type: wikipedia

text:
Tomislav Sertić (Udbina, 21. prosinca 1902. – Beograd, 27. rujna 1945.), hrvatski vojnik, časnik u vojskama Kraljevine Jugoslavije i Nezavisne Države Hrvatske.
 Životopis
 Trgovačku akademiju završio u Dubrovniku, a Vojnu u Beogradu 1923. Služio u vojsci Kraljevine Jugoslavije i 1939. postigao čin majora. Surađivao s ustašama, 1940. pobjegao u Mađarsku, a potom u Italiju gdje se pridružio emigrantima.
 Uspostavom NDH, vraća se u Hrvatsku, postaje prvim zapovjednikom Ustaške vojnice do svibnja 1941. godine. U lipnju 1941. postaje ustaškim pukovnikom (najviši čin do krilnika; krilnici su bili S. Kvaternik, J. Francetić-postumno, A. Vokić). Bavi se uspostavom ustaške časničke i dočasničke škole (od svibnja do studenog 1941. zapovjednik je Ustaške časničke škole). Nakon toga obnaša različite dužnosti u Ustaškoj vojnici: studeni 1941. - kolovoz 1942. glavar stožera UV-a, zatim zapovjednik Ustaških učilišta, zatim u siječnju 1943. postaje nadzornik učilišta OS NDH što biva do listopada 1943., u veljači 1944. postaje general OS NDH, te je 1. rujna 1944. postao glavar Glavnostožernog ureda MINORS-a.
 Nije sudjelovao u puču Lorković-Vokić, ali je kod pučista bio veoma cijenjen, pa su mu tako pučisti namjeravali nakon svrgavanja Ante Pavelića namijeniti mjesto dozapovjednika novouspostavljene domobranske vojske.
 Nakon sloma NDH, predao se Englezima; izručen partizanima, te 22. rujna 1945. pred Vojnim sudom Vrhovnog suda DFJ u Beogradu osuđen na smrt za izdaju i ratne zločine. Optužnica ga je, između ostalog, teretila da je "opremio i moralno podgotovio prvu ličku bojnu koja je u borbi protiv partizana Like počinila nečuvene zločine", te "formirao zloglasni 1 ustaški zdrug pod komandom Jure Francetića koji je žario i palio na čitavoj teritoriji Hrvatske". Zajedno sa šesnaestoricom drugih visokih časnika vojske NDH strijeljan je u Jajincima oko pet sati ujutro dne 27. rujna 1945. Nije mu pomogla izjava koju je zagrebački nadbiskup Alojzije Stepinac poslao Vojnom sudu.
 Nositelj je titule "vitez" stoga se naziva i Tomislav vitez Sertić.
 Izvori
 Časnici Vojske Kraljevine Jugoslavije
 Ustaški časnici
 Udbina


type: other

text:
Kohtuprokurör: kohtuvaidlused, ametisse nimetamine, kohtumiste esindaja, jurist, spetsialist Hanover Hamburg Bremen
 Kohus litigator
 Kohtuvaidlusi. Õiguslik esindatus. nimetamine
 ringkonnakohtute
 Ringkonnakohus Achim
 Ringkonnakohus Alfeld
 Aurichi ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Bad Iburg
 Ringkonnakohus Bad Gandersheim
 Ringkonnakohus Bersenbrück
 Piirkonnakohtu pidur
 Brunswicki ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Bremervörde
 Bremeni ringkonnakohus
 Burgdorfi ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Burgwedel
 Ringkonnakohus Buxtehude
 Ringkonnakohus Bückeburg
 Ringkonnakohus Celle
 Ringkonnakohus Clausthal-Zellerfeld
 Ringkonnakohus Cloppenburg
 Piirkonnakohus Cuxhaven
 Ringkonnakohus Dannenberg
 Ringkonnakohus Delmenhorst
 Ringkonnakohus Diepholz
 Ringkonnakohus Einbeck
 Elze linnakohus
 Ringkonnakohus Emden
 Ringkonnakohus Gifhorn
 District Court Goslar
 Göttingeni ringkonnakohus
 Kohalikud kohtud Hamburgis
 District Court Hameln
 Hannoveri ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Hann. voolama
 Ringkonnakohus Helmstedt
 Ringkonnakohus Herzberg am Harz
 Hildesheimi ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Holzminden
 Ringkonnakohus Jever
 Ringkonnakohus Langen
 Ringkonnakohus Leer
 Ringkonnakohus õpetatakse
 Ringkonnakohus Lingen
 Lüneburgi ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Meppen
 Ringkonnakohus Neustadt
 Ringkonnakohus Nienburg
 Ringkonnakohus põhjas
 Ringkonnakohus Nordenham
 Ringkonnakohus Nordhorn
 Ringkonnakohus Northeim
 Oldenburgi ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Osnabrück
 Ringkonnakohus Osterholz-Scharmbeck
 Ringkonnakohus Osterode am Harz
 Otterndorfi ringkonnakohus
 Papenburgi ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Peine
 Ringkonnakohus Rinteln
 Ringkonnakohus Rotenburg
 Ringkonnakohus Salzgitter
 Ringkonnakohus Seesen
 Ringkonnakohus Soltau
 Ringkonnakohtu Jump
 Ringkonnakohtu staadion
 District Court Stadthagen
 Ringkonnakohus Stolzenau
 Kohalik kohus Sulingen
 District Court Syke
 Ringkonnakohus Tostedt
 Piirkonnakohus Uelzen
 Ringkonnakohus Varel
 Ringkonnakohus Vechta
 Ringkonnakohus Verden
 Ringkonnakohus Walsrode
 Ringkonnakohus Wennigsen
 Westerstede ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Wildeshausen
 Wilhelmshaven'i ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Winsen
 Ringkonnakohus Wittmund
 Ringkonnakohus Zeven
 Kohalikud kohtutäiturid
 Piirkonnakohus Aurich
 Piirkonnakohus Braunschweig
 Piirkondlik kohus Bremen
 Piirkonnakohus Bückeburg
 Hamburgi piirkondlik kohus
 Kõrgem piirkonnakohus Braunschweig
 Bremeni kõrgem piirkonnakohus
 Kõrgem piirkondlik kohus Celle
 Kõrgem piirkonnakohus Hamburg
 Oldenburgi kõrgema astme kohus
 Töökohtu seadus (ArbGG)
 Halduskohtumenetlused (VwGO)
 Tsiviilkohtumenetluse seadus (ZPO)
 horak advokaadid
 Asukoht Berliinis
 Asukoht Bielefeld
 Asukoht Bremen
 Asukoht Düsseldorf
 Asukoht Hamburg
 Hannoveri asukoht
 Asukoht München
 Asukoht Stuttgart
 Asukoht Viin
 Hagejate esindaja või kostja esindaja on meie kire. Seetõttu töötleme igat liiki kohtumenetlusi ning pakume kohtumenetlusi ja kohtumisi Alam-Saksi, Bremeni ja Hamburgi kohtutes.
 kuupäeva esindatus
 Kui teil on vaja täita juristina Alam-Saksi, Hamburg ja Bremen kohus kuupäevad, kuid ei taha kasutada isegi need kuupäevad, me individuaalselt ja meeldib jäädavalt meie teadmised meie ulatuslik ja mitmekülgne kohtuekspertiisi taval.
 Meie esindused võtavad vastu järgmised kohtud
 Hannover (kõik kohtud, kohtumised enne Hannoveri ringkonnakohus, Hannoveri ringkonnakohus, Hannoveri töökohus, Landesarbeitsgericht Hannover, Hannoveri halduskohus, Hannoveri sotsiaalkohus, Alam-Saksi finantskohus)
 Burgdorfi ringkonnakohus| Ringkonnakohus Burgwedel | Ringkonnakohus õpetatakse Ringkonnakohus Neustadt | Ringkonnakohtu Jump | Ringkonnakohus Wennigsen
 Brunswick (kõik kohtud, kohtumised enne Braunschweigi piirkonnakohus Piirkonnakohus Braunschweig, Töökohus Brunswick, Kõrgem piirkonnakohus Braunschweig, Brunswicki halduskohus)
 Hildesheim (kõik kohtud, eriti kohtumised enne Hildesheimi ringkonnakohus, Hildesheimi ringkonnakohus)
 Ringkonnakohus Alfeld | Elze linnakohus
 Celle (kõik kohtud, eriti kohtumised enne Ringkonnakohus Celle, Alam-Saksi riiklik sotsiaalkohus, Kõrgem piirkondlik kohus Celle)
 Hamburg (kõik roogid, eriti Hamburgi piirkondlik kohus ja Kõrgem piirkonnakohus Hamburg)
 Bremen (kõik roogid, eriti Piirkondlik kohus Bremen, Bremeni ringkonnakohus ja Bremeni kõrgem piirkonnakohus)
 Verden (Ringkonnakohus Verden, Labor Court Verden, Ringkonnakohus Verden)
 Göttingen (kõik kohtud, eriti kohtumised enne Göttingeni ringkonnakohus, Göttingeni ringkonnakohus)
 Ringkonnakohus Duderstadt | Ringkonnakohus Hann. voolama
 Bückeburg (kõik kohtud, kohtumised enne NDS. riigikohtu, Ringkonnakohus Bückeburg, Piirkonnakohus Bückeburg)
 Hameln (kõik kohtud, kohtumised enne District Court Hameln, Labor Court Hameln)
 Oldenburg(Oldenburgi ringkonnakohus, Labor Court Oldenburg, Oldenburgi kõrgema astme kohus, Oldenburgi ringkonnakohus, Oldenburgi sotsiaalkohus)
 Ringkonnakohus Delmenhorst | Ringkonnakohus Nordenham | Piirkonnakohtu pidur | Ringkonnakohus Wildeshausen
 Osnabrück (Ringkonnakohus Osnabrück, Ringkonnakohus Osnabrück, Sotsiaalkohus Osnabrück)
 Ringkonnakohus Bad Iburg | Ringkonnakohus Bersenbrück
 Lüneburg (Lüneburgi ringkonnakohus, Lüneburgi ringkonnakohus, Niedersächsisches Oberverwaltungsgericht, Sotsiaalkohus Lüneburg, Töökohus Lüneburg)
 etapp (Ringkonnakohtu staadion, Ringkonnakohtu staadion, Sotsiaalkohtu staadion, Labor Court Stade)
 Aurich (Aurichi ringkonnakohus, Piirkonnakohus Aurich, Sotsiaalkohus Aurich)
 Wilhelmshaven (Wilhelmshaven'i ringkonnakohus, Töökohus Wilhelmshaven)
 Emden (Ringkonnakohus Emden, Töökohus Emden)
 Lingen (Ringkonnakohus Lingen, Töökohus Lingen)
 Nienburg (Töökohus Nienburg, Ringkonnakohus Nienburg)
 vaik (Ringkonnakohus Clausthal-Zellerfeld, District Court Goslar, Ringkonnakohus Herzberg am Harz, Ringkonnakohus Osterode am Harz, Ringkonnakohus Bad Gandersheim, Ringkonnakohus Seesen)
 rohkem Ringkonnakohus Salzgitter | Amtsgericht Wolfsburg | Amtsgericht Wolfenbüttel
 Ringkonnakohus Helmstedt | Ringkonnakohus Einbeck | Ringkonnakohus Northeim | Ringkonnakohus Gifhorn | Ringkonnakohus Holzminden | Ringkonnakohus Peine | Ringkonnakohus Rinteln | District Court Stadthagen
 Ringkonnakohus Dannenberg (Elbe) | Ringkonnakohus Soltau | Piirkonnakohus Uelzen | Ringkonnakohus Winsen
 Ringkonnakohus Bremervörde | Piirkonnakohus Cuxhaven | Ringkonnakohus Langen | Otterndorfi ringkonnakohus | Ringkonnakohus Tostedt | Ringkonnakohus Zeven
 Ringkonnakohus Diepholz | Ringkonnakohus Osterholz-Scharmbeck | Amtsgericht Rotenburg (Wümme) | Ringkonnakohus Stolzenau | Kohalik kohus Sulingen | District Court Syke | Ringkonnakohus Walsrode
 Ringkonnakohus Leer | Ringkonnakohus põhjas | Ringkonnakohus Wittmund
 Ringkonnakohus Cloppenburg | Ringkonnakohus Jever | Ringkonnakohus Varel | Ringkonnakohus Vechta | Westerstede ringkonnakohus
 Ringkonnakohus Meppen | Ringkonnakohus Nordhorn | Papenburgi ringkonnakohus
 Põhimõtteliselt ei saa §-s 242 BGB sisalduvat õigust informatsioonile lükata enne põhinõude esitamist, milleks see teenib.
 222 BGH KOHUS VI ZR 16 / 25. Juuli 2017
 VI. FNL-i 20i ärakuulamisel peab olema föderaalkohtu tsiviilseadus. Juuni 2017i esimehe kohtunik Galke, kohtuniku avatud auk, kohtunikud dr. Oehler ja dr. Roloff ja kohtunik väike
 õigustatud:
 Hageja kaebuse korral on 6i otsus. 12i Landgericht Kölni tsiviilkolleegium. Mai 2016 tühistati. Juhtum saadetakse apellatsioonikohtusse uue kohtuprotsessi ja otsuse tegemiseks, sealhulgas kaebuse kulud.
 Puudub teabele juurdepääs töökeskuste töötajate ametlikele telefoninumbritele
 Õigus saada teavet töökeskuste töötajate ametlikele telefoninumbritele võib olla nii ametiasutuse toimimise ohuks kui ka töötajate isikuandmete kaitseks. Leipzigi föderaalne halduskohus otsustas täna.
 Hagejad, viidates teabevabaduse seadusele, otsivad juurdepääsu Kölni, Nürnbergi, Berliini Mitte ja Berliini Treptow-Köpeniki kostjate tööhõivekeskuste teenindustelefonide loeteludele. Nende tööhõivekeskuste töötajaid ei saa otseselt kätte saada nende kliendid telefoni teel. Kõnesid saab igal juhul vastata spetsiaalselt loodud ühtsete telefoninumbritega teeninduskeskustele.
 Kuna hagejate esitatud väited olid endiselt vaidlustes, ei olnud apellatsioonikohtu hagi edukaks. Föderaalne halduskohus lükkas selle vastu esitatud muudatused tagasi.
 Suuline menetlus tsiviilkohtutes (suulise menetluse põhimõte, salajaste kohtute keelamine)
 § 128 suulise käitumise põhimõte; kirjalik menetlus
 (1) Pooled arutavad kohtuvaidluse kohtuistungil suuliselt.
 (2) Mis poolte kokkuleppel, mis võib tühistada üksnes juhul, kui märkimisväärne muutus protsessi seisukoha, võib kohus teha otsuse ilma asja arutamist. See määratakse varsti aeg saab esitada kuni püksikud ja tarnekuupäev otsuse. Otsus läbivaatamatult on vastuvõetamatu, kui rohkem kui kolm kuud on möödunud poolte kokkuleppel.
 (3) Kui otsustatakse ainult kulud, võib otsuse teha ilma kohtuistungita.
 (4) Kohtuotsuseid, mis ei ole kohtuotsused, võidakse anda suuliselt, kui ei ole sätestatud teisiti.
 (1) Piirkondlikes kohtutes ja kõrgemates piirkondlikes kohtutes peavad pooled esindama advokaati. Kui riigis on asutatud kõrgem piirkondlik kohus kohtuseaduse sissejuhatava seaduse § 8 alusel, peavad ka pooled olema esindatud advokaadiga. Föderaalsesse kohtusse peavad pooli esindama föderaalkohtule lubatud advokaat.
 (2) Asutustega ning juriidiliste üksuste avaliku õiguse, sealhulgas nendega moodustunud teostada nende avalike ülesannete ühinemised võivad olla osalejaid kassatsioonkaebusele menetlusluba rentides töötajaid kvalifitseeritud kohtunik või töötajate kvalifikatsiooni hinnata teiste organist või avalik-õiguslikust, sealhulgas esindades neid avalike ülesannete täitmisel.
 (3) Neid reegleid ei kohaldata menetlemisele tellitud või taotletud kohtunikule ega menetlustoimingutele, mida võib teha registri haldaja ees.
 (4) Advokaat, kellel on õigus olla esindatud vastavalt paragrahvidele 1 ja 2, võib end esindada.
 Kohtumenetluse faktilised ja kohalikud eeskirjad, mis tagavad õigusliku direktiivitv
 Põhimõtteliselt, tagamaks, et kohtulik kohtunik hoiab ära kummagi poole või mõlema mõlema manipuleerimise ning tagab äritehingu nõuetekohase levitamise, näeb seadus ette täpselt, milline esimese astme kohus hageja peab helistama.
 a) Pädev jurisdiktsioon
 Sisuline pädevus on selles, kas esimese astme kohus on pädev ringkonnakohus või ringkonnakohus. Määrus võib uuesti leida GVG-s. Vastavalt § 23 GVG ringkonnakohtus kohustuste hulka vaidlusi varalise ja mittevaralise rahaliste nõuete puhul, mille maksumus on kuni 5.000 eurot, sõltumata vaidlusalune summa tekkinud vaidluste rendilepingud eluaseme ja vanad osad. Muuhulgas vastutab ringkonnakohus kõik tegevused, mis lähevad kaugemale 5.000 Euro (vt § 71 GVG). Jurisdiktsiooni vaidluse väärtuse arvutamise võib nüüd uuesti leida §-des 1 ff ZPO. Kui kutsutakse mittekohustuslikku kohut, tuleb hagi jätta vastuvõetamatuse tõttu läbi vaatamata. Kohus peab siiski pooli sellest eelnevalt teavitama. Sellisel juhul on hagejal võimalus taotleda pöördumist. Seda saab teha ka alternatiivina. Selliste taotluste puhul ei ole ringkonnakohtus advokaati. Seejärel viitab kohus pädevale kohtule (§ 281 ZPO). See viide on siduv. Kohus otsustab kulud, millele viidatakse.
 Välja arvatud juhul, kui eksisteerib ainupädevuse, võivad pooled kohtu poole pöörduda erapooletu kohtualluvusega kohtu poole. Kostja võib samuti kaasata rügelosse. Siiski peab ringkonnakohtusse andma pädev kohus (§ 504 ZPO).
 Apellatsioonkaebus ja apellatsioonkaebus tsiviilmenetluse kohta tehtud otsuste peale
 Ringkonnakohtu ja ringkonnakohtu otsuseid võidakse põhimõtteliselt kaevata. Järgmine kõrgem kohus vaatab seejärel kohtuotsuse. Kuid apellatsioonkaebus on vastuvõetav ainult juhul, kui teil on lüüa vähemalt 600 euro suuruses summas või esimeses kohtuotsuses langetatud kohus, on selgesõnaliselt lubatud apellatsioonkaebus kohtuotsuses.
 Tähelepanu: kui tegemist on nn esimese kohtuotsusega, siis kaebus ei ole lubatud. Selle asemel võite selle kahe nädala jooksul edasi kaevata. Vastuväidetest otsustab seejärel pädev kohus ise.
 Ringkonnakohtu otsuste peale esitatud apellatsioonkaebus on suunatud ringkonnakohtule - välja arvatud perekonnakohtu otsused: alati on kõrgema ringkonnakohtu pädevus. Ringkonnakohtu otsuseid vaatab läbi kõrgema astme kohus.
 Advokaadibüroo töötasu kindlaksmääramise menetlus vastavalt §-de 45 §-le RVG ei nõua käibemaksu tagastamiseks riigikassa
 neid Advokaadibürool ei ole õigust nõuda Landeskasse hüvitist käibemaksu hüvitamiseks tasu määramise menetluses §-de 45 §-s RVGkui tema poolt esindatud isikul on õigus sisendkäibemaksu maha arvata.
 Võlausaldajate komitee liikmete vallandamine omal soovil
 Siin jõuate 3 otsuste juurde
 Kohtukulude edasilükkamine
 20.4.05i pankrotimenetluse algatamisel võlgniku vara suhtes avati pankrotimenetluse kohus.
 Pankrotimenetlus: vastutus alalisele pankroti maksjale
 Pankrotimenetlus: taotluste edasise avamise vastuvõetamatus
 Kui võlgniku vara suhtes on juba algatatud maksejõuetusmenetlus, on edasised vara pankrotimenetluse algatamise menetlused (§ 35 InsO) vastuvõetamatud.
 Maksejõuetuse seadus: ükski elukindlustuse tagastamise väärtus ei ole rahul
 Pangale surma elukindlustusnõuete loovutamine hõlmab ka tagastamise väärtust.
 Ärilepingud maksejõuetusmenetluses
 Võlausaldaja nõue kuulub juba maksejõuetusse, kui see pärineb enne avamist. Enne menetluse algatamist ei pea nõue olema täitmisele pööratav. 2) Pankrotimenetluses osaleb ka tahtlikult volitamata toimingute taotlus.
 Pankrotihaldur: hüvitisnõue, mis on seotud muude maksejõuetusmenetluste omamisega
 Pankrotihaldur ei kaota oma õigust tasu maksmisele maksejõuetusmenetluses, milles ta pole toime pannud kohustuste rikkumist, kuna ta on toime pannud pettuse muul maksejõuetusmenetluses.
 Maksejõuetuse haldaja tasu: vara lisamine ja lisatasude saamise õigus
 Segamise ja eraldamise õigustega varad lisatakse ainult varadele vastavalt § 1 I 4 InsVV-dele, kui ajutise haldaja on neid märkimisväärselt käsitlenud. Täiendava tasuga kaalutakse vaid märkimisväärseid tegevusi seoses debiteeritud varadega.
 Maksejõuetuse haldaja tasu: tegevuse jätkamise ja ettevõtte üleandmise summa ulatuses
 Sõltuvalt asjaoludest võib 17% tasu suurenemine "10%" ja "ettevõtte ülemineku" osas XNUMX% puhul olla asjakohased.
 AG Bad Iburg AG Dannenberg AG Elze AG Hann. voolama AG Hannover AG Lingen AG Norden AG Nordenham AG Nordhorn AG Otterndorf AG Papenburg AG Peine AG Tostedt AG Winsen AG Wittmund AG Wolfsburg AG Seven Ringkonnakohus advokaat kaebus Fachanwalt kohtuasja kohus kuupäeva kohtumenetluse maksejõuetusmenetluse ülikond Ringkonnakohus LG Hannover Apellatsioonikohus OLG Braunschweig OLG Bremen OLG Celle OLG Hamburg OLG Oldenburg kohtuprotsess kohtuprotsess advokaat Redaktsioon kuupäeva esindatus kohta ajataju Volitus esindamine tsiviilmenetlus tsiviilmenetlus sulgemine
 Jälgi @ michaelhorak
 RT Rest Eagle "Baschdi Solmecke RAinDiercks JanAlbrecht Sascha Lobo Kes ütleb laine peaks ka kujutav ... https://t.co/Mf7ITwpWqA
 enne 1 tundi
 RT WIPO "Otsige uuenduslikku viisi veepuuduse vastu võitlemiseks! Proovige koguda udu! #CloudFisher tehnoloogia captur ... https://t.co/chc7dFAAh6
 RT WIPO "Otsige uuenduslikku viisi veepuuduse vastu võitlemiseks! Proovige koguda udu! #CloudFisher tehnoloogia captur ... https://t.co/xaGvsuw5fn
 RT Rest Eagle "Baschdi Solmecke RAinDiercks JanAlbrecht Sascha Lobo Minu taju ei ole kedagi. Ükski ... https://t.co/XjhFe0Pq7g
 RT INTA "Etioopia valitsus võtab meetmeid, et taastada intellektuaalse omandi õigused teff, iidne sup ... https://t.co/7ZpA0AjvS2
 Advokaat Hannover
 võlgade sissenõudmine õiguse
 Õigusportaal Alam-Saksi
 Muusika vahetada õiguse
 äri advokaat
 töövaidluskohtu
 hoiatus õigusi
 Privaatsuse blogi
 IPITLawi blogi
 Jurablogid
 patent blogi
 Autor blogi
 Föderaalne töökohus
 Federal Social Kohtu
 Domeenide vaidluste lahendamine
 domeeni õiguse
 IR kaubamärgi registreerimise
 andestasid õiguse
 Föderaalse Konstitutsioonikohtu
 Landessozialgericht'i
 Saksa patendivolinik
 Tööõigus Hannover
 Hannoveri maksejõuetusõigus
 Online õiguse
 Hoiata ära hoiatus
 majandusliku arengu
 sotsiaalse kohus
 konstitutsioonikohtu
 Üldine isik
 Taotlusvormid AG Hannover
 maksejõuetusmenetluse
 Kohtute telefoninumbrid
 Esitanud WordPress ja Teema loodud Anders Norén


text:
Scoláire, file agus drámadóir as Corcaigh ab ea Seán Ó Tuama (28 Eanáir 1926 - 14 Deireadh Fómhair 2006).
 Saol
 B'as ceantar Mhúscraí athair an Tuamaigh, Aodh.
 Ní raibh aige ach sé bliana déag agus é ag tosú i gColáiste Ollscoile Chorcaí. Ba mhó go mór an tionchar a bhí ag an tollamh Domhnall Ó Corcora air. Chaith an Tuamach na blianta mar Ollamh le Gaeilge in Ollscoil Chorcaí. Rinne comhollamh de in 1968 agus ó 1982 gur éirigh sé as an bpost in 1990 bhí sé ina Ollamh le Litríocht na Gaeilge. Chaith sé tamaill ina ollamh cuairte in Oxford agus in Harvard agus ba mhinic ag léachtóireacht é i Meiriceá Thuaidh. Mar mhúinteoir, spreag an Tuamach go leor daoine le dul i mbun scríobh na filíochta.
 Bhí an Tuamach gníomhach i gcúis na Gaeilge agus chaith sé tamall ina Chathaoirleach ar Bhord na Gaeilge. D'éirigh sé as tar éis dó plean gníomhaíochta a fhoilsiú ina raibh spriocanna nach raibh ró-uaillmhianach ach a bhí indéanta dar leis, ach ní bhfuair sé tacaíocht ar bith ón rialtas.
 Fuair an Tuamach bás i gCorcaigh ar an 14 Meán Fómhair 2006, in aois 80 bliain dó.
 Saothar
 Bhí spéis ar leith ag an Tuamach sna dánta grá, i bhfilíocht Sheáin Uí Ríordáin agus Aogáin Uí Rathaille agus san aistriúchán.
 Foilseacháin
 Leabhair
 An Grá in Amhráin na nDaoine (An Clochomhar Tta., 1960)
 An Grá i bhFilíocht na nUaisle (1988)
 Caoineadh Airt Uí Laoghaire (An Clochomhar Tta)
 Láirín Ó Lúrtha - Leabhar ceoil do pháistí (An Gúm)
 Filíocht
 Faoileán Na Beatha (Baile Átha Cliath, An Chlochomar Tta., 1962)
 Drámaí
 Gunna Cam agus Slabhra Oir. Drama Vearsaíochta Thrí Ghníomh (Sairseal Agus Dill, 1973).
 Moloney agus Drámaí Eile
 Gunna Cam agus Slabhra Óir, le Seán Ó Tuama léirithe den chéad uair in Amharclann an Damer, 1968 le haghaidh Féile Amharclainne Átha Cliath.
 Cnuasaigh
 Coiscéim na hAoise Seo (Coiscéim, 1991)ː rogha d’fhilíocht Ghaeilge an fichiú haois
 An anthology of 20th century poetry in Irish
 Essays
 Cúirt, Tuath agus Bruachbhaile, An Clóchomhar Tta, 1990
 Nuabhearsaiocht 1939-1949 (as editor, Baile Átha Cliath, Sairseal agus Dill, 1950)
 Foinsí
 Tuairisc ó RTÉ
 Féach fosta
 Amharclann an Damer
 Tagairtí
 Tuama, Seán Ó
 Tuama, Seán Ó
 Tuama, Seán Ó
 Tuama, Seán Ó
 Tuama, Seán Ó


text:
38. Extrait de l'arrêt de la IIe Cour de droit social dans la cause G. contre Fondation Patria pour le développement de l'assurance en faveur du personnel ainsi que Tribunal des assurances du canton de Vaud (recours de droit administratif)
 Art. 122 et 124 CC; art. 5 et 22 LFLP: Survenance du cas d'assurance en raison de la retraite anticipée; partage de la prestation de sortie ou indemnité équitable?
 Lorsque le cas de prévoyance "vieillesse" est survenu parce que les conditions de la naissance du droit aux prestations de vieillesse - dont celle de la déclaration de l'époux quant à la retraite anticipée - sont réalisées, le partage de la prestation de sortie au sens de l'art. 122 CC n'est plus possible. Tel est le cas même si l'époux a fait de fausses déclarations, notamment quant à son état civil, et que l'institution de prévoyance n'a pas requis le consentement de l'ex-épouse (consid. 4.3).
 A. A l'issue d'une procédure de divorce ouverte en 1998, le Tribunal civil de l'arrondissement de la Broye et du Nord vaudois a, par jugement du 3 novembre 2004, prononcé le divorce de G. et E., mariés depuis 1975. Il a par ailleurs ordonné que la moitié de la
 BGE 133 V 288 S. 289
 prestation de sortie de l'époux soit transférée sur le compte de libre passage de l'épouse auprès du Fonds Interprofessionnel de prévoyance (ch. VI du dispositif). Il a encore jugé que E. était débiteur de G. de la somme de 100'000 fr. à titre d'indemnité équitable au sens de l'art. 124 CC à la condition suspensive que le versement de la somme due par la caisse de pension de E. à celle de G. fût impossible (ch. VII du dispositif).
 B. Après l'entrée en force du jugement de divorce le 25 novembre 2004 et le transfert du dossier au Tribunal des assurances du canton de Vaud pour exécution du partage, celui-ci a procédé à diverses mesures d'instruction. C'est ainsi que la Fondation Patria pour le développement de l'assurance en faveur du personnel (ci-après: la fondation), à laquelle l'ex-époux avait été affilié du 1er septembre 1976 au 31 janvier 2002, a indiqué qu'elle avait reçu un formulaire "annonce de sortie", daté du 14 octobre 2002 et signé par E. et son employeur, l'informant de la fin des rapports de travail au 31 janvier 2002. Après lui avoir fait remplir le formulaire "prestation complémentaire avec questionnaire sur l'état de santé" (daté du 4 novembre 2002), la fondation avait versé à E. le montant de 159'229 fr. 15 (valeur au 31 janvier 2002) au titre de paiement de l'avoir de vieillesse en capital en raison de la retraite anticipée à 61 ans. Ce montant correspondait aux prestations dues en vertu, d'une part, du contrat de prévoyance n° 15319.1.20 conclu le 1er janvier 1985 sous forme de rente (par 145'008 fr. 80) et, d'autre part, du contrat de prévoyance n° 37711.4.20 conclu le 1er janvier 1995 sous forme de capital (par 14'220 fr. 35). (...)
 C. G. a interjeté un recours de droit administratif contre le jugement cantonal, en concluant, sous suite de frais et dépens, à ce que la fondation fût condamnée à lui verser "le capital de compensation accordé" par le jugement de divorce.
 Par détermination du 17 août 2006, la fondation a conclu au rejet du recours. Le Fonds interprofessionnel de prévoyance, auquel est affiliée l'ex-épouse, ne s'est pas prononcé sur le recours, tandis que E. n'a pas fait usage de la possibilité de se déterminer. De son côté, l'Office fédéral des assurances sociales (OFAS) a préavisé pour l'admission du recours.
 BGE 133 V 288 S. 290
 2. Le litige porte sur le partage par moitié de la prestation de sortie acquise par E. durant le mariage, en exécution du jugement de divorce des époux G. et E. du 3 novembre 2004. Singulièrement il s'agit d'examiner si le partage conformément à l'art. 122 al. 1 CC est possible. A défaut - la condition prévue par le ch. VII du dispositif du jugement de divorce étant alors réalisée -, la recourante a droit à l'indemnité équitable au sens de l'art. 124 CC fixée par le juge du divorce. (...)
 3.1 Considérant qu'un cas de prévoyance était survenu avec la naissance du droit à des prestations de vieillesse en raison de la retraite anticipée de l'assuré, la juridiction cantonale a retenu que les versements effectués par la fondation intimée au titre de paiement de l'avoir de vieillesse en capital à E., les 25 octobre et 5 décembre 2002, soit antérieurement à l'entrée en force du jugement de divorce, avaient rendu impossible le partage d'une prestation de sortie de cet assuré. Examinant par ailleurs si ces versements avaient été effectués valablement au regard du devoir de diligence de l'institution de prévoyance, elle en a admis la validité: ces versements n'étaient pas soumis à l'exigence (légale ou réglementaire) du consentement du conjoint et le délai de trois ans dans lequel devait intervenir la déclaration de l'assuré quant au versement sous forme de capital au lieu de rente au sens de l'art. 37 al. 3 LPP n'était pas impératif. Enfin, même si l'ex-époux avait menti à la fondation quant à son état civil et s'était affilié comme indépendant tout en indiquant avoir pris une retraite anticipée, on ne pouvait qualifier son comportement d'abus de droit, ni reprocher à l'institution de prévoyance une violation de son devoir de diligence dès lors que des investigations plus poussées auraient excédé le cadre légal et statutaire. En conclusion, celle-ci n'avait pas à verser la prestation de libre passage à l'ex-épouse et le partage ne pouvait être exécuté.
 3.2 Invoquant la mauvaise foi de l'intimée, qui avait connaissance "des agissements frauduleux" de E., la recourante soutient que la fondation est tenue de verser une seconde fois la moitié du capital de libre passage en ses mains.
 De son côté, l'intimée conteste tout abus de sa part. Dès lors que le versement de prestations de vieillesse au sens de l'art. 37 LPP en
 BGE 133 V 288 S. 291
 cas de pré-retraite n'était pas soumis à l'exigence de l'accord du conjoint, elle n'avait pas à vérifier l'état civil de E.
 4.1.1 Selon la jurisprudence, la survenance du cas de prévoyance au sens des art. 122 et 124 CC se produit au moment où l'assuré perçoit réellement des prestations de vieillesse de son institution de prévoyance professionnelle, et non pas dès l'instant où il pourrait prendre une retraite anticipée selon le règlement de son institution de prévoyance (ATF 130 III 297 consid. 3.3.1 p. 301).
 4.1.2 Selon d'autres arrêts, par survenance du cas de prévoyance au sens des art. 122 et 124 CC, il faut entendre la naissance d'un droit concret à des prestations de la prévoyance professionnelle, qui rend impossible le partage des avoirs de prévoyance à la base des prestations servies (RSAS 2004 p. 572, B 19/03, consid. 5.1). Dès lors, la survenance du cas de prévoyance "vieillesse" ne se produit pas au moment où l'assuré pourrait prendre une retraite anticipée selon le règlement de prévoyance, mais dès que les conditions de la naissance du droit à de telles prestations sont réalisées et que l'ayant droit fait valoir ses prétentions. Ce moment peut coïncider avec celui où l'assuré touche effectivement les prestations, mais un certain décalage temporel entre la naissance du droit concret à des prestations et le versement de celles-ci a souvent lieu en pratique. En ce sens, la formulation de l' ATF 130 III 297 consid. 3.3 p. 300 (reprise dans la RSAS 2006 p. 39, B 19/05), selon laquelle la survenance du cas de prévoyance "vieillesse" se produit au moment où l'assuré "perçoit réellement/touche" des prestations de vieillesse de son institution de prévoyance, ne peut pas être comprise en ce sens
 BGE 133 V 288 S. 292
 que serait déterminant pour la survenance du cas de prévoyance le moment du versement effectif des prestations. Une telle interprétation, trop restrictive, ne tiendrait pas compte du fait que la survenance du cas de prévoyance ne saurait dépendre du moment où l'institution de prévoyance verse effectivement les prestations, mais de la réalisation des conditions posées pour la naissance du droit à celles-ci et du moment à partir duquel elles sont dues.
 4.2 Une fois que le cas de prévoyance est survenu, un partage n'est techniquement plus possible, dès lors que cette circonstance a pour effet de supprimer toute prétention à une prestation de sortie. Dans ce cas, comme dans celui de l'impossibilité de procéder au partage, seule une indemnité équitable peut être fixée (ATF 130 III 297 consid. 3.3.1 p. 300; ATF 129 V 444 consid. 5.1 p. 446 et les références; RSAS 2004 p. 572, B 19/03, consid. 5.1).
 4.3.1 Les dispositions réglementaires de la fondation applicables aux deux contrats de prévoyance en cause prévoient qu'un assuré a la possibilité de demander des prestations de prévoyance "vieillesse" au plus tôt cinq ans avant l'âge terme (fixé, pour les hommes, au premier jour du mois qui suit la date où l'âge de 65 ans révolus a été atteint; art. 3.1 ["plan de prévoyance"] du règlement de la fondation et 4.3 des "dispositions générales", version janvier 1995, applicables au contrat n° 15319.1.20, respectivement art. 5 du règlement de la fondation, version janvier 1995, applicable au contrat n° 37711.4.20, en relation avec l'art. 13 al. 2 LPP).
 En l'espèce, la naissance du droit à des prestations de vieillesse au titre de retraite anticipée suppose donc, en plus de la cessation des rapports de travail avant l'âge réglementaire normal maximal de la retraite et la survenance de l'âge terme, une déclaration de volonté correspondante de l'assuré (voir aussi l'arrêt du Tribunal fédéral des assurances B 38/00 du 24 juin 2002, auquel renvoie l' ATF 129 V 381 consid. 4.6 p. 387).
 4.3.2 Comme l'ont à juste titre retenu les premiers juges, en déclarant vouloir recevoir des prestations de la part de l'institution de
 BGE 133 V 288 S. 293
 prévoyance, au moyen du formulaire "annonce de sortie" signé le 14 octobre 2002, E., âgé alors de 61 ans, a fait usage de la possibilité prévue par les règlements de la fondation de demander le versement de prestations de vieillesse de la prévoyance professionnelle. Certes, il apparaît qu'avec les indications données dans le formulaire, l'assuré visait à bénéficier d'une prestation de sortie au sens de l'art. 5 LFLP (en évitant, par la mention "divorcé", que l'institution ne requière le consentement de la recourante). L'intimée a toutefois considéré au vu des circonstances concrètes du cas (âge de l'assuré et fin des rapports de travail) que la demande ne pouvait concerner que le cas de la retraite anticipée et le versement de prestations de vieillesse, ce que l'assuré n'a pas contesté; à cet égard, la correspondance échangée entre l'intimée et l'assuré se réfère aux prestations de vieillesse ensuite d'une retraite anticipée au 1er février 2002.
 Outre l'âge de l'assuré et la cessation des rapports de travail (au 31 janvier 2002), la déclaration de E. constituait une condition suffisante au regard des dispositions légales et réglementaires applicables pour entraîner la survenance du cas de prévoyance et, partant, ouvrir le droit à des prestations de vieillesse, sous forme de rente ou, si les conditions en étaient remplies, de capital.
 Que E. ait alors donné de fausses informations sur son état civil et sur le commencement d'une activité lucrative indépendante ne portait pas à conséquence quant à la naissance du droit aux prestations de vieillesse, puisque ce droit ne dépendait ni de l'état civil de l'ayant droit, ni de l'absence de toute activité lucrative (indépendante ou salariée auprès d'un nouvel employeur). On ne saurait pas non plus reprocher à la fondation intimée, comme le font la recourante et l'autorité de surveillance, de n'avoir pas bloqué les avoirs de vieillesse de son assuré. Dès lors que les conditions du droit aux prestations de vieillesse étaient remplies et que le cas de prévoyance était survenu, l'institution de prévoyance n'avait pas à différer l'allocation de ses prestations, du moins pas en l'absence de mesures judiciaires lui en interdisant le versement, sous une forme ou une autre. On ne voit pas non plus quelle obligation de diligence aurait imposé à l'intimée de vérifier l'indication de l'assuré sur son état civil, puisque ni la loi, ni les dispositions réglementaires ne font du consentement du conjoint une condition de la naissance du droit aux prestations de vieillesse.
 BGE 133 V 288 S. 294
 4.3.3 Cela étant, à la date de l'entrée en force du jugement de divorce, le 25 novembre 2004 - jour déterminant pour décider si le partage des prestations de sortie de E. était possible conformément à l'art. 122 CC (ATF 132 III 401) -, le cas de prévoyance vieillesse était survenu. Cette circonstance excluait donc le partage des avoirs de prévoyance entre les époux, ceux-ci devant servir à verser des prestations de vieillesse à E.
 Dans cette mesure et dès lors que seule l'application de l'art. 124 CC entrait en ligne de compte, la forme des prestations de vieillesse - rente ou capital - versées à l'assuré ne jouait aucun rôle du point de vue du partage des prestations de prévoyance entre les époux G. et E. dans le cadre du divorce. Ainsi, à supposer que les conditions du versement en capital des prestations de vieillesse relatives au contrat n° 15319.1.20 n'eussent pas été remplies, celles-ci n'auraient de toute façon pas pu être partagées en tant que prestations de sortie au sens de l'art. 122 CC. Il n'est par conséquent pas nécessaire de se prononcer sur une éventuelle application par analogie, dans le cas où, comme en l'espèce, l'assuré demande le versement de sa prestation de vieillesse sous forme de capital selon l'art. 37 al. 3 LPP (dans sa version en vigueur jusqu'au 31 décembre 2004), de l'exigence du consentement du conjoint prévue par l'art. 5 al. 2 LFLP pour le paiement en espèces de la prestation de sortie (question laissée ouverte dans l' ATF 125 V 165 et à laquelle la doctrine apporte une réponse négative [SUZETTE SANDOZ, Prévoyance professionnelle et consentement du conjoint à propos de l' ATF 125 V 165, in SJ 2000 II 449]).
 Il en va de même de la problématique évoquée par l'OFAS relative au respect du délai de trois ans avant la naissance du droit, dans lequel l'assuré doit faire connaître sa volonté d'exiger les prestations de vieillesse en capital au lieu d'une rente conformément à l'art. 37 al. 3 2e phrase LPP.
 ATF: 130 III 297, 125 V 165, 129 V 444, 129 V 381 suite... , 132 III 401
 Article: Art. 122 et 124 CC, art. 122 CC, art. 37 al. 3 LPP, art. 5 LFLP suite... , art. 5 et 22 LFLP, art. 122 al. 1 CC, art. 37 LPP, art. 13 al. 2 LPP, art. 5 al. 2 LFLP, art. 37 al. 3 2


text:
Oniksas – oksidų klasės mineralas, chalcedono atmaina, kuris, savo ruožtu, yra kvarco kriptokristalinė atmaina. Cheminė formulė SiO2.
 Kristalai trigoninės struktūros. Blizgesys stiklo. Kietumas 6,5–7. Tankis 2500–2640 kg/m3. Neskalus, lūžis kriauklėtas. Vertingiausias oniksas yra su baltos ir juodos spalvos persisluoksniavimais. Pasitaiko oniksų su rudos, juodos ir baltos spalvų persisluoksniavimais.
 Oniksas randamas visame pasaulyje, ypač vulkaninių uolienų tuštumose. Tai juvelyrinis akmuo, naudojamas papuošalams gaminti.
 Galerija
 Išnašos
 Oksidų klasė
 Brangakmeniai
 Chalcedonai


text:
9.060 Gebührenordnung (GebührenO) - Kirchenrecht Online-Nachschlagewerk
 9.060 Gebührenordnung (GebührenO)
 .Gebührenordnung für die Benutzung kirchlichen Archivgutes (Gebührenordnung)Vom 20. Juni 2000(GVBl. 25. Band, S. 13)Auf Grund des § 6 in Verbindung mit § 13 des Archivgesetzes vom 26. Februar 1999 (Kirchl. Amtsbl. Hannover S. 31) erlassen wir folgende Ausführungsverordnung (Gebührenordnung):####§ 1Allgemeines
 Für die Inanspruchnahme kirchlicher Archive und für die Benutzung im kirchlichen Besitz befindlichen Archivgutes einschließlich der Kirchenbücher werden Gebühren erhoben.
 Gleiches gilt unbeschadet der Ansprüche Dritter für das Recht der Wiedergabe oder Reproduktionen von Archivgut.
 Die bei der Benutzung eines Archivs und seiner Einrichtungen entstehenden Auslagen sind zu erstatten.
 1 Die Gebühren und die Auslagenerstattung werden mit dem Tätigwerden des Archivs fällig. 2 Das Archiv kann eine Vorauszahlung verlangen.
 Die Höhe der geltenden Gebühren ergibt sich aus einer Gebührentafel, die die zuständige oberste Kirchenbehörde erlässt und im Kirchlichen Amtsblatt veröffentlicht.#§ 2GebührenGebühren werden erhobenfür die Benutzung von Archivgut und Hilfsmitteln, wenn dies für private oder gewerbliche Zwecke geschieht.bei Inanspruchnahme der Archivs fürschriftliche Auskünfte,die Anfertigung von Regesten, Übersetzungen und Abschriften,die Anfertigung von Gutachten,konservatorische Maßnahmen, die im Zusammenhang mit dem Versand oder der Entleihe von Archivgut nötig werden,für die Ausstellung und Beglaubigung von Urkunden, Kopien und Abschriften,für den Versand von Archivgut und dessen Benutzung in anderen Archiven,für das Recht der Wiedergabe oder Reproduktion von Archivgut,für die Anfertigung von Reproduktionen.#§ 3Gebührenbefreiung
 Gebühren werden nicht erhoben von kirchlichen, staatlichen und kommunalen Dienststellen, soweit ein amtliches Interesse vorliegt, die Gegenseitigkeit gewährleistet ist und die Benutzung in eigener Sache erfolgt.
 Gebühren werden nicht erhoben für Auskünfte über ein bestehendes oder früheres Dienstverhältnis im kirchlichen Dienst, ferner nicht für Zeugnisse über den Besuch von kirchlichen Bildungsanstalten und dergleichen, sofern ein berechtigtes Interesse vorliegt.
 Gebühren können aus Billigkeitsgründen ermäßigt oder erlassen werden, insbesondere wenn die Benutzung der wissenschaftlichen oder heimatlichen Forschung dient oder ein öffentliches oder kirchliches Interesse besteht oder die Inanspruchnahme des Archivs sich in geringem Umfang hält.#§ 4In-Kraft-TretenDiese Gebührenordnung tritt am 1. Januar 2001 in Kraft.


text: Regulamento (CE) no 1831/94 da Comissão, de 26 de Julho de 1994, relativo às irregularidades e à recuperação dos montantes pagos indevidamente no âmbito do financiamento do Fundo de Coesão, assim como à organização de um sistema de informação nesse domínio Jornal Oficial no L 191 de 27/07/1994 p. 0009 - 0012 Edição especial finlandesa: Capítulo 14 Fascículo 1 p. 0211 Edição especial sueca: Capítulo 14 Fascículo 1 p. 0211 REGULAMENTO (CE) No 1831/94 DA COMISSÃO de 26 de Julho de 1994 relativo às irregularidades e à recuperação dos montantes pagos indevidamente no âmbito do financiamento do Fundo de Coesão, assim como à organização de um sistema de informação nesse domínioA COMISSÃO DAS COMUNIDADES EUROPEIAS, Tendo em conta o Tratado que institui a Comunidade Europeia, Tendo em conta o Regulamento (CE) no 1164/94 do Conselho, de 16 de Maio de 1994, que institui o Fundo de Coesão (1) e, nomeadamente, o no 5 do seu artigo 12o; Considerando que o artigo 12o do Regulamento (CE) no 1164/94 definiu os princípios que regem, na Comunidade, a luta contra as irregularidades e a recuperação dos montantes perdidos na sequência de casos de abuso ou negligência no domínio do Fundo de Coesão; Considerando que as medidas previstas no presente regulamento deve aplicar-se a todas as acções elegíveis previstas no artigo 3o do Regulamento (CE) no 1164/94; Considerando que o presente regulamento apenas prevê alguns dos aspectos das obrigações que incumbem aos Estados-membros beneficiários por força do no 2 do artigo 12o do Regulamento (CE) no 1164/94 e que, consequentemente, o presente regulamento não deve prejudicar o cumprimento das restantes obrigações decorrentes da aplicação do referido artigo 12o; Considerando que, a fim de assegurar à Comunidade um melhor conhecimento das medidas adoptadas pelos Estados-membros para lutar contra as irregularidades, é conveniente precisar as medidas nacionais que deverão ser comunicadas à Comissão; Considerando que, a fim de conhecer a natureza das práticas irregulares e os efeitos financeiros das irregularidades, assim como de recuperar os montantes pagos indevidamente, é necessário que os Estados-membros beneficiários comuniquem trimestralmente à Comissão os casos de irregularidades descobertas; que esta comunicação deve ser completada por indicações sobre o andamento dos processos judiciais ou administrativos; Considerando que é oportuno que a Comissão seja sistematicamente informada dos processos judiciais ou administrativos tendentes a punir as pessoas que tenham cometido irregularidades; que se afigura igualmente oportuno assegurar uma informação sistemática sobre as medidas tomadas pelos Estados-membros para proteger os interesses financeiros da Comunidade; Considerando que é conveniente especificar os procedimentos aplicáveis entre os Estados-membros e a Comissão nos casos em que se verifique que os montantes perdidos na sequência de uma irregularidade são irrecuperáveis; Considerando que é conveniente fixar um montante mínimo a partir do qual os casos de irregularidade devem ser comunicados automaticamente pelos Estados-membros beneficiários; Considerando que as normas nacionais relativas ao processo penal e à cooperação judiciária entre Estados-membros em matéria penal não devem ser afectadas pelo disposto no presente regulamento; Considerando que é oportuno prever a possibilidade de uma participação comunitária nos custos judiciais e nas despesas directamente relacionadas com o processo judicial; Considerando que, a fim de prevenir casos de irregularidades, deve ser reforçada a cooperação entre os Estados-membros e a Comissão, zelando simultaneamente por que esta acção seja conduzida com observância das regras em matéria de confidencialidade; Considerando que é conveniente precisar que o disposto no presente regulamento se aplica igualmente aos casos de pagamentos que deveriam ter sido efectuados no âmbito do Fundo de Coesão e não o foram na sequência de uma irregularidade, ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO: Artigo 1o Sem prejuízo das obrigações que decorrem directamente da aplicação do artigo 12o do Regulamento (CE) no 1164/94, o presente regulamento diz respeito a todas as accções elegíveis previstas no artigo 3o do Regulamento (CE) no 1164/94. O presente regulamento não afecta a aplicação nos Estados-membros das normas relativas ao processo penal ou à cooperação judicial entre Estados-membros em matéria penal. Artigo 2o 1. Os Estados-membros beneficiários na acepção do no 2 do artigo 2o do Regulamento (CE) no 1164/94 comunicarão à Comissão, no prazo de três meses a contar da data da entrada em vigor do presente regulamento: - as disposições legislativas, regulamentares e administrativas relativas à aplicação das medidas previstas no artigo 12o do Regulamento (CE) no 1164/94, - a relação dos serviços e organismos encarregados da aplicação dessas medidas, assim como as disposições essenciais sobre as funções e funcionamento desses serviços e organismos e sobre os procedimentos que lhes incumbem aplicar. 2. Os Estados-membros beneficiários comunicarão imediatamente à Comissão as alterações respeitantes às indicações fornecidas nos termos do no 1. 3. A Comissão examinará as comunicações dos Estados-membros beneficiários e informá-los-á sobre as conclusões que delas extrair. A Comissão manterá com os Estados-membros os contactos apropriados necessários à aplicação do presente artigo. Artigo 3o 1. No decurso dos dois meses seguintes ao final de cada trimestre, os Estados-membros beneficiários enviarão à Comissão um relatório sobre os casos de irregularidades que tenham sido objecto de um primeiro auto administrativo ou judicial. Para este fim, fornecerão, na medida do possível, informações precisas relativamente: - à identificação do projecto ou da acção em causa, - à disposição que foi transgredida, - à natureza e à importância da despesa; nos casos em que não tenha sido efectuado qualquer pagamento, os montantes que teriam sido indevidamente pagos se a irregularidade não tivesse sido verificada, com excepção dos erros ou negligências cometidos mas detectados antes do pagamento e que não dão lugar a qualquer sanção administrativa ou judicial, - ao montante total e à sua repartição entre as diferentes fontes de financiamento, - ao período durante o qual ou ao momento em que a irregularidade foi cometida, - às práticas utilizadas para cometer a irregularidade, - à maneira como foi descoberta a irregularidade, - aos serviços ou organismos nacionais que procederam à verificação da irregularidade, - às consequências financeiras, à eventual suspensão de pagamentos e às possibilidades de recuperação, - à data e à fonte da primeira informação que permitiu suspeitar da existência de uma irregularidade, - à data da verificação da irregularidade, - se for caso disso, aos Estados-membros e aos países terceiros em causa, - à identificação das pessoas singulares e colectivas implicadas, excepto no caso de esta indicação não poder ser útil no âmbito da luta contra as irregularidades devido à natureza da irregularidade em causa. 2. No caso das informações referidas no no 1, nomeadamente as relativas às práticas utilizadas para cometer a irregularidade, assim como à maneira como foi descoberta, não estarem disponíveis, os Estados-membros beneficiários completá-las-ao, na medida do possível, na altura em que transmitirem à Comissão os relatórios trimestrais seguintes. 3. Se as disposições nacionais previrem o segredo de justiça, a comunicação das informações fica sujeita à autorização da autoridade competente. Artigo 4o Cada um dos Estados-membros beneficiários comunicará imediatamente à Comissão e, se for caso disso, aos demais Estados-membros interessados, as irregularidades verificadas ou presumidas: - de que se receiem efeitos muito rápidos fora do seu território e/ou - que revelem o emprego duma nova prática irregular. Artigo 5o 1. No decurso dos dois meses seguintes ao final de cada trimestre, os Estados-membros beneficiários informarão a Comissão, fazendo referência a todas as comunicações anteriormente feitas em aplicação do disposto no artigo 3o, dos processos instaurados na sequência das irregularidades comunicadas, bem como das alterações significativas verificadas nesses processos e, nomeadamente: - dos montantes das recuperações efectuadas ou esperadas, - das providências cautelares adoptadas pelos Estados-membros beneficiários para salvaguardar a recuperação dos montantes pagos indevidamente, - dos processos administrativos e judiciais instaurados com vista à recuperação dos montantes indevidamente pagos e à aplicação de sanções, - das razões do eventual abandono dos processos de recuperação; na medida do possível, a Comissão será informada antes de ser tomada uma decisão, - do eventual abandono das acções penais. Os Estados-membros beneficiários comunicarão à Comissão as decisões administrativas ou judiciais, ou os elementos essenciais destas, relativos ao encerramento destes processos. 2. Sempre que um Estado-membro beneficiário considere que não se pode efectuar ou esperar a recuperação de um montante informará a Comissão, numa comunicação especial, do montante não recuperado e das razões pelas quais esse montante deve ficar, na sua opinião, a cargo da Comunidade ou do Estado-membro. Estas informações devem ser suficientemente pormenorizadas para permitir à Comissão adoptar no mais curto prazo possível, após concertação com as autoridades do respectivo Estado-membro, uma decisão sobre a imputabilidade das consequências financeiras na acepção do no 1, terceiro travessão, do artigo 12o do Regulamento (CE) no 1164/94. 3. No caso referido no no 2, a Comissão pode pedir expressamente ao Estado-membro beneficiário que prossiga o processo de recuperação. Artigo 6o No caso de não existir qualquer irregularidade a assinalar no decurso dum período de referência, os Estados-membros beneficiários comunicarão esse facto à Comissão no prazo previsto no no 1 do artigo 3o Artigo 7o No caso de as autoridades competentes de um Estado-membro, a pedido expresso da Comissão, decidirem intentar ou prosseguir uma acção judicial destinada a recuperar os montantes pagos indevidamente, a Comissão pode obrigar-se a reembolsar inteira ou parcialmente ao Estado-membro os custos judiciais e as despesas directamente relacionadas com essa acção, mediante a apresentação de documentos comprovativos, mesmo no caso de esta não proceder. Artigo 8o 1. A Comissão manterá com os Estados-membros interessados os contactos apropriados para completar as informações fornecidas sobre as irregularidades referidas no artigo 3o e os processos previstos no artigo 5o, especialmente sobre as possibilidades de recuperação. 2. Independentemente dos contactos referidos no no 1, a Comissão informará os Estados-membros quando a natureza da irregularidade deixar presumir que se possa recorrer noutros Estados-membros a práticas idênticas ou análogas. 3. A Comissão organizará, a nível comunitário, reuniões de informação destinadas aos representantes dos Estados-membros interessados, a fim de com eles examinar as informações obtidas com base nos artigos 3o, 4o e 5o e no no 1 do presente artigo, nomeadamente no que respeita aos ensinamentos a tirar relativamente a irregularidades, medidas de prevenção e de repressão. 4. No caso de a aplicação de certas disposições em vigor revelar qualquer lacuna prejudicial aos interesses da Comunidade, os Estados-membros e a Comissão consultar-se-ao, quer a pedido de um Estado-membro quer a pedido da Comissão, a fim de suprir tal lacuna. Artigo 9o A Comissão informará regularmente os Estados-membros, no quadro do Comité consultivo para coordenação no domínio da luta contra a fraude, da ordem de grandeza das importâncias referentes às irregularidades descobertas e das diversas categorias de irregularidades, tendo em conta a sua natureza e com indicação do respectivo número. Artigo 10o 1. Os Estados-membros e a Comissão tomarão todas as medidas de segurança necessárias para que sejam mantidas confidenciais as informações trocadas entre si. 2. As informações referidas no presente regulamento não podem, designadamente, ser transmitidas a pessoas que não sejam as que, pela natureza das suas funções, devam conhecê-las, nos Estados-membros ou nas instituições comunitárias, a menos que o Estado-membro que as comunicar tenha expressamente consentido essa transmissão. 3. Os nomes de pessoas singulares ou colectivas só podem ser comunicados a outro Estado-membro ou a outra instituição comunitária no caso de esta comunicação ser necessária com vista à prevenção ou à repressão de irregularidades ou à verificação de alegadas irregularidades. 4. As informações comunicadas ou obtidas, seja de que forma for, ao abrigo do presente regulamento, ficarão abrangidas pelo segredo profissional e beneficiarão da protecção concedida às informações análogas pelo direito nacional do Estado-membro que as recebeu e pelas disposições correspondentes aplicáveis às instituições comunitárias. Além disso, essas informações não podem ser utilizadas para fins diferentes dos previstos no presente regulamento, a menos que as autoridades que as forneceram tenham para tal dado o seu expresso consentimento, e na condição de as disposições em vigor no Estado-membro em que se encontra a autoridade que as recebeu não se oporem a tal comunicação ou utilização. 5. O disposto nos nos 1 a 4 não prejudica a utilização das informações obtidas nos termos do presente regulamento, no âmbito de acções judiciais ou de processos instaurados na sequência do não cumprimento da regulamentação comunitária relativos ao Fundo de Coesão. A autoridade competente do Estado-membro que forneceu essas informações será informada de tal utilização. 6. Sempre que um Estado-membro notificar a Comissão de que da continuação de um inquérito se concluiu que uma pessoa singular ou colectiva, cujo nome lhe foi comunicado ao abrigo do presente regulamento, não esteve implicada numa irregularidade, a Comissão informará imediatamente do facto as entidades a quem comunicou esse nome nos termos do presente regulamento. Essa pessoa deixará de ser tratada como implicada na irregularidade em causa, com base na primeira notificação. Artigo 11o Em caso de co-financiamento pelo Fundo de Coesão e por um Estado-membro beneficiário, os montantes recuperados serão repartidos entre a Comunidade e o Estado-membro, proporcionalmente às despesas respectivas já efectudas. Artigo 12o 1. No caso de as irregularidades incidirem sobre importâncias inferiores a 4 000 ecus a cargo do orçamento comunitário, os Estados-membros beneficiários só transmitirão à Comissão as informações previstas nos artigos 3o e 5o se esta instituição as pedir expressamente. 2. O montante referido no no 1 será convertido em moeda nacional mediante a aplicação das taxas de câmbio publicadas no Jornal Oficial das Comunidades Europeias, série C, em vigor no primeiro dia útil do ano em que forem transmitidas as informações sobre as irregularidades. Artigo 13o O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial das Comunidades Europeias. O período compreendido entre o dia de entrada em vigor e o final do trimestre em curso será considerado como um trimestre para efeitos dos artigos 3o e 5o O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável em todos os Estados-membros. Feito em Bruxelas, em 26 de Julho de 1994. Pela Comissão Peter SCHMIDHUBER Membro da Comissão (1) JO no L 130 de 25. 5. 1994, p. 1. Top Other sites managed by the Publications OfficeEU BookshopEU Open Data PortalTedWhoiswhoCORDISN-LexEU law and publicationsDirect accessOfficial JournalEU law and related documentsNational lawPreparatory actsMore...Practical informationFAQHelpContactEuroVocMy EUR-LexPreferencesMy searchesMy itemsMy RSS feedsAbout this websiteLegal noticeContactTop


text:
Studijų kokybės gerinimas | ES investicijos – mokslui ir inovacijoms | Projektai | Projektinė veikla | Vilniaus dailės akademija
 Projektas „Studijų kokybės gerinimas ugdant studentų verslumo įgūdžius“
 Priemonė „STUDIJŲ KOKYBĖS GERINIMAS“
 Projekto veiklų įgyvendinimo laikotarpis 2017.12.19 – 2019.12.19
 Skirtas finansavimas 315.367,64
 Kvietimo numeris 09.3.1-ESFA-K-731-01
 Studijų kokybės gerinimas ugdant studentų verslumą, praktinius įgūdžius ir kūrybiškumą.
 Pagrindinė problema su kuria susiduriama ir kuriai spręsti yra skirtas projektas – mažas Vilniaus dailės akademijos studentų žinių verslumo lygis ir įgūdžių stoka. Ypatingai verslumo gebėjimų trūksta menų srities studentams, kadangi pagrindinė jų orientacija ir saviraiška yra koncentruota į kūrybą, tačiau realiame gyvenime tokie žmonės susiduria su didele problema, kaip savo kūryba įgalinti „nešti naudą“ verslo plotmėje. Nemenka problema yra ir su meno srities dėstytojais. Nacionalinėje Studijų programoje teigiama, jog studijos mažai grindžiamos naujausiomis žiniomis ir tyrimų rezultatais, nes dėstytojai dažnai neturi pramonės ir verslo srityje reikalingos praktinės patirties. Projekto metu planuojama įgyvendinti novatoriškas veiklas sukuriant bendradarbiavimo sistemą tarp meno srities studentų su technologijos srities studentais bei verslo partneriais. Verslumo skatinimo naujoviškumas įgyvendinant projekto veiklas bus tai, jog studentai dalyvaus bendruose mokymuose kartu su dėstytojais.
 Projekto įgyvendinimo metu planuojama ugdyti fizinių, humanitarinių, socialinių, technologinių, meno mokslų – Vilniaus dailės akademijos, Klaipėdos universiteto bei Vilniaus dizaino ir technologijų kolegijos studentų ir dėstytojų studijų sričių verslumo kompetencijas per įvairius skirtingus mokymų metodus, ugdymą komandose, stažuotes, mokymąsi kartu su dėstytojais bei verslo partneriais.
 Projekto įgyvendinimo metu bus užtikrintos sąlygos verslumo ir kūrybiškumo ugdymo procese dalyvauti studentams su specialiaisiais poreikiais, į ugdymo turinį bus įtrauktos temos, skatinančios lyčių lygybės ir nediskriminavimo principų įgyvendinimą.
 Projektui įgyvendinti yra skirtos Europos Sąjungos struktūrinių fondų ir (arba) Lietuvos Respublikos valstybės biudžeto lėšos.
 Project „Improving quality of studies by developing students entrepreneurship skills“
 Project purpose is to improve quality of studies by developing entrepreneurship, practical skills and creativity.
 The main problem – students, studying in Vilnius art academy, have low level of entrepreneurship knowledge and lack of particular skills. Art field students especially lack entrepreneurship skills, because the most important orientation and self-expression in their studies is creativity. However, in daily life these people deal with huge problem, how to make profit of their creation/creativity. Also, there is a problem between art field lecturers. In national studies program it is claimed that studies are poorly based on the latest news, knowledge and researches findings, because lecturers don‘t have practical experience needed in industry and business. During the project innovative activities will be held, creating collaboration system between art field students and technology field students and business partners. Novelty of entrepreneurship promotion is that students and lecturers will participate in project activities together.
 During the project students and lecturers of physical, humanitarian, social, technology and art sciences (Vilnius art academy, Klaipėda university and Vilnius college of design and technologies) will be trained entrepreneurship competencies by using various and different training methods, training in teams, internship, learning together with lecturers and business partners.
 Conditions for students with special needs will be ensured to develop enterpreneurship and creativity. Content of trainings will include topics, promoting gender equality and non-discrimination pricipals realization.
 Project is financed by European Union Structural Fund and (or) Republic of Lithuania Budget Funds.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 9.8.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 209/76
 AFGØRELSE TRUFFET AF DET BLANDEDE EØS-UDVALG
 Nr. 42/2007
 af 27. april 2007
 om ændring af bilag XIII (Transport) til EØS-aftalen
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde som ændret ved protokollen om tilpasning af aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, i det følgende benævnt »aftalen«, særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Bilag XIII til aftalen blev ændret ved afgørelse nr. 155/2006 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 8. december 2006 (1).
 (2)
 Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2320/2002 af 16. december 2002 om fastsættelse af fælles bestemmelser om sikkerhed inden for civil luftfart (2) blev med landespecifikke tilpasninger indarbejdet i aftalen ved afgørelse nr. 61/2004 truffet af Det Blandede EØS-udvalg den 26. april 2004 (3).
 (3)
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1448/2006 af 29. september 2006 om ændring af forordning (EF) nr. 622/2003 om foranstaltninger til gennemførelse af grundlæggende fælles normer for luftfartssikkerhed (4) bør indarbejdes i aftalen —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende led indsættes i punkt 66i (Kommissionens forordning (EF) nr. 622/2003) i bilag XIII til aftalen:
 »—
 32006 R 1448: Kommissionens forordning (EF) nr. 1448/2006 af 29. september 2006 (EUT L 271 af 30.9.2006, s. 31).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af forordning (EF) nr. 1488/2006, der offentliggøres i EØS-tillægget til Den Europæiske Unions Tidende, er autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 28. april 2007, forudsat at Det Blandede EØS-udvalg har modtaget alle meddelelser i henhold til aftalens artikel 103, stk. 1 (5).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 27. april 2007.
 På vegne af Det Blandede EØS-udvalg
 Alan SEATTER
 Formand
 (1) EUT L 89 af 29.3.2007, s. 29.
 (2) EUT L 355 af 30.12.2002, s. 1.
 (3) EUT L 277 af 26.8.2004, s. 175.
 (4) EUT L 271 af 30.9.2006, s. 31.
 (5) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
I gcúrsaí Gaeilge go háirithe, tugtar Béarlachas ar thionchar an Bhéarla ar an nGaeilge (nó ar aon teanga eile), go háirithe nuair atáthar ag tabhairt le fios nach bhfuil fáilte roimh an gcineál sin tionchair. Dar le Ní Ghallchobhair (2014) in Ar dTéarmaí Féin "Baineann béarlachas le comhréir, ní le focail....Níl aon bhaint ag an bhfeiniméan seo le hiasachtaí...ní chuireann iasachtaí isteach ar chomhréir. Baineann béarlachas le structhúir Bhéarla a iompar isteach sa Ghaeilge " (177).
 Stair na Teagmhála Béarla-Gaeilge
 Is deacair na hiasachtaí Béarla is sine sa Ghaeilge a aithint thar na hiasachtaí Angla-Normainnise - is é sin, na focail a tháinig isteach ón leagan Sasanach den Fhraincis Normannach. Go bunúsach, thosaigh na Normannaigh ag sealbhú na hÉireann réasúnta gairid i ndiaidh dóibh Sasana a fhorghabháil, agus iad ag labhairt Fraincise i gcónaí. Mar sin, chuaigh na céadta iasachtaí den chineál seo in úsáid sa dá theanga - idir Mheán-Bhéarla agus Nua-Ghaeilge Mhoch - faoin am céanna, agus is minic nach féidir a rá, cé acu a fuarthas focal áirithe tríd an mBéarla nó go díreach ón bhFraincis.
 Na focail iasachta a d'éirigh coitianta sa Ghaeilge san am seo, is minic a bhain siad le cúrsaí dlí nó riaracháin, cosúil le barántas, baille, constábla, cúirt, contae, cuntas, giúistís, páiste (is ionann é, ó thús, agus péiste, is é sin, cineál giolla nó buachaill freastail), plé (focal atá gaolmhar le plea an Bhéarla), prionsa, searbhónta, sclábhaí. Bhain iasachtaí eile ón tréimhse seo leis an ailtireacht agus leis an tógáil: túr, boghta, casúr. Fuair an chogaíocht féin culaith nua sa Ghaeilge: captaen, móta, príosún. Bhí iasachtaí eile ann agus iad ag roinnt leis an bhfaisean agus le cineálacha nua bia: bagún, biotáille, clóca, cóta, dinéar, féasta, gúna, mála, péarla, spíosra, oinniún. (McManus, lch. 442)
 Maidir le sliocht an Bhéarla ar chomhréir na Gaeilge - ar an dul a bhíonn ar an teanga agus ar an dóigh a mbraitheann na focail ar a chéile - is é tuairim Williams (Williams, lgh. 465-466) gurb i dtús na seachtú haoise déag a tháinig an tionchar sin chun solais sa teanga scríofa i ndáiríre. Luann sé samplaí mar tá an ghrian suas (the sun is up, in áit tá an ghrian thuas, mar shampla - thuas ab fhearr a rá le up an Bhéarla a aistriú go Gaeilge nuair nach bhfuiltear ag tagairt don ghluaiseacht). Is dóigh le Williams gur tháinig an teilgean cainte tá mé den tuairim/tá mé den bharúil go... (I am of the opinion that...) chun saoil faoi thionchar an Bhéarla. An té ar mhaith leis gan dul i dtuilleamaí leaganacha den chineál seo ina chuid Gaeilge, seanbhunaithe is uile mar atá siad, is féidir leis úsáid a bhaint as na teilgeanacha dúchasacha is dóigh liom go..., tá mé barúlach go..., nó tá mé inbharúla go.... Is féidir teacht ar an bhfocal opinion féin sa Ghaeilge - is mar oipineon nó mar oipiniún a litrítear é - ach spéisiúil go leor, is beag úsáid a bhaintear as inniu taobh amuigh de na foclóirí. (Tá sé i bhfad níos coitianta sa Bhreatnais, ar ndóigh - piniwn an litriú Breatnaise.)
 Luann Williams freisin an leagan muinín a chur i nduine mar shampla den Bhéarlachas a bhí le fáil sa teanga sular thosaigh an meath ag teacht ar úsáid choitianta na Gaeilge i sochaí na hÉireann. Tháinig sé ar an leagan nach cóir muinín ar bith a chur iontu (no confidence ought to be placed in them sa bhuntéacs) sa leagan Gaeilge den Teagasc Críostaí le hA. Ó Duinnshléibhe a chuaigh i gcló sa bhliain 1848. As rud a bhíonn a mhuinín ag an duine sa Ghaeilge, de ghnáth, mar a deir Williams féin, agus b'fhearr leagan cosúil le "nach cóir muinín a bheith ag aon duine astu" leis an sliocht faoi chaibidil a aistriú, is dócha.
 Bíonn na daoine in umar an éadóchais inniu i leith an Bhéarlachais, ach ní mór cuimhne a choinneáil air gurb iomaí cineál Béarlachais a chuaigh in éag nó nach ndeachaigh i ngnáthúsáid sa teanga scríofa riamh, fiú ag scríbhneoirí Gaeilge na Galltachta. Bíonn an teilgean cainte iompar amach (cf. carry out an Bhéarla) ar fáil sa chiall "comhlíonadh, cur i gcrich" ag Seán Bán Mac Meanman in áiteanna, ach is ar éigean a d'fheicfeá é in iriseoireacht Gaeilge ár linne féin. Mar a dúirt Seán Ó Curraoin: "Cuid de na hiasachtaí ón mBéarla tá siad chomh fada sa teanga go ndearnadh focal nua astu ach tá cuid acu imithe as an teanga arís mar nach dteastaíonn siad níos mó. Sampla de sin is ea loan money. Is é an focal a tháinig as an dá fhocal sin lúmannaí. Ní úsáidtear an focal seo níos mó cé go bhfuil sé ag na seandaoine." (Ó Curraoin lch. 43)
 Samplaí den Bhéarlachas
 Focail Iasachta
 Is léir gur féidir úsáid a bhaint as pé focal Béarla i ngnáthchaint na Gaeilge inniu, ós rud é nach bhfuil teacht ar chainteoir Gaeilge - cainteoir dúchais nó foghlaimeoir - nach mbeadh Béarla éigin aige chomh maith. Scéal eile ar fad go bhfuil glacadh coitianta sna canúintí lena lán focal Béarla nach bhfeictear sa teanga scríofa ná i bhfoclóir Uí Dhónaill ar aon nós. (Ní mór a chuimhneamh nach raibh Niall Ó Dónaill róthormasach ar na focail iasachta ón mBéarla, má bhí siad seanghreamaithe i nGaeilge na Gaeltachta.)
 aicteáil, actáil. Ó to act an Bhéarla. An duine a bhí ag aicteáil orm, rinne sé rud éigin le stainc orm, is é sin, bhí sé ag spochadh fúm, ní raibh sé i ndáiríre - níor mhíneáil sé é (he didn't mean it). (Ó Baoill lch. 123)
 aithead, is é sin, ahead an Bhéarla - an duine atá ag caint aithead, tá sé ag spalpadh leis gan stad. (Ó Baoill lch. 123)
 baby, béibí (Ó Sé lch. 69): "bunóc" an focal traidisiúnta a bhí i nGaeilge Chiarraí ar "leanbh beag", ach cé go raibh an focal sin go flúirseach ag Peig Sayers, is é an focal Béarla is minicí a chloisfeá i gCiarraí inniu.
 bildeáil (Ó Sé lch. 68) "láithreán tógála", go háirithe ag tagairt do na láithreáin thógála thall i Sasana, agus na mílte fir oibre ó Éirinn ag obair orthu.
 crosta: focal cineál conspóideach é seo, nó ní luann foclóir Uí Dhónaill ach na cialla "casta, deacair" ("ceist chrosta") agus "dána" ("páiste crosta") leis. I nGaeilge Uladh, is é an páiste crosta an páiste a bhíonn ina chrosdiabhal ag imirt crosa (cleasanna dána nó magúla) ar dhaoine eile. Is minic a d'fheicfeá sa chiall "feargach, a bhfuil fearg air" (cf. cross an Bhéarla) é ag Sean-Phádraic Ó Conaire, mar shampla.
 drárs fobhríste (Ó Baoill lch. 134)
 family (i nGaeilge Chonamara de réir Ó Murchú lch. 57): ní hionann an focal dúchasach sin clann agus family an Bhéarla, cé gur minic a úsáideann an Gaeilgeoir neamhdhúchais an focal "clann" sa chiall mhícheart seo, is é sin, le tagairt a dhéanamh do theaghlach núicléach tipiciúil ár linne (is é ciall cheart an fhocail sin "clann" ná páistí na lánúine - ní cuid den "chlann" iad na tuismitheoirí, ach is iad na tuismitheoirí na daoine a bhfuil "clann" acu). Ó bhí téarma éigin ag teastáil ó mhuintir na Gaeltachta le tagairt do family i gciall an Bhéarla, ghlac siad leis an bhfocal iasachta sin family sách forleathan. Maidir leis an téarma oifigiúil "teaghlach", is cuid de chanúint Uladh é, nó bíonn sé le feiceáil go minic ag Séamus Ó Grianna, cé go n-úsáideann sé sa chiall "clann" é. Maidir leis an bhfocal "comhluadar", d'fheicfeá ag na scríbhneoirí Connachtacha é sa chiall seo, ach is léir nach mbeadh glacadh leis sna canúintí eile, ós rud é gurb é "cuideachta" is gnách-chiall leis ansin. Má dhearctar ar an teaghlach mar ualach - mar dhaoine a gcaithfidh tú bia agus beatha a choinneáil leo - is é an focal is fearr ná muirín nó muirear - tabhair faoi deara gur ainmfhocal baininscneach é muirín (an mhuirín, gineadach: na muiríne). Pleanáil na muiríne an téarma Gaeilge ar family planning, mar sin.
 farm (i nGaeilge Uladh), is é sin, an fhoirm Bhéarla in áit na seanfhoirme Normainnise (Ó Baoill lch. 136). Feirm an fhoirm chaighdeánach, agus feilm a deirtear i nGaeilge Chonamara.
 green (i nGaeilge Chonamara, de réir Ó Murchú): Go bunúsach, tá dhá fhocal sa Ghaeilge le green a aistriú: "glas", más é an dath nádúrtha atá ann, agus uaine, más péint atá ann, nó mura bhfuil rud i gceist a bhfuil an dath seo ann go nádúrtha: is fearr green light a aistriú mar "sholas uaine" ná mar "sholas glas", mar shampla. Nuair a thagraímid do rudaí a bhfuil dath liath iontu ó thaobh an nádúir de, cosúil le holann nó fiú le hiarann, deirimid go bhfuil siad "glas", mura bhfuil a mhalairt sin dath curtha nó tagtha orthu. Ón taobh eile de, ní féidir linn a rá go bhfuil duilleoga an chrainn, abair, "uaine", nó tugann sé le fios nach é a ndath nádúrtha é. Is dócha go ndeachaigh an focal green in úsáid i nGaeilge Chonamara leis an gcastacht seo a sheachaint.
 hackney (nó hacnaí, heaicní, heacnaí): is léir agus is follasach go bhfuil an focal seo seanbhunaithe i nGaeilge an lae inniu, agus úsáid fhorleathan á baint as, cé nach bhfeicfeá sna foclóirí é. Carr fostaithe an t-aistriú Gaeilge a thugann foclóir de Bhaldraithe. An duine ar mhaith leis gan an Béarlachas a úsáid, is féidir leis caithfidh muid carr a fhostú a rá, in áit caithfidh muid hackney a fháil.
 haipneáil (ó happen an Bhéarla) sa chiall "tarlú", "titim amach". Ó Baoill (lch. 141) a luann an focal, rud a thugann le fios gur focal é a úsáidtear i gcanúint Chúige Uladh thar aon chineál Gaeilge eile. Tá an chuma ar an scéal nach bhfuil an briathar sin "tarlú" le fáil i nGaeilge Uladh ach san aimsir chaite (tharla), agus mar sin, bhí briathar ag teastáil le haghaidh na n-aimsirí eile.
 handáilte in dhá chiall an fhocail Bhéarla sin handy, is é sin, áisiúil (ag tagairt do rud úsáideach, soghluaiste nó so-úsáidte) agus deaslámhach (ag tagairt do dhuine a bhfuil lámh mhaith nó dóigh mhaith aige ar an obair). Luann Ó Baoill é ina leabhar faoi Ghaeilge Uladh (Ó Baoill lch. 141), ach, leis an bhfírinne a dhéanamh, níl sé deacair samplaí a fháil i gcanúintí eile. Bíonn focail eile flúirseach go maith sa chiall chéanna, áfach: samhlaiste a deirtear i nGaeile Uladh, mar shampla (bíonn na húdaráis ag easaontú le chéile, cé acu "soghluaiste" nó "soláimhsithe" is bunús don fhocal seo).
 jab - focal forleathan é seo sa ghnáthchaint agus sa Ghaeilge liteartha féin inniu, ach tá siad ann a deir gur chóir focal eile a úsáid, ós rud é go bhfuil an litir "neamh-Ghaelach" úd j- ann. Is féidir, ar ndóigh, an téarma úd post a roghnú ina áit.
 jug - is focal forleathan é sna canúintí, ach ní thugann an teanga scríofa mórán aitheantais dó. An duine ar mhaith leis Béarlachas a sheachaint, is féidir leis "crúsca" nó"crúiscín" a rá, ar ndóigh.
 míneáil, nó fiú "meanáil" - sin briathar iasachta a chluinfeá go minic in abairtí cosúil le "níor mhean-áil mé a dhath" mar Ghaeilge ar I didn't mean it. Deir na foclóirí gurb é ciallaigh/ciallú an focal Gaeilge ar to mean, ach níl an scéal chomh simplí sin, nó ní féidir an briathar sin a úsáid ach le rá cad is ciall le focal éigin: ciallaíonn an focal Gearmáinise úd Vater "athair" sa Ghaeilge, mar shampla. Duine atá ag ciallú rud éigin, is é atá sé a dhéanamh ná an rud sin a mhíniú, a chiall a thabhairt. Mar sin, ní féidir teilgeanacha cainte cosúil le what does he mean? ("cad é atá sé a mhaíomh? cé dó a bhfuil sé ag tagairt? cad é atá i gceist aige?"), that's not what I mean ("ní hé sin atá mé a rá") nó he means you ("tusa atá i gceist aige, ortsa atá sé ag trácht") a aistriú go Gaeilge leis an mbriathar "ciallaigh/ciallú". An cainteoir dúchais atá faoi thionchar an Bhéarla, agus an teilgean cainte sin ón mBéarla ag rith leis, is fearr leis tamhan an bhriathair Bhéarla a chur in oiliúint don Ghaeilge ná úsáid mhícheart nó mhínádúrtha a bhaint as an mbriathar dúchasach.
 pléanáilte sa teilgean cainte arán pléanáilte ó plain bread an Bhéarla. (Ó Baoill lch. 146)
 sumans: gairm dlí.
 teapot (Ó Murchú lch. 57) - taepat an litriú Gaelaithe atá ag Mícheál Ó Siadhail sa téacsleabhar "Learning Irish". Tháinig an focal seo isteach i nGaeilge Chonamara mar aon fhocal amháin, ach caitheann an caighdeán oifigiúil leis mar a bheadh focal comhshuite ann a cruthaíodh sa Ghaeilge: taephota.
 watch, waits, vaits: uaireadóir, clog. Úsáidtear go forleathan é sna canúintí. Cuimhnigh freisin ar an teilgean cainte is cuma nó watch liom é "is cuma liom é sa diabhal".
 Comhréir
 Chonaiceamar cheana féin gurb as rud nó duine is minicí a bhíonn muinin agat i nGaeilge, ach go bhfuilimid tosaithe ag cur muiníne i ndaoine faoi thionchar an Bhéarla. Is dócha freisin gurb é an Béarla is cúis leis an úsáid ghníomhach a bhaint as an rangabháil. Go bunúsach, rangabháil chéasta is ea an rangabháil (an aidiacht bhriathartha) sa Ghaeilge, - is é sin, má deirimid tá X caite, is éard atá i gceist againn ná go bhfuiltear tar éis X a chaitheamh. Is minic, áfach, a úsáidtear an rangabháil sa chiall ghníomhach inniu. Má deirimid tá X críochnaithe, mar shampla, beidh tuilleadh coimhthéacs de dhíth le fáil amach cé acu a críochnaíodh X, nó an ea gurbh é X a rinne an críochnú. Má deirimid tá Seán críochnaithe, is féidir linn a bheith ag rá go bhfuil Seán tar éis a chuid oibre a chríochnú, ach is féidir linn freisin a bheith ag rá go bhfuil Seán "críochnaithe" ar fad ag na buachaillí dána a d'ionsaigh é le greidimíní a thabhairt dó. Go traidisiúnta, ní raibh ach an dara ciall leis an rangabháil: mar sin, b'fhearr tá an obair críochnaithe aige a rá, seachas tá sé críochnaithe ag obair.
 I nGaeilge na Mumhan is minicí a úsáidtear an rangabháil sa chiall ghníomhach: uaireanta, d'fheicfeá, fiú, tá sé fágtha an baile in áit tá an baile fágtha aige.
 Mar chuid den chomhréir is fearr lomaistriúcháin áirithe ón mBéarla a phlé:
 tá sé ag fáil deireanach: ní féidir a rá nach mbeadh an chiall sin "éirí (cosúil le seo nó siúd), dul chun cosúlachta (le seo nó siúd)" leis an mbriathar úd "fáil" i nGaeilge na Gaeltachta le fada, ach is léir nach bhfuair an briathar an chiall sin ach faoi thionchar to get an Bhéarla. Le cuma níos Gaelaí a chur ar tá sé ag fáil deireanach, áfach, tá go leor teilgeanacha cainte eile ar fáil dúinn: tá sé ag éirí deireanach, tá sé ag dul anonn sa lá, tá sé ag druidim chun deireanais, tá sé ag dul chun deireanais.
 tháinig sé fíor (< "it came true"), is é sin, fíoraíodh an tairngreacht, tháinig an tuar ar an tairngreacht. Ní féidir a rá nach mbeadh an leagan seo in úsáid i nGaeilge na Gaeltachta, ach is fearr focal amháin a chur leis: tháinig sé isteach fíor. Sin é an leagan a bhíonn ag rogha na scríbhneoirí Gaeltachta, ar nós Shéamuis Uí Ghrianna.
 Foirmeacha Gramadaí
 Fuair an Ghaeilge an iarmhír gramadaí úd -s ar iasacht ón mBéarla, iarmhír iolra na n-ainmfhocal. Ní thugtar aitheantas dó sa teanga scríofa, ach bíonn sé réasúnta coitianta ag focail iasachta ón mBéarla, go háirithe má tá níos mó ná aon siolla amháin acu: mótars (in áit mótair), mar shampla. Tabhair faoi deara freisin an fhoirm iolra iasachta úd leads (< lads an Bhéarla - leaideanna an leagan oifigiúil). Uaireanta, áfach, feictear foirmeacha iolra cosúil le gadaíos, céilíos, go háirithe i gcanúintí ina bhfuil an -th- idir gutaí ar lár, ionas nach féidir an fhoirm uatha (gadaí, céilí) a aithint thar an bhfoirm iolra (gadaithe, céilithe) ar an bhfuaimniú. I gcaint na bpáistí, cuirtear an -s seo le hiolraí dúchasacha uaireanta (Ó Siadhail lch. 163).
 Seachaint an Bhéarlachais
 An té atá ag iarraidh Béarlachas a sheachaint, ba chóir dó thar aon rud eile bheith chomh heolach agus is féidir ar an teanga thraidisiúnta, ar na bailiúcháin bhéaloidis agus ar litriocht na scríbhneoirí Gaeltachta. Is minic a bhíonn daoine nach bhfuil ach breaceolas acu ar an nGaeilge ag lochtú mhuintir na Gaeltachta as a bheith ag úsáid focail Bhéarla agus iad seanbhunaithe sa chanúint. San am céanna, is minic a bhíonn beachtairí den chineál seo ag cur na teanga as a riocht trí struchtúir Bhéarla a chur i bhfeidhm uirthi.
 Nuair atáthar ag trácht ar fhocail Bhéarla sa Ghaeilge, is léir gur chóir don chainteoir mhaith gan úsáid a bhaint as nua-iasachtaí, go háirithe mura féidir iad a chur in oiriúint do chóras fuaimeanna agus litrithe na teanga. Ón taobh eile de, níl sé ciallmhar locht a fháil ar fhocail atá sa teanga ó laethanta na Normannach anuas, agus caithfidh an foghlaimeoir dúthrachtach staidéar a dhéanamh ar litríocht chomhaimseartha na Gaeilge leis na seaniasachtaí a aithint agus a úsáid.
 Scéal ar leith iad focail ar nós nóisean. Más iasacht réasúnta nua atá ann, tá ciall ar leith leis sa Ghaeilge: an buachaill a bhfuil nóisean aige do ghirseach, tá cineál teasghrá tugtha aige di. Thairis sin, is féidir "nóisean" a thabhairt ar smaoineamh neamhphraiticiúil nó míréasúnta. Is féidir a rá, mar sin, go bhfuil ciall an fhocail beagáinín difriúil sa dá theanga. An duine atá ag iarraidh "Béarlachas" a sheachaint, ar chóir dó an focal a sheachaint scun scan, ós rud é gur focal iasachta ón mBéarla é, nó an mbeadh sé níos tábhachtaí taobhshúil a choinneáil ar an gciall a bhíonn leis an bhfocal sa chaint thraidisiúnta, gan an focal a chaitheamh i dtraipisí ar fad ar fad?
 Sa bhliain 1957, foilsíodh an leabhar úd Lorg an Bhéarla le Seán Mac Maoláin, agus é ar fáil ar an Idirlíon inniu. Cháin Mac Maoláin an tuiscint mhícheart a bhí ag cuid de na foghlaimeoirí ar cheart na Gaeilge, agus rinne sé iarracht leigheas na faidhbe a thabhairt. Cainteoir dúchais a bhí ann féin agus tuiscint aige ar an teangeolaíocht. Seo thíos cuid de na pointí a bhí aige:
 Úsáid na hAimsire Gnáthláithrí
 Ní ceart úsáid a bhaint as an aimsir ghnáthláithreach (-ann, -íonn) ar lorg nuair má úsáidtear an aimsir fháistineach sa phríomhchlásal. Caithfear an aimsir fháistineach a úsáid san fhochlásal fosta. As Béarla, deirtear: When Johnny comes home, we will be happy. Aistrítear an méid seo go Gaeilge mar seo: Beidh lúcháir - nó áthas, nó rímhéad - orainn nuair a thiocfaidh Seáinín abhaile. (Ar lorg nuair, is féidir úsáid a bhaint as an bhfoirm thiocfas freisin, ar ndóigh, ach ní thugann an Caighdeán aitheantas don fhoirm sin, cé go bhfuil sí coitianta sna canúintí thiar agus thuaidh.)
 Scéal eile ar fad é go bhfuil sé ceart an aimsir ghnáthláithreach a úsáid ar lorg má: Má thagann Seáinín abhaile, beidh lúcháir orainn.
 Bhí Mac Maoláin barúlach freisin nár chóir ach an aimsir láithreach fhoshuiteach a úsáid ar lorg mura in abairtí cosúil le Mura dtaga (nó mura dtara, mura dtige i gcanúintí áirithe - coinnigh cuimhne air freisin gurb ionann iad mura, mara agus muna ó thaobh na céille agus na húsáide de) an bus roimh a trí a chlog, ní thiocfaidh sí ar aon nós. Inniu, áfach, dealraíonn sé go bhfuil glacadh forleathan leis an aimsir ghnáthláithreach ar lorg mura, toisc go bhfuil an aimsir láithreach fhoshuiteach ag dul in éag, agus na daoine aineolach uirthi agus ar a ceartúsáid. Is dócha gur fearr an aimsir fháistineach a úsáid anseo freisin, an té nach bhfuil in ann modh foshuiteach na haimsire láithrí a úsáid, ó nár fhoghlaim sé ar scoil é: Mura dtiocfaidh an bus roimh a trí a chlog, ní thiocfaidh sí ar aon nós.
 Aimsir ghnáthláithreach atá ann, is é sin, foirm atá dírithe ar chur síos a thabhairt ar rudaí a bhíonn ag titim amach de ghnáth, ó am go ham. Mar sin, bhí Mac Maoláin míshásta leis an dóigh a mbítí ag baint úsáide as an aimsir seo "i dtuairiscí ar éagasc tíre", mar a dúirt sé féin, is é sin, i dtuairiscí tíreolaíochta, cosúil leis an gceann seo: "Éiríonn an sliabh seo go dtí airde dhá mhíle troigh." Is é an trácht a rinne sé ar a leithéid ná gur féidir gur éirigh an sliabh a airde sin "uair éigin anallód", ach go bhfuil an sliabh socair suaimhneach inniu, agus gur chóir na focail a roghnú dá réir sin: "Tá an sliabh seo dhá mhíle troigh ar airde".
 Úsáid na hAimsire Caite
 Ní hionann aimsir chaite na Gaeilge agus aimsir chaite an Bhéarla, nó tá blas láidir na foirfeachta ar aimsir chaite na Gaeilge, agus is minic a fhreagraíonn sí d'aimsir fhoirfe an Bhéarla - is é sin, is féidir d'fhoirmeacha cosúil le fuair, chuaigh, chonaic agus araile a bheith ag déanamh gnó na leaganacha Béarla úd has found/got, has gone, has seen agus araile. Ón taobh eile de, is minic a úsáidtear leagan cosúil le did nó came sa Bhéarla nuair ab oiriúnaí bhí...ag déanamh, bhí...ag teacht a rá as Gaeilge.
 Thug Mac Maoláin an abairt shamplach úd Rory was listening to the noise that came from the opposite side of the glen. Is é an chéad aistriúchán a rithfeadh leis an gcainteoir neamhdhúchais, - dar le Mac Maoláin, - ná Bhí Ruairí ag éisteacht leis an torann a tháinig ón taobh thall den ghleann. Bheadh a leithéid d'abairt cineál mínádúrtha, arsa Mac Maoláin, nó má tháinig an torann, tháinig sé cheana, agus ní raibh tuilleadh ag teacht ná le cloisteáil. Mar sin, ba dóigh le Mac Maoláin, ba chóir a scríobh: Bhí Ruairí ag éisteacht leis an torann a bhí ag teacht ón taobh thall den ghleann. Má bhí tuilleadh den torann ag teacht i gcónaí, bhí Ruairí in ann é a chloisteáil. Ar ndóigh, bheadh sé ceart a rá: Chuala Ruairí an torann a tháinig ón taobh thall den ghleann.
 Úsáid na hAimsire Fáistiní
 Má tá Is féidir ann, is ceart an aimsir fháistineach a úsáid ar a lorg. Má tá B'fhéidir ann, is fearr an modh coinníollach a úsáid ar a lorg:
 Is féidir go rachaidh mé ag feiceáil an scannáin amárach.
 B'fhéidir go rachainn ag feiceáil an scannáin amárach.
 Béarlachas i dTeangacha Eile
 Inniu, tá an Béarla chun tosaigh ar na teangacha eile go léir mar theanga dhomhanda, agus é á shaothrú agus á fhoghlaim ar fud na cruinne. Mar sin, is deacair teacht ar theanga inniu nach bhfuil Béarlachas éigin le haithint uirthi.
 Nuair a tháinig deireadh leis an gCumannachas sa Rúis, thosaigh na mílte focail Bhéarla ag tonnadh isteach. Roimhe sin féin, bhí cuid mhaith téarmaí teicneolaíochta ón mBéarla á n-úsáid sa Rúisis.
 D'fheicfeá samplaí den Bhéarlachas sa tSeirbis chomh maith. Is féidir leat iasachtaí mar čekirati (seachas an gnáthbhriathar probam ón bhfocal Béarla check, cf. seiceáil sa Ghaeilge, fokusirati ón bhfocal Béarla focus nó díriú, nokautirati ón mbriathar Béarla knockout, is é sin codladh púicín a chur ar dhuine, a chloisteáil go minic.
 Tá focail Bhéarla an-fhlúirseach i nGearmáinis an lae inniu, agus níl sé deacair abairtí cosúil leis an gceann seo leanas a chur i dtoll le chéile: Der Gangsterboss wurde von den Boys der eigenen Gang gekillt = "mharaigh malraigh a dhroinge féin ceann feadhna na gcoirpeach" (Gangster = drongadóir, coirpeach eagraithe, Boss = bas, ceannasaí, ceann feadhna, Boy = buachaill, malrach, Gang = drong, killen = feallmharú). Tá na hiasachtaí Béarla seo go léir ar fáil i bhfoclóirí caighdeánacha na Gearmáinise, cosúil le foclóir Wahrig agus foclóir Duden, cé gur féidir go bhfuil an abairt iomlán beagáinín mínádúrtha nó aiféiseach.
 Bíonn focail Bhéarla sách coitianta i ngnáthchaint na Fionlainnise, ach cuirtear in oiriúint do litriú agus d'fhuaimniú na Fionlainnise iad: pleikkari "ríomhchluiche den déanamh PlayStation", hodari "ispín te, hot dog", tsoukki "scéal magaidh, cleas magaidh", agus araile.
 Tá leaganacha den fhocal Béarla computer tar éis dul isteach ina lán teangacha, cosúil leis an tSómáilis (kumbuyuutar), an Pholainnis (komputer), an Ghearmáinis (Computer) agus Gàidhlig na hAlban (coimpiùtair - ach ar na saolta seo, tá an leagan dúchasach annalair tagtha ar an bhfód freisin). Ón taobh eile de, chuaigh an focal iasachta as úsáid i dteangacha eile má baineadh úsáid as riamh, cf. Fionlainnis (tietokone - ní fheicfeá kompuutteri ach i gcoimhthéacs greannmhar), Sualainnis (dator), Danmhairgis (datamat), Íoslainnis (tölva).
 Foinsí
 Mac Maoláin, Seán: Lorg an Bhéarla. Le léamh ar an nGréasán.
 McManus, Damian: An Nua-Ghaeilge Chlasaiceach. Lch. 335-445 i: Stair na Gaeilge.
 Ó Baoill, Dónall P: An Teanga Bheo - Gaeilge Uladh. Institiúid Teangeolaíochta Éireann, Baile Átha Cliath 1996.
 Ó Curraoin, Seán: Iascairín Chloch na Cora. Scéalta agus Seanchas ó Bhearna agus na Forbacha. Coiscéim, Baile Átha Cliath 2000
 Ó Murchú, Séamas: An Teanga Bheo - Gaeilge Chonamara. Eagarthóir: Dónall P. Ó Baoill. Institiúid Teangeolaíochta Éireann, Baile Átha Cliath 1998.
 Ó Siadhail, Mícheál: Modern Irish. Grammatical Structure and Dialectal Variation. Cambridge University Press, 1999.
 Stair na Gaeilge. In ómós do Pádraig Ó Fiannachta. In eagar ag Kim McCone, Damian McManus, Cathal Ó Háinle, Nicholas Williams, Liam Breathnach. Roinn na Sean-Ghaeilge, Coláiste Phádraig, Maigh Nuad 1994.
 Litríocht Eile faoi Cheart na Gaeilge
 de Bhial, Tomás: An Cabhsa. 2,000 abairtí samplacha Gaeilge. An Gúm, Baile Átha Cliath 1984.
 Mac Maoláin, Seán: Cora Cainte as Tír Chonaill. An Gúm, Baile Átha Cliath 1992
 Ó Máille, Tomás: An Béal Beo. An Gúm, Baile Átha Cliath 2002
 Gaeilge