text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52008PC0076
 Ehdotus: neuvoston asetus Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan nojalla /* KOM/2008/0076 lopull. */
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 14.2.2008KOM(2008) 76 lopullinenEhdotus:NEUVOSTON ASETUSVenäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan nojalla(komission esittämä)PERUSTELUTEHDOTUKSEN TAUSTA |Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet Tämä ehdotus koskee polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22. joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21. joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005, jäljempänä ’perusasetus’, soveltamista Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontia koskevan menettelyn yhteydessä. |Yleinen tausta Tämä ehdotus tehdään perusasetuksen täytäntöönpanon yhteydessä, ja se perustuu tutkimukseen, joka tehtiin perusasetuksessa säädettyjen sisältöä ja menettelyä koskevien vaatimusten mukaisesti. |Voimassa olevat aiemmat säännökset Tällä hetkellä voimassa oleva toimenpide on otettu käyttöön Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa sovellettavaa lopullista polkumyyntitullia koskevalla neuvoston asetuksella (EY) N:o 658/2002, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 945/2005. |Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiin Ei sovelleta. |KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI |Intressitahojen kuuleminen |Menettelyn osapuolilla on perusasetuksen säännösten mukaisesti jo ollut tilaisuus puolustaa etujaan tutkimuksen aikana. |Asiantuntijatiedon käyttö |Ulkopuolisia asiantuntijoita ei tarvittu. |Vaikutusten arviointi Ehdotus perustuu perusasetuksen täytäntöönpanoon. Perusasetuksessa ei säädetä yleisestä vaikutusten arvioinnista, mutta siinä on kattava luettelo arvioitavista edellytyksistä. |EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT |Ehdotetun toimen lyhyt kuvaus Komissio käynnisti 19. joulukuuta 2006 välivaiheen tarkastelun voimassa olevista toimenpiteistä, joita sovellettiin Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin. Tarkastelu käynnistettiin yhden venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan, OJSC Acronin ja OJSC Dorogobuzhin, pyynnöstä. Pyyntö perustui riittävään alustavaan näyttöön siitä, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet oli vahvistettu, ovat muuttuneet, minkä vuoksi nykytasoisten toimenpiteiden soveltaminen ei ole enää tarpeen polkumyynnin vaikutusten korjaamiseksi. Oheinen ehdotus neuvoston asetukseksi perustuu pyynnön esittäjän osalta polkumyynnin tarkasteluun rajoitetun tutkimuksen tuloksiin. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tutkimusajanjaksolla esiintyi polkumyyntiä. Polkumyynnin taso havaittiin korkeammaksi kuin tutkimusajanjaksolla, minkä vuoksi otettiin käyttöön lopulliset tullit. Se oli myös korkeampi kuin vahingon korjaava taso, joka muodosti voimassa olevien toimenpiteiden perustan. Sen vuoksi mitkään olosuhteet eivät ole muuttuneet niin, että enää ei tarvittaisi voimassa olevia polkumyynnin korjaavia toimenpiteitä. Lisäksi havaittiin, että nykyisen tutkimusajanjakson aikana vallinneet olosuhteet olivat pysyväisluonteisia. Sen vuoksi ehdotetaan, että neuvosto hyväksyy oheisen ehdotuksen asetukseksi, jolla päätetään tarkastelu muuttamatta voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä ja joka olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä viimeistään 18. maaliskuuta 2008. |Oikeusperusta Polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22. joulukuuta 1995 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 384/96, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna 21. joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2117/2005. |Toissijaisuusperiaate Ehdotus kuuluu yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan. Tämän vuoksi toissijaisuusperiaatetta ei sovelleta. |Suhteellisuusperiaate Ehdotus on suhteellisuusperiaatteen mukainen seuraavista syistä: |Toimintatapa on kuvattu edellä mainitussa perusasetuksessa eikä mahdollisuutta kansallisiin päätöksiin anneta. |Vaatimusta, jonka mukaan yhteisölle, kansallisille viranomaisille, alue- ja paikallisviranomaisille, talouden toimijoille ja kansalaisille aiheutuvan taloudellisen ja hallinnollisen rasituksen olisi pysyttävä mahdollisimman pienenä ja oltava oikeassa suhteessa tavoitteeseen, ei sovelleta. |Sääntelytavan valinta |Ehdotettu sääntelytapa: asetus. |Muut säädöslajit eivät soveltuisi seuraavasta syystä: Edellä mainitussa perusasetuksessa ei säädetä muista vaihtoehdoista. |TALOUSARVIOVAIKUTUKSET |Ehdotus ei vaikuta yhteisön talousarvioon. |.Ehdotus:NEUVOSTON ASETUSVenäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavaa polkumyyntitullia koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan nojallaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 22 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96[1], jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan,ottaa huomioon komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaansekä katsoo seuraavaa:A. MENETTELY1. Voimassa olevat toimenpiteet(1) Tällä hetkellä voimassa oleva toimenpide on Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuonnissa sovellettava lopullinen polkumyyntitulli, joka on otettu käyttöön neuvoston asetuksella (EY) N:o 658/2002[2], sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna neuvoston asetuksella (EY) N:o 945/2005[3].2. Tarkastelua koskeva pyyntö(2) Komissio vastaanotti perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön.(3) Pyynnön esittivät kaksi etuyhteydessä olevaa venäläistä vientiä harjoittavaa tuottajaa, OJSC Acron ja OJSC Dorogobuzh, jotka kuuluvat Acron-holdingyhtiöön. Etuyhteytensä vuoksi näitä kahta yritystä käsitellään tässä tutkimuksessa yhtenä oikeushenkilönä, jäljempänä ’pyynnön esittäjä’. Pyyntö rajoittuu polkumyynnin tarkasteluun pyynnön esittäjän osalta.(4) Pyynnön esittäjä väitti ja esitti riittävää alustava näyttöä siitä, että olosuhteet, joiden perusteella toimenpiteet toteutettiin, ovat muuttuneet pysyvästi. Pyynnön esittäjä toimitti alustavan näytön siitä, että sen omien ammoniumnitraatin kustannusten ja sen yhteisöön suuntautuvan viennin hintojen vertailu johtaisi polkumyynnin vähenemiseen merkittävästi alle voimassa olevan toimenpiteen tason. Polkumyynnin vaikutusten korjaaminen ei tästä syystä enää edellyttäisi nykytasoisten, aiemmin määritettyyn polkumyynnin tasoon perustuvien toimenpiteiden soveltamista.3. Menettelyn aloittaminen(5) Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se julkaisi 19 päivänä joulukuuta 2005 Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen[4] Venäjältä peräisin olevan ammoniumnitraatin tuontiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä koskevan osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.(6) Tarkastelu oli rajoitettu polkumyyntiin, ja tarkoituksena oli arvioida, onko voimassa olevien toimenpiteiden jatkaminen, kumoaminen tai muuttaminen tarpeen pyynnön esittäjän osalta.4. Tutkimus(7) Polkumyyntitutkimus käsitti 1 päivän lokakuuta 2005 ja 30 päivän syyskuuta 2006 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’.(8) Komissio ilmoitti tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle sekä viejämaan ja yhteisön tuotannonalan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää kuulemista.(9) Mahdollisuus tulla kuulluiksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.(10) Pyynnön esittäjälle ja siihen etuyhteydessä oleville myyntiyrityksille Venäjän kotimarkkinoilla lähetettiin kyselylomake. Pyynnön esittäjä ja kaksi etuyhteydessä olevaa myyntiyritystä palauttivat lomakkeet täydellisesti täytettyinä.(11) Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot. Seuraavien yritysten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäyntejä:1. Vientiä harjoittavat tuottajat:2. OJSC Acron3. OJSC Dorogobuzh4. Etuyhteydessä olevat myyntiyritykset:5. JSC Rostragronova6. JSC KubanagronovaB. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE1. Tarkasteltavana oleva tuote(12) Tarkastelun kohteena oleva tuote on sama kuin 1 kappaleessa mainitussa tutkimuksessa eli Venäjältä peräisin olevat kiinteät lannoitteet, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on suurempi kuin 80 painoprosenttia, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, ja jotka luokitellaan nykyisin CN-koodeihin 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 3105 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ja ex 3105 90 91.2. Samankaltainen tuote(13) Kuten aiemmissa tutkimuksissa havaittiin ja tässä tutkimuksessa vahvistettiin, tarkasteltavana oleva tuote sekä pyynnön esittäjän valmistamalla ja Venäjän kotimaanmarkkinoilla myymällä tuotteella on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja pääasiassa sama käyttötarkoitus, ja niitä pidetään siksi perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina. Koska tässä tarkastelussa käsiteltiin vain polkumyynnin määrittämistä pyynnön esittäjän osalta, päätelmiä ei tehty yhteisön tuotannonalan valmistamasta ja yhteisön kotimarkkinoilla myymästä tuotteesta.C. TUTKIMUKSEN TULOKSET(14) Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin, ovatko nykyisen polkumyyntimarginaalin määrittämiseen vaikuttaneet olosuhteet muuttuneet ja ovatko tällaiset muutokset pysyviä.1. Normaaliarvo(15) Normaaliarvon määrittämiseksi varmennettiin ensin, että pyynnön esittäjän koko kotimaan myynti oli edustavaa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Pyynnön esittäjän kotimarkkinamyynti havaittiin edustavaksi verrattuna vientimyyntiin, koska kotimarkkinamyynnin osuus oli yli 5 prosenttia sen vientimyynnin yhteismäärästä yhteisöön.(16) Tämän jälkeen komissio selvitti, voitiinko kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten tarkasteltiin pyynnön esittäjän valmistaman ja kotimarkkinoilla myymän tuotteen tuotantokustannuksia.(17) Tarkasteltavana olevan tuotteen valmistusprosessiin tärkein raaka-aine on kaasu, jonka osuus kokonaistuotantokustannuksista on merkittävä. Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti tutkittiin, saataisiinko asianomaisten osapuolten kirjanpidosta kohtuullisen hyvä käsitys käsiteltävänä olevan tuotteen tuotantoon ja myyntiin liittyvistä kustannuksista.(18) Energiamarkkinoihin erikoistuneiden kansainvälisesti tunnustettujen lähteiden julkaisemien tietojen perusteella pyynnön esittäjän maksama hinta oli epänormaalin alhainen. Kuvaavaa on, että hinta oli viidennes Venäjältä viedyn maakaasun hinnasta ja myös merkittävästi yhteisön tuottajien maksamaa kaasun hintaa alempi. Tässä suhteessa kaikki saatavilla olevat tiedot osoittavat, että kaasun hinnat Venäjän kotimarkkinoilla olivat säänneltyjä hintoja, jotka olivat selvästi alempia kuin sääntelemättömillä maakaasumarkkinoilla maksetut markkinahinnat.(19) Koska kaasukustannukset eivät näkyneet riittävän selvästi pyynnön hakijan kirjanpidossa, kustannuksia oli oikaistava vastaavasti. Koska Venäjän kotimarkkinoita koskevia vääristymättömiä kaasun hintoja ei ollut, kaasun hinnat oli perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti määritettävä ”mitä tahansa muuta hyväksyttävää perustetta käyttäen, mukaan lukien muilta edustavilta markkinoilta saadut tiedot”. Oikaistu hinta perustui Saksan ja Tšekin rajalla (Waidhaus) vietäväksi myydyn venäläisen maakaasun keskihintaan, josta vähennettiin kuljetuskustannukset, ottaen huomioon paikalliset jakelukustannukset. Waidhaus on tärkein kanava venäläisen kaasun myynnille EU:hun, joka on venäläisen kaasun suurin markkina-alue ja jossa hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen kustannuksista, joten sitä voidaan pitää edustavana markkina-alueena.(20) Päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä välitti, että sen kotimarkkinoilla maksaman kaasun hinnan oikaisu ei ole perusteltua, koska yrityksen kirjanpidosta käyvät täysimääräisesti ilmi kustannukset, jotka liittyvät samankaltaisen tuotteen tuotanto- ja myyntitoimintaan alkuperämaassa.(21) Tutkittaessa samankaltaisen tuotteen tuotantokustannuksia perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti on kuitenkin määritettävä, antavatko yrityksen kirjanpitoon merkityt kustannukset kohtuullisen hyvän käsityksen tutkimuksen kohteena olevan tuotteen valmistukseen ja myyntiin liittyvistä kustannuksista. Näin ei kuitenkaan ollut 18 kappaleessa esitetyistä syistä. Pyynnön esittäjä ei käsitellyt merkittävä eroa toisaalta Venäjän kotimarkkinoilla maksetun kaasun ja Venäjältä viedyn maakaasun hinnassa ja toisaalta yhteisön tuottajien maksamassa hinnassa. Pyynnössä ei käsitelty myöskään sitä, että maakaasun kotimarkkinahintoja säänneltiin Venäjällä eikä voida katsoa, että ne antaisivat kohtuullisen hyvän käsityksen tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Lisäksi pyynnön esittäjä ei selittänyt, miksi 18 kappaleessa esitetyistä syistä huolimatta sen kirjanpito antaisi kohtuullisen hyvän käsityksen kotimarkkinoilla myydyn samankaltaisen tuotteen tuotantoon käytetyn kaasun kustannuksista. Tästä syystä väite oli hylättävä.(22) Pyynnön esittäjä väitti vielä, että kun kaasun hintaa oikaistiin, normaaliarvon määrittämiseksi käytettiin menetelmää, josta ei säädetä perusasetuksessa. Koska kotimaan kaasukustannukset korvattiin 19 kappaleessa kuvatulla tavalla lasketuilla kustannuksilla ja nämä kustannukset muodostavat suurimman osan samankaltaisen tuotteen kokonaiskustannuksista ja näin ollen myös laskennallisesta normaaliarvosta, normaaliarvo on itse asiassa määritetty kolmansilta ”edustavilta” markkinoilta saatujen tietojen perusteella. Pyynnön esittäjä väitti, että perusasetuksen mukaan markkinatalousmaiden osalta normaaliarvo voidaan kuitenkin määrittää vain seuraavilla menetelmillä, joissa otetaan huomioon i) samankaltaisen tuotteen kotimarkkinahinnat tavanomaisessa kaupankäynnissä, tai jos myynti ei tapahdu tavanomaisessa kaupankäynnissä, ii) tuotantokustannukset alkuperämaassa (lisättynä kohtuullisilla myynti-, yleis- ja hallintokustannuksilla ja voitoilla) tai iii) samankaltaisen tuotteen edustavat vientihinnat asianmukaiseen kolmanteen maahan. Pyynnön esittäjän mukaan tällä perusteella normaaliarvoa ei pitäisi määrittää kolmansilta edustavilta markkinoilta saatujen tietojen perusteella.(23) On huomattava, kuten 45–48 kappaleessa tuodaan esiin, että normaaliarvo määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 1–6 kohdassa esitettyjen menetelmien mukaisesti. Jotta kuitenkin voitaisiin määrittää, tapahtuiko kotimarkkinamyynti hinnan puolesta tavanomaisessa kaupankäynnissä eli oliko se kannattavaa, ensin on määritettävä, muodostavatko pyynnön esittäjän kustannukset luotettavan perustan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Normaaliarvon määrittämiseen käytettävä menetelmä voidaan päättää vasta kun kustannukset on luotettavasti määritetty. Sen vuoksi on väärin väittää, että kun luotettavat kustannukset määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, otettiin käyttöön uusi menetelmä normaaliarvon määrittämiseksi.(24) Pyynnön esittäjä väitti lisäksi, että kun kustannuksia oikaistaan perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, oikaistujen kustannusten taso ei voi ylittää viejämaan vastaavien kustannusten tasoa. Muutoin kustannusten oikaisuun käytettävä menetelmä olisi vastoin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohtaa, jonka mukaan samankaltaisen tuotteen normaaliarvo lasketaan alkuperämaan tuotantokustannusten perusteella.(25) Kustannusten oikaisu tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa ei viitata tuotantokustannuksiin alkuperämaassa, vaan nimenomaisesti annetaan toimielimille oikeus käyttää muilta edustavilta markkinoilta muista maista kuin alkuperämaasta saatuja tuotantokustannuksia. Näin ollen pyynnön esittäjän väite oli hylättävä.(26) Edellä olevassa 18 ja 19 kappaleessa esitetyt havainnot eivät ole myöskään vastoin perusasetuksen 1 artiklaa, kuten pyynnön esittäjä väitti. Vaikka perusasetuksen 1 artiklassa todetaan, että normaaliarvo on määritettävä viejämaasta saatujen tietojen perusteella, siinä myös tuodaan selvästi esiin, että sääntöön on poikkeuksia.(27) Näin ollen pyynnön esittäjän väitteet tältä osin oli hylättävä.(28) Pyynnön esittäjä väitti vielä, että jos sen maakaasukustannuksiin kotimarkkinoilla tehdään oikaisu, sen olisi perustuttava i) sääntelemättömiin kaasun hintoihin Venäjällä, ii) venäläisen maakaasun Baltian maihin suuntautuvan viennin keskimääräisiin hintoihin tai iii) maakaasun tosiasiallisiin tuotantokustannuksiin Venäjällä sekä kohtuulliseen voittomarginaaliin.(29) Ensinnäkään se, että komissio olisi voinut valita erilaisen perustan, ei tee Waidhausin valinnasta kohtuutonta. Valittaessa perustaa kaasun hintojen määrittämiseksi ensisijaisena kriteerinä on, että se antaa kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. On kiistämätön tosiseikka, että tämä edellytys täyttyy Waidhausin hintojen osalta. Toiseksi se, että sääntelemättömillä hinnoilla kotimarkkinoilla myydyn kaasun määrä oli vain vähäinen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja että hinnat olivat merkittävästi lähempänä säänneltyjä kotimarkkinahintoja kuin vapaasti määräytyviä vientihintoja, viittaa voimakkaasti siihen, että vallitsevat säännellyt hinnat vääristivät sääntelemättömiä hintoja. Sen vuoksi sääntelemättömiä kotimarkkinahintoja ei voitu käyttää. Lisäksi katsottiin, että Venäjältä Baltian maihin vietävän kaasun hinnat eivät olleet riittävän edustavia näihin maihin suuntautuvan viennin suhteellisen vähäisen määrän vuoksi. Saatavilla ei ollut myöskään tarvittavia tietoja kuljetus- ja jakelukustannuksista, joten Baltian maihin suuntautuvalle viennille ei voitu määrittää luotettavia hintoja. Kiistämättä suurin kaasumäärä viedään Waidhausin kautta, ja se on näin ollen asianmukainen perusta oikaisulle. Pyynnön esittäjä ei toimittanut näyttöä edustavista markkinoista, muusta kuin Waidhausista, joilla hinnat antavat kohtuullisen hyvän käsityksen tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.(30) Tähän liittyen pyynnön esittäjä myös väitti, että se osti noin 50 prosenttia lannoitteiden tuotannossaan kulutetusta maakaasusta Venäjän sääntelemättömiltä markkinoilta. Pyynnön esittäjän mukaan olisi sen vuoksi syrjivää oikaista sen kaasukustannuksia, jos tällaista oikaisua ei tehdä myös muille viejille, joilla on pyynnön esittäjän tavoin korkeammat kustannustasot. Tarkistettujen kyselylomakkeen vastausten perusteella pyynnön esittäjä osti maakaasua varsin vähäisiä määriä Venäjän sääntelemättömiltä markkinoilta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tästä syystä väite oli hylättävä.(31) Jos tarkastellaan edellä olevan 28 kappaleen iii alakohdassa mainittua vaihtoehtoa eli oikaisun perustamista maakaasun todellisiin tuotantokustannuksiin Venäjällä, on huomattava, että tällaisesta vaihtoehdosta ei säädetä perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdassa, kuten pyynnön esittäjä väitti. Kuten 29 kappaleessa todetaan, valittaessa perustaa kaasun hintojen määrittämiseksi ensisijaisena kriteerinä on, että se antaa kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Näin ollen tässä yhteydessä ei ole relevanttia, onko toimittajan asiakkaalta kaasusta veloittama hinta tuottanut voittoa. Väite oli sen vuoksi hylättävä.(32) Pyynnön esittäjä väitti vielä, että valtion sääntelemät maakaasun kotimarkkinahinnat Venäjällä nousevat jatkuvasti ja ovat saavuttamassa tason, jolla katetaan kaasun tuotantokustannukset. Sen vuoksi kotimarkkinoiden hintaa ei voida pitää kilpailuun perustumattomana tai kohtuuttoman alhaisena.(33) Väite on perusteeton, koska edustavien markkinoiden valinnan vaatimuksena ei ole se, ovatko hinnat voittoa tuottavia vaan se, antavatko ne kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista, kuten 29 kappaleessa selitetään. Näin ei ole valtion sääntelemien hintojen tapauksessa. Väite on lisäksi vastoin venäläisen kaasuntoimittajan julkisia lausuntoja, jotka on vahvistettu sen julkaistusta tarkistetusta tilinpäätöksestä ja joiden mukaan Venäjän kotimarkkinoiden kaasun hinnat eivät kata tuotanto-, kuljetus- ja myyntikustannuksia. Tästä syystä väite hylättiin.(34) Waidhausin kaasuhintojen laskentamenetelmästä pyynnön esittäjä väitti, että Venäjän vientivero, joka on maksettava kaikesta viennistä, olisi pitänyt vähentää Waidhausin hinnasta, koska vientiveroa ei aiheudu kotimaassa.(35) Markkinahinta Waidhausissa, jota pidettiin edustavina markkinoina perusasetuksen 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti, on todellakin hinta vientiverojen jälkeen eikä hinta ennen veroja. Ostajan kannalta tarkasteltuna relevanttia on hinta, joka on maksettava Waidhausissa, eikä näin ollen ole relevanttia, mikä osuus hinnasta muodostuu vientiverosta ja mikä osuus maksetaan kaasun toimittajalle. Toimittaja toisaalta yrittää aina maksimoida hintansa ja sen vuoksi veloittaa korkeimman hinnan, jonka asiakkaat suostuvat maksamaan. Kun otetaan huomioon, että hinta on aina yli tuotantokustannusten niin, että toimittaja saa huomattavat voitot, hinnan muodostumiseen ei ensisijaisesti vaikuta vientiveron määrä vaan se, minkä hinnan asiakkaat suostuvat maksamaan. Sen vuoksi pääteltiin, että vientiveron sisältävä hinta eikä hinta ennen veroja on markkinoilla määräytynyt vääristymätön hinta. Tämän vuoksi pyynnön esittäjän asiaa koskevat väitteet hylättiin.(36) Pyynnön esittäjä totesi vielä, että hintaan Waidhausissa olisi pitänyt tehdä oikaisuja laadun, saatavuuden, markkinoitavuuden, kuljetuksen ja muiden myyntiedellytysten perusteella, jotka olisivat olleet erilaiset maakaasun vienti- ja kotimaanmarkkinoilla. Hintaa Waidhausissa oikaistiinkin vienti- ja kotimarkkinoiden erilaisten kuljetuskustannusten perusteella, joten pyynnön esittäjän väite ei ole perusteltu ja on hylättävä. Pyynnön esittäjä ei toimittanut muista tekijöistä lisätietoja tai asiaa tukevaa näyttöä. Pyynnön esittäjä ei varsinkaan osoittanut – eikä muutakaan tietoa ollut saatavissa – että laadussa, saatavuudessa, markkinoitavuudessa tai muissa myyntiedellytyksissä olisi ollut eroja, jotka olisivat oikeuttaneet lisäoikaisut, eikä yrittänyt esittää määrällisiä tietoja näistä väitetyistä eroavaisuuksista.(37) Pyynnön esittäjä väitti edelleen, että luontaisten suhteellisten etujen johdosta ei tehty oikaisuja hintaan Waidhausissa. Tältä osin väitettiin, että koska kaasua on laajasti saatavilla Venäjällä muttei yhteisössä, hinnat Venäjällä ovat luonnollisesti alempia kuin viedyn kaasun hinta. Lisäksi väitettiin, että vientikapasiteettia rajoittaa nykyinen kaasun kuljetusjärjestelmä, ja tämä korottaa Venäjän vientihintoja. Pyynnön esittäjä totesi myös, että venäläisen kaasuntoimittajan epänormaalin korkeat voitot vientimarkkinoilla olisi vähennettävä käytetystä Waidhausin hinnasta.(38) Kuten 29 kappaleessa todetaan, ensisijaisena kriteerinä Waidhausin hintojen valinnalle perustaksi kaasun hintojen määrittämiseksi on se, että ne antavat kohtuullisen hyvän kuvan tavanomaisesti vääristymättömillä markkinoilla maksettavista hinnoista. Kotimarkkinoilla vallitsevat markkinaedellytykset eivät ole relevantteja tässä yhteydessä. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.(39) Pyynnön esittäjä vastusti myös sitä, että paikallisten jakelijoiden kate on lisätty oikaistuihin kaasuhintoihin ja väitti, että jakelijoiden voitot sisältyvät jo hintaan Waidhausissa. Pyynnön esittäjä väitti, että paikalliset jakelijat Venäjällä ovat kaasun toimittajan täysin omistamia tytäryhtiöitä, ja jos näiden jakelijoiden voitot lisätään laskelmiin, tuloksena voi näin ollen olla kaksinkertainen huomioon ottaminen.(40) Ensinnäkin on huomattava, että paikallisten jakelijoiden katteeseen sisältyy näiden yritysten voittomarginaalin lisäksi myös niiden kustannukset maakaasun oston ja jälleenmyynnin välisenä aikana.(41) Toiseksi väitettä ei pystytty enää tarkistamaan riittävästi. Tämä johtuu siitä, että venäläinen kaasun toimittaja ja sen tytäryhtiöt eivät kuuluneet tutkimuksen soveltamisalaan ja sen vuoksi sen organisaatiosta ja kustannusrakenteesta ei ollut riittävästi tietoja saatavilla. On myös huomattava, että Venäjällä tältä osin vallitseva tilanne, joka johtuu mm. kaasun toimittajan ja Venäjän valtion tiiviistä yhteyksistä, ei ole riittävän avoin, jotta asiasta saataisiin tarvittava näyttö.(42) Lisäksi pyynnön esittäjä, jolla on todistustaakka, ei pystynyt toimittamaan lisätietoja tai näyttöä, joka olisi osoittanut, sisältyivätkö jakelukustannukset todella Waidhausin hintoihin ja missä määrin. Koska kotimarkkina-asiakkaat kuitenkin ostivat kaasua paikallisilta toimittajilta, oli oletettava, että niiden olisi täytynyt maksaa paikalliset jakelukustannukset, joita ei ole sisällytetty oikaisemattomaan Waidhausin hintaan. Sen vuoksi menettelyn tässä vaiheessa oli katsottava, että oikaisu on perusteltu, ja näin ollen väite oli hylättävä.(43) Yhteisön toimielimet kuitenkin katsoivat, että tämän erityisoikaisun vaikutus polkumyyntimarginaalin laskemiseen saattaa olla merkittävä. Sen vuoksi 41 kappaleessa kuvattu erityistilanne huomioon ottaen katsottiin, että jos pyynnön esittäjä toimittaa riittävästi todennettavissa olevaa näyttöä, komissio saattaa harkita tutkimuksen avaamista uudelleen tältä osin.(44) Pyynnön esittäjä väitti myös, että Saksan kotimarkkinoiden kaasun hinnoittelu ei perustu kilpailuun. Saksan kilpailuviranomaiset ovat parhaillaan tutkimassa hintoja, joilla Saksan suurimmat kaasun jakelijat myyvät kaasua kotimarkkinoilla, mutta tämä ei liity millään tavalla hintoihin, joilla Venäjältä vietyä kaasua myydään Waidhausissa.(45) Edellä kuvatun valmistuskustannusten oikaisun jälkeen kotimarkkinoilla ei tapahtunut myyntiä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa tavanomaisessa kaupankäynnissä.(46) Sen vuoksi katsottiin, että kotimarkkinahinnat eivät muodostaneet asianmukaista perustaa normaaliarvon määrittämiseksi ja oli sovellettava muuta menetelmää. Normaaliarvo määritettiin laskennallisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali viejän tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuskustannuksiin, joita tarvittaessa oikaistiin 19 kappaleessa esitetyn mukaisesti.(47) Myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä voittoa ei voitu määrittää perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan johdantokappaleen nojalla, koska pyynnön esittäjällä ei ollut tarkasteltavana olevan tuotteen osalta edustavaa kotimarkkinamyyntiä tavanomaisessa kaupankäynnissä. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan a alakohtaa ei voitu soveltaa, koska tarkastelun kohteena oli vain yksi tuottaja. Myöskään perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan b alakohtaa ei voitu soveltaa, koska pyynnön esittäjän samaan yleiseen tavaraluokkaan kuuluvien tuotteiden tuotantokustannuksia olisi myös oikaistava kaasukustannusten osalta edellä 18 kappaleessa mainituista syistä. Myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja voitto määritettiin näin ollen perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan nojalla.(48) Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan mukaisesti myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset määriteltiin muulla hyväksyttävällä menetelmällä. Kotimarkkinamyynnin määrä pohjoisamerikkalaisilla markkinoilla on merkittävä ja kilpailua esiintyy paljon kotimaisten ja ulkomaisten yritysten välillä. Tältä osin tarkasteltiin julkisesti saatavilla olevia tietoja, jotka koskivat lannoitealalla toimivia suuria yrityksiä. Todettiin, että Pohjois-Amerikan (Yhdysvaltojen ja Kanadan) tuottajia koskevat tiedot olisivat tarkastelun kannalta sopivimpia, sillä kyseisellä alueella pörssinoteeratuista yrityksistä oli saatavana runsaasti luotettavaa ja kattavaa julkista taloudellista tietoa. Sen vuoksi myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto määriteltiin kolmen pohjoisamerikkalaisen tuottajan myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä voiton painotetun keskiarvon perusteella. Kyseiset tuottajat kuuluivat saman yleisen tuoteluokan (typpilannoitteet) kotimarkkinamyynnin osalta suurimpiin typpipitoisten lannoitteiden tuottajiin. Näitä kolmea tuottajaa pidettiin edustavina niiden typpilannoiteliiketoiminnan osalta, ja niiden myynti- hallinto- ja yleiskustannusten ja voiton katsottiin sen vuoksi edustavan kyseisellä liiketoimintasegmentillä menestyneiden yhtiöiden tavanomaisia kustannuksia ja voittoa. On huomattava, että ei ollut mitään merkkejä siitä, että voiton määrä näin laskettuna ylittäisi muiden venäläisten tuottajien saman yleisen ryhmän tuotteiden myynnistä kotimarkkinoilla saaman voiton.(49) Yhteisön tuotannonala vastusti myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksiin edellä sovellettua lähestymistapaa ja väitti, että pyynnön esittäjän omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia olisi pitänyt käyttää. Perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdassa kuitenkin säädetään, että myynti-, hallinto- ja muiden kustannusten määrien on perustuttava tosiasialliseen tietoon, joka koskee tutkittavana olevan viejän tuotteen valmistamista ja myyntiä, joka tapahtui tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tässä tapauksessa näin ei ollut, kuten 45 ja 46 kappaleessa todettiin, ja väite oli näin ollen hylättävä.2. Vientihinta(50) Vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, jotka tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettiin tai jotka siitä oli maksettava, kun se myytiin vientiin yhteisöön.3. Vertailu(51) Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin vapaasti tehtaalla -tasolla. Normaaliarvojen ja vientihintojen välisen tasapuolisen vertailun varmistamiseksi otettiin asianmukaisesti huomioon, oikaisujen muodossa, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Kuljetus-, luotto-, pakkaus- ja pankkimaksujen perusteella tehtiin asianmukaisia oikaisuja aina, kun ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkansa pitäviksi ja niistä esitettiin todennettu näyttö.4. Polkumyyntimarginaali(52) Polkumyyntimarginaali määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertaamalla painotettua keskimääräistä normaaliarvoa vientihintojen painotettuun keskiarvoon.(53) Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla esiintyi polkumyyntiä. Polkumyyntimarginaali, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta yhteisön rajalla tullaamattomana, on 42,06 prosenttia.5. Tutkimusajanjaksolla vallinneiden olosuhteiden pysyvyys(54) Perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti tutkittiin, voitaisiinko polkumyynnin osalta tapahtunutta olosuhteiden muutosta kohtuudella pitää pysyvänä.(55) Tältä osin olisi todettava, että normaaliarvo määritettiin alkuperäisessä tutkimuksessa Yhdysvaltojen kotimarkkinoilla kannattavien myyntihintojen perusteella, koska Venäjä ei kyseisenä ajankohtana ollut markkinatalousmaa. Parhaillaan tehtävässä tarkastelussa Venäjä katsotaan markkinatalousmaaksi ja normaaliarvo määritellään sen vuoksi pyynnön esittäjän omien tuotantokustannusten perusteella, joita on tarvittaessa oikaistu. Ei todettu viitteitä siitä, että tässä tutkimuksessa määritettyä normaaliarvoa ei voitaisi katsoa pysyväksi.(56) Mitään näyttöä ei havaittu siitä, etteikö vientimyyntiä jatkettaisi nykyisellä hintatasolla.(57) Edellä sanotun perusteella voidaan kohtuudella katsoa, että alkuperäisen tutkimuksen jälkeen polkumyynnissä tapahtunutta olosuhteiden muutosta (joka perustuu nyt pyynnön esittäjän normaaliarvon ja vientihintojen vertailuun) voidaan pitää pysyvänä.D. TARKASTELUN PÄÄTTÄMINEN(58) Alkuperäisessä tutkimuksessa tulli vahvistettiin tietyksi euromääräksi tonnia kohti, joten tässä tutkimuksessa olisi noudatettava samaa. Nykyisen polkumyyntimarginaalin perusteella laskettu tulli on 48,09 euroa/tonni.(59) On muistettava, että kuten neuvoston asetuksen (EY) N:o 658/2002 johdanto-osan 94 kappaleessa todettiin päätettäessä lopullisista toimenpiteistä vuonna 2002, käyttöön otettavan lopullisen tullin määrä määritettiin alhaisemman tullin säännön mukaisesti vahinkomarginaalin perusteella. Asetuksen (EY) N:o 658/2002 1 artiklan 2 kohdan määritelmän mukaan tällä hetkellä voimassa oleva tulli riippuu tuotelajista ja vaihtelee 41,42 eurosta/tonni 47,07 euroon/tonni.(60) Koska tämänhetkisen polkumyyntimarginaalin perusteella määritetty tulli on korkeampi kuin tämänhetkinen tulli, tarkastelu olisi päätettävä muuttamatta pyynnön esittäjään sovellettavaa tullia, joka olisi säilytettävä alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistetun polkumyyntitullin tasoisena.E. SITOUMUS(61) Pyynnön esittäjä ilmoitti olevansa kiinnostunut tarjoamaan sitoumuksen muttei pystynyt tarjoamaan riittävän perusteltua hintasitoumusta perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdassa asetetussa määräajassa. Tämän vuoksi komissio ei voinut hyväksyä mitään hintasitoumuksia. Kun kuitenkin otetaan huomioon useiden seikkojen monimutkaisuus, esimerkiksi 1) tarkasteltavana olevan tuotteen hinnan vaihtelu, joka edellyttäisi jonkinlaista vähimmäishintojen indeksointia mutta jota keskeinen kustannustekijä ei riittävästi selitä, ja 2) tarkasteltavana olevan tuotteen erityinen markkinatilanne (mm. viejän rajoitettu tuonti tämän tarkastelun vuoksi), vaikuttaa siltä, että on tarpeen vielä pohtia, olisiko sitoumus ja siihen yhdistetty indeksoitu vähimmäishinta ja määrällinen katto toimiva ratkaisu.(62) Tämän monimutkaisen tilanteen vuoksi pyynnön esittäjä ei pystynyt muotoilemaan hyväksyttävää sitoumustarjousta määräajassa, kuten edellä todettiin. Edellä esitetyn perusteella neuvosto katsoo, että pyynnön esittäjälle pitäisi poikkeuksellisesti antaa mahdollisuus täydentää sitoumustarjoustaan edellä mainitun määräajan jälkeen mutta 10 kalenteripäivän kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä.F. PÄÄTTÄMINEN(63) Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella nykyinen tarkastelu aiottiin päättää ja pitää voimassa nykyinen polkumyyntitulli pyynnön esittäjän tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa. Kaikille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Huomautukset otettiin huomioon, kun ne olivat oikeutettuja j a perustuivat näyttöön,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:Ainoa artiklaPäätetään asetuksen (EY) N:o 384/96 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti käynnistetty, Venäjältä peräisin olevien kiinteiden lannoitteiden, joiden ammoniumnitraattipitoisuus on suurempi kuin 80 painoprosenttia ja jotka kuuluvat CN-koodiin 3102 30 90, 3102 40 90, ex 3102 29 00, ex 3102 60 00, ex 3102 90 00, ex 31 05 10 00, ex 3105 20 10, ex 3105 51 00, ex 3105 59 00 ja ex 3105 90 91, tuontiin sovellettavia polkumyyntitoimenpiteitä koskeva osittainen välivaiheen tarkastelu muuttamatta voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä.Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...].Neuvoston puolestaPuheenjohtaja[...] [1] EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2117/2005 (EUVL L 340, 23.12.2005, s. 17).[2] EYVL L 102, 18.4.2002, s. 1.[3] EUVL L 160, 23.6.2005, s. 1.[4] EUVL C 311, 19.12.2006, s. 55.


type: wikipedia

text:
Врачанци е село в Североизточна България. То се намира в община Добричка, област Добрич. Името на селото е в чест на 35-и пехотен Врачански полк сражавал се в Добруджа през Първата световна война.
 История
 През 1942 г. селото е преименувано от Чакърча на Врачанци. Това е направено в знак на признателност на местните хора към стотиците войници и офицери от 35-и пехотен Врачански полк, загинали в Добричката епопея по време на Първата световна война.
 В края на 30-те години на миналия век в селото освен турци и татари са живели и колонисти – куцовласи от македонските планини. По силата на Крайовската спогодба след възвръщането на Южна Добруджа към България цинцарите са били изселени в Румъния и вместо тях са дошли българи – преселници от Северна Добруджа. Настанените тук семейства са от Бейдаут, Тулчанско – родното село на Стефан Караджа.
 Външни препратки
 февруари 2009 Врачанци и козлодуйци живеят в Добричко
 Села в област Добрич
 Населени места в община Добрич-селска


type: legislation

jurisdiction: US

text:
 115 HR 4697 IH: To amend the Wyoming Wilderness Act of 1984 to clarify authorized recreational uses in the Palisades, High Lakes, and Shoal Creek Wilderness Study Areas.
 U.S. House of Representatives
 2017-12-20
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I115th CONGRESS1st SessionH. R. 4697IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVESDecember 20, 2017Ms. Cheney introduced the following bill; which was referred to the Committee on Natural ResourcesA BILLTo amend the Wyoming Wilderness Act of 1984 to clarify authorized recreational uses in the
 Palisades, High Lakes, and Shoal Creek Wilderness Study Areas.
 1.Recreational uses; access points for Palisades, High Lakes, and Shoal Creek Wilderness Study AreasSection 301(c) of the Wyoming Wilderness Act of 1984 (Public Law 98–550; 98 Stat. 2811) is amended— (1)in paragraph (3), by striking ; and and inserting a semicolon;
 (2)by amending paragraph (4) to read as follows: (4)subject to paragraph (5), all recreational uses occurring within such Wilderness Study Areas on the date before the day of the enactment of this Act, including horseback riding, snowmobiling, dirt bike riding, mountain biking, and helicopter skiing, shall be permitted in such Areas;; and
 (3)by adding at the end the following new paragraphs: (5)with respect to helicopter skiing in the Palisades Wilderness Study Area, the Secretary shall authorize the number of permitted days of helicopter skiing to be at least the number of days specified in the High Mountain Heli-Skiing Final Environmental Impact Statement for certain national forest districts in Wyoming and Idaho issued on June 30, 2005, by the Forest Service; and
 (6)no recreational access points shall be constructed in such Wilderness Study Areas after the date of the enactment of this paragraph, except by express authorization of Congress..


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 22004D0021
 Decision of the EEA Joint Committee No 21/2004 of 19 March 2004 amending Annex II (Technical regulations, standards, testing and certification) to the EEA Agreement
 Official Journal L 127 , 29/04/2004 P. 0126 - 0126
 Decision of the EEA Joint CommitteeNo 21/2004of 19 March 2004amending Annex II (Technical regulations, standards, testing and certification) to the EEA AgreementTHE EEA JOINT COMMITTEE,Having regard to the Agreement on the European Economic Area, as amended by the Protocol adjusting the Agreement on the European Economic Area, hereinafter referred to as "the Agreement", and in particular Article 98 thereof,Whereas:(1) Annex II to the Agreement was amended by Decision of the EEA Joint Committee No 171/2003 of 5 December 2003(1).(2) Commission Directive 2003/95/EC of 27 October 2003 amending Directive 96/77/EC laying down specific purity criteria on food additives other than colours and sweeteners(2) is to be incorporated into the Agreement,HAS DECIDED AS FOLLOWS:Article 1The following indent shall be added in point 54zf (Commission Directive 96/77/EC) of Chapter XII of Annex II to the Agreement:"- 32003 L 0095: Commission Directive 2003/95/EC of 27 October 2003 (OJ L 283, 31.10.2003, p. 71)."Article 2The texts of Directive 2003/95/EC in the Icelandic and Norwegian languages, to be published in the EEA Supplement to the Official Journal of the European Union, shall be authentic.Article 3This Decision shall enter into force on 20 March 2004, provided that all the notifications pursuant to Article 103(1) of the Agreement have been made to the EEA Joint Committee(3).Article 4This Decision shall be published in the EEA Section of, and in the EEA Supplement to, the Official Journal of the European Union.Done at Brussels, 19 March 2004.For the EEA Joint CommitteeThe PresidentP. Westerlund(1) OJ L 88, 25.3.2004, p. 43.(2) OJ L 283, 31.10.2003, p. 71.(3) No constitutional requirements indicated.


text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 22000D0615(16)
 Hivatalos Lap L 141 , 15/06/2000 o. 0068 - 0068
 Az EGT-Vegyesbizottság 40/2000 határozata(2000. április 11.)az EGT-megállapodás egyes, a négy alapszabadságon kívül eső területeken folytatott együttműködésről szóló 31. jegyzőkönyvének módosításárólAZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított megállapodásra (a továbbiakban: a Megállapodás), és különösen annak 86. és 98. cikkére,mivel:(1) A Megállapodás 31. jegyzőkönyvét az 1999. június 2-i 71/1999 EGT-vegyesbizottsági határozat [1] módosította.(2) Helyénvaló kiterjeszteni a Megállapodásban résztvevő Szerződő Felek közötti együttműködést a polgári védelem területén közösségi cselekvési program létrehozásáról szóló, 1999. december 9-i 1999/847/EK tanácsi határozatra [2].(3) A Megállapodás 31. jegyzőkönyvét ezért módosítani kell annak érdekében, hogy lehetséges legyen ez a kiterjesztett együttműködés 2000. január 1-jétől,A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:1. cikkA Megállapodás 31. jegyzőkönyve 10. cikkének (8) bekezdése (polgári védelem) a következő francia bekezdéssel egészül ki:"- 399 D 0847: A Tanács 1999. december 9-i 1999/847/EK határozata a polgári védelem területén közösségi cselekvési program létrehozásáról (HL L 327., 1999.12.21., 53. o.)."2. cikkA Megállapodás 31. jegyzőkönyvének 10. cikke a következőképpen módosul:1. Az (5), (6) és (7) bekezdésben a "program" szó helyébe a "programok" szó lép.2. A (7) bekezdésben a "bizottság" szó helyébe a "bizottságok" szó lép.3. A "jogi aktus" szó helyébe a "jogi aktusok" szó lép.3. cikkEz a határozat 2000. július 1-jén lép hatályba, amennyiben a Megállapodás 103. cikkének (1) bekezdése szerint előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz [3].A határozat 2000. január 1-jétől alkalmazandó.4. cikkEzt a határozatot az Európai Közösségek Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében, illetve EGT-kiegészítésében közzé kell tenni.Kelt Brüsszelben, 2000. április 11-én.az EGT-Vegyesbizottság részérőlaz elnökF. Barbaso[1] A Hivatalos Lapban még nem tették közzé.[2] HL L 327., 1999.12.21., 53. o.[3] Alkotmányos követelmények felmerülését jelezték.--------------------------------------------------


text:
 LT
 LT LT
 ---pagebreak--- EUROPOS KOMISIJA
 Briuselis, 2010.11.8
 KOM(2010) 654 galutinis
 2010/0321 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS REGLAMENTAS
 kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 174/2005, nustatantis su karine
 veikla susijusios pagalbos tiekimo į Dramblio Kaulo Krantą apribojimus
 (bendrai pateikta Komisijos ir Europos Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio
 užsienio reikalams ir saugumo politikai)
 LT LT
 ---pagebreak--- AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 (1) 2010 m. spalio 15 d. JT Saugumo Taryba priėmė rezoliuciją 1946(2010) dėl Dramblio
 Kaulo Kranto, kuria patvirtinamos 2004 ir 2005 m. nustatytos ribojamosios priemonės.
 Rezoliucija taip pat iš dalies keičiamos ginklų ir karinės įrangos embargo sąlygos, nes
 numatoma, kad Rezoliucija 1572 (2004) įsteigtas Sankcijų komitetas gali leisti tiekti
 žudyti nepritaikytą įrangą, kurią ketinama naudoti tik tam, kad Dramblio Kaulo Kranto
 saugumo pajėgos, palaikydamos viešąją tvarką, galėtų naudoti tik atitinkamą ir
 proporcingą jėgą.
 (2) Atsižvelgdama į šią rezoliuciją, Taryba ruošia BUSP sprendimą, grindžiamą ES
 sutarties 29 straipsniu, kuriuo atnaujinamos Dramblio Kaulo Krantui taikomos
 ribojamosios priemonės ir su JT Saugumo tarybos rezoliucija 1946(2010) suderinamos
 ginklų ir karinės įrangos embargo išimtys. BUSP sprendime taip pat nustatomos
 panašios išimtys, susijusius su įrangos, kuri gali būti naudojama vidaus represijoms,
 embargu.
 (3) Tarybos reglamentu (EB) Nr. 174/2005, nustatančiu su karine veikla susijusios
 pagalbos tiekimo į Dramblio Kaulo Krantą apribojimus, įgyvendinamos atitinkamos
 ribojamosios priemonės. Atsižvelgiant į šias aplinkybes, jis turi būti iš dalies pakeistas.
 (4) Tikslinga pakeisti įrangos, kuri galėtų būti naudojama vidaus represijoms, sąrašą,
 atsižvelgiant į Reglamento (EB) Nr. 1236/2005 dėl prekybos tam tikromis prekėmis,
 kurios galėtų būti naudojamos mirties bausmei vykdyti, kankinimui ar kitokiam
 žiauriam, nežmoniškam ar žeminančiam elgesiui ir baudimui, įsigaliojimą. Šiuo tikslu
 buvo sudarytas Ribojančių priemonių (sankcijų) pagal ES bendrą užsienio ir saugumo
 politiką įgyvendinimo ir įvertinimo gairių (2009 m. gruodžio 15 d. Tarybos
 dokumentas 17464/09) II priede pateiktas sąrašas.
 LT 2 LT
 ---pagebreak--- 2010/0321 (NLE)
 Pasiūlymas
 TARYBOS REGLAMENTAS
 kuriuo iš dalies keičiamas Tarybos reglamentas (EB) Nr. 174/2005, nustatantis su karine
 veikla susijusios pagalbos tiekimo į Dramblio Kaulo Krantą apribojimus
 EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 215 straipsnį,
 atsižvelgdama į 2010 m. ... ... d. Tarybos sprendimą 2010/.../BUSP, kuriuo atnaujinamos
 Dramblio Kaulo Krantui taikomos ribojamosios priemonės1,
 atsižvelgdama į bendrą Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo
 politikai ir Komisijos pasiūlymą,
 kadangi:
 (1) 2005 m. sausio 31 d. Tarybos reglamente (EB) Nr. 174/2005, nustatančiame su karine
 veikla susijusios pagalbos tiekimo į Dramblio Kaulo Krantą apribojimus2, nurodytas
 draudimas eksportuoti įrangą, kuri gali būti naudojama vidaus represijoms, ir teikti
 tam tikrą techninę pagalbą, taip pat finansavimą ir finansinę pagalbą. Šios
 ribojamosios priemonės pradėtos taikyti pagal 2004 m. gruodžio 13 d. Tarybos
 bendrąją poziciją 2004/852/BUSP dėl ribojančių priemonių Dramblio Kaulo Krantui3.
 (2) Atsižvelgiant į 2010 m. spalio 15 d. JT Saugumo Tarybos rezoliuciją 1946, tikslinga iš
 dalies pakeisti ribojamąsias priemones, siekiant leisti eksportuoti žudyti nepritaikytą
 įrangą, kurią ketinama naudoti tik tam, kad Dramblio Kaulo Kranto saugumo pajėgos,
 palaikydamos viešąją tvarką, galėtų naudoti tik atitinkamą ir proporcingą jėgą, taip pat
 leisti teikti susijusią techninę pagalbą, finansavimą ir finansinę pagalbą.
 (3) Remiantis ekspertų rekomendacijomis ir atsižvelgiant į 2005 m. birželio 27 d. Tarybos
 reglamentą (EB) Nr. 1236/2005 dėl prekybos tam tikromis prekėmis, kurios galėtų
 būti naudojamos mirties bausmei vykdyti, kankinimui ar kitokiam žiauriam,
 nežmoniškam ar žeminančiam elgesiui ir baudimui, turėtų būti atnaujintas įrangos,
 kuri gali būti naudojama vidaus represijoms, sąrašą4.
 (4) Atsižvelgiant į naują teisės aktų rengimo praktiką, tikslinga atnaujinti straipsnį dėl
 Sąjungos jurisdikcijos.
 (5) Reglamentas (EB) Nr. 174/2005 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas,
 1
 OL L ..., 2010 ... ..., p. ....
 2
 OL L 29, 2005 2 2, p. 5.
 3
 OL L 368, 2004 12 15, p. 50.
 4
 OL L 200, 2005 7 30, p. 1.
 LT 3 LT
 ---pagebreak--- PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
 1 straipsnis
 Reglamentas (EB) Nr. 174/2005 iš dalies keičiamas taip:
 (1) 4 straipsnio 1 dalis yra pakeičiama taip:
 „1. Nukrypstant nuo 2 straipsnio, jame nurodyti draudimai netaikomi:
 a) teikiant techninę pagalbą, finansavimą ir finansinę pagalbą, susijusią su
 ginklais ir susijusia įranga, jei tokia pagalba ar paslaugos yra skirtos tik
 Jungtinių Tautų operacijai Dramblio Kaulo Krante (UNOCI) ir ją
 remiančioms Prancūzijos pajėgoms paremti ir naudoti šioje operacijoje;
 b) teikiant techninę pagalbą, susijusią su žudyti nepritaikyta karine įranga,
 kurią ketinama naudoti tik humanitariniais ar apsaugos tikslais, įskaitant
 tokią įrangą, skirtą ES, JT, Afrikos Sąjungos ir Vakarų Afrikos valstybių
 ekonominės bendrijos (VAVEB) vykdomoms krizių valdymo
 operacijoms, kai tokiai veiklai iš anksto yra pritaręs Sankcijų komitetas;
 c) teikiant finansavimą ar finansinę pagalbą, susijusią su žudyti nepritaikyta
 karine įranga, kurią ketinama naudoti tik humanitariniais ar apsaugos
 tikslais, įskaitant tokią įrangą, skirtą ES, JT, Afrikos Sąjungos ir VAVEB
 vykdomoms krizių valdymo operacijoms;
 d) teikiant techninę pagalbą, susijusią su ginklais ir susijusia įranga, kurie
 skirti tik gynybos ir saugumo pajėgų reorganizavimo procesui paremti ar
 naudoti jo metu pagal Linas-Marcoussis susitarimo 3 punkto f papunktį,
 kai tokiai veiklai iš anksto yra pritaręs Sankcijų komitetas;
 e) teikiant finansavimą ar finansinę pagalbą, susijusią su ginklais ir susijusia
 įranga, kuriuos ketinama naudoti tik gynybos ir saugumo pajėgų
 reorganizavimo procesui paremti ar naudoti jo metu pagal Linas-
 Marcoussis susitarimo 3 punkto f papunktį;
 f) pardavimui ar tiekimui, kai laikinai perduodama ar eksportuojama
 Dramblio Kaulo Krante esančioms kurios nors valstybės, kuri pagal
 tarptautinę teisę imasi veiksmų, išimtinai ir tiesiogiai skirtų savo piliečių
 ir asmenų, už kuriuos Dramblio Kaulo Krante ji yra prisiėmusi konsulinę
 atsakomybę, evakuacijai palengvinti, pajėgoms, kai apie tai iš anksto
 pranešta Sankcijų komitetui;
 g) teikiant techninę pagalbą, finansavimą arba finansinę pagalbą, susijusią
 su žudyti nepritaikyta karine įranga, kurią ketinama naudoti tik tam, kad
 Dramblio Kaulo Kranto saugumo pajėgos, palaikydamos viešąją tvarką,
 galėtų naudoti atitinkamą ir proporcingą jėgą.“
 (2) Įterpiamas 4a straipsnis:
 LT 4 LT
 ---pagebreak--- „4a straipsnis
 1. Nukrypstant nuo 3 straipsnio, II priede nurodyta valstybės narės, kurioje
 įsisteigęs eksportuotojas ar paslaugų teikėjas, kompetentinga institucija gali
 leisti, tokiomis sąlygomis, kurias ji laiko tinkamomis, parduoti, tiekti, perduoti
 arba eksportuoti I priede nurodytą žudyti nepritaikytą įrangą arba teikti
 techninę pagalbą, finansavimą ar finansinę pagalbą, susijusią su tokia žudyti
 nepritaikyta įranga, jeigu nustatoma, kad atitinkamą žudyti nepritaikytą įrangą
 ketinama naudoti tik tam, kad Dramblio Kaulo Kranto saugumo pajėgos,
 palaikydamos viešąją tvarką, galėtų naudoti tik atitinkamą ir proporcingą jėgą.
 2. Atitinkama valstybė narė praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie
 visus pagal šio straipsnio 1 dalį suteiktus leidimus.
 3. Leidimai neišduodami veiklai, kuri jau buvo įvykdyta.“
 (3) 9 straipsnis pakeičiamas taip:
 „9 straipsnis
 Šis reglamentas taikomas:
 a) Sąjungos teritorijoje, įskaitant jos oro erdvę;
 b) visuose valstybės narės jurisdikcijai priklausančiuose orlaiviuose ar laivuose;
 c) visiems Sąjungos teritorijoje arba už jos ribų esantiems asmenims, kurie yra
 valstybės narės piliečiai;
 d) visiems pagal valstybės narės teisę įsteigtiems arba įkurtiems juridiniams
 asmenims, subjektams arba įstaigoms;
 e) visiems Sąjungoje visą verslą arba jo dalį vykdantiems juridiniams asmenims,
 subjektams arba įstaigoms.“
 (4) I priedo tekstas pakeičiamas šio reglamento priede pateiktu tekstu.“
 2 straipsnis
 Šis reglamentas įsigalioja [2010 m. spalio ... d.]
 Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
 Priimta [...]
 Tarybos vardu
 Pirmininkas
 LT 5 LT
 ---pagebreak--- PRIEDAS
 „I PRIEDAS
 3 ir 4a straipsniuose nurodytos įrangos, kuri gali būti naudojama vidaus represijoms,
 sąrašas
 1. Toliau išvardyti šaunamieji ginklai, šaudmenys ir susiję priedai:
 1.1 šaunamieji ginklai, nekontroliuojami pagal ES bendrojo karinės įrangos sąrašo
 ML 1 ir ML 2 punktus5;
 1.2 1.1 punkte išvardytiems šaunamiesiems ginklams specialiai sukurti šaudmenys
 ir specialiai sukurti jų komponentai;
 1.3 taikikliai, nekontroliuojami pagal ES bendrąjį karinės įrangos sąrašą.
 2. Bombos ir granatos, nekontroliuojamos pagal ES bendrąjį karinės įrangos sąrašą.
 3. Toliau išvardytos transporto priemonės:
 3.1 specialiai riaušėms malšinti sukurtos ar pritaikytos transporto priemonės su
 įmontuota vandens patranka;
 3.2 transporto priemonės, specialiai sukurtos ar pritaikytos elektros srove atremti
 užpuolimus;
 3.3 transporto priemonės, specialiai sukurtos ar pritaikytos užtvaroms šalinti,
 įskaitant statybos įrangą su balistine apsauga;
 3.4 transporto priemonės, specialiai sukurtos kaliniams ir (arba) sulaikytiesiems
 vežti ar pervežti;
 3.5 transporto priemonės, specialiai sukurtos mobiliosioms kliūtims dislokuoti;
 3.6 3.1–3.5 punktuose nurodytų transporto priemonių komponentai, specialiai
 sukurti riaušėms malšinti.
 1 pastaba. Šis punktas netaikomas transporto priemonėms, specialiai
 sukurtoms gaisrams gesinti.
 2 pastaba. 3.5 punkte vartojamas terminas „transporto priemonės“ apima
 priekabas.
 4. Toliau išvardytos sprogstamosios medžiagos ir susijusi įranga:
 4.1 įranga bei prietaisai, specialiai sukurti sprogimui sukelti elektrinėmis ir
 neelektrinėmis priemonėmis, įskaitant uždegimo įtaisus, detonatorius,
 uždegiklius, stiprintuvus ir detonavimo virvę, bei specialiai sukurti jų
 komponentai, išskyrus įrangą bei prietaisus, specialiai sukurtus konkrečiai
 5
 OL L 88, 2007 3 29, p. 58.
 LT 6 LT
 ---pagebreak--- komercinei paskirčiai – naudojant sprogstamąsias medžiagas įjungti kitą įrangą
 ar prietaisus, kurie neskirti sprogdinti (pvz., automobilio oro pagalvės
 pripūtimo įrenginiai ar gaisro gesintuvų jungiklių elektros viršįtampio
 iškrovikliai), arba palaikyti jų veikimą;
 4.2 linijiniai sprogstamieji užtaisai, nekontroliuojami pagal ES bendrąjį karinės
 įrangos sąrašą.
 4.3 toliau išvardytos kitos sprogstamosios medžiagos, nekontroliuojamos pagal ES
 bendrąjį karinės įrangos sąrašą, ir susijusios medžiagos:
 a. amatolas;
 b. nitroceliuliozė (su daugiau kaip 12,5 % azoto);
 c. nitroglikolis;
 d. pentaeritritolio tetranitratas (PETN);
 e. pikrilo chloridas;
 f. 2,4,6-trinitrotoluenas (TNT).
 5. Toliau išvardyta apsauginė įranga, nekontroliuojama pagal ES bendrojo karinės
 įrangos sąrašo ML 13 punktą:
 5.1 neperšaunama ir (arba) neperduriama šarvuotė;
 5.2 neperšaunami ir (arba) nuo skeveldrų apsaugantys šalmai, apsauginiai šalmai ir
 skydai gintis nuo riaušininkų bei neperšaunami skydai.
 Pastaba. Šis punktas netaikomas:
 - specialiai sporto veiklai sukurtai įrangai;
 - darbo saugos reikalavimams atitikti specialiai sukurtai įrangai.
 6. Mokytis šaudyti iš šaunamųjų ginklų skirti simuliatoriai, nekontroliuojami pagal ES
 bendrojo karinės įrangos sąrašo ML 14 punktą, ir specialiai jiems sukurta programinė
 įranga.
 7. Naktinio matymo ir terminio vaizdo įranga bei vaizdo skaisčio stiprintuvai, išskyrus
 kontroliuojamus pagal ES bendrąjį karinės įrangos sąrašą.
 8. Spygliuotoji viela.
 9. Kariniai peiliai, kovos peiliai ir durtuvai, kurių ašmenys ilgesni kaip 10 cm.
 10. Specialiai sukurta šiame sąraše nurodytų gaminių gamybos įranga.
 11. Šiame sąraše nurodytų gaminių kūrimui, gamybai ar naudojimui skirtos specialios
 technologijos.“
 LT 7 LT


type: other

text:
A Constitucionalidade do Projeto de lei No 3020/10 - Vinicius Rosa Da Silva - JurisWay
 A Constitucionalidade do Projeto de lei No 3020/10
 Academico da Universidade Candido Mendes de Niterói, Associado do ABJA - Associação Brasileira de Jovens Advogados, Colunista do site conteúdo juridico e colaborador dos sites jus navigandi e club jus.
 A Cobrança de ICMS nas Contas Relacionadas ao Consumo de Energia Elétrica
 A Censura no Humor Brasileiro
 HÁ ALGO DE PODRE COM O VELHO CHICO?
 Ninguém é Deus num Estado em que prevalece os direitos humanos, principalmente os agentes políticos.
 Uma breve análise sobre Montesquieu
 O PROCESSO NO ORDENAMENTO JURÍDICO BRASILEIRO E A IMPORTÂNCIA DOS PRINCÍPIOS CONSTITUCIONAIS
 A JUDICIALIZAÇÃO DA POLÍTICA VIABILIZANDO O JUDICIÁRIO REPRESENTATIVO
 INADMISSIBILIDADE DO TOQUE DE RECOLHER PARA JOVENS
 Recepção pela Constituição Federal do artigo 384 da CLT
 O temporizador de contagem regressiva nos sinais de transito.
 Texto enviado ao JurisWay em 22/09/2010.
 Última edição/atualização em 26/09/2010.
 Com o fito de diminuir as multas de transito no Estado do Rio de Janeiro, o Deputado Luiz Paulo foi o autor do projeto de lei no 3020/10, publicado no dia 26/04/2010, que visa tão somente proibir a aplicação de multas de transito descabidas.
 De acordo com esse projeto, os equipamentos que fotografam o avanço nos sinais de transito, conhecidos como pardais, só poderão ser instalados em locais cujos sinais de transito tenham o temporizador de contagem regressiva.
 A justificativa enunciada no tal projeto baseia-se no objetivo de garantir aos motoristas a transparência na aplicação das multas e a redução de acidentes, tendo em vista que com o contador regressivo os motoristas ficaram mais atentos ao tempo de fechamento e abertura do sinal de transito.
 O equipamento de contagem funciona da seguinte forma: acoplado nos sinais e funcionando como uma espécie de relógio digital, o equipamento exibe uma contagem regressiva que determina o momento em que os aparelhos ficam abertos ou fechados.
 Em seu artigo 1o o projeto de lei estabelece que ,
 Art.1o- Ficam as empresas responsáveis pela instalação de equipamentos destinados a multar eletronicamente por avanço de sinal, proibidas em todo território do Estado do Rio de Janeiro, de instalarem os mesmos em sinais de trânsito que não possuam temporizadores digitais.
 Além disso o projeto prevê ainda tempo para instalação ou adaptação dos semáforos, bem como multa em caso de descumprimento do disposto no projeto de lei.
 Art. 2o - No caso de equipamentos já instalados, as empresas terão 60 dias para adaptação ou retiradas dos mesmos.
 Art. 3o - Em caso de descumprimento do disposto nesta lei, a empresa ficará sujeita a pena de multa que varia entre 1.000,00 (mil) e 10.000,00 (Dez mil) UFIR e a cada reincidência será cobrado o dobro do valor aplicado.
 Parágrafo único – A multa a que se refere o “caput” deste artigo será cobrada na forma da lei.
 Apesar do projeto ser bastante embasado na realidade sofrida pela população, a Procuradoria do Município do Estado do Rio de Janeiro prepara medida judicial em face da lei estadual, já que as leis de trânsito são consideradas de competência do governo federal.
 A legislação de trânsito nacional, que começou a se consolidar com o 1o Código Nacional de Trânsito, em 1941, previa, inclusive, no artigo 2o do CNT de 1966 (Lei no 5.108/66), a possibilidade de leis estaduais complementares, nos seguintes termos: "Os Estados poderão adotar normas pertinentes às peculiaridades locais, complementares ou supletivas da lei federal".
 Em 1988, houve a promulgação da Constituição federal, que em seu artigo 22, inciso XI, tratou-se então de prescrever a competência privativa da União para legislar sobre trânsito e transportes. A partir daí, o artigo 2o do CNT de 1966 passou a ser inválido, não tendo sido recepcionado pela Constituição vigente.
 Desta feita, de 1998 pra cá, somente o Poder Legislativo da União, representado pelo Congresso Nacional (sistema bicameral que engloba o Senado e a Câmara dos Deputados) tem a legítima competência para legislar sobre trânsito.
 Entretanto cabe ressaltar que a competência privativa, não pode ser interpretada como exclusiva, pois, quando a lei determina a exclusividade de atribuição para um órgão, há um impedimento para sua delegação; porém o artigo 22 da CF, nos informa que,
 Todavia o Congresso Nacional pode transferir a sua responsabilidade no tocante as leis de transito, o que está expressamente previsto no parágrafo único do supra citado artigo:
 "Lei complementar poderá autorizar os Estados a legislar sobre questões específicas das matérias relacionadas neste artigo".
 Isto posto podemos observar então que há uma grande probabilidade deste projeto tornar,-se uma lei, que com certeza será admirada por todos, que prezam por uma segurança maior dentro do trânsito brasileiro, e uma transparência maior na aplicação das infrações, diminuindo assim a incidência do que alguns chamam de “Golpe do Sinal Amarelo” ou “Industria de Multa”.
 2 - Entretanto, de acordo com a lei 9.610/98, art. 46, não constitui ofensa aos direitos autorais a citação de passagens da obra para fins de estudo, crítica ou polêmica, na medida justificada para o fim a atingir, indicando-se o nome do autor (Vinicius Rosa Da Silva) e a fonte www.jurisway.org.br.


text:
Rugadh Samuel de Champlain (ar a dtugtar "athair na Fraince Nua" c.1580-1635) i dteaghlach Protastúnach timpeall na bliana 1580 agus bhí cónaí air i mbaile Brouage, calafort ar chósta thiar na Fraince. Rinne sé turas trí Cheanada sular éag sé i Québec sa bhliain 1635. Mairnéalach agus loingseoir den scoth a bhí ann agus ba é a bhunaigh Cathair Québec. Thaiscéal sé an Loch Champlain agus chuir sé a ainm féin uirthi. Chuir sé tús leis an trádáil idir an Fhrainc agus Meiriceá Thuaidh, go háirithe an trádáil fionnaidh.
 Tagairtí
 Taiscéalaithe Francacha
 Ceanada
 Daoine a rugadh i 1580
 Básanna i 1635


type: caselaw

text:
 26.1.2015
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 26/33
 Определение на Общия съд от 10 ноември 2014 г. — DelSolar (Wujiang)/Комисия
 (Дело T-320/13) (1)
 ((Дъмпинг - Внос на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китай - Временно антидъмпингово мито - Липса на основание за произнасяне))
 (2015/C 026/41)
 Език на производството: английски
 Страни
 Жалбоподател: DelSolar (Wujiang) Ltd (Wujiang City, Китай) (представители: първоначално L. Catrain González, адвокат, E. Wright и H. Zhu, barristers, впоследствие L. Catrain González и E. Wright)
 Ответник: Европейска комисия (представители: L. Flynn и T. Maxian Rusche)
 Предмет
 Жалба за отмяна на Регламент (ЕС) No 513/2013 на Комисията от 4 юни 2013 година за налагане на временно антидъмпингово мито върху вноса на кристални силициеви фотоволтаични модули и ключови компоненти (т.е. елементи и полупроводникови пластини) с произход или изпратени от Китайската народна република и за изменение на Регламент (ЕС) No 182/2013 за въвеждане на регистрационен режим за вноса на тези стоки с произход или изпратени от Китайската народна република (ОВ L 152, стр. 5) в частта, която се прилага за жалбоподателя.
 Диспозитив
 1)
 Основанието за постановяване на съдебно решение по същество по жалбата е отпаднало.
 2)
 Всяка от страните понася направените от нея съдебни разноски.
 (1) ОВ C 215, 27.7.2013 г.


text:
Appell ippreżentat fid-29 ta’ Frar 2020 minn Vanda Pharmaceuticals Ltd mis-sentenza mogħtija mill-Qorti Ġenerali (Is-Sitt Awla) fid-19 ta’ Diċembru 2019 fil-Kawża T-211/18, Vanda Pharmaceuticals vs Il-Kummissjoni
 (Kawża C-115/20 P)
 Appellanti: Vanda Pharmaceuticals Ltd (rappreżentanti: M. Meulenbelt, S. De Knop,B. Natens, advocaten, C. Muttin, avocate)
 L-appellanti ssostni li l-Qorti tal-Ġustizzja għandha:
 tannulla s-sentenza tal-Qorti Ġenerali fil-Kawża T-211/18;
 tilqa’ r-rikors fl-ewwel istanza u tannulla d-Deċiżjoni ta’ Implimentazzjoni tal-Kummissjoni “C(2018) 252 final” li tirrifjuta li tagħti awtorizzazzjoni ta’ tqegħid fis-suq konformement mar-Regolament (KE) Nru 726/2004 1 għall-prodott mediċinali għal użu mill-bniedem Fanaptum – iloperidone;
 tikkundanna lill-appellata għall-ispejjeż tal-appellanti, u għall-ispejjeż rispettivi tagħha, kemm għall-ewwel istanza kif ukoll għall-appell;
 Sussidjarjament, l-appellanti titlob li l-Qorti tal-Ġustizzja jogħġobha:
 tirrinvija l-kawża lura lill-Qorti Ġenerali sabiex din tagħti deċiżjoni;
 tirriżerva l-ispejjeż tal-ewwel istanza u tal-appell għal deċiżjoni finali mill-Qorti Ġenerali;
 L-ewwel aggravju: Il-Qorti Ġenerali wettqet interpretazzjoni u applikazzjoni żbaljata tal-prassi ta’ stħarriġ ġudizzjarju kif ukoll żnaturament tal-provi.
 It-tieni aggravju: Il-Qorti Ġenerali wettqet interpretazzjoni u applikazzjoni żbaljata tan-Nota ta’ Gwida CHMP/ICH/2/04 dwar l-Evalwazzjoni Klinika ta’ Estensjoni tal-Intervall u ta’ Potenzjal Proaritmiku QT/QTc 2 għal Aġenti Mhux Antiaritmiċi (“Gwida QT”).
 It-tielet aggravju: Il-Qorti Ġenerali ma evalwatx kompletament it-tieni lment tal-appellanti.
 Ir-raba’ aggravju: Il-Qorti Ġenerali żnaturat il-provi u wettqet applikazzjoni żbaljata tal-prinċipju ta’ trattament ugwali.
 Il-ħames aggravju: Il-Qorti Ġenerali wettqet interpretazzjoni żbaljata tal-Artikolu 5(1), (2) u (3) tat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u tal-Artikoli 12 u 81(2) tar-Regolament Nru 726/2004.
 1 -Regolament (KE) Nru 726/2004 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tal-31 ta’ Marzu 2004 li jistabbilixxi proċeduri tal-Unjoni għall-awtorizzazzjoni u s-sorveljanza ta’ prodotti mediċinali għall-użu mill-bniedem u veterinarju u li jistabbilixxi l-Aġenzija Ewropea għall-Mediċini (ĠU Edizzjoni Speċjali bil-Malti, Kapitolu 13, Vol. 34, p. 229 u r-rettifika fil-ĠU 2012, L 201, p. 138).


text:
 11/Sv. 73
 HR
 Službeni list Europske unije
 72
 22000A0111(02)
 L 006/40
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 SPORAZUM
 o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji između Europske zajednice i Vlade Narodne Republike Kine
 EUROPSKA ZAJEDNICA, dalje u tekstu „Zajednica”,
 s jedne strane, i
 VLADA NARODNE REPUBLIKE KINE,
 s druge strane,
 dalje u tekstu „stranke”
 UZIMAJUĆI U OBZIR Sporazum iz 1985. o trgovinskoj i gospodarskoj suradnji između Europske ekonomske zajednice i Narodne Republike Kine;
 UZIMAJUĆI U OBZIR važnost znanosti i tehnologije za njihov gospodarski i društveni razvoj;
 UZIMAJUĆI U OBZIR znanstvenu i tehnološku suradnju koja je u tijeku između Zajednice i Kine;
 UZIMAJUĆI U OBZIR da Zajednica i Kina trenutačno provode aktivnosti istraživanja i razvoja, uključujući demonstracijske aktivnosti u nizu područja od zajedničkog interesa te da će sudjelovanje u aktivnostima istraživanja i razvoja na temelju reciprociteta osigurati obostranu korist;
 ŽELEĆI uspostaviti formalnu osnovu za suradnju u znanstvenom i tehnološkom istraživanju s ciljem proširivanja i jačanja aktivnosti suradnje u područjima od zajedničkog interesa i poticanja primjene rezultata takve suradnje na gospodarsku i socijalnu korist obiju stranaka;
 SMATRAJUĆI da je ovaj Sporazum o znanstvenoj i tehnološkoj suradnji u okviru konteksta globalne suradnje između Kine i Zajednice,
 SPORAZUMJELE SU SE:
 Članak 1.
 Svrha
 1. Stranke potiču, razvijaju i olakšavaju aktivnosti suradnje između Zajednice i Kine u područjima od zajedničkog interesa u kojima se provode aktivnosti istraživanja i razvoja u znanosti i tehnologiji.
 Članak 2.
 Definicije
 Za potrebe ovog Sporazuma:
 (a)
 „aktivnost suradnje” znači svaka aktivnost koju stranke poduzimaju ili podržavaju u skladu s ovim Sporazumom i koja uključuje zajedničko istraživanje;
 (b)
 „informacije” znači znanstveni ili tehnički podaci, rezultati ili metode istraživanja i razvoja koji proizlaze iz zajedničkog istraživanja i svi drugi podaci koje sudionici aktivnosti suradnje smatraju potrebnima; uključujući, prema potrebi i same stranke;
 (c)
 „intelektualno vlasništvo” ima značenje određeno u članku 2. Konvencije o osnivanju Svjetske organizacije za intelektualno vlasništvo, potpisane u Stockholmu 14. srpnja 1967.;
 (d)
 „zajedničko istraživanje” znači istraživanje, tehnološki razvoj ili demonstracija koji su sa ili bez financijske potpore provele jedna ili obje stranke i koji uključuju zajedničku suradnju sudionika iz Zajednice i iz Kine, a stranke ili njihove znanstvene i tehnološke organizacije i agencije koje provode programe znanstvenog istraživanja pisanim putem su ih odredili kao zajedničko istraživanje. U slučaju da se radi o financiranju samo jedne stranke određivanje će provesti samo ta stranka i sudionik u tom projektu;
 (e)
 „sudionik” ili „istraživački subjekti” znači fizička ili pravna osoba, istraživački institut ili bilo koji drugi pravni subjekt ili trgovačko društvo osnovano u Zajednici ili u Kini uključeno u aktivnosti suradnje uključujući i same stranke.
 Članak 3.
 Načela
 Aktivnosti suradnje provode se na temelju sljedećih načela:
 (a)
 obostrane koristi temeljene na sveukupnoj ravnoteži prednosti;
 (b)
 recipročnom pristupu aktivnostima istraživanja i tehnološkog razvoja koje su poduzele stranke;
 (c)
 pravovremene razmjene informacija koje mogu utjecati na aktivnosti suradnje;
 (d)
 odgovarajuće zaštite prava intelektualnog vlasništva.
 Članak 4.
 Područja aktivnosti suradnje
 Suradnja na temelju ovog Sporazuma može obuhvaćati sve aktivnosti istraživanja, tehnološkog razvoja i demonstracije, dalje u tekstu „RTD”, uključene u prvoj aktivnosti okvirnog programa na temelju članka 130.g Ugovora o osnivanju Europske zajednice i sve slične aktivnosti RTD-a u odgovarajućim znanstvenim i tehnološkim područjima u Kini.
 Ovaj Sporazum ne utječe na sudjelovanje Kine kao zemlje u razvoju u aktivnostima Zajednice u području istraživanja i razvoja.
 Članak 5.
 Oblici aktivnosti suradnje
 (a)
 U skladu s njihovim primjenjivim zakonima, propisima i politikama, stranke u najvećoj mogućoj mjeri potiču uključivanje sudionika u aktivnosti suradnje na temelju ovog Sporazuma s ciljem osiguravanja usporedivih mogućnosti za sudjelovanje u njihovom aktivnostima znanstvenog i tehnološkog istraživanja i razvoja.
 (b)
 Aktivnosti suradnje mogu biti u sljedećim oblicima:
 —
 sudjelovanje kineskih istraživačkih tijela na projektima RTD-a u sklopu prve aktivnosti okvirnog programa i recipročna suradnja istraživačkih tijela osnovana u Zajednici na kineskim projektima u sličnim sektorima RTD-a. Takvo sudjelovanje podliježe pravilima i postupcima primjenjivima na stranke.
 —
 udruživanje projekata RTD-a koji su već provedeni u skladu s postupcima primjenjivima na programe RTD-a svake stranke,
 —
 posjete i razmjene znanstvenika i tehničkih stručnjaka,
 —
 zajednička organizacija znanstvenih seminara, konferencija, simpozija i radionica kao i sudjelovanje stručnjaka na tim aktivnostima,
 —
 usklađene aktivnosti,
 —
 razmjene i dijeljenje znanstvene opreme i materijala,
 —
 razmjena informacija o praksi, zakonima, propisima i programima u vezi sa suradnjom u okviru ovog Sporazuma,
 —
 svaki drugi način koji preporuči Upravljački odbor i za koji se smatra da je u skladu s politikama i postupcima primjenjivim na stranke.
 Zajednički projekti RTD-a provode se kada sudionici razviju plan tehnološkog upravljanja kako je navedeno u Prilogu ovom Sporazumu.
 Članak 6.
 Koordinacija i pojednostavljenje aktivnosti suradnje
 (a)
 Koordinaciju i pojednostavljenje aktivnosti suradnje na temelju ovog Sporazuma u ime Kine provodi Ministarstvo znanosti i tehnologije, a u ime Zajednice službe Komisije Europske zajednice postupajući kao izvršni zastupnici.
 (b)
 Izvršni zastupnici uspostavljaju Upravljački odbor za suradnju u području RTD-a, dalje u tekstu „Upravljački odbor” za upravljanje ovim Sporazumom; taj se Odbor sastoji od jednakog broja službenih predstavnika svake stranke; Odbor donosi svoj poslovnik.
 (c)
 Funkcije Upravljačkog odbora obuhvaćaju:
 1.
 promicanje i nadzor raznih aktivnosti suradnje kako je navedeno u članku 4. kao i one koje bi bile provedene u okviru suradnje za razvoj u području RTD-a;
 2.
 navod za sljedeću godinu, u skladu s člankom 5. točkom (b), prvom alinejom, od mogućih sektora za suradnju u području RTD-a onih prioritetnih sektora ili podsektora od obostranog interesa u kojima se traži suradnja;
 3.
 prijedlog, u skladu s člankom 5. točkom (b), drugom alinejom, znanstvenicima obiju stranaka objedinjavanja njihovih projekata što bi bilo od obostranog interesa i komplementarno;
 4.
 davanje preporuka u skladu s člankom 5. točkom (b), sedmom alinejom;
 5.
 savjetovanje stranaka o načinima jačanja i poboljšavanja suradnje u skladu s načelima utvrđenim u ovom Sporazumu;
 6.
 preispitivanje učinkovitog funkcioniranja i provedbe ovog Sporazuma;
 7.
 podnošenje strankama godišnjeg izvješća o statusu, postignutoj razini i učinkovitosti suradnje poduzete na temelju ovog Sporazuma. To izvješće dostavlja se Zajedničkom odboru uspostavljenom na temelju Sporazuma iz 1985. o trgovinskoj i gospodarskoj suradnji između Europske ekonomske zajednice i Narodne Republike Kine.
 (d)
 Upravljački odbor se u pravilu sastaje jednom godišnje, po mogućnosti prije sastanka Zajedničkog odbora uspostavljenog na temelju Sporazuma iz 1985. o trgovinskoj i gospodarskoj suradnji između Europske ekonomske zajednice i Narodne Republike Kine, te prema zajednički usuglašenom rasporedu; sastanci se trebaju održavati naizmjenično u Zajednici i Kini. Izvanredni sastanci mogu se organizirati na zahtjev jedne od stranaka.
 (e)
 Troškove Upravljačkog odbora ili u njegovo ime snosi stranka kojoj članovi pripadaju. Troškove, osim onih za putovanje i smještaj koji su izravno povezani sa sastancima Upravljačkog odbora, snosi stranka domaćin.
 Članak 7.
 Financiranje
 (a)
 Aktivnosti suradnje podliježu raspoloživosti dodijeljenih sredstava i primjenjivim zakonima i propisima, politikama i programima stranaka. Troškovi sudionika u aktivnostima suradnje neće rezultirati prijenosom sredstava s jedne stranke na drugu.
 (b)
 Kad je u okviru posebnih aktivnosti suradnje jedne stranke osigurana financijska potpora sudionicima druge stranke, takva bespovratna sredstva, financijski ili drugi doprinosi od jedne stranke sudionicima druge stranke koji služe kao potpora tim aktivnostima, oslobađaju se od poreza i carina u skladu sa zakonima i propisima primjenjivima na području svake stranke.
 Članak 8.
 Ulaz osoblja i uvoz opreme
 Svaka stranka poduzima sve razumne korake i ulaže napore, u okviru zakona i propisa primjenjivih na području svake stranka kako bi na svojem području olakšala ulaz, boravak i izlaz za osobe, te uvoz i izvoz materijala, podataka i opreme uključenih ili korištenih u aktivnostima suradnje koje su stranke utvrdile na temelju odredaba ovog Sporazuma.
 Članak 9.
 Širenje i korištenje informacija
 Istraživačka tijela osnovana u Kini uključena u projekte RTD-a u Zajednici prate, kada se radi o vlasništvu, širenju i korištenju informacija, a vezano uz intelektualno vlasništvo koje proizlazi iz tog uključenja, propise širenja rezultata istraživanja koji su proizašli iz posebnih programa RTD-a Zajednice kao i odredbe Priloga ovom Sporazumu.
 Istraživačka tijela osnovana u Zajednici uključena u projekte RTD-a u Kini imaju, kada se radi o vlasništvu, širenju i korištenju informacija, a vezano uz intelektualno vlasništvo koje proizlazi iz tog uključenja, ista prava i iste obveze kao i kineska istraživačka tijela i podliježu odredbama Priloga ovom Sporazumu.
 Prilog o pravima intelektualnog vlasništva čini sastavni dio ovog Sporazuma.
 Članak 10.
 Geografsko područje primjene
 Ovaj Sporazum primjenjuje se s jedne strane na područjima u kojima se primjenjuje Ugovor o osnivanju Europske zajednice i pod uvjetima utvrđenim u tom Ugovoru, a s druge strane na državnom području Narodne Republike Kine. To ne sprečava provođenje aktivnosti suradnje na otvorenom moru, u svemiru ili na području trećih zemalja u skladu s međunarodnim pravom.
 Članak 11.
 Stupanje na snagu, prestanak važenja i rješavanje spora
 (a)
 Ovaj Sporazum stupa na snagu na dan kada se stranke međusobno obavijeste u pisanom obliku o završetku unutarnjih postupaka potrebnih za njegovo stupanje na snagu.
 (b)
 Ovaj Sporazum sklapa se na početno razdoblje od pet godina i može se produžiti dogovorom između stranaka (tiho produljenje) nakon evaluacije tijekom pretposljednje godine svakog sljedećeg razdoblja.
 (c)
 Ovaj Sporazum stranke mogu sporazumno izmijeniti. Izmjene stupaju na snagu na dan kada se stranke međusobno obavijeste u pisanom obliku o završetku unutarnjih postupaka potrebnih za izmjenu ovog Sporazuma.
 (d)
 Ovaj Sporazum u bilo kojem trenutku može otkazati svaka stranka uz prethodnu pisanu obavijest uz šestomjesečni otkazni rok. Istek ili prestanak važenja ovog Sporazuma ne utječe na valjanost ili trajanje aranžmana dogovorenih na temelju ovog Sporazuma ili posebna prava i obveze u skladu s Prilogom.
 (e)
 Sva pitanja ili sporovi povezani s tumačenjem ili provedbom ovog Sporazuma rješavaju se sporazumno između stranaka.
 U potvrdu toga niže potpisani propisno ovlašteni za to potpisali su ovaj Sporazum
 Sastavljeno u Bruxellesu 22. prosinca 1998. u po dva primjerka na danskom, engleskom, finskom, francuskom, grčkom, nizozemskom, njemačkom, portugalskom, španjolskom, švedskom, talijanskom i kineskom jeziku, pri čemu je svaki jednako vjerodostojan.
 Za Vijeće Europske unije
 Za Vladu Narodne Republike Kine
 PRILOG
 PRAVA INTELEKTUALNOG VLASNIŠTVA
 Prava intelektualnog vlasništva stvorena ili stavljena na raspolaganje na temelju ovog Sporazuma raspodjeljuju se kako je predviđeno u ovom Prilogu.
 I. Primjena
 Ovaj Prilog primjenjuje se na zajedničko istraživanje poduzeto na temelju Sporazuma, osim ako su se stranke dogovorile drukčije.
 II. Vlasništvo, dodjela i ostvarivanje prava
 1.
 Za potrebe ovog Sporazuma, „intelektualno vlasništvo” definirano je u članku 2. točki (c) Sporazuma.
 2.
 Ovim se Prilogom uređuje raspodjela prava i interesa stranaka i njihovih sudionika. Svaka stranka i njezini sudionici osiguravaju da druga stranka i njezini sudionici mogu ostvariti prava intelektualnog vlasništva koja su im raspodijeljena u skladu s ovim Prilogom. Ovaj Prilog ni na koji način ne mijenja niti dovodi u pitanje raspodjelu prava, interesa i naknada između stranke i njezinih državljana ili sudionika, što će se utvrditi zakonima i praksom primjenjivima na stranke.
 3.
 Stranke će slijediti te putem ugovora predvidjeti sljedeća načela:
 (a)
 učinkovitu zaštitu intelektualnog vlasništva. Stranke osiguravaju da one i/ili njihovi sudionici obavješćuju jedni druge u razumnom vremenskom roku o stvaranju svakog intelektualnog vlasništva na temelju Sporazuma, o provedbi aranžmana i pravodobno traže zaštitu za takvo intelektualno vlasništvo;
 (b)
 učinkovito iskorištavanje rezultata, uzimajući u obzir doprinose stranaka i njihovih sudionika;
 (c)
 nediskriminirajući tretman sudionika druge stranke u usporedbi s tretmanom vlastitih sudionika;
 (d)
 zaštita poslovno-povjerljivih informacija
 4.
 Sudionici zajednički razvijaju plan tehnološkog upravljanja (PTU) s obzirom na vlasništvo i korištenje, uključujući objavu informacija i intelektualno vlasništvo koje se treba stvoriti tijekom zajedničkog istraživanja. PTU odobrava odgovorna agencija za financiranje ili služba stranke uključena u financiranje istraživanja prije sklapanja posebnih ugovora o istraživanju i razvoju kojima su priloženi. PTU se razvija u okviru pravila i propisa na snazi u svakoj stranci uzimajući u obzir ciljeve zajedničkog istraživanja, odgovarajuće financijske ili druge doprinose stranaka i sudionika, prednosti i nedostatke licenciranja prema geografskom području ili za područja korištenja, prijenos podataka, robe i usluga čiji je izvoz kontroliran, zahtjeve koje nameću zakoni na snazi i druge čimbenike koje sudionici smatraju bitnima. Prava i obveze u vezi s istraživanjem koje su proveli gostujući znanstvenici (tj. znanstvenici koji ne dolaze iz stranke ili sudionika) u vezi s intelektualnim vlasništvom također će biti obuhvaćeni u zajedničkom PTU-u.
 PTU je poseban sporazum koji treba sklopiti između sudionika o provedbi zajedničkog istraživanja i odnosnih prava i obveza sudionika.
 U pogledu intelektualnog vlasništva PTU u pravilu obuhvaća, između ostalog, vlasništvo, zaštitu, korisnička prava u svrhu istraživanja i razvoja, iskorištavanje i diseminaciju, uključujući dogovore za zajedničku objavu, prava i obveze gostujućih znanstvenika i postupke rješavanja sporova. PTU može također obuhvatiti glavne i popratne informacije, licenciranje i očekivane rezultate istraživanja.
 5.
 Informacije i intelektualno vlasništvo stvoreni tijekom zajedničkog istraživanja koji nisu obuhvaćeni u PTU-u raspodijelit će se uz odobrenje obiju strana, u skladu s načelima određenim u PTU-u. U slučaju neslaganja, takve informacije ili intelektualno vlasništvo bit će u zajedničkom posjedu svih sudionika uključenih u zajedničko istraživanje iz kojeg su rezultirale informacije ili intelektualno vlasništvo. Svaki sudionik na kojeg se primjenjuje ova odredba imat će pravo korištenja tih informacija ili intelektualnog vlasništva za vlastitu komercijalnu uporabu bez zemljopisnog ograničenja.
 6.
 Svaka stranka osigurat će da druga stranka i njezini sudionici imaju prava intelektualnog vlasništva koja su im raspodijeljena u skladu s tim načelima.
 7.
 Uzimajući u obzir uvjet tržišnog natjecanja u područjima obuhvaćenim Sporazumom, svaka će stranka nastojati osigurati prava stečena u skladu sa Sporazumom, a dogovori na temelju Sporazuma provode se tako da potiču, posebno: i. diseminaciju i korištenje stvorenih informacija, otkrivenih ili drukčije stavljenih na raspolaganje, na temelju Sporazuma; i ii. usvajanje i provedbu međunarodnih standarda.
 8.
 Prestanak važenja ili istek Sporazuma neće utjecati na prava i obveze iz ovog Priloga.
 III. Djela zaštićena autorskim pravom i znanstvena pisana djela
 Autorsko pravo čiji su nositelj stranke ili njihovi sudionici tretirat će se u skladu s Bernskom konvencijom (Pariški akt iz 1971.). Zaštita autorskim pravom protezat će se na izraze, a ne na ideje, postupke, metode aktivnosti ili matematičke koncepte kao takve. Ograničenja ili iznimke od isključivih prava ograničuju se na određene posebne slučajeve koji nisu u sukobu s uobičajenim iskorištavanjem rada i razumno ne dovode u pitanje zakonite interese nositelja prava.
 Ne dovodeći u pitanje odjeljak II. i osim ako je drukčije dogovoreno u PTU-u, rezultate istraživanja zajednički objavljuju stranke ili sudionici tog zajedničkog istraživanja. Pridržavajući se gore navedenog općeg pravila, primjenjuju se sljedeći postupci:
 1.
 U slučaju da stranka ili javna tijela te stranke objave znanstvene i tehničke časopise, članke, izvješća, knjige, uključujući video snimke i softver koji proizlaze iz zajedničkog istraživanja u skladu sa Sporazumom, druga stranka će biti ovlaštena na neisključivu, neopozivu, licenciju bez naknade za područje cijelog svijeta za prevođenje, reprodukciju, prilagodbu, prenošenje i javnu distribuciju takvih djela.
 2.
 Stranke će osigurati da se znanstvena pisana djela koja proizlaze iz zajedničkog istraživanja u skladu sa Sporazumom i koja su objavili neovisni izdavači diseminiraju što je više moguće.
 3.
 Svi primjerci djela zaštićenih autorskim pravom koje treba javno distribuirati i pripremiti na temelju ove odredbe navode ime (imena) autora osim ako autor izričito odbija biti imenovan. Na njima se također jasno vidljivo navodi priznanje suradničke potpore stranaka.
 IV. Izumi, otkrića i ostala znanstvena i tehnološka postignuća
 Izumi, otkrića i ostala znanstvena i tehnološka postignuća stvorena u sklopu aktivnosti suradnje između samih stranaka bit će u vlasništvu stranaka osim ako se stranke dogovore drukčije.
 V. Neobjavljene informacije
 A. Dokumentirane neobjavljene informacije
 1.
 Svaka stranka, njezine agencije ili njezini sudionici, prema potrebi, odredit će što je prije moguće i po mogućnosti u PTU-u informacije za koje žele da ostanu neobjavljene u odnosu na Sporazum, uzimajući u obzir između ostalog sljedeće kriterije:
 (a)
 tajnost informacija u smislu da nisu, kao tijelo ili u preciznom sastavu ili sklopu njihovih sastavnica općenito poznate među stručnjacima u predmetnim područjima ili im zakonskim sredstvima nisu lako dostupne;
 (b)
 sadašnju ili moguću komercijalnu vrijednost informacija s obzirom na njihovu tajnost;
 (c)
 prethodnu zaštitu informacija u smislu da ih je osoba koja je imala zakonitu kontrolu podvrgla koracima koji su u tim uvjetima bili razumni kako bi sačuvala njihovu tajnost.
 Stranke i njihovi sudionici mogu se u određenim slučajevima složiti da, osim ako se navodi drukčije, dijelovi ili sve stečene informacije, razmijenjene ili stvorene tijekom zajedničkog istraživanja u skladu sa Sporazumom ne budu objavljene.
 2.
 Svaka stranka osigurava da ona i njezini sudionici jasno odrede neobjavljene informacije na primjer odgovarajućim označivanjem ili legendom o ograničenjima. To se također primjenjuje na svaku reprodukciju spomenutih informacija, u cijelosti ili djelomično.
 Stranka koja prima neobjavljene informacije u skladu sa Sporazumom poštovat će njihovu privilegiranu prirodu. Ta će ograničenja prestati čim ih njihov vlasnik objavi javnosti.
 3.
 Neobjavljene informacije o kojima se obavješćuje u skladu sa Sporazumom, stranka primatelj može diseminirati osobama zaposlenim kod stranke primatelja i drugim odgovarajućim službama ili agencijama u stranci primatelju, ovlaštenima u posebne svrhe trenutačnog zajedničkog istraživanja, uz uvjet da je svaka neobjavljena informacija koja je tako diseminirana u skladu s dogovorom o povjerljivosti i da se odmah prepozna kao takva, kako je prethodno određeno.
 4.
 Uz prethodno pisano odobrenje stranke koja priopćava neobjavljene informacije, stranka primatelj može diseminirati te neobjavljene informacije šire nego što je dopušteno prema točki 3. Stranke sudjeluju u razvoju postupaka za molbu i dobivanje prethodnog pisanog odobrenja za takvu daljnju diseminaciju informacija, a svaka stranka daje odobrenje u mjeri u kojoj joj to dozvoljavaju njezine domaće politike, propisi i zakoni.
 B. Nedokumentirane neobjavljene informacije
 Nedokumentirane neobjavljene informacije ili druge povjerljive informacije proslijeđene na seminarima i drugim sastancima dogovorenim na temelju Sporazuma, ili informacije koje proizlaze iz zapošljavanja osoblja, korištenja prostorija ili zajedničkih projekta, stranke ili njihovi sudionici tretirat će u skladu s načelima određenim za dokumentirane informacije u Sporazumu, uz uvjet da je primatelju takvih neobjavljenih ili drugih povjerljivih ili privilegiranih informacija dano na znanje da su te informacije koje su mu priopćene u trenutku priopćavanja povjerljive naravi.
 C. Kontrola
 Svaka stranka nastoji osigurati da se neobjavljene informacije koje je primila na temelju Sporazuma kontroliraju kako je predviđeno Sporazumom. Ako jedna od stranka primijeti da neće moći ili je razumno vjerovati da neće moći poštovati odredbe o nediseminiranju informacija iz odjeljaka A i B, ona o tome odmah obavješćuje drugu stranku. Stranke će se zatim savjetovati kako bi odredile primjereno djelovanje.


text:
Proċedura ta’ ksur | Kummissjoni Ewropea
 Il-proċess tat-tfassil tal-liġijiet
 Proċedura ta’ ksur
 Skont it-trattati tal-UE, il-Kummissjoni tista’ tieħu azzjoni legali – proċedura ta’ ksur – kontra pajjiż tal-UE li jonqos milli jimplimenta l-liġi tal-UE. Il-Kummissjoni tista’ tressaq il-kwistjoni quddiem il-Qorti tal-Ġustizzja, li f’ċerti każi, tista' timponi pieni finanzjarji.
 Stadji ta’ proċedura ta’ ksur
 Proċedura formali
 Nuqqas ta’ konformità ma’ deċiżjoni tal-Qorti
 Pieni finanzjarji
 Pubblikazzjoni ta’ deċiżjonijiet ta’ ksur
 Il-Kummissjoni tidentifika ksur possibbli tal-liġi tal-UE abbażi tal-investigazzjonijiet tagħha stess jew wara lmenti minn ċittadini, negozji jew partijiet ikkonċernati oħra.
 Jekk il-pajjiż tal-UE kkonċernat jonqos milli jikkomunika miżuri li jittrasponu bis-sħiħ id-dispożizzjonijiet tad-direttivi, jew ma jirrettifikax il-ksur suspettat tal-liġi tal-UE, il-Kummissjoni tista’ tniedi proċedura ta’ ksur formali. Il-proċedura ssegwi għadd ta’ passi stabbiliti fit-trattati tal-UE, u kull pass jispiċċa b’deċiżjoni formali:
 Il-Kummissjoni tibgħat avviż ta' tqegħid formali fejn titlob aktar tagħrif lill-pajjiż ikkonċernat. Dan għandu jibgħat tweġiba dettaljata fi żmien speċifikat, is-soltu ta’ xahrejn.
 Jekk il-Kummissjoni tikkonkludi li l-pajjiż qed jonqos milli jwettaq l-obbligi tiegħu skont il-liġi tal-UE, tista’ tibgħat opinjoni motivata: talba formali biex il-pajjiż jikkonforma mal-liġi tal-UE. Din tispjega għaliex il-Kummissjoni tqis li l-pajjiż qed jikser il-liġi tal-UE. Titlob ukoll li l-pajjiż tal-UE jgħarraf lill-Kummissjoni bil-miżuri li ttieħdu, fi żmien speċifikat, is-soltu ta’ xahrejn.
 Jekk il-pajjiż tal-UE xorta ma jikkonformax, il-Kummissjoni tista’ tressaq il-każ quddiem il-Qorti tal-Ġustizzja. Il-parti l-kbira tal-każijiet jiġu solvuti qabel ma jitressqu quddiem il-Qorti.
 Jekk il-pajjiż tal-UE jonqos milli jikkomunika miżuri li jimplimentaw id-dispożizzjonijiet ta’ direttiva fil-ħin stipulat, il-Kummissjoni tista’ titlob lill-Qorti biex timponi pieni.
 Jekk il-Qorti ssib li pajjiż ikun kiser il-liġi tal-UE, l-awtoritajiet nazzjonali għandhom jieħdu azzjoni sabiex jikkonformaw mas-sentenza tal-Qorti.
 Jekk, minkejja s-sentenza tal-Qorti, il-pajjiż tal-UE xorta ma jirranġax is-sitwazzjoni, il-Kummissjoni tista’ tirreferi l-pajjiż lura lill-Qorti.
 Meta l-Kummissjoni tirreferi pajjiż tal-UE lill-Qorti għat-tieni darba, hija tipproponi lill-Qorti timponi pieni finanzjarji, li jistgħu jkunu jew somma f’daqqa u/jew ħlas kuljum.
 Dawn il-pieni għandhom jiġu kkalkulati billi jitqiesu:
 l-importanza tar-regoli li ġew miksura u l-impatt tal-ksur fuq interessi ġenerali u partikolari
 il-perjodu meta l-liġi tal-UE ma ġietx applikata
 il-kapaċità tal-pajjiż li jħallas, fejn jiġi żgurat li l-multi jkollhom effett dissważiv
 L-ammont propost mill-Kummissjoni jista' jiġi mibdul mill-Qorti fis-sentenza tagħha.
 Aġġornamenti annwali fid-dejta li tuża l-Kummissjoni biex tikkalkola l-pieni finanzjarji
 Informazzjoni dwar id-deċiżjonijiet tal-Kummissjoni dwar ksur tinsab onlajn. Tista’ tfittex din l-informazzjoni permezz tal-pajjiż tal-UE, tal-qasam ta’ politika jew tad-data.
 Il-Kummissjoni tippubblika wkoll rapport annwali li jirrevedi aspetti ewlenin tal-applikazzjoni tal-liġi tal-UE u l-preżentazzjoni ta’ każijiet ta’ ksur, skont il-qasam ta’ politika u skont il-pajjiż.
 Rapporti annwali dwar il-monitoraġġ tal-applikazzjoni tal-liġi tal-UE
 Trattat dwar l-Unjoni Ewropea