text:
 Важна правна забележка
 |
 22006D0075
 Официален вестник n° L 245 , 07/09/2006 стр. 0046 - 0053
 Решение на Съвместния комитет на ЕИПNo 75/2006от 2 юни 2006 годиназа изменение на протокол 47 към Споразумението за Европейското икономическо пространство относно премахването на техническите пречки при търговията с виноСЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, по-нататък наричано "Споразумението", и по-специално член 98 от него,като има предвид, че:(1) Протокол 47 към Споразумението е изменен с Решение No 85/2000 на Съвместния комитет на ЕИП от 2 октомври 2000 г. [1].(2) Решение No 1/95 на Съвета на ЕИП въведе система за паралелно предлагане на пазара за Лихтенщайн.(3) Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино [2], поправен с ОВ L 271, 21.10.1999 г., стр. 47, следва да бъде включен в Споразумението.(4) Регламент (ЕО) No 1607/2000 на Комисията от 24 юли 2000 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино, по-специално на дела, който се отнася до качествените вина, произведени в определен район [3], следва да бъде включен в Споразумението.(5) Регламент (ЕО) No 1622/2000 на Комисията от 24 юли 2000 г. относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (EО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекс на Общността на eнологичните практики и обработки [4], следва да бъде включен в Споразумението.(6) Регламент (ЕО) No 2451/2000 на Комисията от 7 ноември 2000 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000 относно някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекс на Общността за енологичните практики и обработки във връзка с приложение XIV [5], следва да бъде включен в Споразумението.(7) Регламент (ЕО) No 884/2001 на Комисията от 24 април 2001 г. относно определяне на подробни правила за придружителните документи при превоза на лозаро-винарски продукти и за регистрите, които е необходимо да се водят в лозаро-винарския сектор [6], следва да бъде включен в Споразумението.(8) Регламент (ЕО) No 1609/2001 на Комисията от 6 август 2001 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000, който постановява подробни правила за изпълнение на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета относно общата организация на пазара на виното и създава Кодекс на Общността на енологичните практики и процеси по отношение на методите за анализ [7], следва да бъде включен в Споразумението.(9) Регламент (ЕО) No 1655/2001 на Комисията от 14 август 2001 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000 относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекс на Общността на енологичните практики и обработки [8], следва да бъде включен в Споразумението.(10) Регламент (ЕО) No 2066/2001 на Комисията от 22 октомври 2001 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000 по отношение на използването на лизозим в лозаро-винарските продукти [9], следва да бъде включен в Споразумението.(11) Регламент (ЕО) No 753/2002 на Комисията от 29 април 2002 г.. относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти [10], поправен с ОВ L 272, 23.10.2003 г., стр. 38, следва да бъде включен в Споразумението.(12) Регламент (ЕО) No 2086/2002 на Комисията от 25 ноември 2002 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти [11], следва да бъде включен в Споразумението.(13) Регламент (ЕО) No 440/2003 на Комисията от 10 март 2003 г. за изменение на Регламент (ЕИО) No 2676/90 относно определяне на методи на Общността за анализ на вината [12], следва да бъде включен в Споразумението.(14) Регламент (ЕО) No 1205/2003 на Комисията от 4 юли 2003 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти [13], следва да бъде включен в Споразумението.(15) Регламент (ЕО) No 1410/2003 на Комисията от 7 август 2003 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000 относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекс на Общността на енологичните практики и обработки [14], следва да бъде включен в Споразумението.(16) Регламент (ЕО) No 1793/2003 на Комисията от 13 октомври 2003 г. за фиксиране на минималното съдържание на естествен алкохол в обем на вина с качество "Vinho verde", с произход от португалското винопроизводителна зона C I a) за винопроизводителни години 2003/2004 и 2004/2005 [15], следва да бъде включен в Споразумението.(17) Регламент (ЕО) No 1795/2003 на Комисията от 13 октомври 2003 г. за изменение на приложение VI към Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на качествените вина, произведени в определен район [16], следва да бъде включен в Споразумението.(18) Регламент (ЕО) No 128/2004 на Комисията от 23 януари 2004 г. за изменение на Регламент (ЕИО) No 2676/90 относно определяне на методи на Общността за анализ на вината [17], следва да бъде включен в Споразумението.(19) Регламент (ЕО) No 316/2004 на Комисията от 20 февруари 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти [18], следва да бъде включен в Споразумението.(20) Регламент (ЕО) No 908/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. за адаптиране на няколко регламента относно общата организация на пазара на вино поради присъединяването на Чешката република, Естония, Кипър, Латвия, Литва, Унгария, Малта, Полша, Словения и Словакия към Европейския съюз [19], следва да бъде включен в Споразумението.(21) Регламент (ЕО) No 1427/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000 относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекса на Общността за енологичните практики и обработки [20], следва да бъде включен в Споразумението.(22) Регламент (ЕО) No 1428/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 1622/2000 относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекса на Общността за енологичните практики и обработки [21], следва да бъде включен в Споразумението.(23) Регламент (ЕО) No 1429/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на някои лозаро-винарски продукти [22], следва да бъде включен в Споразумението.(24) Регламент (ЕО) No 1991/2004 на Комисията от 19 ноември 2004 г. за изменение на Регламент (ЕО) No 753/2002 относно определяне на някои правила за прилагането на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначението, търговското представяне и защитата на някои лозаро-винарски продукти [23], следва да бъде включен в Споразумението.(25) Регламент (ЕИО) No 2676/90 [24], който вече е включен в Споразумението, се налага да бъде преместен в отделна точка на допълнение I от Протокол 47 към Споразумението,РЕШИ:Член 1Протокол 47 към Споразумението се изменя както е посочено в приложението към настоящото решение.Член 2Текстовете на Регламенти (ЕО) No 1493/1999, поправени с ОВ L 271, 21.10.1999 г., стр. 47, 1607/2000, 1622/2000, 2451/2000, 884/2001, 1609/2001, 1655/2001, 2066/2001, 753/2002, поправени с ОВ L 272, 23.10.2003 г., стр. 38, 2086/2002, 440/2003, 1205/2003, 1410/2003, 1793/2003, 1795/2003, 128/2004, 316/2004, 908/2004, 1427/2004, 1428/2004, 1429/2004 и 1991/2004 на исландски и норвежки език, които предстои да бъдат публикувани в допълнението за ЕИП в Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.Член 3Настоящото решение влиза в сила на 3 юни 2006 г., при условие че всички нотификации в съответствие с член 103, параграф 1 от Споразумението са представени пред Съвместния комитет на ЕИП [].Член 4Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.Съставено в Брюксел на 2 юни 2006 година.За Съвместния комитет на ЕИППредседателR. Wright[1] ОВ L 315, 14.12.2000 г., стр. 32.[2] ОВ L 179, 14.7.1999 г., стр. 1.[3] ОВ L 185, 25.7.2000 г., стр. 17.[4] ОВ L 194, 31.7.2000 г., стр. 1.[5] ОВ L 282, 8.11.2000 г., стр. 7.[6] ОВ L 128, 10.5.2001 г., стр. 32.[7] ОВ L 212, 7.8.2001 г., стр. 9.[8] ОВ L 220, 15.8.2001 г., стр. 17.[9] ОВ L 278, 23.10.2001 г., стр. 9.[10] ОВ L 118, 4.5.2002 г., стр. 1.[11] ОВ L 321, 26.11.2002 г., стр. 8.[12] ОВ L 66, 11.3.2003 г., стр. 15.[13] ОВ L 168, 5.7.2003 г., стр. 13.[14] ОВ L 201, 8.8.2003 г., стр. 9.[15] ОВ L 262, 14.10.2003 г., стр. 10.[16] ОВ L 262, 14.10.2003 г., стр. 13.[17] ОВ L 19, 27.1.2004 г., стр. 3.[18] ОВ L 55, 24.2.2004 г., стр. 16.[19] ОВ L 163, 30.4.2004 г., стр. 56.[20] ОВ L 263, 10.8.2004 г., стр. 3.[21] ОВ L 263, 10.8.2004 г., стр. 7.[22] ОВ L 263, 10.8.2004 г., стр. 11.[23] ОВ L 344, 20.11.2004 г., стр. 9.[24] ОВ L 272, 3.10.1990 г., стр. 1.[] Не са посочени конституционни изисквания.--------------------------------------------------ПРИЛОЖЕНИЕкъм Решение No 75/2006 на Съвместния комитет на ЕИПДопълнение 1 към Протокол 47 се заменя със следния текст:""Допълнение 11. 390 R 2676: Регламент (ЕИО) No 2676/90 на Комисията от 17 септември 1990 г. относно определяне на методи на Общността за анализ на вина (ОВ L 272, 3.10.1990 г., стр. 1), изменен със:- 392 R 2645: Регламент (ЕИО) No 2645/92 на Комисията от 11 септември 1992 г. (ОВ L 266, 12.9.1992 г., стр. 10),- 395 R 0060: Регламент (ЕИО) No 60/95 на Комисията от 16 януари 1995 г. (ОВ L 11, 17.1.1995 г., стр. 19),- 396 R 0069: Регламент (ЕО) No 69/96 на Комисията от 18 януари 1996 г. (ОВ L 14, 19.1.1996 г., стр. 13),- 397 R 0822: Регламент (ЕО) No 822/97 на Комисията от 6 май 1997 г. (ОВ L 117, 7.5.1997 г., стр. 10),- 399 R 0761: Регламент (ЕО) No 761/1999 на Комисията от 12 април 1999 г. (ОВ L 99, 14.4.1999 г., стр. 4),- 32003 R 0440: Регламент (ЕО) No 440/2003 на Комисията от 10 март 2003 г. (ОВ L 66, 11.3.2003 г., стр. 15),- 32004 R 0128: Регламент (ЕО) No 128/2004 на Комисията от 23 януари 2004 г. (ОВ L 19, 27.1.2004 г., стр. 3).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следната адаптация:Позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението.2. 399 R 1493: Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета от 17 май 1999 г. относно общата организация на пазара на вино, поправен в ОВ L 271, 21.10.1999, стр. 47, изменен със:- 1 03 T: Акт относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и адаптациите в договорите, на които се основава Европейският съюз, приет на 16 април 2003 г. (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32003 R 1795: Регламент (ЕО) No 1795/2003 на Комисията от 13 октомври 2003 г. (ОВ L 262, 14.10.2003 г., стр. 13).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:a) Позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението;б) член 1, параграф 1 не се прилага;в) дял II, с изключение на член 19, и дялове III, IV и VII не се прилагат;г) в член 19, параграф 2 последното изречение не се прилага по отношение на Лихтенщайн.В допълнение на това, по отношение на Лихтенщайн не се прилага и последното изречение на приложение VI, точка Б 1;д) в член 44, параграф 1 думите:"и където това е приложимо, независимо от член 45, законно внесените вина" не се прилагат;е) в член 44, параграф 14 "Купажирането на вино, произхождащо от трета страна" се чете "Купажирането на вино, произхождащо от трета страна или държава от ЕАСТ";ж) в член 45, параграф 1a думите:"внесени или не" не се прилагат;з) дял V, глава II се прилага със следната адаптация:Чрез дерогация от националното законодателство на Лихтенщайн, трапезните вида, произхождащи от Лихтенщайн, които нямат право да носят географски означения, следва да съответстват на разпоредбите на дял V, глава II относно описанието, обозначението, търговското представяне и защитата на определени продукти, при условие че въпросните трапезни вина са предназначени за пазара на ЕИО извън Лихтенщайн;и) дял VI се прилага със следните адаптации:Качествените вина с произход от държави от ЕАСТ се смятат за еквивалентни на качествените вина, произведени в определен район, при условие че те са съобразени с националното законодателство, което за целите на настоящия протокол е в съответствие с принципите на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета, изменен за целите на настоящото споразумение.Независимо от това по отношение на тези вина не може да бъде използвано описанието "качествени вина, произведени в определен район", както и другите описания, посочени в член 54, параграф 2.Списъкът на качествените вина, установен от държавите от ЕАСТ, произвеждащи вино, се публикува в Официален вестник на Европейския съюз;й) По отношение на член 54, параграф 4 вината с произход от Лихтенщайн се признават за качествени вина, ако отговарят на всички изисквания за така наречените "вина – Категория 1", според националното законодателство.Качествените вина с произход от Лихтенщайн имат право да носят едно от следните географски означения, изменени или не с името на лозето, посочващи произхода на гроздето, както са изброени в официалната "Директория на растителните култури и АОС" на Лихтенщайн:Balzers, Bendern, Eschen, Eschnerberg, Gamprin, Mauren, Ruggell, Schaan, Schellenberg, Triesen, Vaduz.Географското обозначение се придружава с един от изразите "Kontrollierte Ursprungsbezeichnung", "KUB", "Appellation d'origine contrôlée" или "AOC" на етикета;к) членове 71, 77, 78 и 79 не се прилагат;л) за целите на приложение III се приема, че Лихтенщайн принадлежи към лозарска зона Б;м) независимо от разпоредбите на приложение VI, точка Г.1 вината с произход от Лихтенщайн, произведени в съответствие с националното законодателство и класифицирани в "категория 1 – вина без допълнителни добавки за качество", се признават за качествени вина.3. 32000 R 1607: Регламент (ЕО) No 1607/2000 на Комисията от 24 юли 2000 г. относно определяне на подробни правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино, по-специално на дела, който се отнася до качествените вина, произведени в определен район (ОВ L 185, 25.7.2000, стр. 17).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следната адаптация:Позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението.4. 32000 R 1622: Регламент (ЕО) No 1622/2000 на Комисията от 24 юли 2000 година относно определяне на някои подробни правила за прилагане на Регламент (EО) No 1493/1999 относно общата организация на пазара на вино и за установяване на кодекс на Общността на eнологичните практики и обработки (ОВ L 194, 31.7.2000, стр. 1), изменен с:- 32000 R 2451: Регламент (ЕО) No 2451/2000 на Комисията от 7 ноември 2000 г. (ОВ L 282, 8.11.2000 г., стр. 7),- 32001 R 1609: Регламент (ЕО) No 1609/2001 на Комисията от 6 август 2001 г. (ОВ L 212, 7.8.2001 г., стр. 9),- 32001 R 1655: Регламент (ЕО) No 1655/2001 на Комисията от 14 август 2001 г. (ОВ L 220, 15.8.2001 г., стр. 17),- 32001 R 2066: Регламент (ЕО) No 2066/2001 на Комисията от 22 октомври 2001 г. (ОВ L 278, 23.10.2001 г., стр. 9),- 32003 R 1410: Регламент (ЕО) No 1410/2003 на Комисията от 7 август 2003 г. (ОВ L 201, 8.8.2003 г., стр. 9),- 1 03 T: Акт относно условията на присъединяването на Чешката република, Република Естония, Република Кипър, Република Латвия, Република Литва, Република Унгария, Република Малта, Република Полша, Република Словения и Словашката република и промените в договорите, на които се основава Европейския съюз, приет на 16 април 2003 г. (ОВ L 236, 23.9.2003 г., стр. 33),- 32004 R 1427: Регламент (ЕО) No 1427/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. (ОВ L 263, 10.8.2004 г., стр. 3),- 32004 R 1428: Регламент (ЕО) No 1428/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. (ОВ L 263, 10.8.2004 г., стр. 7).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следната адаптация:Позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението.5. 32001 R 0884: Регламент (ЕО) No 884/2001 на Комисията от 24 април 2001 г. относно определяне на подробни правила за придружителните документи при превоза на лозаро-винарски продукти и за регистрите, които е необходимо да се водят в лозаро-винарския сектор (ОВ L 128, 10.5.2001 г., стр. 32), изменен с:- 32004 R 0908: Регламент (ЕО) 908/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. (ОВ L 163, 30.4.2004 г., стр. 56).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:a) позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението;б) не се прилагат член 1, параграф, буква б), първото и второто тире, а също и член 1, параграф 2;в) член 5, параграф 2 не се прилага;г) в член 6, параграф 5, трета алинея, второто изречение се заменя със следния текст: "Тази информация се изпраща в съответствие с допълнение 2 към Протокол 47 към Споразумението";д) в член 7, параграфи 5 и 6 не се прилагат;е) в член 7, параграф 1, буква в), първо тире, думите "върху копия 1 и 2" се заменят с "върху копия 1, 2 и 4";ж) в член 8, параграфи 2, 3 и 5 не се прилагат;з) дял II не се прилага;и) в член 19, параграф 2 не се прилага.6. 32002 R 0753: Регламент (ЕО) No 753/2002 на Комисията от 29 април 2002 г. относно определяне на някои правила за прилагане на Регламент (ЕО) No 1493/1999 на Съвета по отношение на описанието, обозначаването, представянето и защитата на определени лозаро-винарски продукти (ОВ L 118, 4.5.2002 г., стр. 1), поправен в ОВ L 272, 23.10.2003 г., стр. 38, изменен със:- 32002 R 2086: Регламент (ЕО) No 2086/2002 на Комисията от 25 ноември 2002 г. (ОВ L 321, 26.11.2002 г., стр. 8),- 32003 R 1205: Регламент (ЕО) No 1205/2003 на Комисията от 4 юли 2003 г. (ОВ L 168, 5.7.2003 г., стр. 13),- 32004 R 0316: Регламент (ЕО) No 316/2004 на Комисията от 20 февруари 2004 г. (ОВ L 55, 24.2.2004 г., стр. 16),- 32004 R 0908: Регламент (ЕО) No 908/2004 на Комисията от 29 април 2004 г. (ОВ L 163, 30.4.2004 г., стр. 56),- 32004 R 1429: Регламент (ЕО) No 1429/2004 на Комисията от 9 август 2004 г. (ОВ L 263, 10.8.2004 г., стр. 11),- 32004 R 1991: Регламент (ЕО) No 1991/2004 на Комисията от 19 ноември 2004 г. (ОВ L 344, 20.11.2004 г., стр. 9).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следните адаптации:a) позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението;б) по отношение на Лихтенщайн, в член 3, параграф 2 първото изречение се чете:"Указването за действителното алкохолно съдържание, посочено в приложение VII, буква А, точка 1, трето тире и в приложение VIII буква Б, точка 1, буква г) към Регламент (ЕО) No 1943/1999, се извършва чрез единици и половин единици или десети от единици обемни проценти.";в) член 7, буква в) не се прилага;г) позоваването на член 11 от Регламент (ЕО) No 884/2001 в член 10 не се прилага;д) разпоредбите на регламента не се прилагат за продуктите по дял II с произход от трети страни;е) в член 16 се добавя следният текст:i) В член 16, параграф 1, буква a): "þurrt" и "tørr"ii) В член 16, параграф 1, буква б): "hálfþurrt" и "halvtørr"iii) В член 16, параграф 1, буква в): "hálfsætt" и "halvsøt"iv) В член 16, параграф 1, буква г): "sætt" и "søt";ж) разпоредбите на член 19 не се прилагат за продукти с произход от трети страни;з) в член 28, първи параграф първото тире се чете "Landwein" за трапезните вина с произход от Германия, Австрия, Лихтенщайн и за Италия — от провинция Bolzano;и) в съответствие с член 28, буква а) вината описани като "Landwein", използват за свое географско означение "Liechtensteiner Oberland" или "Liechtensteiner Unterland";й) в член 29, параграф 1 се добавя следната точка:"р) За Лихтенщайн: изразът "Appellation d'origine contrôlée", "AOC", "Kontrollierte Ursprungsbezeichnung" или "KUB" придружаващ обозначението за произход, а за качествени вина с допълнителни добавки за качество "Auslese Liechtenstein", "Sélection Liechtenstein" или "Grand Cru Liechtenstein", в съответствие с националното законодателство.";к) дял V не се прилага;л) в приложение II се добавя следния текст:"Наименование на сорта или на неговите синоними | Държави, които могат да използват наименованието на сорта или някой от неговите синоними |Blauburgunder | Лихтенщайн |Chardonnay | Лихтенщайн |Müller-Thurgau | Лихтенщайн |Weissburgunder | Лихтенщайн" |м) в приложение III се добавя следният текст:"Традиционно наименование | Вина | Категория/категории продукти | Език |ЛИХТЕНЩАЙН |Допълнителни традиционни наименования |Ablass | Всички | Качествено вино от определен район; Трапезно вино с географско указание | Немски |Beerenauslese | Всички | Качествено вино от определен район | Немски |Beerle или Beerli или Beerliwein | Всички | Качествено вино от определен район; Трапезно вино с географско указание | Немски |Federweiss [*] или Weissherbst | Всички | Качествено вино от определен район; Трапезно вино с географско указание | Немски |Eiswein | Всички | Качествено вино от определен район | Немски |Kretzer или Süssdruck | Всички | Качествено вино от определен район; Трапезно вино с географско указание | Немски |Strohwein | Всички | Качествено вино от определен район | Немски |Trockenbeerenauslese | Всички | Качествено вино от определен район | Немски |7. 32003 R 1793: Регламент (ЕО) No 1793/2003 на Комисията от 13 октомври 2003 г. за фиксиране на минималното съдържание на естествен алкохол в обем на вина с качество "Vinho verde", с произход от португалското винопроизводителна зона C I a) за винопроизводителни години 2003/2004 и 2004/2005 (ОВ L 262, 14.10.2003 г., стр. 10).За целите на настоящото споразумение, разпоредбите на регламента се четат със следната адаптация:Позовавания на други актове в регламента се смятат за имащи значение до степента, до която тези актове са включени в Споразумението.""[*] без това да влиза в противоречие с използването на традиционния немски израз "Federweißer" за частично ферментирала гроздова мъст, предназначена за пряка за консумация от човека, както това е предвидено в параграф 34в от Правилника за германското вино и член 12, параграф 1, буква б) и член 14, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 753/2002 на Комисията, в съответствие с измененията в него."--------------------------------------------------


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Svarbus teisinis pranešimas
 |
 52006SC1083
 Projektas EEE jungtinio Komiteto Sprendimas iš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis - Bendrijos bendrosios pozicijos projektas /* SEK/2006/1083 galutinis */
 [pic] | EUROPOS BENDRIJŲ KOMISIJA |Briuselis, 4.9.2006SEK(2006) 1083 galutinisProjektasEEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMASiš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis- Bendrijos bendrosios pozicijos projektas - (pateiktas Komisijos)AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS1. EEE susitarimo 31 protokole pateikiamos konkrečios nuostatos dėl Bendrijos ir EEE ELPA valstybių bendradarbiavimo srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmis.2. Pridedamu EEE jungtinio komiteto sprendimo projektu siekiama iš dalies pakeisti 31 protokolą, kad būtų išplėstas bendradarbiavimas socialinės politikos srityje, įtraukiant toliau numatytą sprendimą. Jame patvirtinamos bendradarbiavimo bendrosios nuostatos ir išdėstomos EEE ELPA šalių dalyvavimo sąlygos šios srities Bendrijos programose ir veikloje, įsigaliosiančios 2007 m. sausio 1 d.:- 32006 D 0771 : 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 771/2006/EB, paskelbiantis Europos lygių galimybių visiems metus (2007 m.): Teisingos visuomenės linkme.3. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2894/94 dėl EEE susitarimo įgyvendinimo tvarkos 1 straipsnio 3 dalies b punkte numatoma, kad Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu, nustato Bendrijos poziciją dėl tokių sprendimų.4. EEE jungtinio komiteto sprendimo projektas teikiamas tvirtinti Tarybai; po to Komisija kuo anksčiau pateikia Bendrijos poziciją EEE jungtiniam komitetui.ProjektasEEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMASiš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmisEEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą su pakeitimais, padarytais Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – Susitarimas), ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,kadangi:(1) Susitarimo 31 protokolas buvo iš dalies pakeistas ... EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. .../...[1];(2) tikslinga išplėsti susitariančiųjų šalių bendradarbiavimą, įtraukiant 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimą Nr. 771/2006/EB, paskelbiantį Europos lygių galimybių visiems metus (2007 m.): Teisingos visuomenės linkme[2];(3) siekiant šio tikslo Susitarimo 31 protokolas turėtų būti iš dalies pakeistas taip, kad tokį išplėstą bendradarbiavimą būtų galima vykdyti nuo 2007 m. sausio 1 d.,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo 31 protokolo 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:1. 2. 5 dalis pakeičiama taip:„5. ELPA valstybės 8 dalies pirmose dviejose įtraukose nurodytose Bendrijos programose ir veiksmuose dalyvauja nuo 1996 m. sausio 1 d., trečioje įtraukoje nurodytoje programoje – nuo 2000 m. sausio 1 d., ketvirtoje įtraukoje nurodytoje programoje – nuo 2001 m. sausio 1 d., penktoje ir šeštoje įtraukose nurodytose programose – nuo 2002 m. sausio 1 d., septintoje ir aštuntoje įtraukose nurodytose programose – nuo 2004 m. sausio 1 d. ir devintoje įtraukoje nurodytoje programoje - nuo 2007 m. sausio 1 d.“2. 8 dalis papildoma šia įtrauka:„- 32006 D 0771 : 2006 m. gegužės 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 771/2006/EB, paskelbiantis Europos lygių galimybių visiems metus (2007 m.): Teisingos visuomenės linkme (OL L 146, 2006 5 31, p. 1).“2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja kitą dieną po paskutinio pranešimo perdavimo EEE jungtiniam komitetui pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį*.Jis taikomas nuo 2007 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.Priimta Briuselyje,EEE jungtinio komiteto varduPirmininkas [...]EEE jungtinio komiteto sekretoriai [...] [1] OL L ...[2] OL L 146, 2006 5 31, p. 1.* [Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.] [Konstituciniai reikalavimai nurodyti.]


type: contracts

text:
 30.8.2008
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 232/13
 Само оригиналните текстове на ИКЕ на ООН имат правно действие съгласно международното публично право. Статутът и датата на влизане в сила на настоящото правило следва да бъдат проверени в последната версия на документа на ИКЕ на ООН относно статута TRANS/WP.29/343, който е на разположение на адрес:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Правило No 58 на Икономическата комисия за Европа на Организацията на обединените нации (ИКЕ/ООН) — Единни разпоредби относно одобряването на:
 I.
 Задни нискоразположени защитни устройства (ЗНЗУ)
 II.
 Превозни средства по отношение на монтиране на ЗНЗУ от одобрен тип
 III.
 Превозни средства по отношение на тяхната задна нискоразположена защита (ЗНЗ)
 Преработка 2
 Включващо всички текстове в сила до:
 серия от изменения 02 — дата на влизане в сила: 11 юли 2008 г.
 1. ОБХВАТ
 1.1. Настоящото правило се прилага за:
 1.1.1.
 ЧАСТ I: ЗНЗУ, предназначени за монтиране на превозни средства от категории N2, N3, O3 и O4
 (1);
 1.1.2.
 ЧАСТ II: монтирането на ЗНЗУ на превозни средства от категории N2, N3, O3 и O4
 (1), които са типово одобрени по част I на настоящото правило;
 1.1.3.
 ЧАСТ III: превозни средства от категории N2, N3, O3 и O4
 (1), оборудвани със ЗНЗУ, които не са одобрени отделно съгласно част I на настоящото правило или са така проектирани и/или оборудвани, че техните компоненти да се разглеждат като изпълняващи напълно или частично функциите на ЗНЗУ.
 1.2. Настоящото правило не се прилага за:
 1.2.1.
 теглещи единици на съчленени превозни средства;
 1.2.2.
 ремаркета, специално проектирани и конструирани за превоз на много дълги товари, неделими по дължината им, като например дървени трупи, стоманени пръти и т.н.;
 1.2.3.
 превозните средства, при които всяко ЗНЗУ е несъвместимо с тяхното използване.
 2. ЦЕЛ
 Целта на настоящото правило е да осигури ефективна защита срещу вклиняване на превозните средства, посочени в точка 1 от настоящото правило, в случай на заден удар с превозни средства от категориите M1 и N1
 (1).
 3. ЕДНАКВИ ОПРЕДЕЛЕНИЯ ЗА ЧАСТИ I, II и III
 3.1. За целите на настоящото правило:
 3.1.1.
 „Маса без товар“ означава масата на превозеното средство в работно състояние, празно и ненатоварено, но заредено с гориво, охлаждаща течност, смазочно масло, инструменти и резервно колело (ако е осигурено като стандартно оборудване от производителя на превозното средство).
 3.1.2.
 „Максимална маса“ е технически допустимата маса, заявена от производителя на превозното средство (тази маса може да бъде повече от „максималната допустима маса“, определена от националната администрация).
 3.1.3.
 „Задно нискоразположено защитно устройство“ обикновено се състои от напречна греда и връзки към страничните части на шасито или други конструктивни части на превозното средство.
 ЧАСТ I: ОДОБРЯВАНЕ НА ЗНЗУ
 4. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 4.1. За целите на Част I на настоящото правило:
 4.1.1.
 „Одобряване на ЗНЗУ“ означава одобряването на тип ЗНЗУ по отношение на изискванията, посочени в точка 7 по-долу.
 4.1.2.
 „Тип ЗНЗУ“ означава ЗНЗУ, които не се различават по отношение на такива съществени характеристики като форма, размери, закрепване, материали и маркировките, описани в точка 5.2.2. по-долу.
 5. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЯВАНЕ
 5.1. Заявлението за одобряване на ЗНЗУ се подава от производителя на ЗНЗУ или от негов надлежно упълномощен представител.
 5.2. За всеки тип ЗНЗУ заявлението трябва да бъде придружено от:
 5.2.1.
 документация в три екземпляра, предоставяща описание на техническите характеристики на ЗНЗУ: неговите размери, форма, съставни материали и метода на монтирането му;
 5.2.2.
 образец от типа ЗНЗУ: върху образеца трябва ясно и незаличимо да са маркирани търговското наименование или марка на заявителя и обозначението на типа;
 5.3. ЗНЗУ, представително за типа, подлежащ на одобряване, се предоставя на техническата служба, отговорна за провеждането на изпитванията за одобрение.
 5.4. Компетентният орган проверява наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол на съответствието на производството преди издаването на типовото одобрение.
 6. ОДОБРЕНИЕ
 6.1. Ако ЗНЗУ, предоставена за одобряване съгласно настоящото правило, отговаря на изискванията на точка 7 по-долу, за този тип ЗНЗУ се издава одобрение.
 6.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрение. Първите две цифри от номера на одобрението (понастоящем 02 съответства на серия от изменения 02) указват серията от изменения, включващи най-новите съществени технически изменения в правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява същия номер на друг тип задно разположено защитно устройство.
 6.3. Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, се уведомяват за одобрение, разширение или отказ за издаване на одобрение за даден тип ЗНЗУ съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 6.4. Върху всяко ЗНЗУ, съответстващо на тип ЗНЗУ, одобрен съгласно настоящото правило, на видно и леснодостъпно място, което се посочва във формуляра за одобрение, се поставя международна маркировка за одобрение, която се състои от:
 6.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (2);
 6.4.2.
 номерът на настоящото правило, последван от буквата „R“, тире и номер на одобрение отдясно на окръжността, посочена в точка 6.4.1.
 6.5. Маркировката за одобрение трябва да бъде ясно четлива и незаличима.
 6.6. Приложение 4 към настоящото правило дава примери за оформлението на маркировки за одобрение.
 7. ИЗИСКВАНИЯ
 7.1. Височината на сечението на напречната греда на шасито да не по-малка от 100 mm. Страничните ръбове на напречната греда на шасито не трябва да са огънати назад или да имат остър външен ръб. Това условие е изпълнено, когато страничните ръбове на напречната греда на шасито са закръглени отвън и имат радиус на закръгление не по-малък от 2,5 mm.
 7.2. Задното нискоразположено защитно устройство може да е проектирано, така че да заема няколко положения в задната част на превозното средство. В този случай трябва да има метод, който да гарантира стабилното му закрепване в работно положение и да не позволява случайна промяна на положението. Силата, приложена от оператора, за да се промени положението на устройството, не трябва да превишава 40 daN.
 7.3. Задното нискоразположено защитно устройство трябва да има достатъчна устойчивост на силите, приложени успоредно на надлъжната ос на превозното средство. (Това се доказва в съответствие с методите и условията на изпитванията, определени в приложение 5 към настоящото правило.) Максималното хоризонтално отклонение на ЗНЗУ, наблюдавано по време и след прилагането на силите на изпитване, определени в приложение 5, се записва в съобщението за одобрение на типа (приложение 1, точка 8).
 7.4. За превозни средства, оборудвани в задната си част с подемна платформа, нискоразположеното устройство може да подлежи на разчленяване заради платформата. В този случай се прилагат следните специални изисквания:
 7.4.1.
 максималното странично разстояние, измерено между елементите на нискоразположеното устройство и елементите на подемната платформа, които при действие на подемника се движат в пролуката и които са причина за разчленяването на устройството, трябва да бъде не повече от 2,5 cm;
 7.4.2.
 отделните елементи на нискоразположената защита, включително ако са налице елементи, разположени непосредствено отвън на подемния механизъм, трябва да имат ефективна повърхност за всеки един елемент от най-малко 350 cm2;
 в случай обаче на превозни средства, чиято широчина е по-малка от 2 000 mm и където е невъзможно да се изпълни горното изискване, ефективната повърхност може да бъде намалена, при условие че критериите за устойчивост са изпълнени.
 8. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите по съответствие на производството следва да са в съответствие с установените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:
 8.1.
 Задно нискоразположено защитно устройство, одобрено съгласно настоящото правило, трябва да е произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията на точка 7. по-горе.
 8.2.
 Органът, който е издал типовото одобрение, може по всяко време да провери методите за контрол на съответствието, които се прилагат във всяко производствено съоръжение. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на всеки две години.
 9. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 9.1. Одобрение, издадено по отношение на тип ЗНЗУ, съгласно настоящото правило може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, посочени по-горе, или ако защитното устройство не издържи изпитването, предписано в приложение 5.
 9.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени одобрение, което е издала преди това, тя незабавно уведомява за това другите договарящи страни, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 10. ИЗМЕНЕНИЕ И РАЗШИРЯВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ЗНЗУ
 10.1. За всяко изменение на типа ЗНЗУ се уведомява административният отдел, който е одобрил типа ЗНЗУ. Тогава отделът може:
 10.1.1.
 да счете, че е малко вероятно направените изменения да окажат осезаемо неблагоприятно въздействие и че във всеки случай ЗНЗУ продължава да съответства на изискванията; или
 10.1.2.
 да изиска допълнителен изпитвателен протокол от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията.
 10.2. Потвърждение или отказ за одобрение, уточняващ измененията, следва да се съобщи съгласно процедурата, посочена в точка 6.3. по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 10.3. Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и информира за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 11. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако притежателят на одобрението прекрати напълно производството на тип задно нискоразположено защитно устройство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението. След получаване на съответното съобщение този орган информира за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр на съобщение, който съответства на образеца от приложение 1 към настоящото правило.
 12. ИМЕНА И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВОРНИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата от 1958 година, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждането на изпитванията за одобрение, както и на административните отдели, които издават одобрения и до които да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ, отменяне на одобрение, издадено в други държави.
 ЧАСТ II: ОДОБРЕНИЕ НА ПРЕВОЗНИТЕ СРЕДСТВА ПО ОТНОШЕНИЕ НА МОНТИРАНЕТО НА ЗНЗУ ОТ ОДОБРЕН ТИП
 13. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 13.1. За целите на Част II от настоящото правило:
 13.1.1.
 „Одобрение на превозно средство“ означава одобрение на типа на превозното средство по отношение на монтирането на ЗНЗУ от одобрен тип съгласно част I от настоящото правило.
 13.1.2.
 „Тип превозно средство“ означава превозни средства, които не се различават в такива съществени аспекти като:
 —
 широчина на задната ос:
 —
 структурата, размерите, формата и височината от земята на задната част на превозното средство и характеристиките на окачването, доколкото те влияят на изискванията, уточнени в точка 19 от настоящото правило;
 —
 одобреното ЗНЗУ, монтирано на превозното средство.
 13.2. Други определения, приложими към настоящата част II, се съдържат в точка 3 от настоящото правило.
 14. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЯВАНЕ
 14.1. Заявлението за одобряване на тип превозно средство по отношение на ЗНЗУ от одобрен тип се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.
 14.2. Заявлението е придружено от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните данни:
 14.2.1.
 чертежи на превозното средство, показващи, съгласно критериите, посочени в точка 13.1.2. от настоящото правило, превозното средство в изглед отстрани и отзад и в които е указано положението на одобреното задно нискоразположено защитно устройство/устройства и конструктивните детайли на неговите/техните елементи за закрепване към шасито на пътното превозно средство;
 14.2.2.
 максималната маса на превозното средство;
 14.2.3.
 списък на задните нискоразположени защитни устройства, предназначени за монтиране на пътното превозно средство;
 14.2.4.
 при поискване от компетентния орган се предоставя и съобщението за одобрение (т.e. приложение 1 към настоящото правило) за всяко ЗНЗУ.
 14.3. превозно средство, представително за типа, подлежащ на одобряване и оборудвано с одобрено ЗНЗУ, се предоставя на техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията за одобрение;
 14.3.1. превозно средство, което не включва всички съответстващи на типа компоненти, може да бъде прието за изпитване, ако заявителят може да докаже по задоволителен начин на компетентния орган, че липсата на компонентите няма да има отрицателно въздействие върху резултатите от проверките що се отнася до изискванията на настоящото правило.
 14.4. Компетентният орган трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на одобрение.
 15. ОДОБРЕНИЕ
 15.1. Ако превозното средство, представено за одобрение съгласно настоящото правило, е оборудвано с одобрено ЗНЗУ и отговаря на изискванията на точка 16 по-долу, за този тип превозно средство се издава одобрение.
 15.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрение. Първите две цифри от номера на одобрението (понастоящем 02 съответства на серия от изменения 02) указват серията от изменения, включващи най-новите съществени технически изменения в правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява същия номер на друг тип превозно средство.
 15.3. Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, се уведомяват за одобрение, разширение или отказ за издаване на одобрение за тип превозно средство съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 15.4. Върху всяко превозно средство, съответстващо на тип превозно средство, одобрен съгласно настоящото правило, на видно и леснодостъпно място, което се посочва във формуляра за одобрение, се поставя международна маркировка за одобрение, която се състои от:
 15.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (3);
 15.4.2.
 номерът на настоящото правило, следван от буквата „R“, тире и номер на одобрение отдясно на окръжността, посочена в точка 15.4.1.
 15.5. Ако превозното средство съответства на одобрения тип, по един или повече други регламенти, като приложения към това споразумение в държавата, издала одобрението по настоящото правило, символът, указан в параграф 15.4.1, няма нужда да се повтаря. В този случай, номерът на правилото и номерата на одобренията, както и допълнителните символи за всички правила, съгласно които е издадено одобрение в страната, издала одобрението съгласно настоящото правило, се поставят във вертикални колони отдясно на символа, предписан в точка 15.4.1. по-горе.
 15.6. Маркировката за одобрение трябва да бъде ясно четлива и незаличима.
 15.7. Маркировката за одобрение трябва да е разположена близо до или върху табелката с данни, поставена от производителя.
 15.8. Приложение 4 към настоящото правило дава примери за оформлението на маркировки за одобрение.
 16. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА МОНТИРАНЕТО НА ОДОБРЕНО ЗНЗУ.
 16.1. Разстоянието между земята и долната част на защитното устройство, дори когато превозното средство е в ненатоварено състояние, не трябва да е по-голямо от 550 mm по цялата широчина и трябва да е такова, че точките, в които се прилагат силите на изпитване на устройството съгласно част I на настоящото правило и се записват във формуляра на съобщението за типово одобрение (приложение 1, точка 7), да се намират на височина от земята не повече от 600 mm.
 16.2. В нито една точка широчината на задното защитно устройство не трябва да надвишава широчината на задната ос, измерена в крайните странични точки на колелата, като не се взема предвид издуването на гумите близо до земята, нито да е по-малка от нея с повече от 100 mm от всяка страна. Когато има повече от една задна ос, се взема предвид широчината на най-широката от тях. Освен това във формуляра на съобщението за типово одобрение трябва да се провери и запише дали са изпълнени изискванията от точки 3.1.2 и 3.1.3 от приложение 5 относно разстоянието между точките, в които се прилагат силите на изпитване, и външните ръбове на гумите на задната ос (приложение 1, точка 7).
 16.3. Устройство трябва да е монтирано, така че разстоянието по хоризонтала между задната част на устройството и задния край на превозното средство, включително платформата на подемния механизъм, да не надвишава 400 mm, когато от това разстояние се приспадне размерът на отчетената деформация (точка 7.3. от част I), измерена във всяка точка, в която са били приложени силите на изпитване (Приложение 1, точка 8) по време на типовото одобряване на задно нискоразположено защитно устройство в съответствие с разпоредбите от част I на настоящото правило и записани във формуляра на съобщението за типово одобрение. При измерване на това разстояние следва да се изключи всяка част на превозното средство, която се намира на повече от 2 m над земята, когато превозното средство е ненатоварено.
 16.4. Максималната маса на типа превозно средство, за който се иска одобрение, не трябва да надхвърля стойността, посочена във формуляра на съобщението за типово одобрение, за всяко ЗНЗУ, предназначено за монтиране на съответното превозно средство.
 17. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите по съответствие на производството следва да са в съответствие с установените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:
 17.1.
 Превозно средство, одобрено съгласно настоящото правило, трябва да е произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията на точка 16. по-горе.
 17.2.
 Органът, който е издал типовото одобрение, може по всяко време да провери методите за контрол на съответствието, които се прилагат във всеки производствен обект. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на всеки две години.
 18. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 18.1. Одобрение, издадено по отношение на тип ЗНЗУ, съгласно настоящото правило може да бъде отменено, ако не са спазени изискванията, посочени по-горе.
 18.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени одобрение, което е издала преди това, тя незабавно уведомява за това другите договарящи страни, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 19. ИЗМЕНЕНИЕ И РАЗШИРЯВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
 19.1. За всяко изменение на типа превозно средство се уведомява административния отдел, който е одобрил типа превозно средство. Тогава отделът може:
 19.1.1.
 да счете, че е малко вероятно направените изменения да окажат съществено неблагоприятно въздействие и че във всеки случай превозното средство продължава да съответства на изискванията; или
 19.1.2.
 да изиска допълнителен протокол от изпитване от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията.
 19.2. Потвърждение или отказ за одобрение, уточняващ измененията, следва да се съобщи съгласно процедурата, посочена в точка 15.3. по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 19.3. Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и информира за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 20. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако притежателят на одобрението прекрати напълно производството на тип превозно средство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той информира за това органа, издал одобрението. След получаване на съответното съобщение този орган информира за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр на съобщение, който съответства на образеца от приложение 2 към настоящото правило.
 21. ИМЕНА И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВОРНИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата от 1958 година, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждането на изпитванията за одобрение, както и на административните отдели, които издават одобрения и до които да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ или отменяне на одобрение, издадено в други държави.
 ЧАСТ III: ОДОБРЯВАНЕ НА ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗАДНА НИСКОРАЗПОЛОЖЕНА ЗАЩИТА (ЗНЗ)
 22. ОПРЕДЕЛЕНИЯ
 22.1. За целите на Част III на настоящото правило:
 22.1.1.
 „Одобрение на превозно средство“ означава одобрението на типа на превозното средство по отношение на неговото ЗНЗУ.
 22.1.2.
 „Тип превозно средство“ означава категория превозни средства, които не се различават по отношение на основни характеристики като широчината на задната ос, конструкцията, размерите, формата и материалите на задната част на превозното средство и характеристиките на окачването, доколкото те влияят на изискванията, уточнени в точка 25 от настоящото правило.
 22.1.3.
 „задна нискоразположена защита“ означава наличието в задната част на превозното средство:
 22.1.3.1.
 специално ЗНЗУ; или
 22.1.3.2.
 части от каросерията, шасито или други компоненти, за които, поради тяхната форма и характеристики, може да се счита, че изпълняват функцията на задно нискоразположено защитно устройство.
 22.2. Други определения, приложими към настоящата част III, се съдържат в точка 3 от настоящото правило.
 23. ЗАЯВЛЕНИЕ ЗА ОДОБРЯВАНЕ
 23.1. Заявлението за одобряване на тип превозно средство по отношение на защитата, осигурявана от ЗНЗ, се подава от производителя на превозното средство или от негов надлежно упълномощен представител.
 23.2. Заявлението е придружено от посочените по-долу документи в три екземпляра и от следните данни:
 23.2.1.
 подробно описание на типа превозно средство по отношение на неговата конструкция, размери, форма и конструктивни материали, доколкото тази информация е необходима за целите на настоящото правило;
 23.2.2.
 чертежи на превозното средство, показващи типа превозно средство в изглед отстрани и отзад, и конструктивните детайли на задните части на конструкцията;
 23.2.3.
 максималната маса на превозното средство;
 23.2.4.
 подробно описание на ЗНЗ; неговите размери, форма, конструктивни материали и разположение върху превозното средство.
 23.3. превозно средство, представително за типа, подлежащ на одобряване, се предоставя на техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията за одобрение.
 23.3.1. превозно средство, което не включва всички съответстващи на типа компоненти, може да бъде прието за изпитване, ако заявителят може да докаже по задоволителен начин на компетентния орган, че липсата на компонентите няма да има отрицателно въздействие върху резултатите от проверките, що се отнася до изискванията на настоящото правило.
 23.4. Компетентният орган трябва да удостовери наличието на задоволителни мерки за осигуряване на ефективен контрол за съответствие на производството преди издаването на одобрение.
 24. ОДОБРЕНИЕ
 24.1. Ако превозното средство, представено за одобрение съгласно настоящото правило, отговаря на изискванията на точка 25 по-долу, за този тип превозно средство се издава одобрение.
 24.2. На всеки одобрен тип се присвоява номер на одобрение. Първите две цифри от номера на одобрението (понастоящем 02 съответства на серия от изменения 02) указват серията от изменения, включващи най-новите съществени технически изменения в правилото към момента на издаване на одобрението. Една и съща страна по Спогодбата не може да присвоява същия номер на друг тип превозно средство.
 24.3. Страните по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, се уведомяват за одобрение, разширение или отказ за издаване на одобрение за тип превозно средство съгласно настоящото правило посредством формуляр, който съответства на образеца от приложение 3 към настоящото правило.
 24.4. Върху всяко превозно средство, съответстващо на тип превозно средство, одобрен съгласно настоящото правило, на видно и леснодостъпно място, което се посочва във формуляра за одобрение, се поставя международна маркировка за одобрение, която се състои от:
 24.4.1.
 оградена с окръжност буква „E“, следвана от отличителния номер на държавата, която е издала одобрението (4);
 24.4.2.
 номерът на настоящото правило, следван от буквата „R“, тире и номер на одобрение отдясно на окръжността, посочена в точка 24.4.1.
 24.5. Ако превозното средство съответства на одобрения тип, по един или повече други регламенти, като приложения към това споразумение в държавата, издала одобрението по настоящото правило, символът, указан в параграф 24.4.1, няма нужда да се повтаря. В този случай, номерът на правилото и номерата на одобренията, както и допълнителните символи за всички правила, съгласно които е издадено одобрение в страната, издала одобрението съгласно настоящото правило, се поставят във вертикални колони отдясно на символа, предписан в точка 24.4.1. по-горе.
 24.6. Маркировката за одобрение трябва да бъде ясно четлива и незаличима.
 24.7. Маркировката за одобрение трябва да е разположена близо до или върху табелката с данни, поставена от производителя.
 24.8. Приложение 4 към настоящото правило дава примери за оформлението на маркировки за одобрение.
 25. ИЗИСКВАНИЯ ПО ОТНОШЕНИЕ НА ЗНЗ
 25.1. Разстоянието между земната повърхност и долната част на защитното устройство, дори когато превозното средство е в ненатоварено състояние, не трябва да надвишава 550 mm по цялата широчина.
 25.2. Задната нискоразположена защита трябва да е монтирана възможно най-близо до задната част на превозното средство.
 25.3. В нито една точка широчината на задната нискоразположена защита не трябва да надвишава широчината на задната ос, измерена в крайните странични точки на колелата, като не се взема предвид издуването на гумите близо до земята, нито да е по-малка от нея с повече от 100 mm от всяка страна. Когато има повече от една задна ос, се взема предвид широчината на най-широката от тях. Когато устройството е вградено в или е обхванато от каросерията на превозното средство, която е по-широка от задната ос, изискването, според което широчината на ЗНЗ не трябва да надхвърля задната ос, не се прилага.
 25.4. Височината на сечението на ЗНЗ не трябва да е по-малка от 100 mm. Страничните ръбове на напречната греда на шасито не трябва да са огънати назад или да имат остър външен ръб. Това условие е изпълнено, когато страничните ръбове на напречната греда на ЗНЗ са закръглени отвън и имат радиус на закръгление не по-малък от 2,5 mm.
 25.5. ЗНЗ може да е проектирана, така че да заема няколко положения в задната част на превозното средство. В този случай трябва да има метод, който да гарантира стабилното ѝ закрепване в работно положение и да не позволява случайна промяна на положението. Силата, приложена от оператора, за да се промени положението на ЗНЗ, не трябва да превишава 40 daN.
 25.6. ЗНЗ трябва да има достатъчна устойчивост на силите, приложени успоредно на надлъжната ос на превозното средство и, когато е в работно положение, да бъде свързана с надлъжните греди на шасито или елементите, които са на тяхно място. Това изискване е удовлетворено, ако се докаже, че както по време на прилагането на силите, описани в приложение 5, така и след това, разстоянието по хоризонтала между задната част на ЗНЗ и крайната задна част на превозното средство, включително платформата на подемния механизъм, не надвишава 400 mm в нито една от точките на прилагане на силите на изпитване. При измерване на това разстояние трябва да се изключи всяка част на превозното средство, която се намира на повече от 2 m над земята, когато превозното средство не е натоварено.
 25.7. Няма да се изисква практическо изпитване, ако чрез изчисления може да се докаже, че изискванията на приложение 5, точка 3 са спазени. При провеждане на практическо изпитване устройството трябва да бъде свързано с надлъжните греди на шасито на превозното средство, към представителни за надлъжните греди елементи или към други еквивалентни елементи от конструкцията.
 25.8. За превозни средства, оборудвани в задната си част с подемна платформа, нискоразположеното устройство може да подлежи на разчленяване заради платформата. В този случай се прилагат следните специални изисквания:
 25.8.1.
 максималното странично разстояние, измерено между елементите на нискоразположеното устройство и елементите на подемната платформа, които при действие на подемника се движат в пролуката и които са причина за разчленяването му, не трябва да бъде по-голямо от 2,5 cm;
 25.8.2.
 отделните елементи на нискоразположената защита, включително ако са налице елементи, разположени непосредствено отвън на подемния механизъм, трябва да имат ефективна повърхност за всеки един елемент от най-малко 350 cm2;
 в случай обаче на превозни средства, чиято широчина е по-малка от 2 000 mm и където е невъзможно да се изпълни горното изискване, ефективната повърхност може да бъде намалена, при условие че критериите за устойчивост са изпълнени.
 26. СЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Процедурите по съответствие на производството следва да са в съответствие с установените в Спогодбата, допълнение 2 (E/ECE/324- E/ECE/TRANS/505/Rev.2), като се спазват следните изисквания:
 26.1.
 Превозно средство, одобрено съгласно настоящото правило, трябва да е произведено така, че да съответства на одобрения тип, като отговаря на изискванията на точка 25. по-горе.
 26.2.
 Органът, който е издал типовото одобрение, може по всяко време да провери методите за контрол на съответствието, които се прилагат във всеки производствен обект. Нормалната честота на тези проверки е веднъж на всеки две години.
 27. САНКЦИИ ПРИ НЕСЪОТВЕТСТВИЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 27.1. Одобрение, издадено по отношение на тип превозно средство, съгласно настоящото правило може да бъде отменено, ако не са спазени на изискванията, посочени по-горе, или ако превозното средство не издържи изпитването, предписано в приложение 5.
 27.2. Ако страна по Спогодбата, прилагаща настоящото правило, отмени одобрение, което е издала преди това, тя незабавно уведомява за това другите договарящи страни, прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 3 към настоящото правило.
 28. ИЗМЕНЕНИЕ И РАЗШИРЯВАНЕ НА ОДОБРЕНИЕ НА ТИП ПРЕВОЗНО СРЕДСТВО
 28.1. За всяко изменение на типа превозно средство се уведомява административният отдел, който е одобрил типа превозно средство. Тогава отделът може:
 28.1.1.
 да счете, че е малко вероятно направените изменения да окажат осезаемо неблагоприятно въздействие и че във всеки случай превозното средство продължава да съответства на изискванията; или
 28.1.2.
 да изиска допълнителен протокол от изпитване от техническата служба, отговорна за провеждане на изпитванията.
 28.2. Потвърждение или отказ за одобрение, уточняващ измененията, следва да се съобщи съгласно процедурата, посочена в точка 24.3. по-горе, на страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило.
 28.3. Компетентният орган, който издава разширението на одобрението, присвоява сериен номер на това разширение и информира за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 3 към настоящото правило.
 29. ОКОНЧАТЕЛНО ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОИЗВОДСТВОТО
 Ако притежателят на одобрението прекрати напълно производството на тип задно нискоразположено защитно устройство, одобрен в съответствие с настоящото правило, той уведомява за това органа, издал одобрението. След получаване на съответното съобщение този орган информира за него другите страни по Спогодбата от 1958 г., прилагащи настоящото правило, посредством формуляр за съобщение, който съответства на образеца от приложение 3 към настоящото правило.
 30. ИМЕНА И АДРЕСИ НА ТЕХНИЧЕСКИТЕ СЛУЖБИ, ОТГОВОРНИ ЗА ПРОВЕЖДАНЕТО НА ИЗПИТВАНИЯТА ЗА ОДОБРЕНИЕ, КАКТО И НА АДМИНИСТРАТИВНИТЕ ОТДЕЛИ
 Страните по Спогодбата от 1958 година, прилагащи настоящото правило, съобщават на секретариата на Организацията на обединените нации наименованията и адресите на техническите служби, отговорни за провеждането на изпитванията за одобрение, както и на административните отдели, които издават одобрения и до които да се изпращат формулярите, удостоверяващи одобрение, разширение, отказ, отменяне на одобрение, издадено в други държави.
 ЧАСТ IV: ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 31. ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ
 31.1. От официалната дата на влизане в сила на серия от изменения 02 договарящите страни, прилагащи настоящото правило:
 а)
 не отказват да издават одобрения по части I, II и III на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 б)
 не отказват тип компонент или отделен технически възел, одобрен по част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 в)
 не забраняват монтирането върху превозно средство на компонент или отделен технически възел, одобрен по части I и II на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.
 31.2. В срок от 18 месеца след датата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02, договарящите страни, прилагащи настоящото правило:
 а)
 не отказват тип компонент или отделен технически възел, одобрен по част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 01;
 б)
 не отказват да издават одобрения за тези типове компонент или отделен технически възел, които съответстват на изискванията от част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 01;
 в)
 не отказват да издават разширения на одобрението на тези компоненти или отделни технически възли, които съответстват на изискванията от част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 01;
 г)
 продължават да разрешават монтирането върху превозно средство на компонент или отделен технически възел, одобрен по части I и II на настоящото правило, изменено със серия от изменения 01.
 31.3. Считано от 18 месеца след датата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило:
 а)
 отказват тип компонент или отделен технически възел, който не отговаря на изискванията от част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 б)
 издават одобрения единствено ако типът компонент или отделен технически възел, който подлежи на одобряване, отговаря на изискванията от част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 в)
 забраняват монтирането на тип компонент или отделен технически възел, който не отговаря на изискванията от части I и II на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 г)
 считат типа компонент или отделен технически възел, който подлежи на одобряване, за невалиден освен ако не отговаря на изискванията от част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.
 31.4. В срок от 48 месеца след датата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02, страните по Спогодбата, прилагащи настоящото правило:
 а)
 продължават да издават одобрения на тези типове компонент или отделен технически възел, които съответстват на изискванията от част III на настоящото правило, изменено със серия от изменения 01;
 б)
 продължават да приемат национални и регионални типови одобрения на превозно средство, типово одобрено по част III на настоящото правило, изменено със серия от изменения 01.
 31.5. Считано от 48 месеца след датата на влизане в сила на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02, договарящите страни, прилагащи настоящото правило:
 а)
 издават одобрения единствено ако типът превозно средство, който подлежи на одобряване, отговаря на изискванията от част III на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 б)
 отказват национално или регионално типово одобрение и отказват първоначална национална или регионална регистрация (първоначално въвеждане в експлоатация) на превозно средство, който не отговаря на изискванията от част I на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02;
 в)
 считат одобрения по настоящото правило за невалидни освен в случай на типове превозно средство, които отговарят на изискванията от част III на настоящото правило, изменено със серия от изменения 02.
 31.6. Въпреки гореспоменатите преходни разпоредби, договарящите страни, в които настоящото правило започва да действа след датата на влизане в сила на най-новата серия от изменения, не са длъжни да приемат одобрения, издадени в съответствие с предшестваща серия от изменения на настоящото правило.
 (1) Както е определено в приложение 7 към Консолидираната резолюция относно конструкцията на превозните средства (R.E.3), (документ TRANS/WP.29/78/Rev.1/Изменение 2, последно променено с Изменение 4).
 (2) 1 — Германия, 2 — Франция, 3 — Италия, 4 — Нидерландия, 5 — Швеция, 6 — Белгия, 7 — Унгария, 8 — Чешка Република, 9 — Испания, 10 — Сърбия и Черна Гора, 11 — Обединено Кралство, 12 — Австрия, 13 — Люксембург, 14 — Швейцария, 15 (не е присвоен), 16 — Норвегия, 17 — Финландия, 18 — Дания, 19 — Румъния, 20 — Полша, 21 — Португалия, 22 — Русия, 23 — Гърция, 24 — Ирландия, 25 — Хърватия, 26 — Словения, 27 — Словакия, 28 — Беларус, 29 — Естония, 30 (не е присвоен), 31 — Босна и Херцеговина, 32 — Латвия, 33 — (не е присвоен), 34 — България, 35 (не е присвоен), 36 — Литва, 37 — Турция, 38 (не е присвоен), 39 — Азербайджан, 40 — бившата югославска Република Македония, 41 — (не е присвоен), 42 — Европейска общност (официалните одобрения се предоставят от държавите-членки, които използват техния съответен символ), 43 — Япония, 44 — (не е присвоен), 45 — Австралия, 46 — Украйна, 47 — Южна Африка, 48 — Нова Зеландия, 49 — Кипър, 50 — Малта, 51 — Република Корея, 52 — Малайзия и 53 — Тайланд и 56 — Черна гора. Следващите номера ще се предоставят на останалите страни в хронологичния ред на ратифицирането или на присъединяването към Спогодбата за приемането на единни технически предписания, прилагани спрямо колесните превозни средства, оборудването и частите, за които се предвижда да бъдат монтирани или използвани на колесни превозни средства и относно условията за взаимно признаване на типовите одобрения, извършвани съгласно тези предписания, и определените по този начин номера ще бъдат съобщавани от Генералния секретар на Организацията на Обединените нации на страните по Спогодбата.
 (3) Вж. бележка под линия на стр. 2.
 (4) Вж. бележка под линия на стр. 2.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 1
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ 2
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ 3
 СЪОБЩЕНИЕ
 (Максимален формат: A4 (210 × 297 mm))
 ПРИЛОЖЕНИЕ 4
 ОФОРМЛЕНИЕ НА МАРКИРОВКИ ЗА ОДОБРЕНИЕ
 Образец A
 (Вж. точки 6.4, 15.4, 24.4 от настоящото правило.)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство или на ЗНЗУ, показва, че съответният тип превозно средство или ЗНЗУ е одобрен по отношение на задната нискоразположена защита в случай на удар в Нидерландия (E4) съгласно Правило No 58 с номер на одобрението 022439. Двете първи цифри на номера на одобрението указват, че то е издадено в съответствие с изискванията на Правило No 58, изменено със серия от изменения 02.
 Образец Б
 (Вж. точки 6.4, 15.4, 24.5 от настоящото правило.)
 Горепоказаната маркировка за одобрение, поставена на превозно средство, показва, че съответният тип превозно средство е одобрен в Нидерландия (E4) съгласно Правила No 58 и 31 (1). Цифрите на номерата на одобренията указват, че към датите, на които са били издадени съответните одобрения, Правило No 58 вече е включвало серията от изменения 02, а Правило No 31 все още е било в първоначалния си вид.
 (1) Второто число е дадено само като пример.
 ПРИЛОЖЕНИЕ 5
 УСЛОВИЯ И МЕТОДИКА НА ИЗПИТВАНЕ
 1. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕ НА ЗНЗ
 1.1 По искане на производителя изпитването може да се проведе:
 1.1.1
 върху превозно средство от типа, за който е предназначено ЗНЗУ; в този случай се съблюдават условията, посочени в точка 2; или
 1.1.2
 върху част от шасито на типа превозно средство, за който е предназначено ЗНЗУ; тази част следва да е представителна за въпросния тип/типове превозно средство; или
 1.1.3
 върху неподвижен изпитвателен стенд.
 1.2 В случай на точки 1.1.2 и 1.1.3 частите, използвани за свързването на ЗНЗУ към част от шасито на превозното средство или към неподвижен изпитвателен стенд, следва да са еквивалентни на частите, които служат за неподвижното закрепване на ЗНЗУ, когато то е монтирано на превозното средство.
 1.3 По искане на производителя и със съгласието на техническата служба, методиката на изпитване, описана в точка 3, може да бъде симулирана по изчислителен метод.
 2. УСЛОВИЯ НА ИЗПИТВАНЕ НА ПРЕВОЗНИ СРЕДСТВА
 2.1 Превозното средство трябва да бъде в положение на покой върху хоризонтална, равна, твърда и гладка повърхност.
 2.2 Предните колела трябва да бъдат изправени в позиция за движение напред.
 2.3 Налягането на гумите следва да е препоръчаното от производителя на превозното средство.
 2.4 Ако е необходимо да се достигнат силите на изпитване, изисквани по точка 3.1. по-долу, превозното средство може да бъде застопорено по какъвто и да е начин, като методът на застопоряване се определя от производителя на превозното средство.
 2.5 Превозни средства, оборудвани с хидропневматично, хидравлично или пневматично окачване или с устройство за автоматично регулиране на височината в зависимост от натоварването, следва да бъдат изпитвани с окачването или устройство за автоматично регулиране при нормални условия на работа, предвидени от производителя.
 3. МЕТОДИКА НА ИЗПИТВАНЕ
 3.1 За да се провери съответствието с изискванията на точки 7.3 и 25.6 от настоящото правило, се използват подходящи приспособления за изпитване на удар с махало. Силите на изпитване, предписани в точки 3.1.1 и 3.1.2 по-долу, се прилагат поотделно и последователно посредством контактна повърхност с височина не повече от 250 mm (точната височина трябва да бъде указана от производителя) и широчина 200 mm, със закръгление на вертикалните ръбове с радиус 5 + 1 mm. Височината от земята до центъра на повърхността трябва да се определи от производителя на превозното средство между линиите, които ограничават устройството по хоризонталата. При извършването на изпитването върху превозно средство, височината обаче не трябва да надвишава 600 mm, когато превозното средство е в ненатоварено състояние. Последователността, в която се прилагат силите, може да бъде определена от производителя.
 3.1.1 Хоризонтална сила, равна на 100 kN или на 50 % от силата, предизвиквана от максималната маса на превозното средство, в зависимост от това коя от двете стойности е по-малка, следва да бъде приложена последователно в две точки, разположени симетрично спрямо осевата линия на устройството или на превозното средство, според случая, минимално раздалечени на не по-малко от 700 mm и на не повече от 1 m. Точното местоположение на точките на прилагане следва да бъде определено от производителя.
 3.1.2 В случаите, определени в точки 1.1.1 и 1.1.2 от настоящото приложение, хоризонтална сила, равна на 50 kN или на 25 % от силата, предизвиквана от максималната маса на превозното средство, в зависимост от това коя от двете стойности е по-малка, следва да бъде приложена последователно в две точки, отстоящи на 300 + 25 mm от надлъжните равнини, допирателни към външните ръбове на гумите на задната ос, и в трета точка, разположена върху отсечката, свързваща тези две точки в средната вертикална равнина през превозното средство.
 3.1.3 В случаите, определени в точки 1.1.3 от настоящото приложение, хоризонтална сила, равна на 50 kN или на 25 % от силата, предизвиквана от максималната маса на превозното средство, в зависимост от това коя от двете стойности е по-малка, следва да бъде приложена последователно в две точки, разположени по усмотрение на производителя на задното нискоразположено защитно устройство и в трета точка, разположена върху отсечката, свързваща тези две точки в средната вертикална равнина през устройството.
 3.2 Алтернативни точки на прилагане на силата
 Ако някоя от точките, определени по точка 3.1, е разположена извън областта на разчленяване на нискоразположеното устройство за защита, както е посочено в точки 7.4 или 25.8 от настоящото правило, силите на изпитването се прилагат в алтернативни точки, разположени:
 3.2.1
 за изискването по точка 3.1.1 – на хоризонталната осева линия и в рамките на 50 mm от всеки вертикален ръб, който е най-близко до предвижданите точки на прилагане на силата, определени във въпросната точка; и
 3.2.2
 за изискването по точка 3.1.2 – в пресечната точка на хоризонталната и вертикалната осева линия на всеки елемент, най-отдалечен от вертикалната осева линия на устройството или на превозното средство, според случая. Тези точки следва да са разположени на не повече от 325 mm от надлъжните равнини, допирателни към външните ръбове на колелата на задната ос.


text:
 |
 52011PC0821
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om gemensamma bestämmelser för övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet /* KOM/2011/0821 slutlig - 2011/0386 (COD) */
 2011/0386 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om gemensamma bestämmelser för övervakning
 och bedömning av utkast till budgetplaner och säkerställande av korrigering av
 alltför stora underskott i medlemsstater i euroområdet
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
 UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Europeiska
 unionens funktionssätt, särskilt artikel 136 jämförd med artikel 121.6,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag,
 med beaktande av Europeiska centralbankens
 yttrande,
 efter översändande av utkastet till
 lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 i enlighet med det ordinarie
 lagstiftningsförfarandet, och
 av följande skäl:
 (1)
 Enligt fördraget ska medlemsstaterna betrakta den
 ekonomiska politiken som en fråga av gemensamt intresse, deras budgetpolitik
 ska styras av behovet av sunda offentliga finanser och deras ekonomiska politik
 ska inte riskera att äventyra den ekonomiska och monetära unionens funktion.
 (2)
 Stabilitets- och tillväxtpakten, framförallt
 förordning (EG) nr 1466/97 av den 7 juli 1997 om förstärkning av
 övervakningen av de offentliga finanserna samt övervakningen och samordningen
 av den ekonomiska politiken[1],
 och rådets förordning (EG) nr 1467/97 av den 7 juli 1997 om påskyndande och
 förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott[2], som utformades för att säkra
 budgetdisciplin i hela unionen, anger ramarna för att förhindra och korrigera
 alltför stora offentliga underskott. Pakten har ytterligare förstärkts av
 Europaparlamentets och rådets förordning nr .../2011 om ändring av förordning
 (EG) nr 1466/97 om förstärkning av övervakningen av de offentliga finanserna
 samt övervakningen och samordningen av den ekonomiska politiken och förordning
 (EU) nr .../2011 om ändring av förordning (EG) nr 1467/97 om påskyndande
 och förtydligande av tillämpningen av förfarandet vid alltför stora underskott.
 Genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr .../2011 om effektiv
 övervakning av de offentliga finanserna i euroområdet infördes ett system med
 effektiva, förebyggande och stegvisa kontrollmekanismer i form av finansiella
 påföljder för de medlemsstater som har euron som valuta.
 (3)
 Ändringarna av stabilitets‐ och
 tillväxtpakten förbättrar både vägledningen och, i fråga om de medlemsstater
 som har euron som valuta, uppmuntrar till utarbetande och tillämpning av en
 försiktig finanspolitik, samtidigt som man undviker alltför stora offentliga
 underskott. Dessa bestämmelser har skapat ett robustare ramverk på unionsnivå
 för övervakningen av den ekonomiska politiken i medlemsstaterna.
 (4)
 Fördraget medger att särskilda åtgärder antas för
 euroområdet som går utöver de bestämmelser som gäller för samtliga
 medlemsstater, för att den ekonomiska och monetära unionen ska fungera smidigt.
 (5)
 Starka offentliga finanser grundläggs bäst på
 planeringsstadiet och stora fel bör upptäckas så tidigt som möjligt.
 Medlemsstaterna bör dra nytta av inte bara de vägledande principerna och målen
 för de offentliga finanserna, utan även av en synkroniserad övervakning av
 deras finanspolitik.
 (6)
 Om man fastställer en gemensam budgettidsfrist för
 medlemsstater som har euron som valuta bör det leda till en bättre
 synkronisering av förberedandet av nationella budgetar, och därigenom bidra
 till en effektivare europeisk termin för samordning av budgetpolitiken. En
 gemensam budgettidsfrist bör ge förstärkta synergieffekter genom att den
 politiska samordningen underlättas mellan medlemsstater som har euron som
 valuta och genom att rådets och kommissionens rekommendationer integreras i
 medlemsstaternas förfaranden för budgetantagande.
 (7)
 Det finns klara belägg för att regelbaserade
 finanspolitiska ramverk är effektiva i fråga om att stödja en sund och hållbar
 finanspolitik. Införandet av nationella finanspolitiska regler som är förenliga
 med de budgetmål som satts på unionsnivå bör i stor utsträckning bidra till att
 stabilitets‐ och tillväxtpakten följs. Medlemsstaterna bör framförallt
 införa regler för strukturell budgetbalans varigenom huvudprinciperna i
 unionens finanspolitiska ramverk införlivas i nationell lagstiftning.
 Införlivandet bör kopplas till bindande regler, helst av konstitutionell natur,
 för att visa nationella myndigheters starka engagemang när det gäller
 stabilitets‐ och tillväxtpakten.
 (8)
 Partiska och orealistiska makroekonomiska och
 budgetmässiga prognoser kan allvarligt hämma budgetplaneringens effektivitet
 och följaktligen försämra budgetdisciplinen. Prognoser från oberoende organ kan
 ge opartiska och realistiska makroekonomiska prognoser.
 (9)
 Denna gradvis skärpta övervakning kompletterar
 ytterligare bestämmelserna i stabilitets- och stabilitetspakten och skärper
 övervakningen av budgetdisciplinen i de medlemsstater som har euro som valuta.
 En stegvis skärpt övervakning bör bidra till bättre budgetresultat vilket
 gynnar alla medlemsstater med euro som valuta. Som del av ett gradvist skärpt
 förfarande är en närmare övervakning särskilt värdefull för medlemsstater som
 har alltför stort underskott i de offentliga finanserna.
 (10)
 Som statsskuldkrisen och framförallt behovet av att
 införa gemensamma finansiella säkerhetsmekanismer visade, påverkar
 finanspolitiken i medlemsstater som har euro som valuta övriga länder i samma
 valutaområde i allt större utsträckning. Medlemsstater som har euro som valuta
 bör samråda med kommissionen och övriga medlemsstater som också har euro som
 valuta innan de antar en större reformplan av finanspolitiken som kan ha
 spridningseffekter, så att det ges möjligheter till en bedömning av eventuell
 påverkan på euroområdet. De bör betrakta sina budgetplaner som av gemensamt
 intresse och lämna in dem till kommissionen i övervakningssyfte innan de blir
 bindande. I nödvändiga fall bör kommissionen kunna anta ett yttrande om
 utkastet till budgetplan som medlemsstater och framförallt budgetmyndigheterna
 bör uppmanas att beakta vid antagandet av budgetlagen. Genom ett sådant
 yttrande säkerställs att unionens riktlinjer på budgetområdet integreras på
 lämpligt sätt i medlemsstaternas förberedande budgetarbete. Yttrandet bör
 framförallt innehålla en bedömning av om budgetplanerna på avsett sätt beaktar
 de rekommendationer som utfärdats inom ramen för den europeiska terminen på
 budgetområdet. Kommissionen bör vara beredd att presentera sitt yttrande för
 den berörda medlemsstatens parlament. Bedömningen, som ledde till beslut att
 låta den berörda medlemsstaten omfattas av ett förfarande vid alltför stora
 underskott, ska omfatta i vilken utsträckning detta yttrande har beaktats, om,
 och i så fall när, villkoren är uppfyllda. Om medlemsstaten inte följt upp den
 tidiga vägledningen från kommissionen ska det anses som en försvårande
 omständighet. Baserat på kommissionens övergripande bedömning av
 budgetplanerna, bör eurogruppen diskutera budgetsituationen och utsikterna för
 euroområdet.
 (11)
 Medlemsstater som har euro som valuta och som
 omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott bör övervakas ännu närmare
 så att det alltför stora underskottet kan korrigeras helt och hållet i rätt
 tid. En närmare övervakning bör leda till att eventuella avvikelser från rådets
 rekommendationer att korrigera det alltför stora underskottet åtgärdas
 tidigare. Övervakningen bör komplettera bestämmelserna i förordning (EG) nr
 1467/97. Den närmare övervakningen bör utformas efter var i förfarandet
 medlemsstaten befinner sig, i enlighet med artikel 126 i fördraget.
 (12)
 Tack vare den närmare övervakningen av
 medlemsstater som omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott bör man
 kunna se om det finns risk att en medlemsstat inte korrigerar underskottet inom
 angivna tidsfrister. Om det föreligger en sådan risk, bör kommissionen utfärda
 en rekommendation till medlemsstaten om att åtgärder ska vidtas inom en viss
 tid och att åtgärderna ska presenteras för parlamentet i den berörda
 medlemsstaten om det begär det. Denna bedömning bör leda till en snar
 korrigering av varje utveckling som hotar korrigeringen av det alltför stora
 underskottet inom den fastställda tidsfristen. I kommissionens bedömning av
 lämpliga åtgärder för att korrigera alltför stora underskott bör det ingå en
 bedömning av hur kommissionens rekommendation efterlevs. När rådet fattar
 beslut om det vidtagits lämpliga åtgärder för att korrigera det alltför stora
 underskottet, bör rådet också basera sitt beslut på om medlemsstaten följt
 kommissionens rekommendation eller inte.
 (13)
 För att förbättra dialogen mellan unionens
 institutioner, framförallt Europaparlamentet, rådet och kommissionen, och för
 att säkerställa ökad insyn och ansvarsutkrävande, kan behöriga kommittéer i
 Europaparlamentet, genom en rekommendation från kommissionen, erbjuda den
 berörda medlemsstaten att delta i ett åsiktsutbyte.
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Kapitel I
 Allmänna
 bestämmelser
 Artikel 1
 Syfte och tillämpningsområde
 1. I denna förordning fastställs
 bestämmelser för skärpt övervakning av budgetpolitiken i euroområdet, genom
 (a)
 komplettering av den europeiska terminen enligt
 definitionen i artikel 2a i förordning (EG) nr 1466/97 med en gemensam
 budgettidsfrist,
 (b)
 komplettering av det fleråriga övervakningssystemet
 av budgetpolitiken enligt förordning (EG) nr 1466/97 med ytterligare
 övervakningskrav för att säkerställa att unionens rekommendationer på
 budgetområdet integreras på lämpligt sätt i medlemsstaternas förberedande
 budgetarbete,
 (c)
 komplettering av förfarandet för korrigering av en
 medlemsstats alltför stora underskott enligt artikel 126 i fördraget och
 förordning (EG) nr 1467/97 genom närmare övervakning av budgetpolitiken i de
 medlemsstater som omfattas av förfarandet vid alltför stora underskott för att
 säkerställa en hållbar korrigering av underskottet i rätt tid.
 2. Denna förordning ska
 tillämpas på de medlemsstater som har euro som valuta.
 Artikel 2
 Definitioner
 1. I denna förordning avses med
 (1)
 oberoende finanspolitiskt råd: ett organ som är självständigt gentemot medlemsstatens finanspolitiska
 myndigheter med ansvar för övervakningen av genomförandet av nationella
 finanspolitiska regler,
 (2)
 oberoende makroekonomiska prognoser: de makroekonomiska och/eller budgetmässiga prognoser som tas fram av
 ett oberoende organ eller ett organ som är självständigt gentemot
 medlemsstatens finanspolitiska myndigheter,
 (3)
 budgetram på medellång sikt: i den mening som avses i led e i artikel 2 i rådets direktiv [.../...],
 (4)
 stabilitetsprogram: i
 den mening som avses i artikel 3 i förordning (EG) 1466/97,
 (5)
 offentlig och underskott: i den mening som avses i artikel 2 i protokollet (nr 12) om
 förfarandet vid alltför stora underskott, som är fogat till fördraget om
 Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
 2. Definitionen av offentlig
 sektor och dess undersektorer i punkt 2.70 i bilaga A till förordning (EG) nr
 2223/96 ska också gälla.
 Kapitel II
 Gemensamma budgetbestämmelser
 Artikel 3
 Gemensam budgettidsfrist
 1. Senast den 15 april varje år
 ska medlemsstaterna offentliggöra sina finanspolitiska planer på medellång sikt
 på basis av oberoende makroekonomiska prognoser samt sina stabilitetsprogram.
 2. Utkast till budgetlagar för
 offentliga sektorn ska offentliggöras senast den 15 oktober varje år
 tillsammans med de oberoende makroekonomiska prognoser som de baseras på.
 3. Budgetlagar för offentliga
 sektorn ska antas och offentliggöras senast den 31 december varje år.
 Artikel 4
 Regler för budgetbalans och oberoende finanspolitiskt råd
 1. Medlemsstaterna ska ha infört
 numeriska finanspolitiska regler om budgetbalans som i deras budgetprocesser
 infogar deras budgetmål på medellång sikt enligt artikel 2a i förordning (EG)
 nr 1466/97. Dessa regler ska omfatta den offentliga sektorn som helhet och vara
 bindande och företrädesvis av konstitutionell natur.
 2. I medlemsstaterna ska det
 finnas ett oberoende finanspolitiskt råd som ska övervaka genomförandet av de
 nationella finanspolitiska regler som avses i punkt 1.
 Kapitel III
 Övervakning och bedömning av
 medlemsstaternas utkast till budgetplaner
 Artikel 5
 Övervakningskrav
 1. Senast den 15 oktober varje
 år ska medlemsstaterna till kommissionen och eurogruppen lämna in ett utkast
 till budgetplan för påföljande år.
 2. Utkastet till budgetplan ska
 samtidigt offentliggöras.
 3. Utkastet ska innehålla
 följande information för påföljande år:
 (a)
 Budgetbalansmålet för den offentliga sektorn som
 procentandel av BNP, uppdelat på offentliga sektorns undersektorer.
 (b)
 Prognoserna vid oförändrad politik i fråga om
 utgifter och inkomster som procentandel av BNP för den offentliga sektorn och
 dess huvudkomponenter.
 (c)
 Målen för utgifterna och inkomsterna som
 procentandel av BNP för den offentliga sektorn och dess huvudkomponenter, med
 beaktande av villkoren och kriterierna för att fastställa de offentliga
 utgifternas ökningstakt efter diskretionära åtgärder på inkomstsidan enligt
 artikel 5.1 i förordning (EG) nr 1466/97.
 (d)
 En detaljerad beskrivning och väldokumenterad
 kvantifiering av de åtgärder som ska ingå i budgeten för kommande år för att
 överbrygga gapet mellan målen i led c och prognoserna vid oförändrad politik i
 enlighet med led b. Beskrivningen får vara mindre detaljerad i fråga om
 åtgärder som påverkar budgeten med mindre än 0,5 % av BNP. Särskild
 uppmärksamhet ska ägnas större finanspolitiska reformplaner som kan ha
 spridningseffekter på andra medlemsstater som har euron som valuta.
 (e)
 De viktigaste antagandena om förväntad ekonomisk
 utveckling och viktiga ekonomiska variabler som är relevanta för att uppnå
 budgetmålen. Antagandena ska baseras på oberoende prognoser för den
 makroekonomiska tillväxten.
 (f)
 I tillämpliga fall, ytterligare indikationer på hur
 aktuella rekommendationer på budgetområdet som riktas till den berörda
 medlemsstaten i enlighet med artikel 121 i fördraget kommer att uppfyllas.
 4. Om de budgetmål som
 rapporterats i utkastet till budgetplan i enlighet med punkt 3 a och c eller
 prognoserna vid oförändrad politik avviker från dem i det senaste
 stabilitetsprogrammet, ska avvikelserna förklaras.
 5. Om kommissionen upptäcker
 särskilt allvarliga brister i efterlevnaden av de finanspolitiska skyldigheter
 som fastställs i stabilitets‐ och tillväxtpakten ska den inom två veckor
 efter det att utkastet till budgetplan lämnades in, begära att medlemsstaten
 lämnar in ett reviderat utkast. Kommissionens begäran ska offentliggöras.
 Punkterna 2–4 ska tillämpas i fråga om ett
 reviderat utkast till budgetplan.
 6. Kommissionen ska ange
 innehållet i utkastet till den budgetplan som avses i punkt 1.
 Artikel 6
 Bedömning
 av utkastet till budgetplan
 1. Senast den 30 november ska
 kommissionen i nödvändiga fall anta ett yttrande om utkastet till budgetplan.
 2. Kommissionens yttrande ska
 offentliggöras och, på begäran av parlamentet i den berörda medlemsstaten,
 presenteras av kommissionen för parlamentet i den berörda medlemsstaten.
 3. Kommissionen ska göra en
 samlad bedömning av situationen och utsikterna för de offentliga finanserna i
 euroområdet. Bedömningen ska offentliggöras.
 4. Eurogruppen ska diskutera
 kommissionens yttrande om de nationella budgetplanerna samt om situationen och
 utsikterna för de offentliga finanserna i euroområde med kommissionens samlade
 bedömning enligt punkt 3 som underlag. Bedömningen ska offentliggöras.
 Kapitel IV
 Säkerställande av att alltför stora
 underskott korrigeras
 Artikel 7
 Närmare övervakning av medlemsstater som omfattas av förfarandet vid alltför
 stora underskott
 1. Om rådet i enlighet med
 artikel 126.6 i fördraget fastställer att en medlemsstat har ett alltför stort
 underskott, ska den medlemsstaten omfattas av punkterna 2–5 i denna artikel
 tills förfarandet vid ett alltför stort underskott har upphävts.
 2. Den medlemsstat som är
 föremål för närmare övervakning ska utan dröjsmål genomföra en omfattande
 bedömning av genomförandet av det innevarande årets budget för den offentliga
 sektorn och dess undersektorer. Bedömningen ska också omfatta finansiella
 risker kopplade till statligt ägda företag och offentliga kontrakt i den
 utsträckning de kan tänkas bidra till det alltför stora underskottet.
 Resultaten av bedömningen ska tas med i den rapport om åtgärder för att korrigera
 det alltför stora underskottet som lämnats in i enlighet med artikel 3.4 a
 eller artikel 5.1 a i förordning (EG) nr 1467/97.
 3. I fråga om offentliga sektorn
 och dess undersektorer ska medlemsstaten regelbundet rapportera till
 kommissionen och till Ekonomiska och finansiella kommittén, eller en eventuell
 underkommitté som kommittén utsett för det syftet, om genomförandet av
 innevarande års budget, om budgetpåverkan av diskretionära åtgärder både i
 fråga om utgifter och inkomster, om målen för offentliga utgifter och
 inkomster, samt lämna information om de åtgärder som vidtagits och vilka typer
 av åtgärder som planeras för att uppnå målen. Rapporten ska offentliggöras.
 Kommissionen ska ange innehållet i den rapport som
 avses i denna punkt.
 4. Om den berörda medlemsstaten
 omfattas av en rådsrekommendation enligt artikel 126.7 i fördraget, ska
 rapporten i enlighet med punkt 3 i denna artikel lämnas in för första gången
 sex månader efter den första rapporten enligt artikel 3.4 a i förordning
 (EG) nr 1467/97, och därefter var sjätte månad.
 5. Om den berörda medlemsstaten
 omfattas av en rådsrekommendation enligt artikel 126.9 i fördraget, ska
 rapporten i enlighet med punkt 3 i denna artikel även innehålla information om
 de åtgärder som vidtas som svar på specifika rådsrekommendationer. Den ska
 lämnas in första gången tre månader efter den första rapporten enligt artikel
 5.1 a i förordning (EG) nr 1467/97 och därefter en gång per kvartal.
 6. På begäran och inom den
 tidsgräns som kommissionen angett ska medlemsstaten som är föremål för närmare
 övervakning göra följande:
 (a)
 Genomföra en omfattande oberoende revision av den
 offentliga sektorns räkenskaper samt rapportera om den. Revisionen ska
 genomföras i samordning med högre nationella revisionsorgan och ska inom ramen för
 förfarandet vid alltför stora underskott bedöma om räkenskaperna är
 tillförlitliga, fullständiga och korrekta. I detta sammanhang ska kommissionen
 (Eurostat) bedöma kvaliteten på uppgifterna som medlemsstaterna rapporterar in
 i enlighet med förordning (EG) nr 679/2010[3].
 (b)
 Lämna ytterligare information som underlag för
 övervakningen av hur arbetet med att korrigera det alltför stora underskottet
 fortlöper.
 Artikel 8
 Medlemsstater som riskerar att inte uppfylla sina åtaganden enligt förfarandet
 vid alltför stora underskott
 1. När kommissionen bedömer om
 det finns risk för att tidsfristen för att korrigera det alltför stora
 underskottet inte efterlevs, i enlighet med den aktuella rådsrekommendationen
 enligt artikel 126.7 i fördraget eller rådets föreläggande enligt artikel 126.9
 i fördraget, ska den också grunda sin bedömning på rapporter från medlemsstater
 i enlighet med artikel 7.3 i denna förordning.
 2. Om det finns risk att
 tidsfristen för att korrigera det alltför stora underskottet inte efterlevs,
 ska kommissionen rikta en rekommendation till den berörda medlemsstaten om att
 anta ytterligare åtgärder inom en tidsram som är förenlig med den tidsfrist för
 korrigering av det alltför stora underskottet som avses i punkt 1.
 Kommissionens rekommendation ska offentliggöras och, på begäran av parlamentet
 i den berörda medlemsstaten, presenteras av kommissionen för parlamentet i den
 berörda medlemsstaten.
 3. Den berörda medlemsstaten ska
 inom den tidsram som anges i kommissionsrekommendationen i punkt 2 rapportera
 till kommissionen om åtgärder som vidtagits som svar på denna rekommendation
 tillsammans med rapporterna enligt artikel 7.3. Rapporten ska omfatta
 budgeteffekterna av alla vidtagna diskretionära åtgärder, målen för offentliga
 utgifter och inkomster, information om vidtagna åtgärder, vilka typer av
 åtgärder som planeras för att uppnå målen samt information om övriga åtgärder
 som vidtagits som svar på kommissionens rekommendation. Rapporten ska
 offentliggöras.
 4. Europaparlamentets ansvariga
 utskott kan erbjuda den medlemsstat som berörs av en rekommendation i enlighet
 med punkt 2 att delta i en diskussion i enlighet med artikel 2a i förordning
 (EG) nr 1467/97.
 5. På grundval av den rapport
 som avses i punkt 3, ska kommissionen bedöma om medlemsstaten har följt
 rekommendationen som gjorts i enlighet med punkt 2.
 Artikel 9
 Inverkan på förfarandet vid alltför stora underskott
 1. I vilken utsträckning den
 berörda medlemsstaten har beaktat det yttrande som avses i artikel 6.1 ska
 beaktas av
 (a)
 kommissionen när den utarbetar en rapport enligt
 artikel 126.3 i fördraget och när den rekommenderar medlemsstaten att lämna en
 räntelös deposition i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr XXX/2011,
 (b)
 rådet när det fattar beslut om huruvida det
 föreligger ett alltför stort underskott i enlighet med artikel 126.6 i
 fördraget.
 2. Den närmare övervakning som
 fastställs i artiklarna 7 och 8 i denna förordning ska utgöra en integrerad del
 av den regelbundna övervakningen, så som den föreskrivs i artikel 10.1 i
 förordning (EG) nr 1467/97, av tillämpningen av åtgärder som den berörda
 medlemsstaten vidtagit som svar på rekommendationer enligt artikel 126.7 i
 fördraget eller förelägganden utfärdade enligt artikel 126.9 i fördraget om att
 korrigera det alltför stora underskottet.
 3. När kommissionen bedömer om
 effektiva åtgärder har vidtagits som svar på rekommendationer enligt artikel
 126.7 i fördraget eller förelägganden enligt artikel 126.9 i fördraget, ska den
 beakta den bedömning som avses i artikel 8.5 i denna förordning och, beroende
 på vad som är lämpligt, rekommendera rådet möjliga beslut enligt artikel 126.8
 eller artikel 126.11 i fördraget.
 Artikel 10
 Överensstämmelse med förordning nr XXX om skärpning av den ekonomiska
 övervakningen och övervakningen av de offentliga finanserna i medlemsstater som
 har, eller hotas av, allvarliga problem i fråga om sin finansiella stabilitet i
 euroområdet
 Medlemsstater som genomför ett makroekonomiskt
 anpassningsprogram i enlighet med artikel 6 i förordning nr XXX ska inte
 omfattas av artiklarna 5 och 7 i denna förordning.
 Kapitel V
 Slutbestämmelser
 Artikel 11
 Översyn
 1. Senast den [samma dag som i
 artikel 13 i sanktionsförordningen] och därefter vart femte år ska kommissionen
 offentliggöra en rapport om tillämpningen av denna förordning.
 Rapporten ska innehålla en utvärdering av bland
 annat
 (a)
 hur effektiv förordningen är och
 (b)
 och de framsteg som gjorts i fråga om att
 säkerställa en närmare samordning av den ekonomiska politiken och en varaktig
 konvergens mellan medlemsstaternas ekonomiska resultat i enlighet med
 fördraget.
 2. I tillämpliga fall ska
 rapporten åtföljas av ett förslag på ändringar av denna förordning.
 3. Rapporten ska överlämnas till
 Europaparlamentet och rådet.
 Artikel 12
 Övergångsbestämmelser
 1. Denna förordning ska
 tillämpas på medlemsstater som omfattas av förfarandet vid alltför stora
 underskott vid tidpunkten för denna förordnings ikraftträdande.
 2. Genom undantag från artikel
 1, ska artikel 7.2 inte gälla medlemsstater om rådet redan har bestämt att
 lämpliga åtgärder har vidtagits i enlighet med artiklarna 4.2 och 6.1 i
 förordning (EG) nr 1467/97.
 3. Medlemsstaterna ska uppfylla
 kraven i artikel 4 senast [6 månader efter antagandet av denna förordning].
 Artikel 13
 Ikraftträdande
 Denna förordning träder i kraft den tjugonde
 dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella
 tidning.
 Denna
 förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i medlemsstaterna
 i enlighet med fördragen.
 Utfärdad i Bryssel den ...
 På Europaparlamentets vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 [1] EGT L 209, 2.8.1997, s. 1.
 [2] EGT L 209, 2.8.1997, s. 6.
 [3] EUT L 198, 30.7.2010,
 s. 1.