text:
 11.5.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 C 155/15
 Cerere de decizie preliminară introdusă de Hof van beroep te Antwerpen (Belgia) la 25 februarie 2015 – Sven Mathys/De Grave Antverpia NV
 (Cauza C-92/15)
 (2015/C 155/16)
 Limba de procedură: neerlandeza
 Instanța de trimitere
 Hof van beroep te Antwerpen
 Părțile din procedura principală
 Reclamant: Sven Mathys
 Pârâtă: De Grave Antverpia NV
 Întrebările preliminare
 Articolul 3 din Legea belgiană din 5 mai 1936 privind navlosirea în transportul pe căile navigabile interioare este compatibil cu articolele 1 și 2 din Directiva 96/75/CE (1), în cazul în care o persoană care nu este nici proprietarul și nici operatorul unei nave fluviale încheie în calitate de transportator un contract de transport de bunuri pe căile navigabile interioare și nu acționează în calitate de intermediar – „navlositor” – în sensul articolului 3 din Legea din 5 mai 1936?
 (1) Directiva 96/75/CE a Consiliului din 19 noiembrie 1996 privind sistemele de navlosire și de stabilire a prețurilor în transportul național și internațional pe căile navigabile interioare în Comunitate (JO L 304, p. 12, Ediţie specială, 07/vol. 4, p. 110).


type: wikipedia

text:
Is cathair i dTuaisceart na Réine agus an Viostfáil í . Is í an ceathrú cathair is mó sa Ghearmáin tar éis Beirlín, Hamburg agus München agus tá sí ar an gcathair is mó in Nordrhein-Westfalen.
 Tá Köln suite cois na Réine, agus í ina príomhchathair eacnamaíochta agus chultúrtha ar cheantar na Réine.
 Stair
 Bunaíodh Köln agus daingnithe é i bhfearann na hUbii, sa chéad céad AD mar Colonia Claudia Ara Agrippinensium, as a fhaigheann sé a hainm. Is é "Cologne" an leagan Fraincise ar ainm na cathrach; is é an t-ainm caighdeánach i mBéarla chomh maith. D’fheimigh an cathair mar phríomhchathair an chúige Rómhánach de Germania Inferior agus mar cheanncheathrú an mhíleata Rómhánach sa réigiún go dtí go raibh sé sealbhaithe ag na Franks sa bhliain 462. Le linn na Meánaoiseanna bhí rath agus bláth agus rathúnas ar cheann de na bealaí trádála is mór-thábhachtach idir soir agus siar san Eoraip. Bhí Köln ar cheann de na príomhbhaillí an Hanseatic League, agus ceann de na cathracha is mó ó thuaidh de na hAlpa.
 Suas go dtí an Dara Cogadh Domhanda bhí an cathair sealbhaithe go leor ag na francaigh agus freisin ag na sasanaí. Ba é Köln ceann de na cathracha is mó buamálaithe sa Ghearmáin, le linn an Dara Cogadh Domhanda, ag an Aerfhorsa Ríoga (RAF), ag sileadh 34,711 tonna na buamaí ar an chathair. Laghdaigh an buamáil an daonra faoi 95%, den chuid is mó mar gheall ar aslonnaithe, agus scrios beagnach an chathair ar fad. Le hintinn foirgnimh stairiúla is féidir a athbhunú, is é an atógáil iarchogaidh a bhí mar thoradh rathúil radhairc cathraigh an-mheasctha agus uathúil. Is é Köln lárionad cultúrtha mór do Dhúiche na Réine; tá sé ina hóstach le haghaidh níos mó ná tríocha músaeim agus céadta dánlanna. Síneann na taispeántais, ó shuímh áitiúla ársa Rómhánach seandálaíochta, go dtí grafaicí comhaimseartha agus dealbhóireacht. Is é an Cologne Trade Fair mar óstach le haghaidh Art Cologne, imm Cologne, Gamescom, agus Photokina.
 Köln Rómhánach
 Ba é an chéad lonnaíocht uirbeach ar tailte nua-aimseartha Köln, Oppidum Ubiorum, bunaithe ag an Ubii sa bhliain 38 RC; is é Cisrhenian Germanic tribe a bhí ann. Sa bhliain 50 RC bhunaigh na Rómhánaigh an cathair Colonia ar an Réin[3] agus a tháinig chun bheith príomhchathair an chúige de Germania Inferior sa bhliain 85 AD.[5] Ara Agrippinensium" sa bhliain 50 RC.[5] Ainmníodh an cathair "Colonia Claudia Ara Agrippinensium" sa bhliain 50 RC. Is féidir le hiarsmaí Rómhánacha fiúnteacha a fháil sa lá atá inniu ann I Köln, go háirithe in aice le réigiún an ché, áit go raibh fionnachtain sonrach déanta le haghaidh bád 1900-blianta d'aois go déanach sa bhliain 2007. Ón bhliain 260 go dtí 271 a bhí Köln mar phríomhchathair an Impireacht Gailleach faoi Postumus, Marius, agus Victorinus. Sa bhliain 310 RC, tógadh droichead thar na Réine ag Köln faoi réimeas Constantine. Chónaigh na gobharnóirí impiriúil Rómhánach sa chathair agus taghtha chun bheith é ar cheann de na hionaid trádála agus táirgeadh is tábhachtaí in san Impireacht Rómhánach ó thuaidh de na Sliabh Alpa. Ba é Maternus, a bhí toghha mar easpag sa bhliain 313, a bhí an chéad easpag aitheanta de Köln. Ba é an cathair an phríomhchathair de chúige Rómhánach go dtí go raibh sé sealbhaithe ag na Ripuarian Franks sa bhliain 462. Is iad cuideanna de na séaracha Rómhánach bunaidh atá caomhnithe faoi an chathair, leis an córas séarachas nua a bhí oscailte sa bhliain 1890.
 Meánaoiseanna
 Is é Köln luathmheánaoiseach a bhí mar chuid d'Austrasia laistigh d’Impireacht Francach. Bhí Köln cathaoir an easpaig ón tréimhse Rómhánach; faoi Charlemagne, sa bhliain 795, curtha ar aghaidh easpaig Hildebold go hairdeaspaig.[3] Sa bhliain 843 tháinig Köln a bheith ina chathair, laistigh den Conradh “Verdun-cruthaíthe” Francia Thoir. Sa bhliain 953, is iad ardeaspaig Köln a fuarthas den chéad uair cumhacht tuata suntasach, nuair a ceapadh easpag Bruno mar dhiúc ag a dheartháir Otto I, Rí na Gearmáine. Chun an uaisleacht tuata a lagú, a thug bagairt dá chumhacht, bhronn Otto ar Bhruno agus ar a chomharbaí ar an chathaoir easpag na pribhléidí a bhí ag prionsaí tuata. Ar an mbealach seo bhunaigh sé an Toghlach Köln, déanta ag na sealúchais teamparálta an ardeaspagóideacht, agus san áireamh sa deireadh, stiall an fhearann faram an Bhanc clé den Réine soir ó Jülich, chomh maith leis an Duchy of Westphalia ar an taobh eile den Réine, taobh thall de Berg agus Mark. Faoi dheireadh an 12ú haois, bhí Ardeaspag Köln ar cheann de sheacht dtoghthóir an Impire Rómhánaigh Naofa. Chomh maith leis a bheith “prionsa toghdóir”, ba é Ard-Seansailéir na hIodáil chomh maith, go teicniúil ó 1238 agus go buan ó 1263 go dtí 1803.
 I ndiaidh Cath Worringen sa bhliain 1288, fuarthas Köln a neamhspleáchas ó na hardeaspaig agus a bhí tagatha chun bheith Cathair Saor. Cuireadh iachall ar Ardeaspag Sigfried II von Westerburg a bheith ar deoraíocht i mBonn.[7] Ina dhiaidh sin choinnigh an t-airdeaspog fós féin, an ceart maidir le pionós báis. Dá bhrí sin, bhí an chomhairle chathrach i gcleithiúnas ar an airdeaspog (cé go raibh freasúra polaitiúil dian i gcoinne an airdeaspog) maidir le gach ábhar a bhaineann le ceartas coiriúil. Bhí céasadh san áireamh. Bhí a leithéid de phianbhreith ceadaithe ach amháin ag an mbreitheamh Easpaig, mar a thugtar "Greve". Is é an staid dhlíthiúil a mhair go dtí gabháltas francach an Köln.[citation needed]
 Chomh maith leis a thábhacht eacnamaíoch agus polaitiúil, tháinig Köln freisin a bheith ina lárionad tábhachtach le haghaidh oilithreacht meánaoiseach, nuair a thug Rainald na Dassel, Ardeaspag Köln, iarsmaí na dTrí bhFear na hAigne chun ardeaglais Köln sa bhliain 1164 (i ndiaidh, i ndáiríre a bhí siad gafa ó Milan). Chomh maith le hiarsmaí na dTrí bhFear na hAigne, caomhnaíonn Köln iarsmaí Naoimh Ursula agus Albertus Magnus.[8]
 Is é suíomh Köln ar abhainn na Réine, curtha ag crosbhealach na bealaí trádála móra, idir soir agus siar, chomh maith leis an príomh-bealach trádálach Iarthar na hEorpa: Ó dheas–Ó thuaidh, Tuaisceart na hIodáile-Flanders. Ba iad an dá bealaí trádála seo mar dúshraith an fhás Köln. Faoi 1300 bhí daonra na cathrach 50,000-55,000.[9]
 Sa bhliain 1475, bhí Köln ina bhall den Chonradh Hainseatach, nuair a dhearbhaigh Frederick III, láithreacht impiriúil na cathrach.[3]
 Stair nua-aimseartha
 Is iad na struchtúirí eacnamaíochta na Köln, meánaoiseach agus nua-aimseartha, a bhí, de réir stádais na cathrach, mar príomhchuan agus ceartláriompair mór na Réine. Is é an ceardaíocht a bhí eagraithe ag ceardchuallachtaí féin-rialú, cuid acu a bhí eisiach do mhná. Mar chathair saor, ba é Köln stát ceannasach san Impireacht Naofa Rómhánach agus mar sin bhí an ceart (agus oibleagáid) aige a chuid fórsa mhíleata féin a choinnigh. Mar a chaith siad éide dearg, tugtar an t-ainm Rote Funken (Spréachaí Dearg) ar na trúpaí. Bhí na saighdiúirí seo mar chuid den Arm na Rómhánach Impireacht Naofa ("Reichskontingent") agus throid siad sna cogaí sna blianta 17ú agus 18ú haois, lena n-áirítear na cogaí in éadan an Fhrainc réabhlóideach, nuair a bhí an fórsa beag seo díothaithe, beagnach go hiomlán, sa chomhrac. Is é an traidisiún de na trúpaí seo, a bheith cuimhnithe mar “persiflage míleata” (is sé míniú “persiflage” neamhthabhachtach) ag an cumann feisteach dearscnaitheach is mó sa Köln, an Funken Rote.[10]
 Ní mór dúinn an cathair saor Köln a mheascadh leis an Ardeaspagóideacht Köln a bhí mar stát dá chuid féin laistigh den Impireacht Naofa Rómhánach. Ó shin i leith, an dara leath den 16ú aois, tarraingíodh na h-ardeaspaig ón ríora Bavaria Wittelsbach. Ní raibh cead ag na hardeaspaig, de ghnáth, chun dul isteach sa chathair. Dá bhrí sin thóg siad chun cónaí i mBonn agus níos déanaí i mBrühl ar an Réine. Mar bhaill de theaghlach ceannasach agus cumhachtach, agus le tacaíocht ó stádas gan íoc mar thoghthóirí, thug ardeaspaig Köln dúshlán, arís agus arís eile, agus bagairtí a dhéanamh maidir le stádas saor an Köln le linn an 17ú agus 18ú haois, le toradh gnóthaí achrannach, a bhí láimhsithe go haclaí trí mheán taidhleoireachta agus bolscaireacht, chomh maith leis na cúirteanna uachtaracha na h-Impireacht Rómhánach Naofa.
 Ón 19ú haois go dtí an Dara Cogadh Domhanda
 Chaill Köln a stádas mar chathair saor le linn na tréimhse Francach. Dar leis Conradh Síochána na Lunéville (1801). Is iad críocha uile na hImpireacht Rómhánach Naofa ar bhruach clé na Réine a bhí comhshnaidhmthe go hoifigiúil i bPoblacht na Fraince, (a shealbhaigh Köln cheana féin sa bhliain 1794). Mar sin, rinneadh an réigiún seo, níos déanaí, mar chuid d'Impireach Napoleon. Bhí Köln mar chuid den Département Roer Francach, le hAachen (Fraincis: Aix-la-Chapelle) mar chaipiteal. Is iad na Francaigh a chuir cruth na haimsire seo ar an saol phoiblí, mar shampla, ag tabhairt isteach an cód Napoleon, agus a bhaint na sean scotha ó chumhacht. Bhí an Cód Napoleon in úsáid, ar bhruach clé na Réine go dtí 1900, nuair a thugadh isteach an cód shibhialta aontaithe (an Gesetzbuch Bügerliches) san Impireacht na Gearmáine. Sa bhliain 1815 (Waterloo) ag Comhdháil an Vín, bhí Köln curtha isteach mar chuid den Ríocht na Prúise, den chéad uair sa chúige Jülich-Cleves-Berg agus ansin sa chúige Réine.
 Na teannas bhuan idir an Rhineland Chaitliceach Rómhánach agus an stát Prúise go treascach Protastúnach, arduithe arís agus arís eile, le Köln a bheith i bhfócas na coimhlinte. Sa bhliain 1837, is é Clemens August von Drosne-Vischering, airdeaspog an Köln a bhí curtha i bpríosún ar feadh diá bhliain, i ndiaidh díospóid a bhaineann le stádas dlíthiúil na póstaí idir Protastúnaigh agus Caitlicigh Rómhánacha (Mischehenstreit). Sa bhliain 1874, le linn an Kulturkampf, cuireadh an t-Ardeaspag Paul Melchers i bpríosún, sula ndéanfaidh sé dídean san Ísiltír. Is iad na coinbhleachtaí seo a choimthigh an daonra Caitliceach ó Bheirlín agus bhí sé rannpháirteach maidir le doicheall frith-Prussian a bhí braithe go domhain, a bhí suntasach go fóill i ndiaidh an Dara Cogadh Domhanda, nuair a tháinig Konrad Adenauer, an t-iar mhéara Köln ina chéad seansailéir d’Iarthar na Gearmáine.
 Le linn na bliantaí 19ú agus 20ú, shúigh Köln bailtí go leor máguaird, agus ag am an Chéad Chogadh Domhanda d’fhás sé go dtí an méid de 700,000 áitritheoir. Is é an tionsclaíocht a d’athraigh an cathair agus a spreagadh an fás. Bhí Feithiclí agus déantúsaíochta inneall rathúil go háirithe, cé nach raibh tionscal trom chomh uileláithreach i gceantar an Ruhr. Is é an t-Ardeaglais, a bhí tosaithe sa bhliain 1248, ach tréigthe timpeall 1560, a bhí críochnaithe sa deireadh i 1880, ní hamháin mar áit adhartha, ach freisin mar shéadchomhartha náisiúnta Gearmánach agus leanúnachas náisiúin na Gearmáine ón Mheán-Aois. Ba é cuid den fhás uirbeach seo a tharla, ar chostas oidhreacht stairiúil na cathrach, ina bhfuil a bhí mórán a bhí scartálaighe, (mar shampla, ballaí na cathrach nó an ceantar thart ar an Ardeaglais) agus uaireanta le foirgnimh comhaimseartha curtha ina ionad.
 Ainmníodh Köln mar cheann den Daingin an Chónaidhm na Gearmáine.[11] Rinneadh é ina daingean mór armtha (suite i gcoinne daingean Verdun na Fraince agus daingean Liège na Beilge) le dhá criosanna láidir mórthimpeall na cathrach, agus le hiarsmaí a bheith le feiceáil ar an lá atá inniu ann.[12] Dá bhrí sin, de réir na héilimh míleata curtha ar Köln ag an am seo, d’fhobairt sé a beith ina Daingean is mó na Gearmáine. Cuireann sé seo constaic suntasach d'fhorbairt uirbeach, le dúnta, umair, agus tochaltáin leathan cosanta, a chiorclaíonn an chathair go hiomlán agus cosc a chuir lena leathnú; mar thoradh ar seo, bhí réimse an-dlúth foirgnithe laistigh den chathair féin.
 Le linn an Chéad Chogadh Domhanda bhí Köln an sprioc de roinnt aeir-ruathair beaga, ach níor d'fhulaing sé aon damáiste suntasach. Bhí Köln sealbhaithe ag an Arm, Breataine na Réine, go dtí 1926, faoi théarmaí an Armistice, agus an Conradh Síochána de Versailles ina dhiaidh sin.[13] I gcodarsnacht le h-iompar garbh na trúpaí forghabhála na Fraince i Gearmáin, bhí fórsaí na Breataine níos boige leis an daonra áitiúil. Ba é Konrad Adenauer, méara Köln ó 1917 go 1933, agus ina dhiaidh sin Seansailéir Iarthar na Gearmáine, a d'admhaigh an tionchar polaitiúil den teacht seo, go háirithe nuair a bhí an Bhreatain i gcoinne éilimh na Fraince, le haghaidh áitiú comhcheangailte buan ar fad Dhúiche na Réine.
 Mar chuid den dímhíleatú an Rhineland, bhí daingniúithe an chathair a bheith scriosaithe. Ba é seo deis dhá criosanna glasa (Grüngürtel) a chruthú timpeall na cathrach, ag athrú na daingnithe agus a gcuid réimsí airtléire, i bpáirceanna poiblí mór. Ní raibh sé seo curtha i gcrích go dtí an bhliain 1933. Sa bhliain 1919, athosclaíodh Ollscoil Köln, a bhí dúnta ag an Fraince i 1798. Measadh go raibh sé seo a bheith in áit an chaillteanais maidir le h-Ollscoil Strasbourg, a bhí tugtha ar ais go dtí an Fhrainc, leis an chuid eile d’Alsace. Bhí rath ar Köln i rith an Poblacht Weimar (1919-1933), agus rinneadh dul chun cinn go háirithe maidir le rialú poiblí, pleanáil cathrach, tithíocht agus cúrsaí sóisialta. Measadh go raibh scéimí tithíochta sóisialta eiseamláireach agus bhí cóipí déanta i gcathracha eile na Gearmáine. Ba é Köln a beith in iomaíocht le haghaidh na Cluichí Oilimpeacha, a h-óstáil agus cuireadh suas spóirt staidiam nua-aimseartha ag Müngersdorf. Nuair a tháinig deireadh le forghabhála na Breataine, bhí toirmeasc na heitleoireacht sibhialta curtha i leataobh agus tháinig Köln Butzweilerhof Aerfort a bheith an ceartlár gan mhoill maidir le trácht náisiúnta agus idirnáisiúnta aeir, sa dara áit sa Ghearmáin, maidir le Berlin Tempelhof Airport.
 Chaill na páirtithe daonlathacha na toghcháin áitiúla i Köln, mí Márta 1933, go dtí an Nazi Party agus páirtithe ar dheis eile. Ansin, gabháil na Naitsithe baill Cumannach agus Daonlathaithe Sóisialta den tionól cathrach, agus briseadh Méara Adenauer as a phost. I gcomparáid le roinnt cathracha móra eile, áfach, ní raibh tacaíocht cinntitheach fuartha ag na Naitsithe riamh i Köln. (Tá sé tábhachtach a thabhairt faoi deara, an líon vótaí a caitheadh don Pháirtí Naitsíoch i dtoghcháin an Reichstag a bhíodh i gcónaí ar an meán náisiúnta.)[14][15] Faoi 1939 bhí an daonra ardaithe go dtí 772,221 áitritheoir.
 An Dara Cogadh Domhanda
 Le linn an Dara Cogadh Domhanda, bhí Köln mar Limistéar Míleata le haghaidh Ceanncheathrú Ordú Militärbereichshauptkommandoquartier) do Cheantar Míleata (Wehrkreis) VI de Münster. Bhí Köln faoi cheannas an Lieutenant-General Freiherr Roeder von Diersburg, a bhí freagrach le haghaidh na h-oibríochtaí míleata, in Bonn, Siegburg, Aachen, Jülich, Düren, agus Monschau. Ba é Köln an baile chun an Reisimint Coisithe 211ú agus Reisimint Airtléire 26ú.
 Le linn Buamáil Köln sa Dara Cogadh Domhanda, D’fhulaing Köln 262 ruathair aeir[16] ag Comhghuaillithe an Iarthair, a ba chúis tuairim is 20,000 taismigh sibhialta agus a bhain éiric amach as an chuid lárnach na cathrach, beagnach go hiomlán. I rith na hoíche, an 31ú Bealtaine 1942, bhí Köln an targaid d’ "Operation Millennium", a bhí an chéad aer-ruathar “1000 buamadóir” ag an Royal Air Force sa Dara Cogadh Domhanda. D’ionsaigh 1,046 eitleáin trom ar a sprioc, le 1,455 tonna pléascáin, thart ar dhá thrian díobh a bhí loiscneach.[17] Mhair an ruathar seo, thart ar 75 nóiméad, a dhíothú 600 acra (243 heicteár) den limistéar foirgnithe, a mharaigh 486 sibhialtaigh agus a rinne 59,000 duine gan dídean.
 Köln ag an Chéad Arm Meiriceánach go luath i mí Márta, 1945.[18] Faoi dheireadh an chogaidh, bhí daonra Köln laghduithe de 95 faoin gcéad. Bhí an caillteanas seo de bharr, go príomha, le haghaidh aslonnú ollmhór na daonra, go dtí an ceantair tuaithe. Is é an rud céanna a tharla i go leor cathracha na Gearmáine eile, sa dhá bhliain deiridh de chogadh. Faoi dheireadh 1945, áfach, bhí an daonra thart ar 500,000.
 Faoi dheireadh an chogaidh, maidir le daonra de 11,000 Giúdach, díbríodh nó maraíodh iad ag na Naitsithe.[19] Scriosadh na sé sionagógí den cathrach. Atógadh an tsionagóg ar Roonstraße sa bhliain 1959.[20]
 An tréimhse iarchogaidh
 In ainneoin stádas Köln mar cathair is mó sa réigiún, roghnaíodh Düsseldorf mar phríomhchathair polaitiúil le haghaidh an stáit chónaidhme na Réine-Westphalia ó Thuaidh. Le Bonn a bheith roghnaithe mar phríomhchathair cónaidhme sealadach (provisorische Bundeshauptstadt) agus suíomh an rialtas, Poblacht Chónaidhme na Gearmáine (ansin tugtar an t-ainm neamhfhoirmiúil air mar Ghearmáin Thiar), is ag Köln a bhí an buntáiste a bheith teannaithe idir dhá ionad tábhachtacha polaitiúla. D’éirigh an chathair a bheith – agus atá fós – an baile le roinnt gníomhaireachtaí agus eagraíochtaí cónaidhme. Tar éis athaontú sa bhliain 1990, rinneadh Beirlín príomhchathair na Gearmáine.
 Sa bhliain 1945, thug Rudolf Schwarz, ailtire agus pleanálaí uirbeacha Köln, an t-ainm "an carn de spallaí is mó sa domhan". Ceapadh Schwarz an sárphlean don atógáil i 1947, lena n-áirítear tógáil bealaí nua trí lár na cathrach, go háirithe an Nord-Süd-Fahrt (Bealach "Ó Thuaidh – Ó Dheas"). Go gairid tar éis an chogaidh, glachadh an máistirphlean san áireamh, go mbeadh méadú mór ar thrácht gluaisteán a bheith ar siúl. Bhí pleananna ann cheana, le haghaidh bóithre nua go dtí pointe áirithe, a d’éirigh aníos faoin riarachán Nazi, ach bhí an tógáil iarbhír níos éasca de réir an gníomh go raibh an chuid is mó de lár na cathrach a bheith i bhfothraigh.
 Bhí lár na cathrach scriosta le haghaidh 95%, lena n-áirítear dhá cheann déag eaglaisí Rómhánúla cáiliúla, ar nós St. Gereon, Great St. Martin, St. Maria im Kapitol agus roinnt séadchomharthaí eile sa Dara Cogadh Domhanda, a chiallaigh go raibh caillteanas ollmhór de chistí cultúrtha. Is é atógáil na n-eaglaisí agus sainchomharthaí tíre eile, ar nós “an halla an chás” Gürzenich, a bhí mar ábhar díospóide i measc ailtirí agus staraithe ealaíne ag an am sin; i bhformhór na gcásanna ba é an tuiscint mhaith a bhí faoi réim. Mhair an atógáil go dtí na 1990í, nuair a bhí an séipéal Rómhánúil St. Kunibert críochnaithe. Sa bhliain 1959, shroich daonra an chathair uimhreacha réamh-chogaidh arís. D'fhás sé ansin go seasta, níos mó ná 1 milliún ar feadh bliain amháin ó 1975. D'fhan sé faoi bhun sin go dtí lár na bliana 2010, nuair a sháraigh sé 1 milliún arís.
 Iar-athaontú
 Sna 1980í agus na 1990í bhí coigilteacht Köln ar rath ar dhá phríomhchúis. Ba é an chéad ceann, an fás i líon na gcuideachtaí meánach, sna hearnálacha príobháideacha agus earnálacha poiblí; Tá siad freastaltha go háirithe le haghaidh an Meáin Páirc nua-fhorbartha, a cruthaíonn lárionad amhairc go láidir i lár na cathrach Köln, agus a chuireann san áireamh an KölnTurm, ceann de na foirgnimh ard-ardú is suntasaí i gKöln. Ba é an dara cúis, feabhas buan an bhonneagar tráchta éagsúla, rud a chuir Köln ar cheann de na réimsí is inrochtana go héasca san Eoraip Lárnach.
 Mar gheall ar an rath eacnamaíoch dAonach Trádála Köln, d'eagraigh an cathair síneadh mór a chuir isteach sa suíomh aonach sa bhliain 2005. Ag an am céanna is iad na bunfhoirgnimh, a théann siar go dtí na 1920í, a bhí ar cíos, i gcrích go dtí RTL, craoltóir príobháideach is mó na Gearmáine, le haghaidh ceanncheathrú corparáideach nua.
 Tíreolaíocht
 Cuimsíonn an limistéar cathrach níos mó ná 405 ciliméadar cearnach (156 míle cearnach), ag leathnú ar fud lárphointe a luíonn ag 50° 56' 33 domhainleithead agus 6° 57' 32 domhanfhad. Is é an Monte Troodelöh an pointe is airde 118 m (387.1 troigh) os cionn leibhéal na farraige agus is é an Bruch Worringer an bpointe is ísle 37.5 m (123.0 troigh) os cionn leibhéal na farraige (an Worringer Bruch).[23] Tá an cathair Köln laistigh de limistéar níos mó den Cologne Lowland, limistéar cón-chruthach de Westphalia oirdheisceart a luíonn idir Bonn, Aachen agus Düsseldorf.
 Ceantair
 Tá Köln foroinnte ina 9 buirgí (Stadtbezirk) agus 85 ceantair (Stadtteile):[24]
 Innenstadt (Stadtbezirk 1): Altstadt-Nord, Altstadt-Süd, Neustadt-Nord, Neustadt-Süd, Deutz
 Rodenkirchen (Stadtbezirk 2): Bayenthal, Godorf, Hahnwald, Immendorf, Marienburg, Meschenich, Raderberg, Raderthal, Rodenkirchen, Rondorf, Sürth, Weiß, Zollstock
 Lindenthal (Stadtbezirk 3) Braunsfeld, Junkersdorf, Klettenberg, Lindenthal, Lövenich, Müngersdorf, Sülz, Weiden, Widdersdorf
 Ehrenfeld (Stadtbezirk 4) Bickendorf, Bocklemünd/Mengenich, Ehrenfeld, Neuehrenfeld, Ossendorf, Vogelsang
 Nippes (Stadtbezirk 5) Bilderstöckchen, Longerich, Mauenheim, Niehl, Nippes, Riehl, Weidenpesch
 Chorweiler (Stadtbezirk 6) Blumenberg, Chorweiler, Esch/Auweiler, Fühlingen, Heimersdorf, Lindweiler, Merkenich, Pesch, Roggendorf/Thenhoven, Seeberg, Volkhoven/Weiler, Worringen
 Porz (Stadtbezirk 7) Eil, Elsdorf, Eisen, Finkenberg, Gremberghoven, Grengel, Langel, Liber, Lind, Poll, Porz, Urbach, Wahn, Wahnheide, Westzonen, Zündorf
 Kalk (Stadtbezirk 8) Brück, Höhenberg, Humboldt/Gremberg, Kalk, Merheim, Neubrück, Ostheim, Rath/Heumar, Vingst
 Mülheim (Stadtbezirk 9) Buchforst, Buchheim, Dellbrück, Dünnwald, Flittard, Höhenhaus, Holweide, Mülheim, Stammheim
 Aeráid
 Is é Köln ar cheann de na cathracha is teo sa Ghearmáin. Tá aeráid–eaigéanach measartha aige, le geimhridh measartha éadrom agus samhraidh te. Is é freisin ar cheann de na cathracha is mó scamallach sa Ghearmáin, ina bhfuil ach 1,427 uair an chloig de ghrian in aghaidh na bliana. Is é 10.3 °C (51 °F) an meánteocht i rith an bhliain. Is é 14.8 °C (59 °F) i rith an lae agus 5.8 °C (42 °F) san oíche, cé go bhfuil an mheánteocht i mí Iúil 18.8 °C (66 °F). Tá an deascadh scaipthe go cothrom ar fud na bliana.
 Cosaint ó thuilte
 Tá claonadh ag Köln a bheith faoi thuile na Réine go rialta. Meastar é go bhfuil sé an chathair Eorpacha a bheith tugtha do thuilte.[26] Is é "Oibríochtaí Draenála Uirbeach Köln" a bhainistíonn córas fairsing maidir le rialú tuilte. Áirítear leis seo ballaí tuilte buana agus soghluaiste araon, córais faireacháin agus réamhaisnéis, stáisiúin caidéal, agus cláir chun tuilemhánna a chruthú nó caidéalaithe a chosaint.[26][28] Tar éis an tuile mór sa bhliain 1993, ina raibh a bhí damáiste trom[26] bhí an córas athdheartha.
 Daongrafacha
 Ag am an Impireacht Rómhánach bhí an cathair mór agus saibhir, le daonra de 40,000 sa bhliain 100-200 AD,[29] ag fás go dtí 50,000 sa bhliain 1200 AD. Bhí 50,000 cónaitheoirí i Dúiche na Réine fós sa bhliain 1300 AD.[30][31]
 Is é Köln an ceathrú cathair is mó sa Ghearmáin ó thaobh na n-áitritheoirí, i ndiaidh Berlin, Hamburg agus München. Ar an 30ú lá, Meitheamh 2011, bhí 1,010,269 cónaitheoirí[32] ann go hoifigiúil, sa chathair. Is é Köln an cathair ag croí an “Köln/Bonn Réigiún” le thart ar 3 milliún áitritheoir (lena n-áirítear na cathracha in aice láimhe Bonn, Hürth, Leverkusen, agus Bergisch Gladbach).
 De réir na staitisticí áitiúla, sa bhliain 2006, bhí dlús an daonra sa chathair ag 2,528 áitritheoir in aghaidh an chiliméadair chearnaigh. Ba é an grúpa is mó, ina bhfuil 6.3 faoin gcéad den daonra iomlán, Tuircis.[33] Sa bhliain, Meán Fómhair 2007, bhí thart ar 120,000 Moslamaigh ina gcónaí i Köln, den chuid is mó de bhunadh na Tuirce.
 Sa chathair bhí aois an daonra sa raon idir 15.5% faoi bhun aois 18, 67.0% ó 18 go dtí 64, agus 17.4% a bhí ag 65 bliain d'aois nó níos sine.[36]
 Rialtas
 Tá riarachán an chathair i gceannas an mhéara agus na trí leasmhéaraí.
 Traidisiúin polaitiúil agus forbairtí
 Is é traidisiún fada de chathair saor impiriúil, a bheith i gceannas ar daonra atá eisiatach Caitliceach, agus an coimhlint seanaoiseach idir an eaglais agus an meánaicme (agus laistigh de seo idir na h-uasail agus ceardaithe) a chruthaigh aeráid polaitíúil d’a chuid féin i Köln. Go minic, is iad na grúpaí leasmhara éagsúla a chuireann in áit líonraí thar teorainneacha páirtíoch. Mar thoradh, is é gréasán na gcaidreamh, le naisc polaitiúla, eacnamaíocha, agus cultúrtha lena chill, i gcóras na fabhair cómhalartach, oibleagáidí agus spleáchríochaí ar a dtugtar an t-ainm 'conlán Köln'. Go minic, is é an toradh comhréireach neamhghnách a bheith ann, maidir le dáileadh an rialtas cathrach, agus ag amanna a d’éirigh in san éilliú: sa bhliain 1999, tháinig chun solais, an "scannal dramhaíola" maidir le mealltaí agus ranníocaíochtaí feachtas neamhdhleathach, ní h-amháin príosúnacht a thug ar an fiontraí Hellmut Trinkens, ach chomh maith leis, an turnamh de beagnach ceannaireacht iomlán an Pháirtí Daonlathach Sóisialta a bhí i gcumhacht ag an am.
 Méara
 Is sí Henriette Reker Ard-Mhéara an Köln. Fuair sí 52.66% den vóta sa toghchán bardasach an 17ú Deireadh Fómhair 2015, agus rinneadh í, ar an 15ú Nollaig 2015.[38]
 Toghcháin
 Togthar Comhairleoirí Cathrach ar feadh téarma cúig bliana agus maidir leis an an Méara, tá téarma sé bliana ann.[39]
 Comhdhéanamh na comhairle cathrach
 Cathairdhreach
 Maidir leis an chathair inmhéanach de Köln, bhí sé scriosta go hiomlán le linn an Dara Cogadh Domhanda. Is é athfhoirgniú an chathair a leanaigh an stíl sna 1950í, agus ag an am céanna ag urramú an sean leagan amach, agus ainmniú na sráideanna. Dá bhrí sin, is é an cathair sa lá atá inniu ann, atá tréithrithe ag foirgnimh simplí agus measartha, i ndiaidh an chogaidh, le cúpla foirgnimh réamh-chogaidh scaipithe ina measc, a bhí athdhéanta mar gheall ar a tábhacht stairiúil. Tá roinnt foirgneamh den "Wiederaufbau Zeit" (an ré atógáil), mar shampla an teach ceoldráma ag Wilhelm Riphahn, gur meastar é, sa lá atá inniu ann, mar rudaí den chéad scoth an ailtireacht nua-aimseartha.[[[Vicipéid:Citation needed|citation needed]]] Mar sin féin, is é stíl an tígh Cologne Opera agus foirgnimh nua-aimseartha eile a d'fhan conspóideach. Is iad limistéir ghlasa atá ann i gceathrú cuid de Köln, ina bhfuil thart ar 75 m2 (807.29 troigh cearnach) de spás glas poiblí le haghaidh gach áitritheora.[41]
 Saol fhiáin
 Tá láithreacht na n-ainmhithe i Köln teoranta go ginearálta do feithidí, creimneacha beaga, agus roinnt speiceas éan. Is iad Pigeons na hainmhithe is minic le feiceáil i Köln, cé go bhfuil líon na h-éin a bheith méadaithe gach bliain le líon andúchasach fiáin, go follasach, pearóidi ar nós an rose-ringed parakeet. Ceadaíonn an aeráid dhídeanach in oirdheisceart Westphalia, na héin a maireachtáil tríd an gheimhridh, agus i roinnt cásanna tá siad ag díláithrígh speicis dhúchasacha. Is é clúmh na parrots glas an Köln atá infheicthe an-mhór, agus atá i gcodarsnacht go tréan leis na dathanna maothithe eile den cathairdhreach.[42]
 Turasóireacht
 Bhí thar 4,310,000 fanachtaí “tréimhsí thar oíche” curtha in áirithe agus 2,380,000 teachta i 2008[24] i Köln. Chomh maith le sin, tá méid na tithe tábhairne is mó acu in aghaidh an duine, sa Ghearmáin.[43] Tá 70 clubanna, barraí do-áirithe, bialanna, agus teach tábhairní sa chathair chomh maith.[43]
 Comharthaí teorann
 Eaglaisí
 Is sé Kölner Dom séadchomhartha is cáiliúla na cathrach agus sainchomhartha is mó grá ag na cónaitheoirí Köln. Is séipéal Gotach é, tosaithe i 1248, agus críochnaithe i 1880. Sa bhliain 1996, bhí sé ainmnithe mar World Heritage site; (láithreán Oidhreachta Domhanda), mar a shíltear ina bhfuil iarsmaí na dTrí Magi (féach freisin[44]). Uaireanta tagraíonn cónaitheoirí i Köln go bhfuil an ardeaglais mar "an láithreán tógála síoraí" (die ewige Baustelle).
 Dhá cheann déag eaglaisí Romanesque: Tá na foirgnimh suntasach maidir le h-ailtireacht eaglais mheánaoiseach. Is é bunús le cuid de na heaglaisí a dhul siar chomh fada le h-aimsir na Rómhánach, mar shampla Naomh Gérson, a bhí ar dtús séipéal i reilig Rómhánach. Cé is moite de Naomh Maria Lyskirchen, bhí dochar mór déanta ag gach ceann de na heaglaisí sa Dara Cogadh Domhanda. Ní raibh an t-atógáil críochnaithe ach amháin sna 1990í.
 Airdeaglais Köln
 Eaglais Naomh Severin
 Eaglais Mhór Naomh Máirtín
 Séipéal an Deastógáil
 Eaglais na Tríonóide Naofa
 Tithe meánaoiseach
 Is é Halla na Cathrach (Kölner Rathaus), bunaíthe sa 12ú h-aois, halla na cathrach is sine sa Ghearmáin, atá fós in úsáid.[45] Bhí an loggia agus túr, le stíl athbheochanach, curtha in áit sa 15ú haois. I measc na foirgnimh cáiliúla eile atá le fáil, is iad an Gürzenich, Haus Saaleck agus an Overstolzenhaus.
 Geataí na cathrach meánaoiseach
 Uair amháin bhí 12 geataí meánaoiseach i Köln. Níl ach an Eigelsteintorburg ag Ebertplatz, an Hahnentor ag Rudolfplatz, agus Severinstorburg ag Chlodwigplatz atá ann inniu.
 Sráideanna
 Is iad na búlbhardaí sa Fáine Köln, (cosúil le Hohenzollernring, Kaiser-Wilhelm-Ring, Hansaring), lena n-geataí cathrach meánaoiseach (ar nós Hahnentorburg ar Rudolfplatz) atá iomráiteach freisin le haghaidh a saol oíche.
 Is é Hohe Straße (go litriúil) ceann de na réimsí siopadóireachta is mó agus a leathnaíonn anuas go dtí an ardeaglais i dtreo thart dheas. Sa tsráid seo atá siopaí go leor, siopaí bronntanas, siopaí éadaí, bialanna mearbhia agus trádálaí earraí leictreonach.
 Is é Schildergasse a nascann cearnach Neumarkt ag a gceann thiar go dtí an Hohe Strasse ag a gceann thoir agus ainmníodh é a bheith an tsráid siopadóireachta is gnóthaí san Eoraip le 13,000 duine ag dul tríd an áit ag gach uair an chloig.
 Is é Ehrenstraße - an ceantar siopadóireachta thart ar Apostelnstrasse, Ehrenstrasse, agus Rudolfplatz atá beagán níos mó ar an taobh deismireach agus galánta.
 Droichid
 Tá roinnt droichid ann a thrasnaíonn na Réine i Köln. Is iad (ó Theas go Tuaisceart): an Cologne Rodenkirchen Bridge, South Bridge (iarnród), Severin Bridge, Deutz Bridge, Hohenzollern Bridge (iarnród), Zoo Bridge (Zoobrücke) agus Cologne Mülheim Bridge. Go háirithe is é an tied arch Hohenzollern Droichead iaranach (Hohenzollernbrücke) sainchomhartha ceannasach ar feadh an chlaífort abhainn. Tá trasnú abhainn na Réine, de chineál speisialta ar fáil ag an Kölner Seilbahn, bealach-cábla a ritheann trasna na Réine idir an Cologne Zoological Garden sa Riehl agus an Rheinpark sa Deutz.
 Struchtúir éirí-arduithe
 Is é an struchtúr is airde i Köln an túr teileachumarsáide Colonius ag 266 m nó 873 troigh. Bhí an deic breathnadóireachta dúnta ó 1992. Tá rogha de na foirgnimh is airde i Köln liostaithe thíos. I measc na struchtúirí arda eile atá an Hansahochhaus (deartha ag ailtire Jacob Koerfer agus críochnaíodh i 1925—bhí sé ag an am, an foirgneamh oifige is airde san Eoraip), na foirgnimh Kranhaus ag Rheinauhafen, agus an Messeturm Köln ("trade fair tower").
 KölnTurm
 Cultúr
 Tá roinnt músaeim i Köln. Sonraíonn an Roman-Germanic Museum cáiliúil, ealaín agus ailtireacht an chathair ón am atá thart; Is é an Museum Ludwig áras ina bhfuil bailiúcháin is tábhachtaí d'ealaín nua-aimseartha le fáil san Eoraip, lena n-áirítear bailiúchán Picasso comh-oiriúnaithe ach amháin ag na músaeim in Barcelona agus i bPáras. Is é an Museum Schnütgen na healaíne creidimh atá lonnaithe go páirteach i St Cecilia, atá ceann de dhá cheann déag eaglaisí Rómhánúla i Köln. Tá go leor dánlanna ealaíne i Köln a bhaineann taitneamh as dea-cháil ar fud an domhain, ar nós m.sh. Galerie Karsten Greve, atá ceann de na gailearaithe tosaigh le haghaidh “iar cogaidh” agus ealaín chomhaimseartha.
 Tá roinnt ceolann gníomhach sa chathair, ina measc an Gürzenich Orchestra agus WDR Symphony Orchestra Cologne, atá bunaithe ag an Foirgneamh Ceolfhoireann Fiolarmónach, Köln.[47] Tá ceolainn eile ann: Musica Antiqua Köln agus an WDR Rundfunkorchester Köln, chomh maith leis an Cologne Opera agus cóir éagsúla, lena n-áirítear an WDR Rundfunkchor Köln. Bhí Köln freisin céarta tábhachtach do cheol leictreonach sna 1950í (Studio für elektronische Musik, Karlheinz Stockhausen) agus arís ó na 1990í ar aghaidh. Bhí baint ag an raidió poiblí agus stáisiún teilifíse WDR i ngluaiseachtaí ceoil ar nós Krautrock sna 1970í a chur chun cinn; bunaíodh an Can cumhachtach ann i 1968. Tá ionaid éagsúla maidir leis an saol istoíche, ina measc atá an Kwartier Latäng (ceantar mac léinn timpeall an Zülpicher Straße) agus na limistéir club-oíche, breactha timpeall Hohenzollernring, Friesenplatz agus Rudolfplatz.
 Is é an féile litríochta mór bliantúil "Lit Köln" a shonraíonn údair réigiúnacha agus idirnáisiúnta. Is é an figiúr is mó liteartha a bhaineann le Köln, an scríbhneoir Heinrich Böll, buaiteoir an Duais Nobel na Litríochta.
 Tá Köln aitheanta go maith le haghaidh an beoir, ar a dtugtar Kölsch. Is é Kölsch ainm an chanúint áitiúil freisin. Is é seo cúis maidir leis an greann coitianta go bhfuil Kölsch an teanga is féidir le duine a ól.
 Is é Köln cáiliúil maidir leis an Eau de Cologne freisin (Gearmáinis: Kölnisch Wasser; lit: "Uisce an Köln"), cumhráin a bheith cruthaithe ag duine díbrímithe na hIodáile, le h-ainm Johann Maria Farina ag tús an 18ú haois. Le linn an 18ú haois bhí an chumhrán seo níos coitianta agus easpórtáladh é, ar fud na hEorpa ag an teaghlach Farina, agus san am céanna tugtar an t-ainm Farina mar ainm tí le haghaidh Eau de Cologne. Sa bhliain 1803 rinne Wilhelm Mülhens conradh le duine, nach mbaineann le h-Iodáil, ainmnithe Carlo Francesco Farina, a bheir an ceart aige chun úsáid a ainm teaghlaigh, agus d’ oscail Mühlens monarcha beag ag an Glockengasse i Köln. Sna blianta ina dhiaidh sin, agus tar éis cathanna cúirte éagsúla, b'éigean a gharmhac Ferdinand Mülhens a thréigean an t-ainm Farina don chomhlacht agus a táirgeadh. Shocraigh sé, uimhir an tí 4711, a bhí tugatha don mhonarcha ag Glockengasse, i rith gairme na Fraince, go luath sa 19ú céad. Sa lá atá inniu, tá Eau de Cologne táirgithe fós i Köln, ag an Farina family, faoi láthair sa ghiniúint ochtú, agus ag Mäurer & Wirtz a cheannaigh an 4711 marc branda i 2006.
 Féis
 Is é an Cologne carnival ar cheann de na féilte sráide is mó san Eoraip. I Köln, tosaíonn an séasúr féise go hoifigiúil ar an 11ú Samhain ag 11 nóiméad tar éis 11:00 le fógra an Séasúr nua Féis, agus a leanann go dtí Ash Wednesday. Mar sin féin, ní thosaíonn na "Tolle Tage" mar a deirtear (laethanta mire) go dtí Weiberfastnacht (Féis na mBan) nó, i gcanúint, Wieverfastelovend, an Déardaoin roimh Céadaoin an Luaithrigh, ina bhfuil atá tús carnabhail an tsráid. Is iad Zülpicher Strasse agus a timpeallacht, cearnóg Neumarkt, Neumarkt, agus gach beárí agus tithe tábhairne sa chathair, atá plódaithe le daoine i gculaithí rince agus ag ól sna sráideanna. Is iad na céadta mílte cuairteoirí a cruinníonn le chéile ar Köln le linn an ama. Go ginearálta, is iad timpeall milliún duine a cheiliúradh ar na sráideanna ar an Déardaoin roimh Chéadaoin an Luaithrigh.[48]
 Coimhlint le Düsseldorf
 Tá "coimhlint réigiúnach fíochmhar",[49] idir Köln agus Düsseldorf lena n-áirítear paráidí carnival, sacar, agus beoir.[49] I Köln is fearr leis na daoine Kölsch agus i Düsseldorf is fearr leis na daoine Altbier ("Alt").[49] Is iad freastalaithe agus pátrúin a dhéanann "magadh" de na daoiní a chuireann ordú le beoir Alt i Köln agus le Kölsch i Düsseldorf.[49] Tá an t-iomaíocht curtha síos mar "caidreamh grá-fuath".[49]
 Iarsmalanna
 Farina Fragrance Museum – áit bhreithe an Eau de Cologne
 Römisch-Germanisches Museum – Rómhánach ársa agus cultúr Gearmánacha
 Wallraf-Richartz Museum – Péinteáil na hEorpa ón 13ú go dtí an 20ú haois
 Museum Ludwig – ealaín nua-aimseartha
 Museum Schnütgen – art meánaoiseach
 Museum für Angewandte Kunst – ealaíon fheidhmeach
 Kolumba Kunstmuseum des Erzbistums Köln (Músaem ealaíne an Airdeaspagóideacht Köln) – músaem ealaíne nua-aimseartha bunaithe ar fothracha meánaoiseach, chríochnaithe i 2007
 Cisteáin an Ardeaglais "Domschatzkammer" – daingin stairiúil faoi thalamh an Ard-Eaglais
 EL-DE Haus, iar ceanncheathrú áitiúil an Gestapo: tá músaem ann ina bhfuil soláthar fianaise dhoiciméadach maidir le rialú na Nazi i Köln le fócas ar leith ar ghéarleanúint na h-easaontóirí polaitiúla agus mionlaigh.
 Spóirt na Gearmáine agus Músaem Oilimpeacha - taispeántais faoi spóirt ó h-ársaíocht go dtí an lá inniu ann.
 Imhoff-Schokoladenmuseum – Músaem Seacláide
 Geomuseum na h-Ollscoile Köln – curtha san áireamh atá taispeántas na h-iontaisí (cosúil le cnámha dineasáir agus an cnámharlach d’Eryops), clocha agus mianraí.
 Fóram um Theicneolaíocht Idirlín san Ealaín Chomhaimseartha – bailiúcháin ealaíne bunaithe ar an idirlíon, an chuid corparáideach de (New Media ArtProjectNetwork): Köln, an t-ardán turgnamhacha d’ealaín agus na Meáin Úr.
 Flora und Botanischer Garten Köln, páirc ardnósach na cathrach agus an príomhghairdín luibheolaíoch.
 Forstbotanischer Garten Köln, an arboretum and coillearnach botanical garden
 Aontaí ceol agus Féilte
 Bhí an chathair, baile chun an Ringfest, atá cáiliúil go hidirnáisiúnta, agus anois le haghaidh an C/o féile pop.[50] Lena chois sin, tá taitneamh ag Köln maidir le láthair an Weihnachtsmarkt le roinnt suíomhanna sa chathair.
 Eacnamaíocht
 Mar an chathair is mó sa réigiún cathrach Rhine-Ruhr, tá buntáiste ag Köln maidir le struchtúr an mhargaidh mór.[51] I gcomórtas le Düsseldorf, tá geilleagar na Köln bunaithe go príomha ar thionscail insurance agus media industries,[52] cé go bhfuil an cathair lárionad tábhachtach cultúrtha agus taighde chomh maith agus baile le haghaidh roinnt corporate headquarters.
 I measc na comhlachtaí meáin is mó atá bunaithe i Köln atá Westdeutscher Rundfunk, RTL Television (le fochuideachtaí), n-tv, Deutschlandradio, Brainpool TV agus tithe foilsitheoireachta cosúil le J. P. Bachem, Taschen, Tandem Verlag, agus M. DuMont Schauberg. Is iad roinnt braislí de na cóirí, na healaíona agus gníomhaireachtaí cumarsáide, stiúideonna na léiriúcháin teilifíse, agus gníomhaireachtaí an stáit a oibríonn go pointe áirithe, le forais chultúrtha príobháideach agus maoinithe ag an rialtas. I measc na cuideachtaí árachais atá bunaithe i Köln is iad Central, DEVK, DKV, Generali Deutschland, Grúpa Árachais Mitsui Sumitomo, Gothaer, HDI Gerling agus ceanncheathrú náisiúnta Árachais AXA agus Zurich Financial Services. Is é carraeir bratach na Gearmáine Lufthansa agus a fochomhlacht Lufthansa CityLine, áit a bhfuil a príomh ceanncheathrú corparáideach acu i Köln.[53] Is é Ford Europe, an fostóir is mó sa Köln, a bhfuil a ceanncheathrú Eorpach agus monarcha i Niehl (Ford-Werke GmbH).[54] Is é Toyota Motorsport GmbH (TMG), Motorsports foirne oifigiúil, maidir le Toyota atá freagrach do ghluaisteáin rally Toyota, agus ansin gluaisteáin Formula One, ina bhfuil a ceanncheathrú agus ceardlanna suite i Köln. I measc na cuideachtaí móra eile atá bunaithe i Köln atá REWE Group, TÜV Rheinland, Deutz AG agus roinnt grúdlanna Kölsch. Is ag Köln an dlús is airde maidir le tithe tábhairne ar aghaidh an duine.[43] Is iad na trí grúdlanna Kölsch is mó i Köln, Reissdorf, Gaffel, agus Früh. Tá cúig calafoirt an chathair ar an Réin,[2] an port intíre den dara scoth is mó sa Ghearmáin agus ceann den chéad scoth is mó san Eoraip. Is é Cologne-Bonn Airport an críochfort lasta, an dara ceann is mó sa Ghearmáin.[2] Sa lá atá inniu ann, is é Koelnmesse an t-aonach trádála Köln a áireamh mar láthair mórthrádála Eorpach cothrom le níos mó ná 50 aonach trádála[2] agus imeachtaí cultúrtha móra eile agus imeachtaí spórt. Sa bhliain 2008 bhí 4,31 milliún tréimhsí fanachta thar oíche in áirithe agus 2,38 milliún teachtaí.[24] Is é Kölner Stadt-Anzeiger an nuachtán laethúil is mó i Köln.
 Iompar
 Iompar Bóthair
 Bhí tógáil bóithre ina gceist mhór sna 1920í faoi cheannaireacht méara Konrad Adenauer. Tógadh an chéad bóthar rochtaineach teoranta sa Ghearmáine i ndiaidh 1929 idir Köln agus Bonn. Sa lá atá inniu is é an Bundesautobahn 555. Sa bhliain 1965, bhí Köln an chéad chathair na Gearmáine a bheith ciorclaithe go hiomlán ag bóthar fáinneach mótarbhealach. Tríd is tríd ag an am céanna bhí seachród lár na cathrach (Stadtautobahn) pleanáilte, ach amháin curtha i bhfeidhm go páirteach, mar gheall ag freasúra na grúpaí comharsanachtach. Tháinig an stráice de bhóthar críochnaithe mar Bundesstraße ("Federal Road"), is é sin le rá (“bóthar cónaidhme”) B 55a, a thosaíonn ag an Zoobrücke (Droichead Gairdín na h-Ainmhithe) agus a bhuaileann leis an A 4 agus A 3 ag acomhal Köln Thoir. Mar sin féin, tagraítear ar mar Stadtautobahn ag formhór na daoiní áitiúla. I gcodarsnacht le sin, bhí an Nord-Süd-Fahrt ("Bóthar Thuaidh-Theas") críochnaithe i ndáiríre, ionad nua lár na cathrach 4/6-lána trí-bhealach, a bhí ar siúl cheana féin ag lucht pleanála ar nós Fritz Schumacher sna 1920í. Bhí an t-alt deiridh, ó dheas ó h-Ebertplatz, a bhí críochnaithe i 1972.
 Sa bhliain 2005, bhí an chéad stráice de mhótarbhealach ocht lána oscailte i North Rhine-Westphalia le haghaidh trácht ar Bundesautobahn 3, mar chuid den rannóg thoir an Cologne Beltway idir na hacomhail Köln Thoir agus Heumar.
 Rothaíocht
 I gcomparáid le cathracha na Gearmáine eile, tá leagan amach tráchta i Köln nach bhfuil rothar-chairdiúil. Is é tar éis a bheith rangaithe arís agus arís eile i measc an ceann is measa i meastóireacht neamhspleách[55] stiúrithe ag an Allgemeiner Deutscher Fahrrad-Club. Sa bhliain 2014 rangaithe é 36ú as 39 cathracha na Gearmáine le daonra níos mó ná 200,000.
 Iompar Iarnród
 Tá seirbhís iarnróid le Deutsche Bahn InterCity agus ICE-traenacha le stad ag Köln Hauptbahnhof (Köln Príomh Stáisiún), Köln Messe/Deutz agus Cologne/Bonn Airport. Is iad na traenacha ardluais ICE agus Thalys TGV a nascaíonn Köln le Amsterdam, An Bhruiséil (in san 1h47, 9 imeachtaí/lá) agus i bPáras (in san 3h14, 6 imeacht/lá). Tá traenacha ICE go minic go cathracha eile na Gearmáine, lena n-áirítear Frankfurt am Main agus Beirlín. Pleanáladh Traenacha ICE a thaisteal go dtí Londain tríd an Channel Tunnel sa bhliain 2013.[56]
 Is sé Stadtbahn Köln feidhmithe ag Kölner Verkehrsbetriebe (LVB)[57] córas iarnród fairsing éadrom atá páirteach faoi thalamh agus a feidhmíonn Köln agus roinnt cathracha in aice láimhe. D’athraigh sé ón córas tram. In aice láithreachis is é Bonn atá nasctha, iad araon leis an Stadtbahn agus príomh líne traenacha iarnróid, agus báid áineasach ócáideacha ar na Réine. Tá Düsseldorf nasctha chomh maith le traenacha S-Bahn atá feidhmithe ag Deutsche Bahn.
 Tá busanna go minic a chlúdaíonn an chuid is mó de na cathrach agus na bruachbhailte máguaird, agus cóistí Eurolines go Londain via Brussels freisin.
 Iompair ar uisce
 Is é Häfen und Güterverkehr Köln (Calafoirt agus Earraí tráchta Köln, HGK) ar cheann de na h-oibreoirí is mó de calafoirt intíre sa Ghearmáin.[58] I measc na Calafoirt atá Köln-Deutz, Köln-Godorf, agus Köln-Niehl I agus II.
 Aeriompair
 Is é aerfort idirnáisiúnta Köln, an t-Aerfort Köln/Bonn (CGN). Is é ar a dtugtar freisin, an t-ainm Aerfort Konrad Adenauer i ndhiaidh an chéad iarchogaidh Seansailéir Konrad Adenauer, a rugadh é sa chathair agus a bhí méara Köln ó 1917 go dtí 1933. Is é an t-aerfort atá roinnte le Bonn, an cathair in aice láimhe. Is é Köln ceanncheathrú don Ghníomhaireacht Eorpach um Shábháilteacht (GES). Is é an t-aerfort freisin an ceartlár is mó le haghaidh aerlíne Germanwings.
 Oideachas
 Is é Köln baile le haghaidh ollscoileanna agus coláistí go leor, [59][60] agus óstach do roinnt 72,000 mac léinn.[2] Is í Ollscoil Köln (a bunaíodh ar dtús i 1388[3]), an ollscoil is sine agus an ollscoil is mó sa Ghearmáin. Is í Ollscoil Köln na nEolaíochtaí Feidhmeacha an ollscoil is mó na hEolaíochtaí Feidhmeacha sa tír. Is í Ollscoil Köln “Rince agus Ceol” an ardscoil is mó san Eoraip.[61] Is féidir le heachtrannaigh ceachtanna Gearmáine a ghlacadh sa VHS (Ionad Oideachais Aosaigh) .[62]
 Meáin
 Laistigh de Ghearmáin, tá Köln aitheanta mar ionad na meán tábhachtach. Tá stáisiúin raidió agus teilifíse éagsúla, lena n-áirítear Westdeutscher Rundfunk (WDR), RTL agus VOX, lena ceanncheathrú sa chathair. Is é scannán agus táirgeadh Teilifíse atá tábhachtach freisin. Is é an cathair "caipitil na Gearmáine maidir le scéalta coireachta sa teilifís".[63] Is é tríú de na léiriúcháin teilifíse na Gearmáine a dhéantar sa réigiún Köln.[63] Ina theannta sin, is é an chathair mar óstach chun an Coiméide Köln Fhéile, a mheastar a bheith ar na féilí greann is mó i mórthír na hEorpa.[64]
 Spóirt
 Is é Köln a h-óstaíonn 1. FC Köln,[65] a imríonn sa Bundesliga. Imríonn siad a gcluichí baile sa RheinEnergieStadion, ina bhfuil a h-ostaígh siad 5 cluichí an 2006 FIFA World Cup.[66] Is é an Coiste Oilimpeach Idirnáisiúnta agus Internationale Vereinigung Sport-und Freizeiteinrichtungen e.V. a thug RheinEnergieStadion bonn cré-umha do "a bheith ar cheann de na hionaid spóirt is fearr sa domhan".[66] Is é Köln a h-óstaíonn freisin FC Viktoria Köln 1904 agus SC Fortuna Köln, a imríonn sa Regionalliga West (an ceathrú rannán) faoi seach ar an 3. Liga (an tríú roinn).
 Tá an cathair freisin, baile na foirne haca oighir Kölner Haie, sa léig ice hockey is airde sa Ghearmáin, an Deutsche Eishockey Liga.[65] Tá siad bunaithe ag an Lanxess Arena.[65]
 Tá roinnt rásaí capall ar siúl in aghaidh na bliana ag Cologne-Weidenpesch Racecourse ó 1897; cuireadh tús leis an Cologne Marathon bliantúil i 1997. Ó 2002 go dtí 2009, bhí an fhoireann Panasonic Toyota Racing Formula One bunaithe i mbruachbhaile Marsdorf, ag an áis Toyota Motorsport GmbH.
 Meastar go bhfuil Köln "an caipiteal gailf rúnda na Gearmáine".[65] Bunaíodh an chéad cumann gailf i North Rhine-Westphalia i Köln sa bhliain 1906.[65] Tugann an cathair na roghanna is mó agus imeachtaí uachtaracha sa Ghearmáin.[65]
 Óstigh an cathair, imeachtaí lúthchleasaíochta éagsúla, lena n-áirítear 2005 FIFA Confederations Cup, 2006 FIFA World Cup, 2007 World Men's Handball Championship, 2010 IIHF World Championship agus 2010 Gay Games.[5]
 Cónaitheoirí suntasacha
 Daoiní suntasacha, a bhfuil a fréamhacha faightear i Köln:
 Konrad Adenauer (1876–1967), státaire Gearmánach
 Heinrich Cornelius Agrippa (1486–1535)
 Agrippina the Younger (15–59), máthair Nearó agus Banimpire Rómhánach
 Heinrich Birnbaum (1403–73)
 Heinrich Boigk (1912–2003), buaiteoir Knights Cross
 Robert Blum (1807–48)
 Heinrich Böll (1917–85), scríbhneoir Gearmánach
 Georg Braun (1541-1622)
 Max Bruch (1838–1920), cumadóir
 Álex Calatrava (rugadh 1973)
 Heribert Calleen (rugadh 1924), dealbhóir Gearmánach
 Florian Henckel von Donnersmarck (rugadh 1973)
 Max Ernst (1891–1976)
 Angela Gossow (rugadh 1974)
 Britta Heidemann (rugadh 1982)
 H. Robert Heller (rugadh 1940)
 de:Trude Herr (1927–91), ban-aisteoir agus amhránaí
 de:Stefanie Höner (rugadh 1969), ban-aisteoir
 Udo Kier (rugadh 1944), aisteoir
 Lukas Podolski (rugadh 1985), peileadóir Gearmánach
 Jutta Kleinschmidt (rugadh 1962)
 Werner Klemperer (1920–2000)
 Erich Klibansky (1900–1942), ardmháistir agus múinteoir Giúdach
 Adolf Kober (1870–1958), raibí Giúdach and meánaoisí
 Gaby Köster (rugadh 1961), ban-aisteoir Gearmánach agus bean ghrinn
 Hildegard Krekel (1952–2013), ban-aisteoir Gearmánach
 de:Lotti Krekel (rugadh 1941), ban-aisteoir agus amhránaí
 Uwe Krupp (rugadh 1965)
 Heinz Kühn (1912–92)
 Heiner Lauterbach (1953), aisteoir Gearmánach
 Julia Leischik (rugadh 1970)
 Ottmar Liebert (rugadh 1961), ceoltóir
 de:Mariele Millowitsch (rugadh 1955), ban-aisteoir
 de:Peter Millowitsch (rugadh 1949), aisteoir and drámadóir
 Willy Millowitsch (1909–1999), aisteoir and drámadóir
 Wolfgang Niedecken (rugadh 1951), amhránaí, ceoltóir, ealaíontóir Gearmánach agus baill den ghrúpa BAP
 Theodore of Corsica (1694–1756)
 Jacques Offenbach (1819–80), cumadóir Francach
 de:Willi Ostermann (1876–1936) cumadóir
 Nikolaus Otto (1832–1891)
 Kim Petras (rugadh 1992), amhránaí Gearmánach
 Frederik Prausnitz (1920–2004), stiúrthóir agus múinteoir Meiriceánach
 Christa Päffgen a.k.a. Nico (1938–1988), model, ban-aisteoir, amhránaí, agus cumadóir amhrán sa Velvet Undergroundagus Warhol Superstar
 Hedwig Potthast (1912–1997), rúnaí agus bean luí Heinrich Himmler
 Stefan Raab (rugadh 1966), siamsóir Gearmánach agus óstach Comórtas Amhránaíochta na hEoraifíse 2011
 Jürgen Rüttgers (rugadh 1951), polaiteoir Gearmánach (CDU)
 Jürgen Fritz (rugadh 1953), ceoltóir agus cumadóir
 Markus Stockhausen (rugadh 1957), ceoltóir agus cumadóir
 Wolfgang von Trips (1928–61), tiománaí Formula One Gearmánach
 Joost van den Vondel (1587–1679), file agus drámadóir Ollannach
 Moshe Wallach (1866–1957),
 de:Christoph Watrin (rugadh 1988), amhránaí, US5
 Robert Weimar (1932–2013),
 Thomas Wensing (rugadh 1978), scríbhneoir Gearmánach
 Carl Wyland (1886–1972), gabha Gearmánach
 Leon Draisaitl (rugadh 1995),
 Gökhan Töre (rugadh 1992), Peileadóir Turcach
 Féach freisin
 Hänneschen-Theater
 Tagairtí
 "Amtliche Bevölkerungszahlen" . Landesbetrieb Information und Technik NRW (in German). 23 September 2015.
 "Economy". KölnTourismus. Retrieved 18 April 2011.
 "From Ubii village to metropolis". City of Cologne. Retrieved 16 April 2011.
 "bomber command - mines laid - flight august - 1945 - 1571 - Flight Archive".
 "Facts and figures". City of Cologne. Retrieved 17 April 2011.
 "C.Michael Hogan, ''Cologne Wharf'', The Megalithic Portal, editor Andy Burnham, 2007". Megalithic.co.uk. Retrieved 24 July 2009.
 Harry de Quetteville. "History of Cologne". The Catholic Encyclopedia, 28 November 2009.
 Joseph P. Huffman, Family, Commerce, and Religion in London and Cologne (1998) covers from 1000 to 1300.
 The population of European cities, Bairoch
 "Rote Funken – Kölsche Funke rut-wieß vun 1823 e.V. – Rote Funken Koeln". Rote-funken.de. Retrieved 5 May 2009.
 United Services Magazine, December 1835
 "Festung Köln". Retrieved 1 April 2011.
 Cologne Evacuated , TIME Magazine, 15 February 1926
 "Weimarer Wahlen". Web.archive.org. 11 February 2008. Archived from the original on 11 February 2008. Retrieved 24 July 2009.
 "Voting results 1919–1933 Cologne-Aachen". Wahlen-in-deutschland.de. Retrieved 8 August 2010.
 koelnarchitektur (15 July 2003). "on the reconstruction of Cologne". Koelnarchitektur.de. Retrieved 24 July 2009.
 Tourtellot, Arthur B. et al. Life's Picture History of World War II, p. 237. Time, Inc., New York, 1950.
 Zabecki, David T. (1999-01-01). World War Two in Europe. Taylor & Francis. ISBN 9780824070298.
 Kirsten Serup-Bilfeld, Zwischen Dom und Davidstern. Jüdisches Leben in Köln von den Anfängen bis heute. Köln 2001, page 193
 "Synagogen-Gemeinde Köln". Sgk.de. 26 June 1931. Retrieved 8 August 2010.
 Connolly, Kate (7 January 2016). "Tensions rise in Germany over handling of mass sexual assaults in Cologne". The Guardian. Retrieved 12 January2016.
 "1075 Anzeigen nach Kölner Silvesternacht – 73 Verdächtige" [1,075 assaults by Cologne New Year's Eve - 73 suspects]. Westdeutsche Allgemeine Zeitung (in German). Retrieved 15 February 2016.
 Bezirksregierung Köln: Topografische Karte 1:50.000 (TK 50), Blatt L 5108 Köln-Mülheim. Köln 2012, ISBN 978-3-89439-422-6.
 "Cologne at a glance" . City of Cologne. Retrieved 17 April 2011.
 "Ausgabe der Klimadaten: Monatswerte".
 Martin Gocht; Reinhard Vogt. "Flood Forecasting and Flood Defence in Cologne" (PDF). Mitigation of Climate Induced Natural Hazards (MITCH). Retrieved 20 March 2009.
 "Stadtentwässerungsbetriebe Köln : Flood Management". Steb-koeln.de. Retrieved 7 July 2009.
 "Flood Defence Scheme City of Cologne" (PDF). Retrieved 20 March 2009.
 van Tilburg, C. (2007). Traffic and Congestion in the Roman Empire. Taylor & Francis. p. 42. ISBN 9781134129751. Retrieved 5 October 2014.
 Bruce, S.G. (2010). Ecologies and Economies in Medieval and Early Modern Europe: Studies in Environmental History for Richard C. Hoffmann. Brill. p. 48. ISBN 9789004180079. Retrieved 5 October 2014.
 Diego Puga & Daniel Trefler (30 November 2009). "International trade and institutional change: A death in Venice" (PDF). Retrieved 5 October 2014.
 "Information und Technik Nordrhein-Westfalen (IT.NRW) – Amtliche Bevölkerungszahlen" . It.nrw.de. Retrieved 16 September 2011.
 "2007 – Einwohnerdaten im Überblick – Zahlen + Statistik – Bevölkerung – Stadt Köln". Web.archive.org. 28 January 2008. Archived from the originalon 28 January 2008. Retrieved 24 July 2009.
 "WDR Article of 15.08.2007". Wdr.de. Retrieved 24 July 2009.
 Serup-Bilfeldt, Kirsten (19 August 2005). "Cologne: Germany's Oldest Jewish Community". Deutsche Welle. Retrieved 6 September 2011.
 "City of Cologne -> Figures Statistics Population (German)". Web.archive.org. 8 February 2008. Archived from the original on 8 February 2008. Retrieved 24 July 2009.
 "Statistisches Jahrbuch Köln 2015" (PDF). Stadt Köln. Retrieved 2015-10-01.
 "Oberbürgermeisterwahl – Wahl des/der Oberbürgermeisters/in 2015 in der Stadt Köln – Gesamtergebnis" . stadt-koeln.de (in German). Retrieved 18 October 2015.
 "Wahlperiode" (in German). City of Cologne. Retrieved 15 April 2011.
 "Alle Ratsmitglieder" (in German). City of Cologne. Retrieved 22 June2014.
 "Green Cologne". KölnTourismus. Retrieved 17 April 2011.
 "In NRW behaupten sich immer mehr exotische Vögel". RP Online. Retrieved 16 January 2013.
 "Nightlife". KölnTourismus. Retrieved 17 April 2011.
 "Offizielle Webseite des Kölner Doms | Bedeutende Werke" . Koelner-dom.de. Retrieved 5 May 2009.
 "Strategic Management Society – Cologne Conference – Cologne Information" . Cologne.strategicmanagement.net. 14 October 2008. Retrieved 26 July 2010.
 "Homepage of the Uni-Center". Unicenterkoeln.de. Retrieved 8 August2010.
 "Kölner Philharmonie". Web.archive.org. 11 December 2007. Archived from the original on 11 December 2007. Retrieved 8 August 2010.
 "Carnival – Cologne's "fifth season" – Cologne Sights & Events – Stadt Köln". Web.archive.org. 26 January 2008. Archived from the original on 25 January 2008. Retrieved 24 July 2009.
 "Giving Beer A Home in the Rhineland". The Local. 28 July 2011. Retrieved 28 July 2011.
 "C/o Pop Official Website" .
 stadt-koeln.de Cologne Business Guide (German) (English)
 "Cologne". Encyclopedia Britannica.
 "Directory: World Airlines". Flight International. 3 April 2007. p. 107.
 "Über Ford – Standorte". Ford Germany (in German). Retrieved 20 June2009.
 http://www.adfc.de/fahrradklima-test/adfc-startet-fahrradklima-test/adfc-fahrradklima-test-2014
 "High-speed trains to link England and Germany" . Brisbanetimes.com.au. 16 October 2011. Retrieved 26 January 2012.
 "Kölner Verkehrsbetriebe (KVB)". Kvb-koeln.de. Retrieved 24 July 2009.
 "Häfen und Güterverkehr Köln AG". Hgk.de. Retrieved 8 August 2010.
 "Hochschulen – Wissensdurst KĂśln – Das KĂślner Wissenschaftsportal". Wissensdurst-koeln.de. Retrieved 26 July 2010.
 "Forschungsschwerpunkte" (PDF). Wissensdurst-koeln.de.
 "goethe.de". goethe.de. Retrieved 8 August 2010.
 "Cologne Adult Education Centre – City of Cologne". Stadt-koeln.de. Retrieved 16 November 2012.
 "Productions "made in Cologne"" . Cologne Tourism. Retrieved 22 April2011.
 "Cologne Comedy Festival website" . Koeln-comedy.de. 21 October 2007.
 "Sport and relaxation". Cologne Tourist Information. Retrieved 13 March 2013.
 "The RheinEnergie Stadium". 1. FC Köln. Retrieved 20 April 2011.
 Naisc sheachtracha
 Wikivoyage - Köln (en)
 Stadt-Koeln.de - Suíomh oifigiúil
 Cathracha na Gearmáine
 Köln


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 52002PC0462
 Ehdotus: neuvoston asetus Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön historiallisten arkistojen avaamisesta yleisölle annetun asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 muuttamisesta /* KOM/2002/0462 lopull. - CNS 2002/0203 */
 Virallinen lehti nro 331 E , 31/12/2002 s. 0169 - 0171
 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön historiallisten arkistojen avaamisesta yleisölle annetun asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 muuttamisesta(komission esittämä)PERUSTELUT1. YhteenvetoEuroopan parlamentti ja neuvosto antoivat 30. toukokuuta 2001 asetuksen (EY) N:o 1049/2001, jossa vahvistetaan puitteet Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamiselle yleisön tutustuttavaksi.Kyseisen asetuksen 18 asetuksessa säädetään, että komissio tarkastelee, onko Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön historiallisten arkistojen avaamisesta yleisölle annettu neuvoston asetus (ETY, EURATOM) N:o 354/83 yleisön tutustumisesta asiakirjoihin annetussa uudessa asetuksessa vahvistettujen periaatteiden ja rajoitusten mukainen.Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 4 artiklan 7 kohdassa säädetään, että saman artiklan 1-3 kohdassa säädettyjä poikkeuksia tutustumisoikeuteen sovelletaan enintään 30 vuoden ajan. Kuitenkin yksityiselämän (4 artiklan 1 kohdan b alakohta) tai taloudellisten etujen (4 artiklan 2 kohdan ensimmäinen luetelmakohta) suojaa koskevia poikkeuksia sekä arkaluonteisia asiakirjoja koskevia erityissäännöksiä (9 artikla) voidaan tarvittaessa soveltaa kyseisen ajanjakson jälkeenkin.2. soveltamisalaan kuuluvat toimielimet (1 artikla)Koska tilintarkastustuomioistuimesta on tullut Euroopan yhteisön perustamissopimuksen [1] 7 artiklan nojalla toimielin, sitä ei enää tarvitse 1 artiklassa rinnastaa toimielimiin. Tätä asetusta sovellettaessa talous- ja sosiaalikomitea sekä alueiden komitea rinnastetaan perustamissopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin toimielimiin.[1] EYVL C 340, 10.11.1997, s. 173.3. tiettyjen poikkeusten ylläpito yli 30 vuoden ajan:- Yksityiselämän suoja: asetusta (ETY, EURATOM) N:o 354/83 ei sovelleta Euroopan yhteisöjen henkilöstön henkilökansioihin eikä tietyn henkilön yksityiselämää tai työtä koskevia tietoja sisältäviin asiakirjoihin; kyseiset asiakirjat eivät ole julkisia. Kyseinen yhden asiakirjaluokan salaiseksi julkistaminen on ristiriidassa asetuksen (EY) N:o 1049/2001 yleisperiaatteen kanssa, jonka mukaan yleisö voi tutustua kaikkiin asiakirjoihin edellyttäen, että niiden julkistamisella ei vahingoiteta asetuksella nimenomaisesti suojattuja etuja.Yksityiselämän suoja muodostaa poikkeuksen tutustumisoikeuteen, ja sitä voidaan soveltaa yli 30 vuoden ajan asetuksessa (EY) N:o 45/2001 [2] säädetyin edellytyksin.[2] EYVL L 8, 12.1.2001, s. 1.- Kaupallisten etujen suoja: ennen kuin toimielin voi päättää 30 vuoden määräajan umpeuduttua julkistaa asiakirjat, joiden levittämisellä voitaisiin vahingoittaa kaupallisia etuja, sen on ilmoitettava asianomaisille yrityksille tai muille kolmansille osapuolille asianomaisen toimielimen määritettävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti aikomuksestaan tehdä kyseisistä asiakirjoista julkisia.- Arkaluonteisten asiakirjojen suoja: asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 määritellään arkaluonteisiksi asiakirjat, jotka on luokiteltu vähintään luottamuksellisiksi yhteisön tai jäsenvaltion yleistä turvallisuutta, puolustusta ja sotilasasioita, kansainvälisiä suhteita ja finanssi-, raha- tai talouspolitiikkaa koskevan yleisen edun suojaamiseksi.Toimielin tarkistaa 30 vuoden määräajan umpeuduttua onko arkaluonteisen asiakirjan luokitus säilytettävä. Jos on, asiakirjaa ei avata yleisölle, vaan sitä tarkastellaan määräajoin asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti.4. luokkakohtaisen salaiseksi julistamisen poistaminen (3 artikla)Asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 3 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan sekä 2 kohdan säännöksillä evätään yleisön tutustuminen seuraaviin asiakirjaluokkiin: EURATOMin hankintakeskuksen tekemät sopimukset, Euroopan yhteisöjen tuomioistuimessa esitetyt asiakirjat sekä vähintään "luottamuksellisiksi" luokitellut asiakirjat.Asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädetään tutustumisoikeudesta kyseisiin asiakirjoihin, ja niiden julkistaminen voidaan kieltää ainoastaan 4 artiklassa säädettyjen poikkeusten ja 9 artiklassa säädettyjen erityissäännösten perusteella. Tämän johdosta olisi poistettava asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 luokkiin perustuva poikkeusjärjestelmä ja suojata tarvittaessa asiakirjoja yhden sellaisen tutustumisoikeutta koskevan poikkeuksen perusteella, jonka jatketusta soveltamisesta säädetään asetuksessa (EY) N:o 1049/2001.Sitä vastoin on syytä pitää voimassa asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetty salassapitoluokitus. Se koskee asiakirjoja, jotka on luokiteltu johonkin Euroopan atomienergiayhteisön (EURATOM) perustamissopimuksen 24 artiklan soveltamisesta vuonna 1958 annetussa asetuksessa N:o 3 säädettyyn salassapitoluokkaan. Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen oikeuskäytännön (asiassa 328/85 Deutsche Babcock 15.12.1987 annettu tuomio, Kok. 1987, s. 5119) mukaan EY:n perustamissopimuksen määräyksiä sekä perustamissopimuksen perusteella annettuja säännöksiä ja määräyksiä sovelletaan EURATOMin perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluviin asioihin ainoastaan muiden säännösten ja määräysten puuttuessa. Kyseiset salassapitojärjestelmät eivät siis kuulu asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 ja asetuksessa (ETY, EURATOM) N:o 354/83 säädettyjen tutustumissääntöjen soveltamisalaan. Asetuksen 3 artiklan 1 kohdan b alakohtaa ei kuitenkaan voida pitää voimassa, koska ei ole olemassa EURATOM-säännöksiä ja määräyksiä, joissa vaadittaisiin hankintasopimusten salassapitoa. Hankintasopimusten suoja varmistetaan kuitenkin, jos niihin voidaan soveltaa kaupallisia etuja koskevaa poikkeusta.2002/0203 (CNS)Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön historiallisten arkistojen avaamisesta yleisölle annetun asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 muuttamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 308 artiklan,ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [3],[3] EYVL Lottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [4],[4] EYVL Lsekä katsoo seuraavaa:(1) Yleisön oikeutta tutustua Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjoihin koskevat perusperiaatteet ja rajoitukset on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 [5].[5] EYVL L 145, 31.5.2001, s. 43.(2) Asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädettyjä poikkeuksia tutustumisoikeuteen sovelletaan enintään 30 vuoden ajan. Kuitenkin yksityiselämän tai kaupallisten etujen suojaa koskevia poikkeuksia sekä arkaluonteisia asiakirjoja koskevia erityissäännöksiä voidaan tarvittaessa soveltaa kyseisen ajanjakson jälkeenkin.(3) Neuvoston asetuksessa (ETY, EURATOM) N:o 354/83 [6] säädetään, että yleisö ei pääse tutustumaan tiettyihin asiakirjaluokkiin 30 vuoden määräajan jälkeen niiden antamisesta. Kyseiset salassapitosäännökset olisi yhtenäistettävä asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 säädettyjen tutustumisoikeutta koskevien poikkeusten kanssa.[6] EYVL L 43, 15.2.1983, s. 1.(4) Asetuksen (ETY, EURATOM) N:o 354/83 soveltamista varten on syytä säätää, että talous- ja sosiaalikomitea sekä alueiden komitea rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin toimielimiin.(5) Tämän johdosta asetusta (ETY, EURATOM) N:o 354/83 on muutettava,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (ETY, EURATOM) N:o 354/83 seuraavasti:1) Korvataan 1 artiklan 1 kohta seuraavasti:" 1. Euroopan talousyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön toimielimet, jäljempänä 'toimielimet', perustavat historiallisia arkistoja ja avaavat ne yleisölle tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin 30 vuoden kuluttua asiakirjojen antamisesta. Tätä asetusta sovellettaessa talous- ja sosiaalikomitea sekä alueiden komitea rinnastetaan Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin toimielimiin.".2) Korvataan 2 ja 3 artikla seuraavasti:"2 artikla1. Jos asiakirjat kuuluvat niihin poikkeuksiin, jotka koskevat yksityiselämää ja yksilön koskemattomuutta tai tietyn fyysisen henkilön tai oikeushenkilön kaupallisia etuja mukaan luettuna teollis- ja tekijän oikeuksien osalta, kyseisiä poikkeuksia voidaan soveltaa kauemminkin kuin 30 vuoden ajan, mikäli soveltamisedellytykset edelleen täyttyvät.2. Asiakirjat, jotka sisältävät tietyn henkilön yksityiselämää tai työtä koskevia tietoja Euroopan yhteisöjen henkilöstön henkilökansiot mukaan luettuina, tulevat julkisiksi yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta annetun asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja erityisesti sen 4 ja 5 artiklan mukaisesti.3. Ennen kuin toimielin voi päättää julkistaa asiakirjat, joiden levittämisellä voitaisiin vahingoittaa tietyn fyysisen henkilön tai oikeushenkilön kaupallisia etuja mukaan luettuna teollis- ja tekijän oikeuksien osalta, sen on ilmoitettava asianomaiselle yritykselle tai henkilölle asianomaisen toimielimen määritettävien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti aikomuksestaan tehdä kyseisistä asiakirjoista julkisia. Kyseisiä asiakirjoja ei julkisteta, jos toimielin asianomaisten kolmansien osapuolien huomautukset huomioon ottaen katsoo, että julkistamisella vahingoitettaisiin kyseisiä kaupallisia etuja, ellei julkistaminen ole perusteltavissa ylivoimaisella yleisellä edulla.4. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 9 artiklassa tarkoitettuihin arkaluonteisiin asiakirjoihin voi tutustua kyseisessä säännöksessä asetetuissa rajoissa.""3 artiklaJulkisia eivät ole asiakirjat, jotka on luokiteltu johonkin Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen 24 artiklan soveltamisesta 31 päivänä heinäkuuta 1958 annetun asetuksen N:o 3 [7] 10 artiklassa mainittuun salassapitoluokkaan ja joiden salassapitoluokitusta ei ole poistettu.".[7] EYVL 17, 6.10.1958, p. 406.3) Poistetaan 4 artikla.4) Korvataan 6 artikla seuraavasti:"6 artiklaKun jäsenvaltio vastaanottaa pyynnön, joka koskee sen hallussa olevaa toimielimestä peräisin olevaa asiakirjaa, jäsenvaltio kuulee asianomaista toimielintä, jollei ole selvää, että asiakirja on luovutettava tai että sitä ei tule luovuttaa, voidakseen tehdä päätöksen, joka ei vaaranna tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista.Jäsenvaltio voi tämän asemesta toimittaa pyynnön edelleen toimielimelle.".2 artiklaTämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty BrysselissäNeuvoston puolestaPuheenjohtaja


text:
Oswald Spengler (29. mai 1880 Blankenburg (Harz) – 8. mai 1936 München) oli saksa kultuuri- ja ajaloofilosoof.
 Peateoses "Der Untergang des Abendlandes" ("Õhtumaa allakäik") (I köide 1918, II köide 1922, eesti keeles I–II 2012 Mati Sirkeli ja Katre Ligi tõlkes) käsitleb ta maailma kultuuride üksteisest sõltumatut arengut, mis teeb iga kultuuri puhul läbi samad staadiumid (aeg on saatus ja ruum on juhus). Talupoeg on kultuuri vältimatu eeltingimus, kuid mitte kultuuri looja ega kandja. Kultuuri arengu indikaatoriks on linnade tähtsuse järkjärguline kasv (kultuur sünnib ja sureb koos linnaga, mis muutub lõpus, hiigellinnana, kultuuri kasvajaks). Kultuur on Oswald Spengleri jaoks elusorganism. Ta suhtub Õhtumaa kultuuri tulevikku fatalistlikult, rõhutades, et see on jõudnud oma arengu viimasesse staadiumi – tsivilisatsiooni – umbes aastaks 1900. Õhtumaa tsivilisatsiooni tippajaks luges Spengler 18. sajandit.
 Spengler kuulus ka konservatiivse revolutsiooni peamiste apologeetide hulka, mõjutades avalikku arvamust oma kirjanduslikult kõrgetasemelise ajaloolis-poliitilise publitsistikaga. 1933. aastal ründasid natsionaalsotsialistliku Saksamaa uued võimud teravalt Spengleri seisukohavõtte, milles ta kritiseeris riigis toimuvat, mispeale Spengler oli sunnitud tõmbuma avalikust elust kõrvale. Ta alustas materjali kogumist uue suurteose jaoks, mida ta valmis ei saanud. Spenglerist järgi jäänud märkmete põhjal on hiljem mõistetud, et ta kavandas "Õhtumaa allakäigus" esitatud ideede laiaulatuslikku revideerimist.
 Oswald Spengler on külastanud Eestit, pidades saksakeelse ettekande Mustpeade Majas.
 Kultuuri elutsükkel "Õhtumaa allakäigus"
 Teosed
 Der metaphysische Grundgedanke der heraklitischen Philosophie (1904)
 Der Untergang des Abendlandes. Umrisse einer Morphologie der Weltgeschichte (Band 1, Wien 1918, Band 2, München 1922).
 Preußentum und Sozialismus (1919)
 Neubau des Deutschen Reiches (1924)
 Politische Pflichten der deutschen Jugend (1924)
 Der Staat. Das Problem der Stände, Staat und Geschichte, Philosophie der Politik (1924)
 Der Mensch und die Technik. Beitrag zu einer Philosophie des Lebens (München 1931)
 Politische Schriften (1932)
 Jahre der Entscheidung (1933)
 Gedanken (1941). Hrsg. von Hildegard Kornhardt
 Frühzeit der Weltgeschichte. Fragmente aus dem Nachlaß. Unter Mitwirkung von Manfred Schröter hrsg. von Anton Mirko Koktanek. München: Beck, 1966, XX, 520 S.
 Teosed eesti keeles
 O. Spengleri "Õhtumaa allakäik" (Spengleri teose refereeriv lühikokkuvõte). Referaadi koostanud L. Vahter, redigeerinud Leo Anvelt. Sari Elav Teadus, nr 103, Eesti Kirjanduse Selts, Tartu 1940, 102 lk; uustrükk: ajakirja Kultuur ja Elu raamatukogu, 1989. aasta numbrite 3, 4, 5 ja 6 lisapoognad; sisaldab ka Rein Ruutsoo eessõna "Spengleri müüdist ja selle vastuvõtust Eestis", Mati Undi "Lõpetuseks" ja lisana Juri Lotmani artikli "Kultuur ja intelligentsus"
 "Õhtumaa allakäik. Maailma-ajaloo morfoloogia piirjooned" (Der Untergang des Abendlandes. Umrisse einer Morphologie der Weltgeschichte''). I köide "Kuju ja tegelikkus". Saksa keelest tõlkinud Mati Sirkel ja Katre Ligi, toimetanud Katre Ligi. Sari Avatud Eesti Raamat, Ilmamaa, Tartu 2012, 648 lk; ISBN 9789985774328
 "Õhtumaa allakäik. Maailma-ajaloo morfoloogia piirjooned". II köide "Maailma-ajaloolised perspektiivid". Saksa keelest tõlkinud Mati Sirkel ja Katre Ligi, toimetanud Katre Ligi. Järelsõna lk 727–763 ""Õhtumaa allakäigu" tulemisest Eestisse. Tagasivaateid": Ülo Matjus. Sari Avatud Eesti Raamat, Ilmamaa, Tartu 2012, 832 lk; ISBN 9789985774335
 Vaata ka
 Ajaloofilosoofia
 Howard Phillips Lovecraft
 Arnold J. Toynbee
 Leonhard Vahter
 Francis Parker Yockey
 Kirjandus
 Natanael (= Johannes Semper), "Spengleri "Õhtumaa languse" 2. jagu" – Päevaleht 20. ja 21. juuli 1922, nr 169–170; uustrükk: J. Semper, "Mõtterännakud" III, Eesti Raamat, Tallinn 1977, lk 151–160 (Spenglerist ka lk 88–90)
 Julius Genss, "Oswald Spengleri kunstivaated" – Looming 1924, nr 4, lk 268–277
 A. H. T. (= A. H. Tammsaare), "Oswald Spengleri "Õhtumaa langus"" – Vaba Sõna 1925, nr 4; uustrükid A. H. Tammsaare raamatutes: Kogutud teosed, 16. köide, Eesti Raamat, Tallinn 1988, lk 526–548; "Õnnelikest ja õnnetuist aegadest", Kunst, Tallinn 2010, lk 26–51; "Armastusest ja lapselikkusest", sari Eesti mõttelugu, nr 99, Ilmamaa, Tartu, 2011, lk 235–258
 Hans Oldekop, "Oswald Spengleri ajaloo morfoloogia" – Ajalooline Ajakiri 1923, nr 3, lk 81–92; loetav ka digiteeritud ajakirjanduse aadressil
 Leonhard Vahter, "Euroopa saatuse kujunemine O. Spengleri ajaloofilosoofia taustal" – Varamu 1940, nr 1–2
 Toomas Karjahärm, "Unistus Euroopast", Argo, Tallinn 2003, lk 82–86 ("Oswald Spengleri "Õhtumaa langus"")
 Andres Ehin, "Oswald Spengler, euroskeptikute esiisa" – Nädaline 19. 6. 2004, lk 6
 "20. sajandi mõttevoolud", Tartu Ülikooli Kirjastus 2009, lk 107–121, autor Hent Kalmo
 Katre Ligi, "Toynbee ja Spengler ehk tõlkiva toimetaja tundmusi" – Akadeemia 2012, nr 6, lk 1072–80
 Välislingid
 Julius Genss: Oswald Spengleri kunstivaated Looming, nr 4/1924
 Maarja Vaino: Oswald Spengleri "Õhtumaa allakäik" ja saatus Kriteerium, 4. veebruar 2008
 Igor Mang, "Väärt lugemine igale rigipöörajale" ("Õhtumaa allakäigu" arvustus) – Maaleht 2. veebruar 2012, lk 33
 Aivar Kull, "Õhtumaa allakäik jõudis Tartusse" ("Õhtumaa allakäigu" arvustus) – Tartu Postimees 8. veebruar 2012, lk 6
 Mati Sirkel, "Repliik Spengleri asjus: sõnavõtt "Õhtumaa allakäigu" esitlusel 7. II 2012 Tartus" – Sirp 17. veebruar 2012, lk 22
 Tõnu Õnnepalu, "Metafooride jõul" ("Õhtumaa allakäigu" arvustus) – Sirp 16. märts 2012, lk 4–5
 Ilmar Vene, "Mann contra Spengler" ("Õhtumaa allakäigu" arvustus) – samas, lk 5
 Saksa filosoofid
 Sündinud 1880
 Surnud 1936


type: contracts

text:
 7.6.2018
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 142/11
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 113/2017
 z dnia 13 czerwca 2017 r.
 zmieniająca załącznik XXI (Statystyka) do Porozumienia EOG [2018/806]
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym (zwane dalej „Porozumieniem EOG”), w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Do Porozumienia EOG należy włączyć rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) 2016/2032 z dnia 26 października 2016 r. zmieniające rozporządzenie (WE) nr 91/2003 w sprawie statystyki transportu kolejowego w odniesieniu do gromadzenia danych o towarach, pasażerach i wypadkach (1).
 (2)
 Należy zatem odpowiednio zmienić załącznik XXI do Porozumienia EOG,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 W pkt 7 (rozporządzenie (WE) nr 91/2003 Parlamentu Europejskiego i Rady) załącznika XXI do Porozumienia EOG dodaje się tiret w brzmieniu:
 „—
 32016 R 2032: rozporządzeniem Parlamentu Europejskiego i Rady (UE) 2016/2032 z dnia 26 października 2016 r. (Dz.U. L 317 z 23.11.2016, s. 105).”.
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzenia (UE) 2016/2032 w języku islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 14 czerwca 2017 r. pod warunkiem dokonania wszystkich notyfikacji przewidzianych w art. 103 ust. 1 Porozumienia EOG (*1).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja zostaje opublikowana w sekcji EOG oraz w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli dnia 13 czerwca 2017 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Claude MAERTEN
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 317 z 23.11.2016, s. 105.
 (*1) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


type: other

text:
Helena Mivšek in Josip Bračič proti Jani Kobal in Nini Kofler-POP TV – Novinarsko častno razsodišče
 Helena Mivšek in Josip Bračič proti Jani Kobal in Nini Kofler-POP TV
 Novinarsko častno razsodišče, skupni organ Društva novinarjev Slovenije in Sindikata novinarjev Slovenije (v nadaljevanju NČR), v sestavi Andrej Bartelj, Vili Einspieler – predsednik, Rajko Gerič, Ranka Ivelja, Peter Jančič, Nada Ravter – razsodnica poročevalka, Dušan Rogelj in Filip Šemrl je na seji 22. novembra 2001 sprejelo naslednjo razsodbo v primeru
 Helena Mivšek in Josip Bračič proti Jani Kobal in Nini Kofler – POP TV
 PRIMER : Helena Mivšek in Josip Bračič proti Jani Kobal in Nini Kofler – POP TV
 Zakonca Mivšek-Bračič sta Novinarskemu častnemu razsodišču predlagala postopek zaradi – po njunem mnenju – neobjektivnega in senzacionalističnega poročanja o izkoriščanju otrok.
 Novinarka Pop TV je namreč v prispevku o beračenju in izkoriščanju otrok uporabila tudi posnetke njunih otrok, ki si služita denar z igranjem violine na ulici. Zakonca Mivšek-Bračič sta bila s snemanjem seznanjena. Poleg otrok je za TV dal izjavo tudi njun oče. Pritožitelja menita da so bili posnetki njunih otrok umeščeni nepravilno: trdita, da v njihovem primeru ne gre za zlorabo ali izkoriščanje otrok, kaj šele za beračenje, o čemer je bilo tudi govora v prispevku.
 Pop TV je pripravil dva prispevka, v enem Nina Kofler govori o izkoriščanju otrok in pri tem uporabi posnetke Romkinje z otrokom, v prispevek pa vplete tudi izjave predstavnika policije. Ob koncu prispevka Koflerjeva prikaže tudi družino Mivšek-Bračič, ki si zaradi socialne stiske služi svoj kruh na ulici (oče s prodajo lutk, otroka z igranjem violine).
 V drugem prispevku pa novinarka Jana Kobal obravnava izkoriščanje otrok po svetu in med prikazi otrok, ki morajo za preživetje tudi sami delati, uporabi tudi posneto gradivo otrok oz. družine Mivšek-Bračič.
 RAZSODBA V PRIMERU BRAČIČ PROTI KOFLER IN KOBAL (POP TV)
 Novinarsko častno razsodišče ugotavlja, da v primeru Mivšek-Bračič proti Pop TV in novinarkama Jani Kobal in Nini Kofler ni bil kršen Kodeks novinarjev Republike Slovenije.
 Novinarsko častno razsodišče ob tem posebej opozarja novinarje in urednike na občutljivost tem, v katerih nastopajo otroci in na zelo tanko črto, ki loči informiranje od senzacionalizma ali celo zlorabe otrok pod krinko objektivnega informiranja.
 K razsodbi Novinarskega častnega razsodišča sta ločeni mnenji priložila člana Nada Ravter in Peter Jančič.
 Priloga: ločeni mnenji N. Ravter in P. Jančiča
 Nada Ravter, članica NČR DNS in SNS
 Ločeno mnenje v primeru Mivšek – Bračič proti Kobal in Kofler (POP TV)
 Ob soglasni ugotovitvi NČR, da novinarka Jana Kobal ni kršila kodeksa novinarske etike, smo tudi sklenili, da bomo tej ugotovitvi dodali nekakšno opozorilo, ki sem ga kot razsodnica poročevalka oblikovala tako:
 Častno razsodišče DNS pa posebej opozarja novinarje in urednike na občutljivost tem, v katerih nastopajo otroci, na zelo tanko črto, ki loči informiranje od senzacionalizma ali celo zlorabe otrok pod krinko objektivnega informiranja. Tudi v prispevku Jane Kobal o beračenju in izkoriščanju otrok bi veljalo jasno in nedvoumno poudariti razliko med beračenjem oziroma izkoriščanjem otrok in konkretnim primerom Sama in Marine Bračič, ki ga je novinarka vpletla v prispevek.
 Ker se vsi člani ne strinjajo v celoti s tem dostavkom, sama v ločenem mnenju pri njem vztrajam, še zlasti, ker sem si ponovno pozorno ogledala sporna prispevka. V podkrepitev svojega prepričanja, da sta bila pripravljena z absolutno premalo občutka za prizadeta otroka, da so avtorji z njima izkoristili otrokovo zaupanje in da sta v kontekstu celo žaljiva, ju bom opisala s poudarki.
 Prvi prispevek, objavljen 4. decembra 1989, se začne z napisom Izkoriščanje otrok?, ki je opremljen s sliko Sama in Marine Bračič, tej začetni sliki z ekrana sledi nov naslov Mali berači. Kamera lovi romsko mater z otrokom, ki noče sodelovati, a je jasno, da ne nje, ki je odrasla, ne njenega otroka, ki ne berači, ne moremo imeti za male berače. Koga torej? Nato nastopi policist Plohl, ki med drugim pove, “da pa so tudi primeri, ko otroci morajo beračiti, in če ne prinesejo dovolj, je otrok deležen maltretiranja...”
 Takoj zatem se sliši novinarkin glas: Tega pa pri nas baje še ni...,
 nakar prikaže slika mala violinista iz Jurčičeve...
 glas pa nadaljuje:...prizori z mariborskih ulic, ki spominjajo na zgodbo o deklici z vžigalicami, so bolj odraz boja za preživetje...
 Nato Samo Bračič v kamero pove, da si plačuje z zbranim denarjem šolnino, na novinarjevo vprašanje ali namig: “V bistvu gre denar samo zate,” pa odgovori: “Ne, tudi za družino.”
 Nato nastopi Samov oče, ki pove, da je po dvajsetih letih dela ostal pred 10 leti brez službe, prav tako njegova žena, zdaj ju pa nihče ne vpraša, kako preživijo. Na koncu reče: “Otroci pridejo z veseljem, tu izkoriščanja ni.”
 Novinarka nadaljuje: “Zlorabo otrok je težko dokazati, še zlasti staršem. Če pa jo le dokažejo, lahko starše doleti kazen do treh let zapora.”
 Konec. Novinarka je svojo zamisel izpeljala do konca. Še zlasti njen predzadnji stavek me prepričuje, da je – če že ni kršila kodeksa etike – globoko prizadela družino Bračič in zlasti otroka, ker jih je prikazala v kontekstu beračenja in izkoriščanja otrok.
 Oddaja V središču 11. marca 2001, naslov Izkoriščanje otrok
 Prispevek, ki ga je pripravila Jana Kobal, se začne s podatkom, da je na svetu prisiljeno delati kar 250 milijonov otrok, starih od 5 do 14 let, sledi zgodba dečka Pedra iz Peruja, nato Andreja Černak iz slovenskega odbora za UNICEF pove, da načeloma ščiti otroka pred izkoriščanjem konvencija o otrokovih pravicah, ki jo je podpisala večina držav, toda starost, kdaj začnejo delati, določa vsaka država sama. V Sloveniji je meja 15 let. “Kolikor je nam znano, se ta določila striktno spoštujejo,” sklene.
 Novinarkin glas: Uradno že, toda pri nas na mestnih ulicah opazimo otroke, ki pojejo in igrajo za denar...
 Spet sledi posnetek Sama in Marine Bračič. Je mogoče kombinacijo besedila in slike razumeti drugače, kot da sta otroka izkoriščana?
 S posnetkom izkoriščanih Sama in Marine se namreč prispevek konča.
 Moje mnenje je, da sta bila v obeh primerih posnetka Sama in Marine Bračič uporabljena v napačnem kontekstu, tendenciozno, in zato zlorabljena.
 Na poziv NČR za pojasnilo se je odzvala novinarka POP TV Jana Kobal in pojasnila, da sta avtorja prvega spornega prispevka Nina Kofler in Robert Galun, sama je le avtorica drugega spornega prispevka, vendar je v njem uporabila isti material. Zanjo ni bilo dileme, ali sme objaviti posnetke otrok, saj je v posnetku nastopal tudi njun oče, kar po svoje pomeni privolitev.
 Ne gre za privolitev, gre za žaljiv kontekst, v katerega pa oče zagotovo ne bi privolil, saj je POP TV tako v letu in pol že drugič prizadel njegova otroka. Po prvem prispevku sta se starša otrok pritožila POP TV, vendar tam na njuno pritožbo niso reagirali, še več, prispevek so ponovili v enako žaljivem kontekstu.
 Proti avtorjema prvega prispevka NČR ni dobilo prijave, dobilo ga je le proti Jani Kobal, avtorici drugega prispevka.
 Nada Ravter
 Peter Jančič, član NČR DNS in SNS
 Z razsodbo, ki jo je s pritožbo proti ravnanju Jane Kobal in Pop-TV sprožila družina Bračič, da v prispevkih o otrocih kodeks ni bil kršen, soglašam. Ne strinjam se pa z dodatnim opozarjanjem novinarjev in urednikov na občutljivost tem, v katerih nastopajo otroci in na nevarnost prestopiti mejo senzacionalizma ali celo zlorabe otrok.
 Opozorilo je nepotrebno, ker ga vsebuje že kodeks novinarske etike in določbe kodeksa ne bodo bolj veljale, če jih bo častno razsodišče ponavljalo. Dodatno sporočilo razsodbe je – ob tem da je nepotrebno – lahko nevarno. Poslanstvo medijev je, da sprožajo javne polemike tudi o bolečih in konfliktnih vprašanjih, denimo socialnih stiskah in posledicah, ki jih te imajo. Položaj, če bi mediji prikrivali, kar ljudje sami vidijo (otroke, ki zbirajo denar na ulici za preživetje), ne bi bil ne za prizadeto družino in ne za družbo nič boljši. Presoja, ki jo je razsodišče opravljalo, ni bila predvsem o spoštovanju profesionalnih standardov. Bila je tudi o etičnih vrednotah družbe in kje je odprtost družbe in javno razpravo dopustno omejevati. Poguma lotevati se nevarnih in bolečih dilem in sprožanja razprav, častno razsodišče z razsodbo ne bi smelo omejevati, čeprav bi bilo drugačno vrednostno izhodišče kot ga je zastopala novinarka v družbi in častnem razsodišču prevladujoče. Prispevka POP-TV nista bila žaljiva in sta vsebovala dovolj različnih mnenj, ki so skušali ovrednotiti pomen prikazanega tudi izven konteksta prisilnega dela ali beračenja otrok.
 Menim, da se razsodišče z razsodbo ni vrednostno opredeljevalo (in se tudi ne sme), kakšno naj bo stališče medijev do primerov otrok ali odraslih, ki na javnih krajih skušajo na tak ali drugačen način vzpodbuditi dobroto ljudi in socialnih in družbenih razlogov, ki k temu pripeljejo.