisen el-ler med andre ord til handelsværdien som udlejningsejendom, det vil sige, den pris, en uafhængig tredjemand er villig til at overtage ejendommen til. Tilbydes lejerne at overtage ejendommen via lejelovens tilbudspligtsregler, er ejeren af ejendommen pålagt at tilbyde lejerne at overtage den på andelsbasis på samme vilkår, herunder den samme pris, som ejeren kan dokumentere at kunne sælge ejendommen for til anden side.
 Når andelsboligforeningen er stiftet, skal prisen ved overdragelse af enkelte andele i andelsboligforeningen fastsættes i overensstemmelse med maksimalprisreglerne i andelsboliglovens § 5, herunder reglerne om fastsættelse af værdien af andelsboligforeningens ejendom.
 Til brug for fastsættelse af prisen for en andel i andelsboligforeningen kan andelsboligforeningen ifølge lovens § 5, stk. 2, vælge mellem 3 forskellige metoder for ansættelse af værdien af ejendommen. Andelsboligforeningen kan vælge at ansætte værdien ud fra ejendommens anskaffelsespris, den kontante handelsværdi som udlejningsejendom (valuarvurderingen) eller på baggrund af den senest ansatte ejendomsværdi efter lov om vurdering af landets faste ejendomme (den offentlige vurdering).
 Med lovforslaget foreslås, at de andelsboligforeninger, der stiftes ved erhvervelse af en udlejningsejendom, i en periode på 2 år efter foreningens stiftelse alene kan værdiansætte andelsboligforeningens ejendom til den pris, andelsboligforeningen har betalt for ejendommen. Forslaget omfatter ikke nybyggede andelsboligforeninger, da der ikke i forhold til disse vurderes at være samme spekulationsmuligheder.
 Herved afskæres muligheden for i forbindelse med stiftelsen at anvende en valuarvurdering eller den offentlige ejendomsvurdering. Forslaget har til formål at beskytte lejerne i en privat udlejningsejendom mod at lade sig påvirke af udsigten til urealistisk høje spekulationsgevinster ved indtræden i en andelsboligforening, der stiftes i ejendommen.
 Der er således set eksempler på, at lejerne forud for eller som led i, at de tilbydes at købe ejendommen, får udleveret enten en valuarvurdering eller den seneste offentlige ejendomsvurdering for ejendommen - vurderinger, som i nogle tilfælde angiveligt har ligget en del over den pris, som lejerne rent faktisk har fået tilbudt at købe ejendommen til.
 Dette synes i nogle tilfælde at have ført til, at nogle af de kommende andelshavere har været villige til at betale en forholdsvis høj pris for ejendommen, idet de som følge af denne vurdering har ladet sig overbevise om, at der kan være udsigt til at oppebære en økonomisk gevinst ved videresalg af andelen i andelsboligforeningen.
 Tilstedeværelsen af en vurdering, som overstiger den pris, ejendommen tilbydes til, udgør også en risiko for, at de budgetter, som laves for en fremtidig andelsboligforening, bliver urealistiske. Vurderingen kan f.eks. indebære, at der budgetteres med for høje indtægter ved salg af de lejligheder, der ved andelsboligforeningens stiftelse ikke sælges, men fortsat bebos af lejere.
 Som udgangspunkt burde der i praksis ikke kunne forekomme nævneværdige forskelle i den faktiske handelspris for ejendommen og en vurdering af denne i de første år efter andelsboligforeningens stiftelse.
 Der kan herved blandt andet henvises til den vejledning om vurdering af andelsboligforeningers ejendomme efter andelsboliglovens § 5, stk. 2, litra b, som Dansk Ejendomsmæglerforening har udarbejdet til sine medlemmer. Det fremgår af vejledningen, at "Såfremt man som ejendomsmægler bliver bedt om at vurdere en ejendom, som indenfor kortere tid - formentlig 1-2 år - er blevet handlet f.eks. i forbindelse med, at lejerne har overtaget den i henhold til reglerne om tilbudspligt, jf. lejelovens §§ 100 ff., er værdiansættelsen på ejendommen som udgangspunkt den pris, den netop er blevet handlet til. Der findes ikke nogen mere nøjagtig prisindikering end netop den pris parterne i en fri og uafhængig handel er blevet enige om. ".
 Det skal bemærkes, at hverken forekomsten af en valuarvurdering eller den seneste offentlige vurdering indebærer nogen garanti for, at de enkelte andele i andelsboligforeningen rent faktisk vil kunne sælges til de maksimalpriser, der vil kunne beregnes med udgangspunkt i vurderingen.
 Det foreslås, at karensperioden skal være 2 år. Perioden er fastsat i en afvejning af henholdsvis hensynet til at udelukke spekulation i andelsboligen og hensynet til mobiliteten på boligmarkedet. Hvis der fastsættes en længere periode, vil der kunne opstå et så stort spænd mellem anskaffelsesprisen og de faktiske handelspriser for sådanne ejendomme, at det vil kunne påvirke handelen med boligerne i den pågældende andelsboligforening. Endvidere kan der ved en længere periode opstå risiko for, at andelsboligforeningerne for at undgå fald i andelsværdierne vil udskyde gennemførelsen af større renoveringer af ejendommen i de første år efter stiftelsen.
 Værdien af de enkelte andele i de af forslaget omfattede andelsboligfor-eninger, vil på den baggrund som udgangspunkt ikke ændre sig indenfor 2-årsperioden. Dog vil værdien af andelene i andelsboligforeningen i peri-oden stige i takt med, at der afdrages på andelsboligforeningens lån, eller at der udføres forbedringer på ejendommen.”
 Ved lovændringen i 2018 blev ordlyden af bestemmelsen om valuarvurdering i andelsboligforeningslovens § 5, stk. 2, litra b, ændret. Bestemmelsen har herefter følgende ordlyd:
 ”b) Den kontante handelsværdi som udlejningsejendom på grundlag af en vurdering, der ikke må være ældre end 18 måneder, og som er foretaget af en valuar med indsigt i prisfastsættelsen og markedsudviklingen for udlejningsejendomme.”
 Det fremgår af Dansk Ejendomsmæglerforenings vejledning, som er gengivet i landsrettens dom, at den er bindende for medlemmer af Dansk Ejendomsmæglerforening.
 Efter andelsboligforeningslovens § 5, stk. 1, må prisen for en andel i en andels-boligforening ikke overstige, hvad værdien af andelen i foreningens formue, forbedringer i lejligheden og dens vedligeholdelsesstand med rimelighed kan betinge. Det fremgår af § 5, stk. 2, at værdien af andelsboligforeningens ejendom ved beregningen af maksimalprisen i henhold til § 5, stk. 1, kan ansættes til en af følgende værdier: anskaffelsesprisen (a), den kontante handelsværdi som udlejningsejendom ifølge en valuarvurdering, som ikke må være mere end 18 måneder gammel (b), eller den senest ansatte offentlige ejendomsvurdering (c). Det fremgår af lovens § 16, stk. 3, at erhververen kan kræve en eventuelt erlagt overpris tilbagebetalt, når overdragelsen er sket i strid med § 5.
 For Højesteret er sagens hovedspørgsmål, om A og B har betalt overpris i strid med lovens § 5 som følge af, at ejendommens værdi var ansat for højt.
 På generalforsamlingen i Andelsboligforeningen X den 14. april 2008 blev det besluttet at ansætte andelsværdien pr. kvadratmeter til 10.042,62 kr. Dette skete på baggrund af valuar Ds vurdering af ejendommens kontante handelsværdi som udlejningsejendom den 26. marts 2008 til 499 mio. kr., jf. lovens § 5, stk. 2, litra b. Prisen på 2.144.503,06 kr. ved overdragelsen af Cs lejlighed til A og B den 25. november 2008 er fastsat på dette grundlag.
 Ved lov nr. 379 af 20. maj 1992 blev andelsboligforeningslovens bestemmelse om ansættelse af ejendommens kontante handelsværdi som udlejningsejendom ændret ved indsættelse af bestemmelsen om, at vurderingen skal foretages af en statsautoriseret ejendomsmægler, der er valuar, jf. § 5, stk. 2, litra b. Formålet var at undgå omgåelse af prisfastsættelsesreglerne. Højesteret finder, at en valu-arvurdering om ejendommens kontante handelsværdi som udlejningsejendom skal lægges til grund, når andelsboligforeningen har truffet beslutning herom, og vurderingen ikke er mere end 18 måneder gammel, medmindre der kan påvises væsentlige fejl eller mangler ved vurderingen, eller denne beror på et åbenbart urigtigt skøn.
 Valuar D har den 26. marts 2008 vurderet, at ejendomsværdien på dette tids-punkt var 499 mio. kr. Denne vurdering skal ses i sammenhæng med hans vurdering af ejendommens handelsværdi til 478,5 mio. kr. i juni 2007 – 3 måneder efter erhvervelsen af ejendommen for 360 mio. kr. i en handel mellem uafhæng-ige parter. Højesteret finder i overensstemmelse med Dansk Ejendomsmægler-forenings vejledning om vurdering af andelsboligforeningers ejendomme, at der må være en formodning for, at den aftalte pris mellem uafhængige parter stemmer med den faktiske handelsværdi omkring overdragelsestidspunktet. Selv om Ds vurderinger er foretaget kort tid efter handelstidspunktet, er der imidlertid ikke givet nogen begrundelse for den væsentlige afvigelse fra den aftalte pris.
 Herefter, og da der efter bevisførelsen ikke er grundlag for at antage, at valuarvurderingen alligevel ligger inden for rammen for et rimeligt skøn over ejendommens kontante handelsværdi, finder Højesteret, at vurderingen ikke kan danne grundlag for opgørelse af maksimalprisen i henhold til § 5, stk. 2, litra b.
 Hvis andelsboligforeningen havde været bekendt med, at Ds valuarvurdering ikke kunne anvendes ved beregningen af maksimalprisen efter § 5, kunne foreningen som anført af byretten i stedet som den størst mulige alternative værdi have valgt at fastsætte andelsværdien på grundlag den senest kendte offentlige ejendomsvurdering, som på daværende tidspunkt var 427 mio. kr., jf. § 5, stk. 2, litra c. Under disse omstændigheder kan denne værdi derfor træde i stedet for valuarvurderingen ved ansættelsen af maksimalprisen.
 Byretten har under anvendelse af den offentlige ejendomsvurdering på 427 mio. kr. skønsmæssigt fastsat den overpris, der efter andelsboligforeningslovens § 16, stk. 3, kan kræves tilbagebetalt, til 1.100.000 kr. Ingen af parterne har haft bemærkninger til denne opgørelse, som Højesteret derfor lægger til grund.
 Da A og B herefter har krav på tilbagebetaling af en overpris på 1.100.000 kr., jf. andelsboligforeningslovens § 16, stk. 3, tager Højesteret deres påstand til følge med dette beløb.
 Efter sagens karakter, udfald og forløb stadfæster Højesteret byrettens bestemmelse om sagsomkostninger i forholdet mellem A, B og C. Ingen af højesteretssagens parter skal betale sagsomkostninger for landsret eller Højesteret til nogen anden part.
 C og C under konkurs skal i forhold til resultatet efter landsrettens dom solida-risk betale yderligere i alt 1.100.000 kr. med procesrente fra den 8. juli 2011 til A og B.
 Byrettens bestemmelse om sagsomkostninger stadfæstes i forholdet mellem A, B og C.
 Ingen af højesteretssagens parter skal betale sagsomkostninger for landsret eller Højesteret til nogen anden part.


type: legislation

text:
 EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2019 11 06
 COM(2019) 575 final
 2019/0248(NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje jūrų organizacijoje per TJO asamblėjos 31-ąją sesiją, dėl Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų (Rezoliucijos A.1119(30)) ir dėl Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) (Rezoliucijos A.1120(30)) pakeitimų priėmimo
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1.Pasiūlymo dalykas
 Šis pasiūlymas susijęs su sprendimu, kuriuo nustatoma pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinės jūrų organizacijos asamblėjos 31-ojoje sesijoje, įvyksiančioje 2019 m. lapkričio 25 – gruodžio 4 d. Londone, dėl numatytų
 ·šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, pakeitimų;
 ·2019 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų ir
 ·Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų), pakeitimų.
 1.Pasiūlymo aplinkybės
 1.1.Tarptautinės jūrų organizacijos konvencija
 Pagal Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) konvenciją (toliau – Susitarimas) įsteigiama TJO, kurios tikslas – sukurti platformą vyriausybių bendradarbiavimui valstybinio reguliavimo ir darbo metodų klausimais, susijusiais su įvairiais techniniais dalykais, turinčiais įtakos tarptautinės prekybos laivybai, ir skatinti visuotinai priimti aukščiausius įmanomus standartus dėl jūrų saugumo, laivybos našumo ir jūrų taršos iš laivų prevencijos ir kontrolės, sukuriant vienodas veiklos sąlygas, taip pat spręsti susijusius administracinius ir teisinius klausimus.
 Susitarimas įsigaliojo 1958 m. kovo 17 d.
 Visos valstybės narės yra Susitarimo šalys.
 1.2.Tarptautinė jūrų organizacija
 Tarptautinė jūrų organizacija yra speciali Jungtinių Tautų agentūra, atsakinga už laivybos saugą ir saugumą ir už jūrų taršos iš laivų prevenciją. Šioje organizacijoje pasauliniu mastu nustatomi tarptautinės laivybos saugos, saugumo ir aplinkos apsaugos standartai. Jos pagrindinis uždavinys – sukurti visuotinai priimamus ir visuotinai įgyvendinamus objektyvius ir veiksmingus teisinius pagrindus.
 Visos ES valstybės narės yra TJO narės. Europos Komisija Tarptautinės jūrų organizacijos veikloje stebėtojos teisėmis dalyvauja nuo 1974 m. pagal bendradarbiavimo susitarimą, kurį, atsižvelgdamos į bendrus interesus, sudarė Vyriausybių konsultacijų laivybos klausimais organizacija (IMCO)
 1
 ir Europos Bendrijų Komisija.
 Tarptautinės jūrų organizacijos narėmis gali būti visos valstybės. Asamblėjoje dalyvauja visos TJO narės. Asamblėjos reguliarios sesijos vyksta kartą per dvejus metus. Asamblėja yra TJO valdymo organas. Asamblėja nustato darbo programą ir balsuoja dėl biudžeto, kuris formuojamas iš visų narių įnašų. Be to, Asamblėja gali rekomenduoti narėms priimti taisykles ir rekomendacijas dėl jūrų saugumo, jūrų taršos iš laivų prevencijos ir kontrolės ir dėl kitų tarptautiniais instrumentais arba jais remiantis organizacijai priskirtų spręsti klausimų, susijusių su laivybos poveikiu jūrų aplinkai, arba atlikti tokių taisyklių ir rekomendacijų pakeitimus, kuriuos ji buvo paprašyta padaryti. Asamblėjos posėdžiuose balsavimo kvorumą sudaro narių (išskyrus asocijuotąsias nares) dauguma.
 1.3.TJO asamblėjos numatomi priimti aktai
 Laikotarpiu nuo 2019 m. lapkričio 25 d. iki gruodžio 4 d. vykstančioje 31-ojoje sesijoje (A 31) TJO asamblėja turi priimti:
 šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, pakeitimų;
 2019 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų ir
 Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų), pakeitimus.
 Numatomų aktų atitinkamas tikslas yra:
 1.atnaujinti dabartines medžiagų reagavimo į klimatinį poveikį bandymo priemones panaikinant pasenusį ir retai naudojamą anglies lanko įtaisą;
 2.atnaujinti dabar taikomas 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūras įtraukiant nuorodas į vėliau TJO organų (TJO Asamblėjos 30-ojoje sesijoje, Jūrų aplinkos apsaugos komiteto 72-ojoje, 73-ojoje ir 74-ojoje sesijose ir Jūrų saugumo komiteto 99-ojoje, 100-ojoje ir 101-ojoje sesijoje) priimtas priemones, taip pat iš dalies pakeičiant specialiuosius 8 ir 11 priedėlius ir įtraukiant naują 18 priedėlį ir
 3.atnaujinti apžiūros rekomendacijas siekiant atsižvelgti į naujausius privalomų priemonių pakeitimus, visų pirma Balastinių vandenų tvarkymo konvencijos, taip pat tam tikrų SOLAS ir MARPOL konvencijų elementų, pvz., SOLAS nuostatų dėl specialiosios kategorijos skyrių keleiviniuose laivuose ir Tarptautinės konvencijos dėl teršimo iš laivų prevencijos (MARPOL) nuostatų dėl atitikties laivų kuro naudojimo reikalavimams deklaravimo, pakeitimus.
 2.Pozicija, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu
 2.1.Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimai
 Jūrų saugumo komiteto 101-ojoje sesijoje (MSC 101) buvo priminta, kad jo ankstesnėje sesijoje, išnagrinėjus ES valstybių narių ir Komisijos pateiktą dokumentą MSC 100/19/4, kuriuo siūlomi Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimai, Komitetas sutiko, kad 4.10 pastraipoje būtų išbraukti žodžiai „anglies lankas“, ir paprašė TJO sekretoriato parengti atitinkamą Asamblėjos rezoliucijos projektą ir jį pateikti patvirtinti MSC 101 siekiant jį pateikti A 31 sesijoje, kad joje būtų priimtas (MSC 100/20, 19.14 ir 19.15 pastraipos). Gauta nuomonių, kad panaikinus šią sąvoką nuostata gali tapti nepakankamai aiški.
 Komitetas, atsižvelgęs į galimybę, kad A 31 sesijai gali būti pateikti susiję pasiūlymai dėl pirmiau nurodyto klausimo, patvirtino Asamblėjos rezoliucijos dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimų projektą (Rezoliucija A.658(16)).
 Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimai išdėstyti TJO dokumento MSC 101/24 27 priede. Jūrų saugumo komiteto 101-osios sesijos ataskaitos (MSC 101/24) 14.41 pastraipoje nurodyta, kad pakeitimus numatoma priimti Tarptautinės jūrų organizacijos Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A.31).
 2.2.2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų pakeitimai (Rezoliucija A.1119(30))
 TJO 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrose (Rezoliucija A1119(30)) kaip priedėliai prie pagrindinio dokumento pateikiamos rekomendacijos konkrečiomis temomis. Pakomitečio dėl TJO priemonių įgyvendinimo 5-ojoje sesijoje (III.5) buvo susitarta dėl Uosto valstybės kontrolės procedūrų, konkrečiai, dėl 2 priedėlio „Rekomendacijos dėl laivų sulaikymo“ (žr. TJO dokumento III 5/15 5.34 pastraipą), peržiūros. Susitarta šią peržiūrą išsamiau parengti tarp sesijų siekiant 2019 m. Uosto valstybės kontrolės procedūrų projektą kartu su rezoliucijos projektu pateikti svarstyti per III.6 sesiją prieš pasinaudojant galimybe juos tiesiogiai priėmimo tikslais pateikti svarstyti per A 31, jei tam pritars Komitetai.
 Jūrų saugumo komiteto 101-ojoje sesijoje (MSC 101) Komitetas pažymėjo, kad III.5 parengti 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų 8 priedėlio (Rekomendacijų uosto valstybės kontrolės pareigūnams dėl ISM kodekso) ir 11 priedėlio (Rekomendacijų uosto valstybės kontrolės pareigūnams dėl jūrininkų sertifikavimo, darbo ir poilsio valandų) pakeitimų projektai (Rezoliucija A.1119(30)) perduoti Žmogiškojo elemento, lavinimo ir budėjimo pakomitečio 6-ajai sesijai (HTW 6), kad ši atliktų techninę peržiūrą ir pateiktų nuomonę III.6 sesijoje. MSC 101 buvo susitarta, kad atitinkami HTW 6 rezultatai būtų pateikti vertinti III.6 sesijoje rengiant Asamblėjos rezoliucijos dėl 2019 m. uosto valstybės laivų kontrolės procedūrų projektą. Komitetas tada įgaliojo III.6 pranešti apie savo darbo rezultatus tiesiogiai Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A.31), kad ta Asamblėja juos priimtų (žr. TJO dokumento MSC 101/24, 10.15.3 pastraipą).
 III.6 peržiūrėjo ir užbaigė pirmiau nurodytų 7 ir 11 priedėlių pakeitimus ir MEPC 74 prašymu įtraukė naują 18 priedėlį „Rezoliucija MEPC.321(74) dėl 2019 m. rekomendacijų dėl uosto valstybės kontrolės pagal MARPOL VI priedo 3 skyrių“, kuris yra susijęs su 2020 m. sieros kiekio ribomis ir draudimu nuo 2020 m. kovo 1 d. gabenti mazutą, netinkamą naudoti varomajam degimo varikliui ar operacijoms laive. Atsižvelgdamas į pokyčius, įvykusius nuo tada, kai buvo priimtos 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūros, III.6 taip pat atnaujino 19 priedėlį dėl priemonių, susijusių su uosto valstybės kontrolės procedūromis.
 III.6 patvirtino 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų pakeitimus ir leido jas perduoti A 31 sesijai, kad jos būtų priimtos. Rezoliucijos A.1119(30) dėl uosto valstybės kontrolės procedūrų peržiūra išdėstyta TJO dokumento III 6/15 XX priede. III.6 ataskaitos (III 6/15) XX pastraipoje nurodyta, kad pakeitimus numatoma priimti TJO Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A.31).
 2.3.Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų), pakeitimai (rezoliucija A.1120(30))
 Pakomitečio dėl TJO priemonių įgyvendinimo 5-ojoje sesijoje (III.5) buvo priminta, kad jo ankstesnėje sesijoje buvo įsteigta Korespondencijos grupė dėl Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) peržiūros ir negalutinio įsipareigojimų pagal priemones, susijusias su TJO priemonių įgyvendinimo kodeksu (III kodeksu), sąrašo siekiant tęsti Rekomendacijų, atliekant apžiūras atnaujinimą su tikslu įtraukti reikalavimus, kylančius iš atitinkamų TJO priemonių pakeitimų, įsigaliojančių iki 2019 m. gruodžio 31 d. imtinai, kad būtų galima pateikti iš dalies pakeistų Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) projektą A 31 sesijai, kad jis būtų priimtas. Šie pakeitimai apima SOLAS konvencijos pakeitimus dėl specialios kategorijos skyrių keleiviniuose laivuose ir MARPOL konvencijos pakeitimus dėl atitikties laivų kuro naudojimo reikalavimams deklaravimo siekiant rinkti ŠESD duomenis. Vėliau įvykusioje Jūrų saugumo komiteto 101-ojoje sesijoje (MSC 101) Komitetas, atsižvelgęs į III.5 rezultatus, ir nustatęs, kad liko keletas neišspręstų klausimų, įgaliojo III.6 pranešti apie darbo rezultatus tiesiogiai Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A.31), kad ta Asamblėja juos priimtų (žr. TJO dokumento MSC 101/24, 10.15.1 pastraipą).
 III.6 apsvarstė HSSC rekomendacijų pakeitimus ir leido juos perduoti A 31 sesijai, kad jie būtų priimti. Rezoliucijos A.1120(30) dėl Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) pakeitimai išdėstyti TJO dokumento III 6/15 XX priede. III.6 ataskaitos (III 6/15) XX pastraipoje nurodyta, kad pakeitimus numatoma priimti TJO Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A.31).
 2.4.Susiję ES teisės aktai ir ES kompetencija
 2.4.1.Šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimai
 Gelbėjimo priemonėse naudojamos šviesogrąžės medžiagos yra susijusios su jūrine įranga, kuri įeina į 2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2014/90/ES dėl laivų įrenginių, kuria panaikinama Tarybos direktyva 96/98/EB, taikymo sritį
 2
 . Šviesogrąžėms medžiagoms taikomos nuostatos, įtrauktos į 2018 m. gegužės 15 d. Komisijos įgyvendinimo reglamentą (ES) 2018/773 dėl laivų įrenginių modelio, konstrukcijos ir veikimo charakteristikų reikalavimų ir bandymo standartų, kuriuo panaikinamas Įgyvendinimo reglamentas (ES) 2017/306
 3
 . Visų pirma, tame įgyvendinimo reglamente daroma nuoroda į TJO rezoliuciją A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse. Todėl visi TJO rezoliucijos ir ją pakeičiančių dokumentų pakeitimai turės tiesioginį poveikį reglamento reikalavimams.
 2.4.2.2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų pakeitimai (Rezoliucija A.1119(30))
 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės
 4
 (toliau – UVK direktyva) yra susijusi su laivams, atplaukiantiems į Sąjungos uostus ir plaukiojantiems valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse, taikomų tarptautinių standartų dėl laivų saugumo, taršos prevencijos ir darbo bei gyvenimo sąlygų laivuose vykdymo užtikrinimu. UVK direktyvos tikslas – sumažinti galimybę nustatytų standartų neatitinkantiems laivams plaukioti valstybių narių jurisdikcijai priklausančiuose vandenyse. Sertifikatus ir dokumentus, įskaitant registravimo žurnalus, tikrina UVK pareigūnai. Atkreipiamas dėmesys į tai, kad UVK direktyva reikalaujama, kad valstybės narės taikytų Paryžiaus SM gaires, o TJO gairės nėra nurodomos, nors jomis ir pasiremta, tačiau jos nebūtinai sutampa su Paryžiaus SM gairėmis. Todėl ši sritis priklauso ES kompetencijai, o TJO UVK gairių teisinis poveikis ES teisės aktams yra geriausiu atveju netiesioginis.
 2.4.3.Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų), pakeitimai (rezoliucija A.1120(30))
 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų
 5
 nustatomos priemonės, kurių turi laikytis organizacijos, atsakingos už laivų tikrinimą, apžiūrą bei sertifikavimą, kad būtų užtikrinta atitiktis tarptautinėms konvencijoms dėl saugumo jūroje ir jūrų taršos prevencijos, kartu siekiant įgyvendinti laisvės teikti paslaugas tikslą. Šio reglamento priedo B 7(k) kriterijus išdėstytas taip:
 „pripažinta organizacija privalo užtikrinti, kad:
 teisės aktų numatytos apžiūros ir patikrinimai, kuriuos reikalauja atlikti Apžiūros ir sertifikavimo suderinta sistema, ir kurias pripažinta organizacija yra įgaliota atlikti, organizuojamos pagal TJO Rezoliucijos A.948(23) dėl rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą, priedo ir priedėlio reikalavimus.“
 Todėl visi TJO rezoliucijos ir ją pakeičiančių dokumentų pakeitimai turės tiesioginį poveikį Reglamento (EB) Nr. 391/2009 reikalavimams.
 2.4.4.ES kompetencija
 Rezoliucijos A.658 (16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimai turės poveikį ES teisei, nes paveiks 2009 m. gegužės 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/45/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų (nauja redakcija)
 6
 taikymą.
 Direktyvos 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės taikymas yra pagrįstas Paryžiaus susitarimo memorandumo (toliau – PSM) Uosto valstybės kontrolės procedūromis ir instrukcijomis (rekomendacijomis), kaip išdėstyta atitinkamai 1 ir VI prieduose. TJO uosto valstybės kontrolės procedūros ir jų pakeitimai gali turėti poveikį PSM rekomendacijomis ir atitinkamai – tiesioginį poveikį Direktyvos 2009/16/EB taikymui.
 Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) reikalaujama laikytis pagal Reglamentą (EB) Nr. 391/2009. Bet koks Rekomendacijų, atliekant apžiūras pakeitimas turės poveikį ES teisei Reglamento (EB) 391/2009 taikymą.
 3.Teisinis pagrindas
 3.1.Procedūrinis teisinis pagrindas
 3.1.1.Principai
 Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 218 straipsnio 9 dalyje numatyti sprendimai, kuriais „nustatomos pozicijos, kurios Sąjungos vardu priimamos susitarimu įsteigtame organe, kai tam organui reikia priimti teisinę galią turinčius aktus, išskyrus aktus, papildančius arba pakeičiančius susitarimo institucinę struktūrą“.
 SESV 218 straipsnio 9 dalis taikoma neatsižvelgiant į tai, ar Sąjunga yra organo narė arba susitarimo šalis
 7
 .
 Sąvoka „teisinę galią turintys aktai“ apima aktus, turinčius teisinę galią pagal aptariamą organą reglamentuojančias tarptautinės teisės normas. Ji taip pat apima priemones, kurios nėra privalomos pagal tarptautinę teisę, tačiau „gali stipriai paveikti Sąjungos teisės akto leidėjo priimamų teisės aktų [...] turinį“
 8
 .
 3.1.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 TJO Asamblėja yra pagal susitarimą, t. y. Tarptautinės jūrų organizacijos konvenciją, įsteigta įstaiga.
 Aktai, kuriuos turi priimti TJO Asamblėja, yra teisinę galią turintys aktai. Numatomi aktai gali labai paveikti ES teisės aktų turinį, visų pirma:
 1.Direktyvą 2009/45/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų. Šios direktyvos 6 straipsnio 2 dalies a punkto i papunktyje nustatyta, kad nauji A klasės keleiviniai laivai turi visiškai atitikti 1974 m. SOLAS konvencijos su pakeitimais reikalavimus;
 2.Direktyvą 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės. 15 straipsniu reikalaujama, kad valstybės narės užtikrintų, jog jų inspektoriai laikytųsi VI priede nurodytų procedūrų ir gairių. Šios gairės nustatytos PSM. 2017 m. TJO uosto valstybės kontrolės procedūrų pakeitimai gali turėti įtakos PSM rekomendacijų pokyčiams ir atitinkamai šios direktyvos taikymui. Reikėtų atkreipti dėmesį į tai, kad TJO III pakomitetis aptarė pakeitimus pagal darbotvarkės klausimą „Uosto valstybės kontrolės (UVK) veiklos ir procedūrų suderinimo visame pasaulyje priemonės“;
 3.Reglamentui (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų. Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) reikalaujama laikytis pagal šį reglamentą. I priedo B 7(k) kriterijus išdėstytas taip:
 „7. Pripažinta organizacija privalo užtikrinti, kad:
 k) teisės aktų numatytos apžiūros ir patikrinimai, kuriuos reikalauja atlikti Apžiūros ir sertifikavimo suderinta sistema, ir kurias pripažinta organizacija yra įgaliota atlikti, organizuojamos pagal TJO Rezoliucijos A.948(23) dėl rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą, priedo ir priedėlio reikalavimus.“
 Todėl Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) pakeitimai turėtų poveikį ES teisei, nes paveiktų Reglamento (EB) Nr. 391/2009 taikymą.
 Numatomais aktais susitarimo institucinė struktūra nepapildoma ir nekeičiama.
 Todėl siūlomo sprendimo procedūrinis teisinis pagrindas yra SESV 218 straipsnio 9 dalis.
 3.2.Materialinis teisinis pagrindas
 3.2.1.Principai
 Sprendimo pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį materialinis teisinis pagrindas pirmiausia priklauso nuo numatomo akto, dėl kurio nustatoma Sąjungos pozicija, tikslo ir turinio. Jeigu numatomu aktu siekiama dviejų tikslų arba jį sudaro dvi dalys ir jeigu vieną iš tų tikslų ar dalių galima laikyti pagrindiniu tikslu arba pagrindine dalimi, o kita dalis ar kiti tikslai yra tik papildomi, sprendimas pagal SESV 218 straipsnio 9 dalį turi būti grindžiamas tik vienu materialiniu teisiniu pagrindu – tuo, kurio reikalauja pagrindinis ar svarbesnis tikslas arba dalis.
 3.2.2.Taikymas aptariamuoju atveju
 Pagrindinis numatomo akto tikslas ir turinys yra susiję su jūrų transportu. Todėl siūlomo sprendimo materialinis teisinis pagrindas yra SESV 100 straipsnio 2 dalis.
 3.3.Išvada
 Siūlomo sprendimo teisinis pagrindas turėtų būti SESV 100 straipsnio 2 dalis kartu su 218 straipsnio 9 dalimi.
 2019/0248 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS SPRENDIMAS
 dėl pozicijos, kurios Europos Sąjungos vardu turi būti laikomasi Tarptautinėje jūrų organizacijoje per TJO asamblėjos 31-ąją sesiją, dėl Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų (Rezoliucijos A.1119(30)) ir dėl Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) (Rezoliucijos A.1120(30)) pakeitimų priėmimo
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 100 straipsnio 2 dalį kartu su 218 straipsnio 9 dalimi,
 atsižvelgdama į Europos Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1)Tarptautinės jūrų organizacijos (TJO) konvencija (toliau – Susitarimas) įsigaliojo 1958 m. kovo 17 d.;
 (2)pagal Susitarimo 15 straipsnio j punktą Asamblėja gali rekomenduoti narėms priimti taisykles ir instrukcijas, susijusias su jūros saugumu ir jūros teršimo iš laivų išvengimu ir kova su tuo, taip pat dėl kitų klausimų, susijusių su laivybos poveikiu jūros aplinkai, kurie priskirti Organizacijai pagal tarptautinius dokumentus, arba dėl tų taisyklių ir pataisų, kurios jai buvo perduotos;
 (3)TJO Asamblėja savo 31-ojoje sesijoje, įvyksiančioje 2019 m. lapkričio 25 d. – gruodžio 5 d., turi priimti Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų (Rezoliucijos A.1119(30)) ir Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) (Rezoliucijos A.1120(30)) pakeitimus;
 (4)tikslinga nustatyti poziciją, kurios turi būti laikomasi Sąjungos vardu Tarptautinėje jūrų organizacijoje, nes priimti Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų (Rezoliucijos A.1119(30)) ir Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) (rezoliucija A.1120(30)) pakeitimai gali daryti lemiamą įtaką Sąjungos teisės aktų, t. y. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/45/EB dėl keleivinių laivų saugos taisyklių ir standartų
 9
 , Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2009/16/EB dėl uosto valstybės kontrolės
 10
 ir 2009 m. balandžio 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 391/2009 dėl laivų patikrinimo ir apžiūros organizacijų bendrųjų taisyklių ir standartų
 11
 , turiniui;
 (5)Jūrų saugumo komiteto 101-ojoje sesijoje (MSC 101), kuri įvyko 2019 m. birželio 5–14 d. Londone, buvo priminta, kad jo ankstesnėje sesijoje išnagrinėjus dokumentą MSC 100/19/4, kuriuo siūlomi Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse pakeitimai, Komitetas sutiko, kad 4.10 pastraipoje būtų išbraukti žodžiai „anglies lankas“, ir paprašė TJO sekretoriato parengti atitinkamą Asamblėjos rezoliucijos projektą ir jį pateikti patvirtinti MSC 101 siekiant jį pateikti Asamblėjos 31-ojoje (A 31) sesijoje, kad jis būtų priimtas (MSC 100/20, 19.14 ir 19.15 pastraipos). Tada Komitetas patvirtino Asamblėjos rezoliucijos dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse (Rezoliucijos A.658(16)) pakeitimų projektą;
 (6)Pakomitečio dėl TJO priemonių įgyvendinimo 5-ojoje sesijoje (III.5), kuri įvyko Londone 2018 m. rugsėjo 24–28 d., buvo susitarta peržiūrėti tam tikras 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūras, konkrečiai, 2 priedėlį „Rekomendacijos dėl laivų sulaikymo“, – susitarta jas toliau tobulinti tarp sesijų siekiant 2019 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų projektą kartu su projekto rezoliucija pateikti svarstyti per III.6 posėdį, įvykusį Londone 2019 m. liepos 1–5 d., prieš jas galimai tiesiogiai pateikiant svarstyti per A 31 su tikslu priimti, jei bus gautas Komitetų pritarimas;
 (7)MSC 101-ojoje sesijoje Komitetas įgaliojo III.6 pranešti apie savo darbo rezultatus tiesiogiai Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A 31), kad ta Asamblėja juos priimtų. III.6 peržiūrėjo ir galutinai parengė 2019 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų pakeitimus ir, atsižvelgdamas į Jūrų aplinkos apsaugos komiteto prašymą, pateiktą jo 74-ojoje sesijoje, kuri 2019 m. gegužės 13–17 d. įvyko Londone, įtraukė naują 18 priedėlį „Rezoliucija MEPC.321(74) dėl 2019 m. rekomendacijų dėl uosto valstybės kontrolės pagal MARPOL VI priedo 3 skyrių“. III.6 patvirtino 2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų pakeitimus ir leido juos perduoti A 31 sesijai, kad jie būtų priimti;
 (8)Pakomitečio dėl TJO priemonių įgyvendinimo 5-ojoje sesijoje (III.5) buvo priminta, kad jo ankstesnėje sesijoje buvo įsteigta Korespondencijos grupė dėl Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) peržiūros ir negalutinio įsipareigojimų pagal priemones, susijusias su TJO priemonių įgyvendinimo kodeksu (III kodeksu), sąrašo siekiant tęsti Rekomendacijų, atliekant apžiūras atnaujinimą su tikslu įtraukti reikalavimus, kylančius iš atitinkamų TJO priemonių pakeitimų, įsigaliojančių iki 2019 m. gruodžio 31 d. imtinai, kad būtų galima pateikti iš dalies pakeistų Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų) projektą A 31 sesijai, kad jis būtų priimtas. Jūrų saugumo komiteto 101-ojoje sesijoje (MSC 101) Komitetas, atsižvelgęs į III.5 sesijos rezultatus ir nustatęs, kad liko neišspręstų klausimų, įgaliojo III.6 pakomitetį pranešti apie savo darbo rezultatus tiesiogiai Asamblėjos 31-ojoje sesijoje (A 31), kad ta Asamblėja juos priimtų. III.6 apsvarstė HSSC rekomendacijų pakeitimus ir leido juos perduoti A 31 sesijai, kad jie būtų priimti;
 (9)Sąjungos poziciją pareikš Sąjungos valstybės narės, kurios yra TJO narės, kartu veikiančios Sąjungos interesų labui,
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Pozicija, kurios Sąjungos vardu turi būti laikomasi TJO Asamblėjos 31‐ojoje sesijoje, yra pritarti, kad būtų priimti šių dokumentų pakeitimai:
 (a)Rezoliucijos A.658(16) dėl šviesogrąžių medžiagų naudojimo ir montavimo gelbėjimosi priemonėse, kaip nustatyta Dokumento MSC 101/24 27 priede;
 (b)2017 m. uosto valstybės kontrolės procedūrų (Rezoliucijos A.1119(30)), kaip nustatyta Dokumento III 6/15 XX priede; ir
 (c)Rekomendacijų, atliekant apžiūras pagal Apžiūros ir sertifikavimo suderintą sistemą (HSSC rekomendacijų)(Rezoliucijos A.1120(30)), sertifikavimo (HSSC), 2015 (Rezoliucijos A.1104(29)), kaip nustatyta Dokumento III 6/15 XX priede.
 2 straipsnis
 1.1 straipsnyje nurodytą Sąjungos poziciją kartu pareiškia Sąjungos valstybės narės, kurios yra TJO narės, kartu veikiančios Sąjungos interesų labui.
 2.Neesminiams 1 straipsnyje nurodytos pozicijos pakeitimams galima pritarti be papildomo Tarybos sprendimo.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
 Priimta Briuselyje
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 (1)
 1982 m. ši organizacija pervadinta Tarptautine jūrų organizacija (TJO).
 (2)
 OL L 257, 2014 8 28, p. 146.
 (3)
 OL L 133, 2018 8 30, p. 1.
 (4)
 OL L 131, 2009 5 28, p. 57.
 (5)
 OL L 131, 2009 5 28, p. 11.
 (6)
 OL L 163, 2009 6 25, p. 1.
 (7)
 Sprendimo byloje C-399/12 Vokietija / Taryba (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 64 pastraipa.
 (8)
 Sprendimo byloje Vokietija / Taryba (OIV), C-399/12, ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 pastraipos.
 (9)
 OL L 163, 2009 6 25, p. 1.
 (10)
 OL L 131, 2009 5 28, p. 57.
 (11)
 OL L 131, 2009 5 28, p. 11.


type: wikipedia

text:
Васил Стоилов Антонов е български художник. Платната му са разнообразни, от всички жанрове на живописта: битова живопис, интериор, натюрморт, пейзаж, портрет. Предпочитана от него техника е акварела, а платната му се отличават с точност на рисунъка, лекота на колорита и любов към детайла.
 Биография
 Васил Стоилов е роден на 29 февруари 1904 г. в София, където завършва Първа мъжка гимназия и продължава образованието си в Художествената академия, специалност живопис в класа на проф. Цено Тодоров.
 Още с дипломирането си през 1927 г. получава признанието на художествената критика и през следващата година, при първото си участие в обща художествена изложба, печели право на специализация за Франция. В периода 1928 – 1932 г. пребивава в Париж, където рисува множество портрети и взема участие в престижни изложби: Есенния салон на Гранд Пале, галерия „Фигаро“, в галерията „Анри Манюел“ на Монмартр. През 1932 г. е поканен да участва с платна на общата изложба на Дружеството на френските художници. През лятото на същата година се завръща в България и на следващата – организира първата си самостоятелна изложба в София.
 През 1934 г. се запознава с Ганка Найденова – племенница и изследователка на творчеството на Пейо Яворов, с която десет години по-късно сключва брак.
 От 1958 г. е професор по изобразително изкуство.
 Умира в София на 13 февруари 1990 година.
 Творчество
 Сред известните му творби са „Гостенка“ (1927 г., заради която печели специализацията във Франция), „Мома от с. Герман“ (1937), „Жътва“ (1942), но най-емблематична е серията му „Български мадони“.
 Стоилов прави десетки самостоятелни изложби и участва в многобройни национални и чуждестранни общи експозиции. Негови картини са притежание на галерии и частни колекционери по цял свят.
 Последната му изложба в България е през 1989 година в галерията на СБХ; през същата година излага и в Токио, където впоследствие се открива и зала с постоянна експозиция на негови творби.
 Признание и награди
 Носител е на множество награди и отличия, сред които орден „Народна република България“ (1978 г.) и званието Народен художник (1983 г.).
 За него
 Ганка Найденова-Стоилова. В часа на синята мъгла. София: Наука и изкуство, 1992. ISBN 954-02-0060-1
 Стоилов, Васил. Историята на моя живот. Историята на моя баща. / Явора Стоилова. София: Лит. форум, 1995. ISBN 954-8121-61-1
 Проф. Васил Стоилов: Изтъкнат художник и педагог. Велико Търново: УИ "Св. св. Кирил и Методий", 2001, 132 с.
 Васил Стоилов 1904 – 1990: 100 г. от рождението на художника / Състав. Ружа Маринска; Фотогр. Борислав Чернев. София: НБУ, 2004. ISBN 954-535-318-X
 Мирослав Дачев. Диалози с Майстора. Размисли върху градежите на Васил Стоилов. София: Ложа Звездата на София, 2006, 208 с.
 Външни препратки
 От и за Васил Стоилов в Своден каталог НАБИС – национален каталог на академичните библиотеки в България
 Биография на проф. Васил Стоилов, сайт на НБУ
 Людмила Първанова, „Васил Стоилов – шопът аристократ“, в-к Стандарт, 7 март 2004
 Картини на проф. Васил Стоилов, Галерия „Арт Домино“
 Картини и рисунки , Галерия „Виктория“
 Български художници
 Български акварелисти
 Възпитаници на Националната художествена академия
 Преподаватели във Великотърновския университет
 Носители на орден „Народна република България“
 Народни художници
 Родени в София
 Починали в София
 Погребани в Централните софийски гробища


text:
 Avis juridique important
 |
 11951K/PRO/CJ/27
 Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG)  Protokoll om stadgan för Europeiska kol- och stålgemenskapens domstol - Avdelning 3 - Förfarande - Protokoll - Artikel 27
 Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen (EKSG) - Protokoll om stadgan för Europeiska kol- och stålgemenskapens domstol - Avdelning 3 - Förfarande - Protokoll - Artikel 27Protokoll skall föras vid varje förhandling och undertecknas av ordföranden och justitiesekreteraren.