type: legislation

text:
 16.12.2020
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 425/96
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2020/2105
 z 15. decembra 2020,
 ktorým sa v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh obnovuje schválenie účinnej látky etoxazol ako látky, ktorá sa má nahradiť, a ktorým sa mení príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011
 (Text s významom pre EHP)
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (1), a najmä na jeho článok 20 ods. 1 v spojení s článkom 24 ods. 1,
 keďže:
 (1)
 Smernicou Komisie 2005/34/ES (2) sa etoxazol zaradil ako účinná látka do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS (3).
 (2)
 Účinné látky zaradené do prílohy I k smernici 91/414/EHS sa považujú za schválené podľa nariadenia (ES) č. 1107/2009 a uvádzajú sa v časti A prílohy k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 (4).
 (3)
 Platnosť schválenia účinnej látky etoxazol v zmysle časti A prílohy k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 uplynie 31. júla 2021.
 (4)
 Žiadosť o obnovenie schválenia účinnej látky etoxazol bola predložená v súlade s článkom 1 vykonávacieho nariadenia Komisie (EÚ) č. 844/2012 (5) v lehote stanovenej v uvedenom článku.
 (5)
 Žiadateľ predložil doplňujúcu dokumentáciu, ktorá sa vyžaduje podľa článku 6 vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 844/2012. Spravodajský členský štát skonštatoval, že žiadosť je úplná.
 (6)
 Spravodajský členský štát vypracoval návrh hodnotiacej správy o obnovení schválenia na základe konzultácie so spoluspravodajským členským štátom a 20. septembra 2016 ho predložil Európskemu úradu pre bezpečnosť potravín (ďalej len „úrad“) a Komisii.
 (7)
 Úrad sprístupnil doplňujúcu súhrnnú dokumentáciu verejnosti. Takisto zaslal návrh hodnotiacej správy o obnovení schválenia žiadateľovi a členským štátom na pripomienkovanie a začal o ňom verejnú konzultáciu. Doručené pripomienky postúpil Komisii.
 (8)
 Úrad oznámil 12. septembra 2017 Komisii svoj záver (6) o tom, či možno očakávať, že etoxazol spĺňa kritériá schválenia stanovené v článku 4 nariadenia (ES) č. 1107/2009. Správu o obnovení schválenia etoxazolu a návrh nariadenia o etoxazole predložila Komisia 21. marca 2018 Stálemu výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá. V marci 2020 predložila Komisia výboru revidované znenie správy o obnovení schválenia.
 (9)
 Pokiaľ ide o kritériá identifikácie vlastností látok narúšajúcich endokrinný systém zavedené nariadením Komisie (EÚ) 2018/605 (7), v závere úradu sa uvádza, že na základe dostupných vedeckých dôkazov je vysoko nepravdepodobné, že by bol etoxazol endokrinným disruptorom z hľadiska estrogénnych, androgénnych a tyreogénnych účinkov. Okrem toho je vzhľadom na dostupné dôkazy nepravdepodobné, že by bol etoxazol endokrinným disruptorom z hľadiska steroidogénnych účinkov. Komisia preto dospela k záveru, že etoxazol nemožno považovať za látku s vlastnosťami narúšajúcimi endokrinný systém.
 (10)
 Komisia vyzvala žiadateľa, aby predložil pripomienky k záveru úradu a v súlade s článkom 14 ods. 1 tretím pododsekom vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 844/2012 aj k správe o obnovení schválenia. Žiadateľ pripomienky k obidvom verziám správy o obnovení predložil a tie boli dôkladne preskúmané.
 (11)
 V prípade jedného alebo viacerých reprezentatívnych použití minimálne jedného prípravku na ochranu rastlín s obsahom účinnej látky etoxazol sa konštatovalo, že kritériá schválenia uvedené v článku 4 nariadenia (ES) č. 1107/2009 sú splnené.
 (12)
 Komisia však považuje etoxazol za látku, ktorá sa má nahradiť v zmysle článku 24 nariadenia (ES) č. 1107/2009. Etoxazol sa považuje za bioakumulatívnu a toxickú látku v súlade s bodom 3.7.2.2 a prvým pododsekom bodu 3.7.2.3 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009. Etoxazol preto spĺňa podmienku stanovenú v bode 4 druhej zarážke prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009.
 (13)
 Preto je vhodné obnoviť schválenie etoxazolu ako látky, ktorá sa má nahradiť v zmysle článku 24 nariadenia (ES) č. 1107/2009.
 (14)
 Posúdenie rizika v prípade obnovenia schválenia účinnej látky etoxazol vychádza z jeho reprezentatívnych prípadov, keď sa etoxazol používa ako akaricíd. Vzhľadom na toto posúdenie rizika síce nie je potrebné zachovať obmedzenie používania etoxazolu len ako akaricídu, no v súlade s článkom 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009 v spojení s jeho článkom 6 a vzhľadom na súčasné vedecké a technické poznatky je potrebné stanoviť určité podmienky a obmedzenia. Predovšetkým je vhodné obmedziť používanie prípravkov na ochranu rastlín s obsahom etoxazolu na okrasné rastliny v trvalých skleníkoch. Cieľom obmedzenia na okrasné rastliny je vylúčiť akúkoľvek potravinovú expozíciu spotrebiteľov účinkom potravy, pretože posúdenie rizika v prípade spracovaných komodít nebolo možné dokončiť a neistota je príliš vysoká. Keďže sa zistilo vysoké riziko pre vodné organizmy, necieľové článkonožce a pôdne roztoče, obmedzenie na skleníky podľa vymedzenia v článku 3 nariadenia (ES) č. 1107/2009 má zabrániť expozícii životného prostredia a necieľových organizmov.
 (15)
 V záujme zvýšenia dôvery v záver, že etoxazol nemá vlastnosti látky narúšajúcej endokrinný systém, by mal žiadateľ v súlade s bodom 2.2. písmenom b) prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009 a v súlade s usmernením k identifikácii endokrinných disruptorov (8) poskytnúť aktualizované hodnotenie kritérií stanovených v bodoch 3.6.5 a 3.8.2 prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009.
 (16)
 Vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.
 (17)
 Vykonávacím nariadením (EÚ) 2020/869 (9) sa predĺžilo obdobie platnosti schválenia etoxazolu do 31. júla 2021, aby sa postup obnovenia mohol dokončiť pred uplynutím obdobia platnosti schválenia uvedenej účinnej látky. Keďže sa však rozhodnutie o obnovení prijalo ešte pred týmto predĺženým termínom uplynutia platnosti, musí sa toto nariadenie uplatňovať od 1. februára 2021.
 (18)
 Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre rastliny, zvieratá, potraviny a krmivá,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Obnovenie schválenia účinnej látky
 Schválenie účinnej látky etoxazol sa obnovuje v súlade s prílohou I.
 Článok 2
 Zmeny vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 540/2011
 Príloha k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 sa mení v súlade s prílohou II k tomuto nariadeniu.
 Článok 3
 Nadobudnutie účinnosti a dátum uplatňovania
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Uplatňuje sa od 1. februára 2021.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 15. decembra 2020
 Za Komisiu
 predsedníčka
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) Ú. v. EÚ L 309, 24.11.2009, s. 1.
 (2) Smernica Komisie 2005/34/ES zo 17. mája 2005, ktorou sa mení a dopĺňa smernica Rady 91/414/EHS s cieľom zaradiť etoxazol a tepraloxydím ako účinné látky (Ú. v. EÚ L 125, 18.5.2005, s. 5).
 (3) Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1).
 (4) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 540/2011 z 25. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009, pokiaľ ide o zoznam schválených účinných látok (Ú. v. EÚ L 153, 11.6.2011, s. 1).
 (5) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 844/2012 z 18. septembra 2012, ktorým sa stanovujú ustanovenia potrebné na vykonávanie postupu obnovenia účinných látok podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. EÚ L 252, 19.9.2012, s. 26).
 (6) Vestník EFSA (EFSA Journal) (2017) 15(10):4988. K dispozícii online: www.efsa.europa.eu.
 (7) Nariadenie Komisie (EÚ) 2018/605 z 19. apríla 2018, ktorým sa mení príloha II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009 stanovením vedeckých kritérií určovania vlastností narúšajúcich endokrinný systém (Ú. v. EÚ L 101, 20.4.2018, s. 33).
 (8) Usmernenie na identifikáciu endokrinných disruptorov v kontexte nariadení (EÚ) č. 528/2012 a (ES) č. 1107/2009, https://www.efsa.europa.eu/en/efsajournal/pub/5311.
 (9) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2020/869 z 24. júna 2020, ktorým sa mení vykonávacie nariadenie (EÚ) č. 540/2011, pokiaľ ide o predĺženie období schválenia účinných látok beflubutamid, benalaxyl, bentiavalikarb, bifenazát, boskalid, bromoxynil, kaptán, kyazofamid, dimetomorf, etefón, etoxazol, famoxadón, fenamifos, flumioxazín, fluoxastrobín, folpet, formetanát, metribuzín, milbemektín, Paecilomyces lilacinus kmeň 251, fénmedifám, fosmet, pirimifos-metyl, propamokarb, protiokonazol a S-metolachlór (Ú. v. EÚ L 201, 25.6.2020, s. 7).
 PRÍLOHA I
 Všeobecný názov, identifikačné čísla
 IUPAC názov
 Čistota (1)
 Dátum schválenia
 Schválenie platí do
 Osobitné ustanovenia
 etoxazol
 CAS č. 153233-91-1
 CIPAC č. 623
 (RS)-1-{5-terc-butyl-2-[2-(2,6-difluórfenyl)-4,5-dihydro-1,3-oxazol-4-yl]fenyl}propán-1-ón
 ≥ 948 g/kg
 1. február 2021
 31. januára 2028
 Povolené sú len použitia na okrasné rastliny v trvalých skleníkoch.
 Pri vykonávaní jednotných zásad, na ktoré sa odvoláva článok 29 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1107/2009, sa zohľadňujú závery zo správy o obnovení schválenia etoxazolu, a najmä jej dodatky I a II.
 Pri tomto celkovom hodnotení musia členské štáty venovať osobitnú pozornosť:
 —
 možným absorpciám perzistentných pôdnych metabolitov v prípade striedajúcich sa plodín,
 —
 ochrane obsluhy, pričom musia zabezpečiť, aby sa v podmienkach používania uvádzalo používanie primeraných osobných ochranných prostriedkov.
 Žiadateľ predloží Komisii, členským štátom a úradu potvrdzujúce informácie, pokiaľ ide o body 3.6.5. a 3.8.2. prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, aktualizované posúdenie už predložených informácií a v prípade potreby aj ďalšie informácie do 5. januára 2023.
 (1) Ďalšie podrobnosti o identite a špecifikácii účinnej látky sú uvedené v správe o obnovení schválenia.
 PRÍLOHA II
 Príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 sa mení takto:
 1.
 V časti A sa vypúšťa zápis 99 týkajúci sa etoxazolu.
 2.
 V časti E sa dopĺňa tento zápis:
 Č.
 Všeobecný názov, identifikačné čísla
 IUPAC názov
 Čistota (1)
 Dátum schválenia
 Schválenie platí do
 Osobitné ustanovenia
 „13
 etoxazol
 CAS č. 153233-91-1
 CIPAC č. 623
 (RS)-1-{5-terc-butyl-2-[2-(2,6-difluórfenyl)-4,5-dihydro-1,3-oxazol-4-yl]fenyl}propán-1-ón
 ≥ 948 g/kg
 1. február 2021
 31. januára 2028
 Povolené sú len použitia na okrasné rastliny v trvalých skleníkoch.
 Pri vykonávaní jednotných zásad, na ktoré sa odvoláva článok 29 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1107/2009, sa zohľadňujú závery zo správy o obnovení schválenia etoxazolu, a najmä jej dodatky I a II.
 Pri tomto celkovom hodnotení musia členské štáty venovať osobitnú pozornosť:
 —
 možným absorpciám perzistentných pôdnych metabolitov v prípade striedajúcich sa plodín,
 —
 ochrane obsluhy, pričom musia zabezpečiť, aby sa v podmienkach používania uvádzalo používanie primeraných osobných ochranných prostriedkov.
 Žiadateľ predloží Komisii, členským štátom a úradu potvrdzujúce informácie, pokiaľ ide o body 3.6.5. a 3.8.2. prílohy II k nariadeniu (ES) č. 1107/2009, aktualizované posúdenie už predložených informácií a v prípade potreby aj ďalšie informácie do 5. januára 2023.“
 (1) Ďalšie podrobnosti o identite a špecifikácii účinnej látky sú uvedené v správe o obnovení schválenia.


type: other

text:
oradea Archives - Page 2 of 2 - Druckeria
 REMEMBER: Și Timișoara a dominat poloul românesc (I)
 Vinerea trecută, CSM Digi Oradea a învins Steaua, chiar la București, în meciul 3 al finalei Superligii de polo și a devenit campioana României. Pentru a 9-a oară consecutiv! Scriam și anul trecut, după ce bihorenii își adjudecaseră cel de-al optulea trofeu la rând, că pe malul Crișului Repede, tradiția în jocul de polo se respectă cu vârf și îndesat. Oradea e unul dintre primele orașe în care s-a practicat acest sport în România, laolaltă cu București, Cluj, Târgu Mureș și Timișoara. Dintre acestea, doar Timișoara pare să se fi dezis complet de o disciplină cu care odinioară se mândrea.
 E drept, poloul a cunoscut un regres profund în România după Revoluție. Lipsa bazinelor în primul rând, coroborată cu lipsa de interes a sponsorilor sau autorităților au dus la dispariția mai multor centre din țară, astfel că, de ani buni, nu mai avem decât opt echipe de seniori. Veșnic, aceleași opt. Iar Campionatul Național e denumit, pompos, Superliga.
 Dintre orașele enumerate mai sus, au rămas reprezentate Oradea (prin CSM Digi și Crișul), Bucureștiul (prin Steaua, Dinamo și Rapid) și Clujul (prin Politehnica). Lor li se mai adaugă Aradul, cu AMEFA, și Brașovul, care a adoptat, în noul său bazin olimpic, formația bucureșteană Sportul Studențesc. La Târgu Mureș, poloul e menținut în viață prin existența unor grupe de juniori. Pe când la Timișoara, orice urmă a acestui sport s-a evaporat la granița dintre milenii.
 De ani buni, CSM Digi Oradea domină autoritar întrecerea internă. Cum spuneam mai sus, bihorenii au cucerit vineri al nouălea titlu consecutiv. O senzație pe care, cu decenii în urmă, o trăia și Timișoara, grație ILSA-ei. Temuta trupă a Industriei Lânii s-a oprit la șase titluri consecutive. Șirul ar fi continuat, cu siguranță, dacă autoritățile vremii n-ar fi impus umflarea artificială a cluburilor departamentale, CCA și Dinamo, care din 1952 începând au „aspirat” toate valorile din țară.
 Dominația ILSA-ei a început în 1946. Pe vremea respectivă, poloul era parte integrantă a programului Campionatului Național de Înot (de altfel, înotul, săriturile și poloul au funcționat sub aceeași tutelă federală până după 1990!). În anul respectiv, evenimentul ar fi trebuit organizat la Timișoara, în perioada 9-11 august, însă a fost relocat la București, pe ștrandul Obor, și reprogramat o săptămână mai târziu. Întrecerea se dorea o repetiție generală, dar și un ultim criteriu de selecție pentru apropiata Balcaniadă de natație de la Split, cei aleși rămânând cantonați în capitală după încheierea competiției.
 Deși la vremea respectivă Ferar Cluj și Dermagant Târgu Mureș dispuneau de echipe redutabile, ILSA a surprins întreaga asistență prin jocul dezinvolt și în viteză aliniat în bazinul de la Obor. Un stil cu care formațiile din țară nu erau obișnuite încă, fiind implementat la Timișoara de Gabor Torok, fost poloist în marea echipă a budapestanilor de la Ferencvaros, reprezentantă a celui mai dezvoltat campionat de polo de pe continent. Experiența și știința strategică a lui Torok – care a îndeplinit rolul de antrenor-jucător, viteza lui „Bupsi” Novak (cel ce avea să devină primul înotător al României la o ediție de Jocuri Olimpice, șase ani mai târziu, la Helsinki), îndemânarea și forța lui Stănescu (dezvoltată la handbal și baschet, sporturi pe care le practica în paralel) și, mai cu seamă, paradele lunganului Zoli Norman au fost ingredientele care au născut rețeta câștigătoare la Timișoara.
 Titlul din 1946, primul din palmaresul ILSA-ei, a fost însă obținut cu scandal. Timișorenii s-au impus cu 5-4 în fața lui Ferar Cluj, însă ardelenii au ieșit din bazin, în semn de protest, în ultimul sfert, după marcarea celui de-al cincilea gol al „textiliștilor”. Redăm mai jos un pasaj apărut în Gazeta Sporturilor, din 21 august 1946:
 „Păcat că acest match, cum nu s-a mai văzut în Capitală, a avut un sfârșit urât și asta din cauza arbitrajului. Nu este admisibil pentru o echipă mare ca Ferar să nu știe să piardă, chiar dacă a fost desavantajată de arbitraj, nu din rea voință, ci din neștiință.
 Faptul hotărâtor s-a petrecut astfel: La 4-4, în ultima repriză, Torok a fost atacat neregulamentar de Iordache. Arbitrul a sancționat și Torok a pasat fulgerător lui Stănescu, care a marcat. Clujenii au fost luați prin surprindere, când așteptau ca lovitura de pedeapsă să se facă după ce jucătorii vinovați au fost trimiși la locul unde s-a comis neregularitatea. Crezându-se nedreptățiți de scăparea din vederea a arbitrului, în semn de protest, Ferar s-a retras. Judecându-se contestația de o comisie formată ad hoc din membrii biroului federal, s-a dat câștig de cauză Ilsei, respectând decizia arbitrului”.
 În finală, Adalbert Stănescu și Gabor Torok au reușit câte două goluri, cel de-al cincilea punct fiind realizat de Novac. Pentru clujeni au punctat Aranyosi (2), Iordache și Sarkadi. Iată și echipele aliniate:
 ILSA: Norman – Novac, Molnar, Torok, Retscher, Stănescu, Balint;
 Ferar: Gurath – Sarkadi, Crișan, Iordache, Kelemen, Aranyosi.
 Interesant a fost și modul în care au fost recompensați campionii. Jucătorii ILSA-ei au primit, din partea organizatorilor, Cupa „Helbam” și... 8 pui!
 Vom reveni cu povestea următoarelor cinci titluri.
 Filed Under: Alte sporturi, Stire de ultima ora Tagged With: 1946, adalbert stanescu, csm digi, ferar cluj, gabor torok, ilsa timisoara, oradea, polo, strandul obor
 Calendarul alb-violet: 28 noiembrie în istoria lui Poli
 1948 Poli Timișoara pierde meciul susținut pe teren propriu, în fața formației Progresul ICO Oradea, scor 2-3. Pentru gazde au marcat Dee, în minutul 21, și Morja, în minutul 54, în timp ce reușitele bihorenilor au fost semnate de Spielman (min. 12), Kovacs (min. 47) și Vaczi (min. 62). În urma acestui rezultat, Progresul ICO își asigura titlul de campioană a toamnei. Studenții au aliniat formula Franciscovici – Soporeanu, Mazăre, Mioc, Popescu, Marcu, Andreescu, Iovan, Morja, Dee, A. Rădulescu.
 1952 Liderul diviziei B, Știința Timișoara, obține o victorie la limită în deplasare, 2-1 contra Casei Armatei Cluj. Timișorenii au deschis scorul în minutul 21, prin Boroș, însă ardelenii au egalat în minutul 35, prin Tirică. Studenții au obținut victoria în minutul 88, printr-un autogol de zile mari semnat de fundașul gazdelor, Szekeli, care i-a pasat înapoi portarului Kiss, însă acesta din urmă a alunecat, mingea rostogolindu-se nestingherită în plasa porții sale.
 1965 Știința Timișoara este învinsă clar în deplasarea de la Iași, 0-3 cu CSMS. Gazdele au punctat prin Cuperman (min. 32), Pop (min. 34) și Lupulescu (min. 48). Bănățenii s-au prezentat în Copou în următoarea alcătuire: Sziklai – Surdan, Petrovici, Răcelescu, Speriosu – Grizea (Cotormani), Mihăilă – M. Popa, Loncer, Regep, Mițaru.
 1971 Poli Timișoara obține un succes important în deplasare, 1-0 la Craiova, cu Electroputere, în etapa a 15-a a Diviziei B. Unicul gol al meciului a fost marcat de Dima, în minutul 36. Pentru bănățeni, au evoluat Filip – Popa, Mehedințu, Arnăutu, Maier – Fulop, Mafa, Petrovici (Șerban) – Dima, Gherga, Regep (Bojin).
 1990 Poli Timișoara se înclină în deplasarea de la Bistrița, unde pierde cu 2-3 în fața Gloriei, nou-promovată la acea vreme în prima divizie. Ivan a deschis scorul pentru gazde, în minutul 14, diferența fiind dublată cinci minute mai târziu, de Șuvagău. Mănăilă a redus din handicap în minutul 57, dar din nou Eusebiu Șuvagău aduce Gloria la două lungimi în față, prin golul marcat în minutul 74. Scorul final a fost stabilit de Rosenblum, care a punctat în minutul 84. Timișorenii au aliniat formula Jipa – Varga, Crăciun, Ionuț, Stoicov, China, Vlaicu, Oloșutean, Bărbosu, Bătrânu (Timofte), Mănăilă (Rosenblum).
 2003 Una dintre serile memorabile ale fotbalului timișorean. Poli a învins Petrolul cu 2-1, după două goluri superbe marcate de Ciprian Prodan (min. 25) și Buia (min. 50). Pentru ploieșteni a marcat Liviu Negoiță, în minutul 52. Nu meciul în sine a constituit însă punctul de atracție al acestei partide, ci inaugurarea instalației de nocturnă pe stadionul „Dan Păltinișanu”. O atmosferă pe care, cu siguranță, fiecare dintre cei 40.000 de spectatori prezenți în urmă cu exact 11 ani pe stadion o va păstra mereu în amintirile sale. Antrenorul lui Poli, Basarab Panduru, a abordat meciul cu C. Grigore – A. Dumitru, Șoltuz, Bătrânu, Angheluță, Bălace, Balauru (Silvășan), Șuleap, R. Stancu, Buia (Vancea), Prodan (Poenaru).
 Filed Under: Poli Timisoara, Stire de ultima ora Tagged With: . istoria poli, 28 noiembrie, Dan Paltinisanu, nocturna, oradea, petrolul, poli, Poli Timisoara
 Calendarul alb-violet: 19 noiembrie în istoria lui Poli
 1950 Știința Timișoara se impune pe teren propriu, în fața echipei Progresul ICO Oradea, scor 3-2. Mioc deschide scroul pentru studenți, în minutul 21, însă bihorenii egalează patru minute mai târziu, prin Zilahi. Timișorenii se desprind în repriza a doua, prin reușitele lui Morja (min. 69) și Boroș (min. 76), dar rezultatul final avea să fie stabilit tot de orădeni, prin Demian. Știința a aliniat formula Curcan – Corbuș, Brânzei, Marcu, Mioc, Mazăre, Glisici, Nicșa, Morja, Dee, Boroș.
 1958 Știința Timișoara pierde clar disputa de la București, 1-4 cu Dinamo. La pauză, gazdele conduceau cu 2-0, grație reușitelor lui Nicușor (min.11 ) și Suru (min. 38). Același Nicușor majorează diferența în favoarea dinamoviștilor în minutul 65, iar Filip micșorează din handicap în minutul 85. Cu două minute înainte de final, bucureștenii înscriu pentru a patra oară, prin Ene, stabilind și rezultatul meciului. Știința s-a prezentat în „Ștefan cel Mare” în alcătuirea Enăchescu – Filip, Lereter, Florescu, Cojereanu, Tănase, Constantin, Cădariu, Ciosescu, Neacșu, Mițaru.
 1962 Știința dispută un amical cu Șoimii Timișoara, formație participantă în Campionatul regional. A fost 9-0 pentru studenți, pentru care au înscris Igna (3), Mițaru (2), Bâtlan (2), Tănase și Cosma.
 1972 Poli câștigă la limită disputa cu Minerul Anina, din etapa a 14-a a Diviziei B. Alb-violeții au dominat întâlnirea, însă nu au marcat decât o singură dată, prin Bojin, în minutul 36.
 1978 Poli Timișoara se impune la limită, pe teren propriu, 2-1 cu FC Bihor Oradea. Oaspeții au deschis scorul în minutul 57, prin Ghergheli, însă timișorenii au întors soarta meciului prin Dembroschi (min. 69) și Roșca (min. 79). Alb-violeții au aliniat formula Catona – Vișan, Păltinișanu, Mehedințu, Barna – Dembroschi, Șerbănoiu, Roșca – Anghel (Cotec), Iuga, Floareș (Nadu).
 1980 Victorie prețioasă pentru Poli, 1-0 cu Universitatea Craiova. Unicul gol al întâlnirii a fost marcat de „Lone” Nedelcu, în minutul 28. 30.000 de spectatori au aplaudat victoria obținută de Moise – Nadu, Manea, Șerbănoiu, Vișan – Dembroschi, Roșca, T. Nicolae – Anghel, Nedelcu, Palea (Cotec).
 1986 Poli Timișoara pierde la limită meciul restant din etapa a 12-a a Diviziei B, 0-1 la Satu Mare, cu Olimpia. Unicul gol al întâlnirii a fost marcat de Szilaghi, în minutul 74.
 1989 Poli se impune categoric în fața Jiului Petroșani, scor 4-0. Crăciun a deschis scorul în minutul 22, apoi China a izbutit o „dublă” în minutele 39 și 49, pentru ca Timofte să închidă tabela încă din minutul 60. Antrenorul Costică Rădulescu i-a utilizat pe Almășan – Varga, Crăciun, Andreaș, Stoicov – Vlaicu, Timofte, Cașuba (Mănăilă) – China, Trăistaru (Bungău), Oloșutean.
 1994 Poli Timișoara obține doar un punct pe terenul lui ICIM Brașov. Gazdele au deschis scorul în minutul 18, prin Petruș. Alb-violeții au restabilit egalitatea în minutul 72, atunci când șutul năprasnic, de la 35 de metri, a lui Titi Varga a fost scăpat în față de portarul Mureșan, de unde Băban a reluat simplu, în plasă. Costică Rădulescu i-a trimis în teren pe Almășan – Varga, Andreaș, Macavei, Stoicov – Călin, R. Sandu (Săvoiu), Contra (Trandu), Contescu – Vlaicu, Băban.
 2005 Poli se impune cu 2-0 la Galați, la meciul de debut al lui Gică Hagi pe banca alb-violeților. Interesant e că și la Oțelul debuta atunci ca antrenor fostul jucător al echipei din anii 90, Ion Gigi. Gigel Coman (min. 40) și Cristian Silvășan (min. 90+1) au marcat în poarta fostului goalkeeper al lui Poli, Andrei Urai. Alb-violeții au evoluat în formula Popa – S. Rădoi, Bătrânu, McKain, Bălace – Olah, Osei, Naidin, G. Coman (Paez), Caramarin (Velcea), Mansour (Silvășan).
 2011 Poli Timișoara se impune clar pe teren propriu, 3-0 în fața Arieșului Turda. Curtean (min. 25), Goga (min. 72) și Fuchs (min. 75) au marcat golurile victoriei pentru bănățeni, care au evoluat în alcătuirea Lepmets – Mera, Scutaru, Fl. Ilie, Sepsi – Fuchs, Gorobsov, Poparadu (Tameș) – Goga (Ricketts), Axente (Popovici), Curtean.
 Filed Under: Poli Timisoara, Stire de ultima ora Tagged With: ariesul turda, dinamo, icim, jiul petrosani, nedelcu, oradea, Poli Timisoara, universitatea craiova
 BC Timba, surclasată la Sibiu: 76-101
 BC Timba nu a contat în disputa de astăzi, de pe terenul lui CSU Atlassib Sibiu, unde a fost învinsă categoric, scor 76-101. Din lotul deplasat de „urși” în Ardeal a lipsit croatul Jozo Brkic, care s-a despărțit de formația timișoreană în cursul săptămânii trecute.
 BC Timba nu a reușit să pună probleme în meciul disputat în această seară, la Sibiu. Gazdele și-au arătat colții încă din start, impunându-și ferm punctul de vedere. La capătul primului sfert, Atlassib avea deja un ecart de 13 puncte (29-16), majorat la 17 până la pauza mare (50-33). Timișorenii nu au reușit să se apropie de ardeleni nici după reluare, gazdele distanțându-se la 75-50 după prima jumătate de oră de joc efectiv. Cel mai echilibrat sfert a fost cel din final, în care ambele formații au marcat câte 26 de puncte, însă nimeni și nimic nu le mai putea pune în pericol sibienilor victoria.
 Cel mai important marcator al lui Timba a fost americanul Glen Dandridge, cu 19 puncte, o evoluție consistentă având și ucraineanul Konstantyn Glazyrin, cu 18 puncte. Au mai punctat pentru timișoreni, Nakic 12 puncte, Mijatovic 12, Costa 6, Filip 4, Hall 3 și Medgyesi 2. De partea cealaltă, Milos Bojovic a făcut un meci de zile mari, încununat cu 32 de puncte, urmat de Seals și Popovici, cu câte 13.
 De la ultimul joc oficial disputat de Timba, cel pierdut pe teren propriu în fața vicecampioanei CSM Oradea, a dispărut croatul Jozo Brkic. El s-a despărțit de clubul galben-negru în cursul săptămânii trecute. În acest moment, bănățenii se bazează pe cinci jucători de peste hotare, după ce au început campionatul cu șapte stranieri.
 Filed Under: Baschet, Stire de ultima ora Tagged With: atlassib sibiu, bc timba, bojovic, dandridge, glazyrin, jozo brkic, liga nationala, oradea, timba
 Copiii de la Fundația de Abilitare „Speranța” au strâns medalii la Oradea
 Fundația de Abilitare „Speranța” a cucerit 12 medalii la finalul lunii trecute, la Oradea, la ediția regională a Jocurilor Special Olympics 2014. Cinci dintre ele au fost de aur, cinci de argint și alte două de bronz.
 Micuții sportivi de la Fundația de Abilitare „Speranța” au reprezentat cu succes județul Timiș la ediția regională a Special Olympics 2014, ce s-a desfășurat în intervalul 22-23 octombrie, la Oradea. Sub îndrumarea antrenorului Marius Pârjol, sportivii Mario Silvestru, Alexandru Toma, Cristian Mărculescu și Alexandru Țurcanu au strâns în total 12 medalii, după cum urmează:
 Cristian Mărculescu – locul I la gimnastică, locul I la înot 15 m asistat și locul I la înot 25 m asistat;
 Alexandru Țurcanu – locul I gimnastică, locul II înot 15 m asistat și locul II înot 25 m asistat;
 Alexandru Toma – locul I la gimnastică, locul III înot 15 m asistat, locul II înot 25 m asistat;
 Mario Silvestru – locul II la gimnastică, locul II înot 50 m craul și locul III înot 25 m craul.
 Antrenorul Marius Pârjol a vorbit despre rezultatele de excepție înregistrate de micuții săi sportivi la Oradea.
 „Prea mult se vorbește despre dizabilitate și prea puțin de abilitatea acestor copii minunați. Aceasta este frumoasa noastră poveste. Am avut cei mai mici sportivi din competiție, care, în ciuda vârstei, au obținut rezultate foarte bune, fiind prima lor participare la un astfel de concurs. Ne-am bucurat de multă susținere, din partea celorlalte organizații participante și a organizatorilor și mulțumim tuturor celor implicați pentru dăruirea și devotamentul lor. Sperăm ca și pe viitor, să participăm cu cât mai mulți copii și să încercăm să-i integrăm in societate, acolo unde le este locul”, a spus Marius Pârjol, antrenor al sportivilor de la Fundația de Abilitare „Speranța”.
 Cei patru campioni vor fi premiați miercuri, de la ora 17, în cadrul unei festivități ce va fi organizată la sediul Fundației de Abilitare „Speranța”, de pe strada Aurel Popovici, nr. 17.
 Fundaţia de Abilitare „Speranţa” (FAS)este organizaţie neguvernamentală cu 22 de ani de activitate în sprijinul copiilor cu nevoi speciale şi al familiilor acestora Misiunea organizației este includerea copiilor ȋn școli și grădiniţe obișnuite, precum și schimbarea mentalităţii și atitudinii faţă de ei.
 Filed Under: Alte sporturi, Stire de ultima ora Tagged With: alexandru toma, alexandru turcanu, cristian marculescu, fundatia de abilitare speranta, mario silvestru, marius parjol, oradea, special olympics
 Sala „Constantin Jude”, cosmetizată înainte Campionatului European U18
 Timișoara va găzdui, începând cu această săptămână, Campionatul European de baschet feminin – Divizia B, rezervat jucătoarelor sub 18 ani, în tandem cu Oradea. Pentru a se ridica la standardele unei competiții internaționale, în ultima lună s-au efectuat câteva cosmetizări la sala „Constantin Jude”, un edificiu de la a cărui inaugurare se împlinesc 45 de ani.
 „Noroc cu competițiile europene, că mai putem face câte ceva”, recunoștea, mai în glumă, mai în serios, Leontin Demaio, președintele comitetului local de organizare al Campionatului European de junioare. Bătrâna sală „Constantin Jude” a trecut printr-o nouă recosmetizare în această vară, tocmai pentru a fi pregătită de startul turneului final.
 Cea mai importantă investiție e montarea instalației de climatizare, o facilitate pe care sala veche de 45 de ani a Timișoare o așteaptă de prea mult timp. În plus, s-a revopsit suprafața de joc, s-au văruit tribunele și scările, s-au montat scaune în locurile în care lipseau și s-au refăcut vestiarele pentru arbitri și comisari.
 „Sigur că atunci când organizezi un CE sunt și probleme. Le-am văzut și eu și am încercat să le remediem. Dar eu țină să mulțumesc pe această cale Primăriei, pentru că tot ceea ce se întâmplă acum în sală e datorită celor de acolo. Toate campionatele de handbal și baschet s-au terminat la sfârșitul lunii mai, astfel că toate cosmetizările s-au făcut într-o lună de zile”, a declarat Demaio.
 Timișoara organizează pentru a treia oară în ultimii șapte ani un Campionat European de această categorie, însă infrastructura sportivă a orașului nu s-a îmbogățit cu nimic. Practic, după 1989, nu s-au realizat decât cosmetizări de genul celei din această vară, toate forțate de participarea grupărilor locale în cupele europene sau de organizarea unor întreceri internaționale.
 În vara viitoare, Timișoara și Oradea se pregătesc să găzduiască meciuri la Campionatul European de senioare. În capitala Banatului, jocurile ar urma să se dispute în noua Sală Polivalentă, aflată în construcție lângă Baza 2 a Politehnicii, un edificiu ce avea fixat ca dată inițială de finalizare luna octombrie a anului 2012. Ne aflăm în miez de iulie 2014 și nici măcar politicienii locali nu se mai avântă la pronosticuri în această problemă.
 Filed Under: Baschet, Stire de ultima ora Tagged With: baschet timisoara, breaking, campionatul european u18, constantin jude, Druckeria, elontin demaio, oradea, sala polivalenta timisoara, timisoara
 ACS Poli încheie turul cu o victorie
 ACS Poli Timișoara a încheiat turul pe loc promovabil și la un singur punct în spatele liderului Corona Brașov, după succesul cu 3-2 de la Oradea. Alb-negrii formează singura grupare din Liga a II-a neînvinsă în prima jumătate a campionatului și iernează la un adăpost de șase lungimi față de principala urmăritoare, FCM Târgu Mureș.
 ACS Poli reușește o victorie importantă în deplasarea de la Oradea, în fața uneia dintre echipele periculoase ale seriei. Trupa pregătită de Claudiu Niculescu și-a arătat colții încă din start, Ovidiu Popa deschizând scorul pe stadionul „Iuliu Bodola” în minutul 13. Doar opt minute s-au bucurat gazdele, Petrovic egalând cu o lovitură de cap, după un corner executat de Trandu. Până la pauză, ambele echipe au avut șansa desprinderii, însă la cabine s-a intrat cu 1-1.
 Bihorenii au început furibund repriza a doua și, după două ocazii mari semnate de Târnăcop și Hadăr, Mărkuș și-a readus echipa în avantaj, în minutul 54, profitând de o gafă a portarului Kirev. La fel ca și în prima repriză, ACS Poli a reușit să restabilească egalitatea relativ repede, Enciu obținând un penalti, în minutul 61, transformat elegant, printr-o „scăriță”, de Răzvan trandu. Același Trandu avea să aducă și victoria alb-negrilor, tânărul mijlocaș timișorean punctând cu un lob de la 20 de metri, în minutul 66.
 Prin victoria de la Oradea, ACS Poli acumulează 26 de puncte și își consolidează poziția promovantă, aflându-se acum la șase lungimi în fața ocupantei locului 3, FCM Târgu Mureș. De asemenea, diferența față de liderul Corona Brașov s-a micșorat la doar un singur punct.
 FC Bihor (antrenor Claudiu Niculescu): A. Popescu – Zanardini, Oltean (cpt.), Petrache, Fl. Pop – Coroian, Târnăcop, Sorian – Mărkuş, Hadăr, Ov. Popa. Au mai intrat Bâc, Puşcaş și Florean
 ACS Poli (antrenor Valentin Velcea): Kirev – Sakir, Petrovic, Şeroni, Marovic – Goge, Poparadu (cpt.), Trandu, Nanu – Boldea, Enciu. Au mai intrat Bălace, Boștină și Dobricean.
 Filed Under: Fotbal Tm Tagged With: acs poli, claudiu niculescu, fc bihor, final tur, iuliu bodola, liga 2, oradea, razvan trandu
 Timba câștigă și cu Oradea și se gândește la turneul semifinal
 BC Timba s-a impu s și în cel de-al doilea joc disputat în turneul de la Oradea, cu 73-59, chiar în fața gazdelor de la CSM 2 LPS. Timișorenii încheie astfel sezonul regulat din postură de lideri detașați și se gândesc deja la turneul semifinal, ce se va desfășura în intervalul 18-20 mai.
 „Urșii” au avut emoții doar în prima jumătate a meciului, în fața echipei ce le-a administrat, la începutul lunii martie, singura înfrângere din acest sezon. Gazdele au început mult mai bine meciul și au condus, cu 18-13, la finele primului sfert. Timișorenii și-au revenit în actul secund, însă au terminat totuși în dezavantaj prima jumătate a meciului, scor 30-31.
 Pauza a fost un sfetnic bun pentru galben-negri, care au revenit extrem de montați de la cabine și au tranșat practic soarta meciului în sfertul 3, la capătul căruia și-au asigurat o diferență de 11 puncte (53-42). Ultimele 10 minute au fost tot la discreția bănățenilor, care și-au mărit ecartul, reușind, în cele din urmă, o victorie facilă.
 Timba încheie astfel Seria 4 a Diviziei B din postură de lider, cu doar o singură înfrângere înregistrată în acest sezon. Peste mai puțin de o lună va avea loc turneul semifinal, primul hop important pe care trebuie să-l treacă timișorenii în drumul spre promovare.
 Filed Under: Baschet Tagged With: antonio alexe, bc timba, divizia b, oradea, timisoara


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 21.11.2009
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 282/35
 Απόφαση του Πρωτοδικείου της 30ής Σεπτεμβρίου 2009 — Arkema κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση T-168/05) (1)
 (Ανταγωνισμός - Συμπράξεις - Αγορά του μονοχλωροξικού οξέος - Απόφαση διαπιστώνουσα παράβαση του άρθρου 81 ΕΚ - Κατανομή της αγοράς και καθορισμός των τιμών - Καταλογισμός της παραβατικής συμπεριφοράς - Αρχή της ατομικότητας των ποινών και των κυρώσεων - Υποχρέωση αιτιολόγησης - Πρόστιμα - Αναλογικότητα - Σοβαρότητα και διάρκεια της παράβασης - Αποτρεπτικό αποτέλεσμα - Πραγματικός αντίκτυπος στην αγορά - Ελαφρυντικές περιστάσεις - Μιμητικός ρόλος - Επιβαρυντικές περιστάσεις - Υποτροπή)
 2009/C 282/65
 Γλώσσα διαδικασίας: η γαλλική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσα: Arkema SA (Παρίσι, Γαλλία) (εκπρόσωπος: M. Debroux, δικηγόρος)
 Καθής: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων (εκπρόσωποι: αρχικώς A. Bouquet και F. Amato, στη συνέχεια A. Bouquet και X. Lewis)
 Αντικείμενο
 Κυρίως, αίτημα ακύρωσης του άρθρου 1, στοιχείο d, του άρθρου 2, στοιχείο c, και του άρθρου 4, παράγραφος 9, της απόφασης C(2004) 4876 τελικό της Επιτροπής, της 19ης Ιανουαρίου 2005, σχετικά με διαδικασία εφαρμογής του άρθρου 81 [ΕΚ] και του άρθρου 53 της Συμφωνίας ΕΟΧ (υπόθεση COMP/E-1/37.773 — AMCA), και, επικουρικώς, αίτημα μεταρρύθμισης του άρθρου 2, στοιχεία c και d, της απόφασης αυτής.
 Διατακτικό
 Το Πρωτοδικείο αποφασίζει:
 1)
 Απορρίπτει την προσφυγή.
 2)
 Καταδικάζει την Arkema SA στα δικαστικά έξοδα.
 (1) EE C 171 της 9.7.2005.


text:
VSRS sklep II Ips 106/2015
 ECLI:SI:VSRS:2015:II.IPS.106.2015
 VS0017905
 VSK I Cp 948/2014
 Janez Vlaj (preds.), dr. Ana Božič Penko (poroč), Vladimir Horvat, Tomaž Pavčnik, mag. Rudi Štravs
 NEPRAVDNO PRAVO - RAZLASTITEV - CIVILNO PROCESNO PRAVO
 dovoljenost revizije - nepravdni postopek - razlastitev - odškodnina zaradi razlastitve - odvzem ostalih nepremičnin - bistveno poslabšanje položaja zaradi razlastitve - izgubljeni dohodek - izvedensko mnenje - postavitev novega izvedenca - zamudne obresti - odškodnina za nemožnost uporabe nepremičnine
 V skladu z drugim odstavkom 24. člena ZSZ lahko razlaščenec, kateremu se zaradi odvzema dela njegovih nepremičnin položaj bistveno poslabša, predlaga odvzem ostalih nepremičnin, ki jih ima na območju, kjer poteka razlastitev. Namen citirane določbe gotovo ni v tem, da bi pokrila vse, tudi le hipotetično mogoče, uporabe zemljišča. Pri razlagi navedenega pravnega standarda je treba primarno izhajati iz obstoječega položaja, to je obstoječe rabe zemljišč pred razlastitvijo. Poleg tega pa je mogoče upoštevati tudi bodočo rabo zemljišča, vendar le tisto, ki je predvidena (načrtovana) oziroma izkazana z zadostno stopnjo verjetnosti.
 Vsak udeleženec nosi svoje stroške revizijskega postopka.
 1. Zaradi gradnje obalne ceste na odseku ... je bila nasprotnemu udeležencu že pravnomočno odvzeta lastninska pravica na parcelah št. 353/8, 395/2 in 396/0, vse k.o. ..., in prenesena na predlagateljico (RS). Sodišče mu je za odvzem lastninske pravice v dosedanjih sojenjih prisodilo odškodnino v skupni višini 646.796,33 EUR (sklep Okrajnega sodišča v Kopru N 207/2002 z dne 15. 9. 2008 v zvezi s sklepom VSK Cp 207/2009 z dne 5. 5. 2009 ter sklep Okrajnega sodišča v Kopru N 60/2009 z dne 6. 5. 2011 v zvezi s sklepom VSK Cp 775/2011 z dne 24. 10. 2011 in sklepom VS RS II Ips 81/2012 z dne 19. 12. 2012).
 2. V zadnjem (tretjem) odločanju je bila v zvezi z izpadom dohodka zaradi uničenega vinograda z izpodbijanim sklepom prvostopenjskega sodišča dosojena še odškodnina v višini 31.474,87 EUR, pri čemer je bil določen 30-dnevni paricijski rok od pravnomočnosti sklepa in zakonske zamudne obresti od izteka paricijskega roka dalje. Predlog nasprotnega udeleženca, da se mu odvzame lastninska pravica in določi odškodnina tudi za parc. št. 353/2 in 395/1, obe k.o. ..., ki naj bi postali neuporabni zaradi razlastitve drugih zemljišč, pa je sodišče zavrnilo. Presodilo je, da nasprotni udeleženec ni uspel izkazati bistvenega poslabšanja položaja v smislu drugega odstavka 24. člena Zakona o stavbnih zemljiščih (v nadaljevanju ZSZ). Odločilo je še, da mora predlagateljica povrniti nasprotnemu udeležencu njegove stroške postopka.
 3. Sodišče druge stopnje je pritožbo nasprotnega udeleženca zavrnilo in potrdilo sklep sodišča prve stopnje. Odločilo je, da nosi vsak udeleženec svoje stroške pritožbenega postopka.
 4. Nasprotni udeleženec vlaga revizijo iz vseh revizijskih razlogov (370. člen Zakona o pravdnem postopku, v nadaljevanju ZPP) in predlaga, da se izpodbijani sklep spremeni in se njegovi pritožbi ugodi, zadeva pa se vrne sodišču prve stopnje v novo odločanje. Ključne revizijske trditve bodo povzete v nadaljevanju obrazložitve, ko bo nanje odgovorjeno.
 5. Revizija je bila vročena predlagateljici, ki je nanjo odgovorila in priglasila stroške odgovora na revizijo (375. člen ZPP). Predlaga zavrženje revizije v delu, s katerim se izpodbija odločitev o odškodnini, v preostalem delu pa predlaga zavrnitev revizije.
 6. Revizija je dovoljena, ni pa utemeljena.
 7. Zaradi navedb predlagateljice v odgovoru na revizijo se Vrhovno sodišče uvodoma opredeljuje do vprašanja dovoljenosti revizije v delu, s katerim se izpodbija odločitev o dodatno priznani odškodnini. Pravno podlago za odločanje o razlastitvi v konkretnem primeru predstavljajo določbe ZSZ. Razlastitveni postopek namreč še ni bil pravnomočno končan pred uveljavitvijo Zakona o urejanju prostora (drugi odstavek 177. člena ZUreP-1). O razlastitvi odloča sodišče v nepravdnem postopku (21. člen ZSZ), v katerem revizija ni dovoljena, razen če zakon določa drugače (34. člen Zakona o nepravdnem postopku; v nadaljevanju ZNP). Tako izjemo predstavlja specialna določba 36. člena ZSZ, po kateri je v razlastitvenem postopku dovoljena revizija zoper odločbo sodišča druge stopnje.(1) Te določbe, ki revizijo vselej dovoljuje, nova ureditev izrednega pravnega sredstva revizije in predloga za njeno dopustitev ni razveljavila.(2) ZSZ ne določa, zoper katere odločbe drugostopenjskega sodišča je revizija dovoljena, v sodni praksi pa se je uveljavilo stališče, da je revizija dovoljena zoper vse odločbe pritožbenega sodišča, s katerimi je bilo odločeno o predmetu razlastitvenega postopka (končna razlastitvena odločba), tj. o odvzemu oziroma omejitvi lastninske pravice proti nadomestilu v naravi ali plačilu odškodnine (18. člen ZSZ).(3) Čeprav je bilo v obravnavani zadevi že pravnomočno odločeno o odvzemu lastninske pravice na spornih parcelah in o plačilu dela odškodnine zaradi razlastitve, je treba po presoji Vrhovnega sodišča tudi izpodbijano odločbo, s katero se odloča o upravičenosti nasprotnega udeleženca do višje odškodnine, obravnavati kot končno razlastitveno odločbo, zoper katero je po ustaljenem stališču sodne prakse vselej dovoljena revizija. Gre namreč le za nadaljevanje istega razlastitvenega postopka.
 Glede parcel št. 353/2 in 395/1, obe k.o. ...
 8. Revident je prepričan, da je glede parcel št. 353/2 in 395/1, obe k.o. ..., že z ugotovitvami izvedenca B. R. dokazal bistveno poslabšanje položaja v smislu drugega odstavka 24. člena ZSZ, saj nepremičnini zanj nista več uporabni, niti za gradnjo niti za kmetijsko pridelavo. Na to je konkretizirano opozoril v pritožbi, vendar je pritožbeno sodišče zapisalo le, da se je sodišče prve stopnje do tega opredelilo, ni pa razvidno, zakaj naj bi bila odločitev sodišča prve stopnje v tem delu pravilna. Zato je po mnenju revidenta pritožbeno sodišče zagrešilo kršitev po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP. Sodišči sta tudi zmotno presodili, da sta parceli še vedno zazidljivi. Zazidljivost parcel naj bi izhajala tudi iz mnenja izvedenca R., vendar je treba upoštevati, da je izvedenec parceli obravnaval, kot da do razlastitve ne bi prišlo, sodišči pa sta nato njegove izjave iztrgali iz konteksta. Neutemeljena je po prepričanju revidenta tudi zahteva, da bi moral biti aktiven v smislu prizadevanja za gradnjo na omenjenih parcelah. Nepomembno je, na kakšen način parceli dejansko uporablja. Do odvzema teh dveh parcel in do odškodnine je upravičen že zato, ker je dokazana nemožnost gradnje, ki je bila pred razlastitvijo mogoča. Upravičenost do odškodnine za navedeni parceli po mnenju revidenta izhaja tudi iz ocene (sicer revidentu nenaklonjenega) izvedenca I. Z., ki je potrdil, da ležita parceli v varovalnem pasu, da sta obremenjeni z emisijami in s soglasji za posege in da nimata urejenega dostopa. Ta izvedenec je ugotovil tudi, da znaša prikrajšanje revidenta iz tega naslova 125.617,00 EUR. Upravičenost zahteve za odvzem parcel proti plačilu odškodnine (ali le zahteve za plačilo odškodnine zaradi manjvrednosti parcel) je po mnenju revidenta podana tudi iz razloga, ker parceli po razlastitvi nimata več urejenega dostopa (dostop je neenakovreden s prejšnjim ter je pravno (ni direktne povezave z javno cesto, niti služnosti) in dejansko (prestrm, neutrjen in nevaren) nezagotovljen). Čeprav je neurejenost dostopa izhajala iz ocen izvedencev P. G., Z. in R. ter cenilke S. M., je sodišče po mnenju revidenta sledilo le izvedencu D. P., ki je (nepravilno) ugotovil nasprotno.
 9. Po presoji Vrhovnega sodišča očitkom revidenta ni mogoče pritrditi. V skladu z drugim odstavkom 24. člena ZSZ lahko razlaščenec, kateremu se zaradi odvzema dela njegovih nepremičnin položaj bistveno poslabša, predlaga odvzem ostalih nepremičnin, ki jih ima na območju, kjer poteka razlastitev. Kot je razvidno iz zakonskega besedila, gre v tem delu za postopek, ki poteka na predlog razlaščenca (za razliko od razlastitvenega postopka, ki se začne na predlog razlastitvenega upravičenca - 32. člen ZSZ). Pravilno je zato izhodišče sodišč, da je trditveno in dokazno breme glede okoliščin, ki utemeljujejo sklepanje o bistvenem poslabšanju položaja v smislu drugega odstavka 24. člena ZSZ, na strani nasprotnega udeleženca. Namen citirane določbe, ki govori o bistvenem poslabšanju položaja, gotovo ni v tem, da bi pokrila vse, tudi le hipotetično mogoče, uporabe zemljišča, kot si to očitno zmotno predstavlja revident. Pri razlagi navedenega pravnega standarda je treba po presoji Vrhovnega sodišča primarno izhajati iz obstoječega položaja, to je obstoječe rabe zemljišč pred razlastitvijo. Poleg tega pa je mogoče upoštevati tudi bodočo rabo zemljišča, vendar le tisto, ki je predvidena (načrtovana) oziroma izkazana z zadostno stopnjo verjetnosti.(4) Ob takšnem izhodišču je tako pravilno stališče sodišč, da zgolj s trditvami, da na zemljiščih ni mogoča gradnja oziroma da so ta nezazidljiva, ne da bi bila hkrati zatrjevana (in nato z zadostno stopnjo verjetnosti izkazana) možnost gradnje na teh zemljiščih, nasprotni udeleženec ni zadostil trditvenemu in dokaznemu bremenu, ki mu ga nalaga drugi odstavek 24. člena ZSZ. Drugačno razumevanje citirane določbe, ki bi zajelo tudi vse, le hipotetično mogoče, rabe zemljišča, bi namreč pomenilo neupravičeno okoriščenje razlaščencev na račun razlastitvenega upravičenca.
 10. Ob dejstvu, da namera gradnje na zemljiščih ni bila izkazana z zadostno stopnjo verjetnosti, se sodišči utemeljeno nista oprli na mnenje izvedenca R., ki je ocenjeval potencial zemljišč nasprotnega udeleženca (pred razlastitvijo). Podana pa ni niti v reviziji očitana procesna kršitev (14. točka drugega odstavka 339. člena ZPP). Glede na izčrpne razloge prvostopenjskega sodišča, ki jim je sodišče druge stopnje pritrdilo, obrazložitev drugostopenjskega sklepa namreč zadosti standardu obrazloženosti drugostopenjske odločbe.
 11. Tudi z navedbami, ki se nanašajo na obremenjenost parcel z emisijami in s soglasji za posege ter na (ne)urejenost dostopa do parcel, revident v postopku z revizijo ne more uspeti. Sodišči sta namreč na podlagi izvedenih dokazov ugotovili, da je dostop s kmetijsko mehanizacijo do parcele št. 395/1 zagotovljen (večja strmina pri dostopu je bila upoštevana pri odmeri odškodnine), do parcele št. 353/2, ki je nasprotni udeleženec pred razlastitvijo ni izkoriščal, pa dostopa zaenkrat še ni, ga pa je mogoče urediti (na podlagi občinskih predpisov ima nasprotni udeleženec možnost zahtevati ureditev dostopa na stroške predlagateljice, ki bi sicer dostop morala urediti že v času gradnje oziroma po dokončanju del). Nedokazane in zato v revizijskem postopku neupoštevne (tretji odstavek 370. člena ZPP) pa so ostale tudi trditve o škodljivih vplivih prometa na ljudi in rastline zaradi razlastitve, saj je že pred razlastitvijo tik ob navedenih zemljiščih potekala glavna cesta ...
 12. Neutemeljene so tudi navedbe revidenta glede lege parcel v varovalnem pasu. Varovalni pas je primarno namenjen preprečevanju škodljivih vplivov pri posegih v prostor ob državni cesti. Če bi varovalni pas zaradi razlastitve zemljišč v javnem interesu na drugih zemljiščih nastal oziroma se razširil in bi to vplivalo na dejansko ali z zadostno stopnjo verjetnosti izkazano bodočo uporabo teh zemljišč, bi to lahko bila ena od okoliščin, ki bi omogočala sklepanje, da se je položaj razlaščenca bistveno poslabšal v smislu drugega odstavka 24. člena ZSZ. V obravnavani zadevi pa trditvena podlaga in ugotovljena dejstva takšnega zaključka ne omogočajo. Iz dejanskih ugotovitev sodišč, na katere je revizijsko sodišče vezano (tretji odstavek 370. člena ZPP), namreč izhaja, da lahko nasprotni udeleženec parceli uporablja na enak način kot pred razlastitvijo (parc. št. 395/1 skupaj s parc. št. 394/0 tvori enoten kompleks, na katerem je vinograd; parc. št. 353/2 pa ni bila obdelana ne pred razlastitvijo ne po njej), da bi bili na omenjenih parcelah predvideni drugi posegi (npr. gradnja), pa revident v postopku ni zatrjeval oziroma izkazal z zadostno stopnjo verjetnosti.
 13. Očitek kršitve po 14. točki drugega odstavka 339. člena ZPP, ker naj bi sodišče ugotovilo, da je dostop urejen in hkrati, da ga je treba še urediti, pa je neutemeljen že iz razloga, ker se različni ugotovitvi sodišč nanašata na dve različni parceli.
 14. Sodišču druge stopnje, ki je ugotovilo, da nasprotni udeleženec ni prerekal dejstva, da lahko izgubo kmetijskih površin nadomesti na parceli št. 394/0, k.o. ..., pa revident očita kršitev protispisnosti, saj take trditve predlagateljica po njegovem mnenju sploh ni postavila. Tudi v tem delu revidentu ni mogoče pritrditi, saj gre za ugotovitev prvostopenjskega sodišča, ki je revident po mnenju višjega sodišča v pritožbi ni prerekal, in ne za nasprotje v smislu 15. točke drugega odstavka 339. člena ZPP.
 Glede odškodnine zaradi izpada dohodka ob uničenju vinograda
 15. Višino odškodnine zaradi izpada dohodka ob uničenju vinograda je prvostopenjsko sodišče ugotavljalo s pomočjo izvedenca kmetijske stroke D. P. Ta je v svojem mnenju izrazil in obrazložil pravno stališče, ki za nasprotnega udeleženca ni bilo ugodno (med drugim je zapisal, da mu odškodnina iz tega naslova po temelju sploh ne pripada in svoje stališče utemeljil). Nasprotni udeleženec je v postopku pred nižjima sodiščema opozoril na pristranost izvedenca, ki naj bi nedopustno izrazil svoje pravno mnenje, ter iz tega razloga (in zaradi nekaterih drugih pomanjkljivosti, nejasnosti) predlagal imenovanje drugega izvedenca. Prvostopenjsko sodišče je pomislek nasprotnega udeleženca zavrnilo z obrazložitvijo, da se na mnenje izvedenca, v delu, v katerem ta podaja pravna stališča, ni oprlo, sicer pa je mnenje izvedenca ocenilo kot konsistentno, logično in strokovno utemeljeno (str. 9-10 obrazložitve sklepa). Pritožbeno sodišče je očitek nasprotnega udeleženca o pristranosti izvedenca zavrnilo z obrazložitvijo, da je izvedensko mnenje (kot vsak drug dokaz) podvrženo dokazni presoji sodišča, in presodilo, da je bil predlog za postavitev novega izvedenca utemeljeno zavrnjen (str. 8 obrazložitve sklepa).
 16. Po mnenju revidenta je odločitev glede odškodnine nepravilna, saj temelji le na oceni cenilca D. P., ki je v postopku izkazal izrazito odklonilni odnos do nasprotnega udeleženca. Cenilec naj bi namreč v nasprotju s stališčem sodišč (tudi Vrhovnega) skušal vplivati na sodišče, da bi že po temelju zavrnilo zahtevo po dodatni odškodnini. Iz tega razloga zato po mnenju revidenta ni mogoče zaupati, da je cenilec pravilno ocenil višino dodatne odškodnine, četudi sodišče ni upoštevalo njegovega mnenja, da revidentu dodatna odškodnina sploh ne pripada. V mnenju izvedenca so bila konkretno uveljavljana nasprotja in pomanjkljivosti, na katera izvedenec ni strokovno odgovoril, zato so bili po prepričanju revidenta izpolnjeni vsi pogoji za imenovanje drugega izvedenca po 254. členu ZPP v zvezi s 37. členom ZNP. Ker sodišče temu predlogu ni sledilo, je kršilo pravico nasprotnega udeleženca do poštenega sojenja in izvajanja dokazov v njegovo korist (22. člen Ustave RS; v nadaljevanju URS). V nadaljevanju revizije nasprotni udeleženec podaja svoj izračun izpada dohodka na pridelavi grozdja in vina zaradi uničenega vinograda. Ker mu sodišče ni priznalo popolne odškodnine, je po njegovem mnenju kršilo tudi protokol k Evropski konvenciji o varstvu človekovih pravic in temeljnih svoboščin (v nadaljevanju EKČP) št. 1 o varstvu lastnine ter 33. in 67. člen URS.
 17. Tudi z očitki, ki se nanašajo na odločitev o odškodnini, revident ne more uspeti. Če obstajajo okoliščine, ki zbujajo dvom v nepristranost izvedenca, lahko stranka (udeleženec) svoj položaj učinkovito zavaruje z zahtevo za izločitev izvedenca (247. člen ZPP v zvezi s 70. členom ZPP). Te možnosti nasprotni udeleženec v postopku ni izkoristil. Tudi v primeru, če bi v postopku sodeloval izvedenec, ki bi moral biti izločen, ni mogoče pritrditi revidentu, da je izvedensko mnenje že zaradi vsebovanega nenaklonjenega pravnega stališča nepravilno oziroma nepopolno in da bi zato sodišče moralo postaviti drugega izvedenca (254. člen ZPP). Če bi dopustili, da lahko stranka z istimi razlogi, iz katerih se sicer lahko zahteva izločitev, utemeljuje nepravilnost (pomanjkljivost) mnenja, bi omogočili, da se lahko izločitev izvedenca doseže tudi preko določbe 254. člena ZPP, ki je sicer namenjena odpravi nasprotij, pomanjkljivosti in nepravilnosti v izvedenskem mnenju.
 18. Predpostavka za postavitev novega izvedenca je ocena sodišča, da je mnenje izvedenca protislovno, pomanjkljivo oziroma nepravilno, in se te pomanjkljivosti (nepravilnosti) ne da odpraviti z novim zaslišanjem izvedenca (tretji odstavek 254. člena ZPP). Če bi sodišče spregledalo določbe ZPP o možnosti postavitve novega izvedenca, bi se pa strinjalo, da je mnenje izvedenca pomanjkljivo oziroma nepravilno, bi lahko šlo za relativno bistveno kršitev določb pravdnega postopka, če pa sodišče ne postavi novega izvedenca, ker meni, da je mnenje popolno in pravilno, gre lahko samo za zmotno ugotovitev dejanskega stanja.(5) V tem primeru sodišče ni postavilo novega izvedenca, ker je menilo, da je njegovo mnenje konsistentno, logično in strokovno utemeljeno. Očitek kršitve tretjega odstavka 254. člena ZPP (in s tem tudi določb URS in EKČP) tako ni utemeljen. Nesprejemanje izvedenskega mnenja (in podajanje svojih izračunov izpada dohodka) tako pomeni nedovoljeno izpodbijanje dejanskega stanja (tretji odstavek 370. člena ZPP).
 Glede zakonskih zamudnih obresti
 19. Prvostopenjsko sodišče je v obrazložitvi zapisalo, da je nasprotni udeleženec sicer postavil zahtevek za plačilo zakonskih zamudnih obresti od razlastitve oziroma vsaj od decembra 2004, ko ni imel več možnosti ekonomsko izkoriščati nepremičnin. Vendar njegovega zahtevka, ki naj bi pomenil razširitev prvotnega zahtevka za plačilo odškodnine, sodišče ni upoštevalo, ker je bil podan prepozno (v pripravljalni vlogi z dne 27. 10. 2014), to je po zaključku glavne obravnave. Pri tem se je sodišče sklicevalo na smiselno uporabo določb ZPP o spremembi tožbe (184. člen ZPP v zvezi s 37. členom ZNP). Drugostopenjsko sodišče je pritrdilo prvostopenjskemu sodišču ter še dodalo, da ZSZ podlage za zamudne obresti od odškodnine ni določal (za razliko od prej veljavnega Zakona o razlastitvi in prisilnem prenosu nepremičnin v družbeni lastnini (v nadaljevanju ZRPPN), ki je takšno določbo vseboval v drugem odstavku 55. člena). Tudi sedaj veljavni ZUreP-1 posebnih določb o zamudnih obrestih nima, jih pa sodna praksa priznava od naslednjega dne po pravnomočnosti razlastitvene odločbe dalje, vendar le v primerih, ko so bile obresti pravočasno zahtevane.
 20. Po prepričanju revidenta je odločitev glede zakonskih zamudnih obresti nepravilna. ZSZ sicer res ne določa izrecno (tako kot npr. prej veljavni ZRPPN), da je razlaščenec upravičen tudi do zakonskih zamudnih obresti, vendar to ne pomeni, da jih mora razlaščenec v postopku zahtevati, kot sta presodili sodišči nižjih stopenj. Po mnenju revidenta razlaščencu pripadajo odškodnina in zamudne obresti po samem zakonu (gl. drugi odstavek 18. člena ZSZ in 378. člen Obligacijskega zakonika). Razlaščencu v postopku ni treba zahtevati ničesar, niti se od njega ne sme pričakovati nobenega proaktivnega ravnanja, saj ga zakon ščiti kot šibkejšo stranko. Sodišče bi mu zato moralo priznati odškodnino glede na vrednost nepremičnine ob izdaji sklepa o začetku razlastitvenega postopka N 207/20002 z dne 9. 1. 2003 (drugi odstavek 26. člena ZSZ) in od takrat dalje (ali vsaj od decembra 2004) zakonske zamudne obresti zaradi zamude s plačilom, in ne zgolj valorizacije. Odločitvi Vrhovnega sodišča (II Ips 874/2009, II Ips 15/2011), na kateri se je sklicevalo drugostopenjsko sodišče, po presoji revidenta nista primerljivi, saj se nobena razlastitev ni vodila po ZSZ, zadeva II Ips 79/2011 pa pritrjuje njegovemu stališču.
 21. Četudi je na podlagi nekaterih navedb v reviziji mogoče sklepati, da se revident zavzema za obresti, ki mu pripadajo v primeru zamude predlagateljice s plačilom odškodnine,(6) je na podlagi ostalih navedb v reviziji v povezavi z navedbami iz pripravljalne vloge z dne 27. 10. 2014, mogoče sklepati, da nasprotni udeleženec zahteva zakonske zamudne obresti kot obliko odmene za nemožnost uporabe nepremičnine, in sicer od izdaje sklepa o začetku razlastitvenega postopka z dne 9. 1. 2003 oziroma vsaj od decembra 2004, ko ni imel več možnosti ekonomsko izkoriščati nepremičnin.
 22. Po presoji Vrhovnega sodišča je treba vsakemu razlaščencu (ne glede na pravno podlago za razlastitev (ZRPPN, ZSZ, ZUreP-1...) in ne glede na (ne)dopustnost razlastitve) priznati ustrezno odmeno za nemožnost uporabe stvari, če pride do prenosa posesti (uporabe) na razlastitvenega upravičenca, preden je plačana odškodnina za odvzeto stvar. Le taka razlaga je lahko skladna z vsebino jamstva zasebne lastnine po 1. členu Protokola k EKČP in s pravicami, določenimi v 33. in 67. členu URS. Ob navedenem izhodišču je za odločitev glede zamudnih obresti kot oblike odmene za nemožnost uporabe stvari ključnega pomena dejstvo, da je razlaščenec ob izgubi posesti (v letu 2004) v skladu z zakonom dobil izplačano 75 % akontacijo odškodnine (37. člen ZSZ). Ker slednja predstavlja že odmeno za odvzem stvari (všteva se namreč v končno odškodnino zaradi razlastitve), razlaščenec ne more biti upravičen še do dodatne odmene (v višini zamudnih obresti) za nemožnost uporabe nepremičnine.(7) Tako je neutemeljena revizija tudi v delu, ki se nanaša na plačilo zamudnih obresti.
 23. Ker uveljavljani revizijski razlogi niso podani, je revizijsko sodišče na podlagi 378. člena ZPP revizijo kot neutemeljeno zavrnilo.
 24. V nepravdnem postopku, v katerem se določa odškodnina zaradi razlastitve, sicer velja posebno pravilo o povračilu stroškov, vendar le, če je bilo udeležencu naloženo plačilo odškodnine (104. člen ZNP). V revizijskem postopku se zato navedena določba ne uporabi, če upravičencu do odškodnine zaradi razlastitve ni priznana višja odškodnina od pravnomočno določene.(8) V tem primeru velja splošno pravilo o povračilu stroškov v nepravdnih postopkih, po katerem vsak udeleženec trpi svoje stroške postopka (prvi odstavek 35. člena ZNP v zvezi z 21. členom ZSZ).
 Op. št. (1): Četudi ZSZ določa, da se o razlastitvi odloča v nepravdnem postopku, glede na specialno določbo v 36. členu ZSZ določbe 103. člena ZNP v konkretnem primeru ni mogoče uporabiti.
 Op. št. (2): Prim. M. Orehar Ivanc, Institut dopuščene revizije po ZPP-D, Pravna praksa, 28/2009, priloga, str. I-VIII.
 Op. št. (3): Prim. odločbe VS RS II Ips 342/2001 z dne 24. 1. 2001, II Ips 574/2005 z dne 9. 11. 2006, II DoR 82/2012 z dne 24. 5. 2012.
 Op. št. (4): Če gre za bodočo rabo, strožjega dokaznega standarda (gotovosti, prepričanja) ni mogoče zahtevati. Tudi sicer sodna praksa in teorija pri bodoči škodi (škoda zaradi izgube zaslužka, izgubljeni dobiček ...) ne zahtevata tako visokih dokaznih standardov - prim. npr. odločbe VS RS II Ips 100/2011 z dne 24. 5. 2012, II Ips 259/2007 z dne 14. 1. 2010 in II Ips 1161/2008 z dne 24. 9. 2009. Zadošča, da je bodoča škoda izkazana z večjo ali manjšo stopnjo verjetnosti oziroma mora biti podan mejni prag zadostne verjetnosti, to je verjetnosti, ki presega 50 %.
 Op. št. (5): Prim. J. Zobec, Pravdni postopek: zakon s komentarjem (2. knjiga), GV Založba, Ljubljana 2006, str. 501. Prim. tudi odločbi VS RS II Ips 993/2008 z dne 5. 9. 2009 in II Ips 176/2011 z dne 13. 9. 2012.
 Op. št. (6): Z izpodbijanim pravnomočnim sklepom so bile nasprotnemu udeležencu priznane zakonske zamudne obresti, in sicer od izteka 30-dnevnega paricijskega roka dalje do plačila. V tem delu gre za obresti, ki pripadajo nasprotnemu udeležencu v primeru zamude predlagateljice s plačilom odškodnine.
 Op. št. (7): Ker je sodišče v prvem sojenju pri vštevanju v končno odškodnino že izplačano akontacijo odškodnine revaloriziralo, je s tem dejansko izničilo smisel predčasno izplačanega dela odškodnine kot oblike odmene za izgubo posesti pred plačilom končne odškodnine. Te pomanjkljivosti pa nasprotni udeleženec v postopku s pravnimi sredstvi ni uveljavljal.
 Op. št. (8): Prim. odločbo VS RS II Ips 146/2014 z dne 4. 9. 2014.
 URS člen 22, 33, 67. ZSZ člen 18, 21, 24, 24/2, 32, 36, 37. ZUreP-1 člen 177, 177/2. ZNP člen 34, 35, 35/1, 103, 104. ZPP člen 70, 247, 254, 254/3, 339, 339/2-14, 339/2-15, 370, 370/3.
 Sklep II Ips 49/2014
 Sklep II Ips 262/2012
 VSK sklep I Cp 948/2014
 P2RvYy0yMDE1MDgxMTExMzg5MTg1


type: wikipedia

text:
Anu ali An je božansko poosebljenje neba, vrhovnega boga in prednika vseh božanstev starodavne mezopotamske religije. Za Anuja je veljalo, da je vrhovni vir vse oblasti nad drugimi bogovi in umrljivimi vladarji. V enem od besedil je opisan kot "tisti, ki vsebuje celotno vesolje". Poistovetili so ga s severnim ekliptičnim polom s središčem v ozvezdju Zmaj. S sinovoma Enlilom in Enkijem je tvoril najvišjo božansko triadi, ki je poosebljala tri pasove ozvezdij nebeškega oboka. V času najzgodnejših pisnih besedil so ga častili bolj redko. Častili so predvsem njegoveg sina Enlila, za najvišje božanstvo svojega panteona pa so skozi celo mezopotamsko zgodovino govorili, da poseduje anûtu, se pravi božansko moč. Anujeva primarna vloga v mitologiji je bila vloga praočeta Anunakov, glavnih božanstev sumerske religije. Njegovo primarno kultno središče je bil Uruk. V akadskem obdobju (okoli 2334-2154 pr. n. št.) je njegovo vlogo v Uruku prevzela kraljica nebes Inana.
 Unujeva družica v najzgodnejših sumerskih besedilih je bila boginja Uraš, kasnejša boginja Ki, v akadskih besedilih boginja Antu, katere ime je ženska oblika imena Anu. Anu se na kratko pojavi v akadskem Epu o Gilgamešu, v katerem ga njegova hčerka Ištar (vzhodnosemitska različica Inane) pregovori, da ji da nebeškega bika, da bi ga poslala v napad na Gilgameša. Postranska posledica napada je bila Enkidujeva smrt.
 V drugi legendi Anu ukaže umrljivemu junaku Adapi, naj zlomi krilo južnemu vetru. Ponudi mu hrano in vodo nesmrtnosti, kar Adapa zavrne, ker ga je Enki opozoril, da mu bo Anu ponudil hrano in vodo smrti. V starodavni hetitski religiji je Anu bivši vladar bogov, ki ga je strmoglavil sin Kumarbi, mu odgriznil spolovilo in rodil boga viharja Tešuba. Tešub je strmoglavil Kumarbija, maščeval Anujevo pohabljenje in postal novi kralj bogov. Zgodba je bila osnova za kasnejšo zgodbo o kastraciji Urana v Heziodovi Teogoniji.
 Čaščenje
 V mezopotamski mitologiji je bil Anu poosebljenje neba, najvišja sila, najvišji bog in tisti, "ki vsebuje celotno vesolje". Poistoveten je bil s severnim ekliptičnim polom s središčev v ozvezdju Zmaj. Njegovo ime pomeni "tisti v nebesih". Skupaj s sinovoma Enlilom in Enkijem (akadsko Elil in Ea) je tvoril troedini pojem božanskosti, v katerem je Anu predstavljal transcedentalno nerazločnost. Enlil je bil transcendentni, Enki pa imanentni vidik božanskosti. Trije najvišji bogovi in trije deli neba so bili Anu (starodavni bog nebes), Enlil (Anujev sin, bog zraka in naravnih sil in vladar bogov) in Ea (dobrovoljni bog zemlje in življenja, ki je živel v največjih vodnih globinah). Babilonci so delili nebo na tri dele in jih imenovali po njih: ekvator in večino zodiaka je zasedala Anujeva cesta, severno nebo je bilo Enlilova cesta in južno nebo Eajeva cesta. Meji cest sta bili na 17°S in 17°J.
 Anuja so kljub temu, da je bil najvišji bog, častili bolj redko. V času, ko je nastala pisava, je bil najpomembnejši kult njegovega sina Enlila. Anujeva primarna vloga v sumerskem panteonu je bila vloga prednika. Najmočnejša in najpomembnejša božanstva v sumerskem panteonu so bili Anujevi potomci in v soproga Ki, znani kot Anunaki, kar pomeni "Anujevi potomci". Kateri bogovi so se šteli za njegove potomce, ni povsem jasno. Mednje je verjetno spadalo "sedem bogov, ki so bili za to določeni": Anu, Enlil, Enki, Ninhursag, Nana, Utu, in Inana.
 Anujevo glavno kultno središče je bil Eajev tempelj (sumersko e2-anna; klinopisno 𒂍𒀭 E2.AN) v Uruku. Njegovo ime pomeni "nebeška hiša". Tempelj je bil prvotno posvečen Anuju, a se je kasneje pretvoril v primarno sedišče Inaninega kulta. Po posvetitvi Inani je, zgleda, postal tudi bivališče Inaninih svečenic.
 Za Anuja je veljalo, da je vir vse zakonite oblasti. Bil je tisti, ki je imel pravico do vladanja bogovom in kraljem. Napis, posvečen Sargonu Akadskemu, osvajalcu Sumerije in ustanovitelju Akadskega kraljestva, razglaša Anuja in Inano za vira njegove oblasti. Hvalnica iz zgodnjega 2. tisočletja pr. n. št. pravi, da "njegova beseda vlada poslušnemu spremstvu bogov".
 Anujevo izvirno ime v sumerščini je An. Anu je semitska oblika tega imena. Anu se je istovetil tudi z zgodnejšim semitskim bogom Ilujem ali Elom. Anujeva in Enlilova vloga sta se pogosto prekrivali, zlasti v kasnejšem obdobju, ko je Anujev kult začel izginjati, Enlilov pa se je krepil. Še kasneje je Anuja v celoti nadomestil Enlil. Enlila je nazadnje nadomestil Marduk, nacionalni bog starodavnega Babilona. Anujeva moč se je kljub temu ohranila v arhaičnih frazah, ki so se uporabljale v omembah vladarja bogov. Za najvišjega boga panteona se je vedno reklo, da poseduje anûtu, kar dobesedno pomeni božansko moč. V babilonski molitvi Enûma Eliš bogovi častijo Marduka z vzklikanjem "Tvoja beseda je Anu!"
 Četudi je bil Anu zelo pomembno božanstvo, je bila njegova čud pogosto dvoumna in nedoločena. V mezopotamskih umetniških delih se skoraj nikoli ne pojavlja in nima nobene znane počlovečene ikonografije. V kasitskem obdobju (okoli 1600—1155 pr. n. št.) in novoasirskem obdobju (911—609 pr. n. št.) se je Anu upodabljal z rogato kapo. Z Anujem se je včasih enačil amoritski bog Amurru. V selevkidskem obdobju (213-63 pr. n. št.) se je včasih istovetil z Enmešaro in Dumuzijem.
 Družina
 Najzgodnejša sumerska besedila ne omenjajo, od kod je prišel in kako je postal vladar bogov. Njegova prevlada je preprosto nastala. V zgodnjih sumerskih besedilih iz 3. tisočletja pr. n. št. je Anujeva soproga Uraš. Kasnejša sumerska besedila to vlogo pripisujejo Ki, poosebljenju zemlje. Sumerci so verjeli, da je dež Anujevo seme, ki oplodi Ki, da rodi vse rastline na zemlji. V akadskem obdobju je Ki spodrinila boginja Antu, katere ime je verjetno ženska oblika imena Anu. Akadci so verjeli, da je dež mleko iz oblakov in teče iz Antujinih prsi.
 Anu je običajno opisan kot "oče bogov", ki je imel med bogovi veliko svojih potomcev. Napisi iz Lagaša do poznega 3. tisočletja pr. n. št. imajo Anuja za očeta Gatumduga, Babe in Ninurte. V kasnejših besedilih se kot Anujevi sinovi omenjajo Adad, Enki, Enlil, Gira, Nana-Suen, Nergal in Šara, kot hčerke pa Inana-Ištar, Nanaja, Nidaba, Ninisina, Ninkarak, Ninmug, Ninibru, Ninsumun, Nungal in Nusku Njegova stvaritev so bili tudi demoni Lamaštu, Asag in Sebetu. V hetitski mitologiji je bil Anu sin Alaluja.
 Mitologija
 Sumerci
 Sumerski mit o ustvaritvi sveta
 Glavni vir podatkov o sumerskem mitu o ustvatitvi sveta je v predgovoru epske pesnitve Gilgameš, Enkidu in podzemni svet, v katerem je kratek opis poteka ustvarjanja. Sprva je bilo samo prvobitno morje Nammu Nammu je zatem rodil Ana (sumerska različica imena Anu) – nebo in Ki – zemljo. An in Ki sta se združila in Ki je rodila Enlila – boga vetra. Enlil je nato ločil Ana in Ki in vzel v svojo domeno zemljo, An pa nebo.
 Pri Sumercih je bil izraz An enakovreden izrazu "nebesa", zato pogosto ni jasno, za kateri pomen izraza gre. V sumerskem mitu o ustvarjenju sveta so plosko zemljo pokrivale tri kupole. Vsaka nebeška kupola je bila iz drugačnih draguljev. Najvišja in najbolj znanja je bila iz rdečkastih draguljev. Izven nje je bila prvobitna voda, znana kot Nammu. Njen spremljevalec (sukkal) je bil bog Ilabrat.
 Inanini miti
 Inana in Ebih, sicer znana kot boginja strahovitih božanskih moči, je 184 vrstična pesnitev, ki jo je v sumerščini napisala akadska pesnica Enheduana. Pesnitev opisuje soočenje Anove vnukinje Inane z goro Ebih v gorovju Zagros. An se na kratko pojavi v prizoru, ko ga Inana prosi, naj ji dovoli uničiti goro Ebih. An jo svari, naj gore ne napade, ona pa se na to ne ozira in jo poskuša uničiti.
 Pesnitev Inana prevzame zapovedovanje v nebesih je izjemno razdrobljena, vendar pomembna, in govori o Inanini zmagi nad Eaninim templjem v Uruku. Začne se z Inaninim razgovorom z bratom Utujem, v katerem se Inana pritožuje, da Eanin tempelj v Uruku ni v njeni domeni in ga odločno zahteva zase. Besedilo je v nadaljevanju postane zelo razdrobljeno, zgleda pa, da Inana išče pot do templja čez težko prehodno močvirje, pri čemer ji ribič pomaga najti najboljšo pot. Inana na koncu sreča Ana, ki je šokiran zaradi njene predrznosti, a ji kljub temu prizna, da ji je uspelo in da je tempelj zdaj njen. Besedilo se konča s hvalnico, ki opeva Inanino veličino. Mit bi lahko predstavljal konec oblasti Anovih svečenikov v Uruku in prenos moči na Inanine svečenice.
 Akadci
 Ep o Gilgamešu
 V enem od prizorov v akadskem Epu o Gilgamešu, napisanem v poznem 2. tisočletju pr. n. št., Anujeva hčerka Ištar, vzhodnosemitski ekvivalent Inane, poskuša zapeljati junaka Gilgameša. Ko Gilgameš njen poskus zavrne, odide jezna Ištar v nebesa in pove Anuju, da jo je Gilgameš osramotil. Anu jo vpraša, zakaj se mu pritožuje, namesto da bi se spopadla z njim. Ištar nato zaheva, da ji Anu da nebeškega bika in priseže, da bo vlomila vrata v podzemni svet in izpustila smrt, da bo požrla življenje, če ji ga ne da. Anu ji da nebeškega bika in Ištar ga pošlje v napad na Gilgameša in njegovega prijatelja Enkiduja.
 Mit o Adapi
 V Mitu o Adapi, prvič dokazanem v kasitskem obdobju, Anu opazi, da južni veter že sedem dni ne piha proti kopnemu in vpraša svojega sukkala (svetovalca) Ilabrata, zakaj je temu tako. Ilabrat mu odgovori, da zaradi Adape, svečenika boga Ea (vzhodnosemitski ekvivalent Enkija) v Eriduju, ki je južni veter ustavil. Anu od Adape zahteva, da pride predenj na zagovor, Adapo pa Ea tik pred odhodom posvari, naj ne je ponujenih jedi in ne pije vode, ker je oboje zastrupljeno. Adapa po prihodu pred Anuja pojasni, da je južni veter ustavil zato, ker je med ribarjenjem za Ea južni veter povzročil vihar in potopil njegovo barko. Anujev vratar Dumuzi in Ningišzida sta spregovorila v Adapovo korist. Zagovora sta pomirila Anujev srd, da je ukazal, naj odnesejo zastrupljene jedi in vodo in namesto z njimi Adapu za nagrado postrežejo z jedjo nesmrtnosti. Adapa se je držal Enovega nasveta in jed zavrnil.
 Zgodba o Adapi je bila priljubljena med pisarji, ki so ga šteli za ustanovitelja njihove obrti. Po celi Mezopotamiji so zato razširili veliko prepisov in različic mita in s tem popolnoma spremenili tok mezopotamske zgodovine. Zgodbo o Adapovem nastopu pred Anujem je mogoče primerjati s kasnejšo judovsko zgodbo o Adamu in Evi v Prvi Mojzesovi knjigi. Na enak način kot je Anu prisilil Adapo na vrnitev na zemljo, ker ni sprejel jedi nesmrtnosti, je Jahve v svetopisemski zgodbi izgnal Adama iz raja, da ne bi jedel sadja z drevesa življenja. Podobno, kot se na Adapo gleda kot na pralik vseh svečenikov, se na Adama gleda kot na pralik človeštva.
 Erra in Išum
 V epski pesnitvi Erra in Išum, napisani v akadščini v 8. stoletju pr. n. št., Anu da bogu uničenja Erri senettu, ki je opisan kot poosebljenje orožja. Anu mu da tudi navodila, kako z njim uničiti čleveštvo, če bo postalo preštevilčno in zato preglasno (Tablica I, 38ff).
 Hetiti
 V hetitiski mitologiji Anu strmoglavi svojega očeta Alaluja in se proglasi za vladarja vesolja. Njega samega kasneje strmoglavi njegov sin Kumarbi. Anu poskuša pobegniti, Kumarbi pa mu odgrizne spolovilo in ga požre. Anuja in njegove zaveznike, stare bogove, ki so jih Hetiti istovetili z Anunaki, prežene v podzemni svet. Kumarbi je bil zaradi zaužitja Anujevega spolovila prepojen z Anujevim sinom Tešubom in štirimi drugimi potomci. Ko je Tešub odrasel, je strmoglavil svojega očeta Kumarbija in se maščeval za strmoglavljenje in pohabljenje svojega drugega očeta.
 Vpliv na druga verstva in kasnejšo književnost
 Niz božanskih prevratov, opisanih v mitu o hetitskem ustvarjanju sveta, je kasneje postal osnova za grško zgodbo o ustvarjanju, opisano v dolgi Heziodovi pesnitvi Teogonija iz 7. stoletja pr. n. št. V tej pesnitvi je prvobitnega boga neba Urana strmoglavil in kastriral njegov sin Kronos na zelo podoben način kot v hetitski zgodbi o Anuju in Kumarbiju. Kronosu se maščuje in ga strmoglavi sin Zevs.
 V enem od orfičnih mitov je Kronos odgriznil spolovilo Uranu na povsem enak način, kot je to naredil Kumarbi Anuju v hetitskem mitu.
 Robert Mondi trdi, da Uran za Grke nikoli ni imel tako velikega mitološkega pomena, kot ga je imel Anu za Mezopotamce. Urana ima za "bledo Anujevo senco brez ključnega vpliva v grški mitologiji".
 Po mnenju Walterja Burkerta, eksperta za grško verovanje, obstajajo tudi neposredne vzporednice med Anujem in grškim bogom Zevsom, zlasti v prizoru na Tablici VI Epa o Gilgamešu, v katerem Ištar pride pred Anuja in se pritožuje svoji materi Antu, da jo je Gilgameš zavrnil. Prizor je primerljiv tudi s prizorom iz V. knige Iliade, v katerem Afrodito, grško različico Ištar, rani grški junak Diomed med poskusom reševanja njenega sina Eneja. Afrodita pobegne na Olimp, kjer joka pred svojo materjo Diono, pri čemer se ji sestra Atena posmehuje, oče Zevs pa jo nežno graja.
 Najbolj neposreden ekvivalent Anuja v kanaanskem panteonu je Šamem, poosebljenje neba, vendar se Šamem skoraj nikoli ne pojavlja v mitih in ni jasno ali so ga Kanaanci kdajkoli sploh obravnavali kot prejšnjega vladarja vseh bogov. Namesto tega se zdi, da so Kanaanci Anujeve atribute pripisovali Elu, tedanjemu vladarju bogov. V kasnejših časih so Kanaanci Ela izenačili s Kronosom in ne z Uranom, Elovega sina Baala pa z Zevsom. Pripoved iz kanaanske mitologije opisuje boginjo-bojevnico Anat, ki je užaljena prišla pred Ela, na povsem enako način kot Ištar pred Anuja v Epu o Gilgamešu.
 El je označen kot malk olam (večni kralj) in je, podobno kot Anu, dosledno prikazan kot star, pravičen, sočuten in patriarhalen. Na enak način, kot se je gledalo na Anujevo Tablico usod, se v kanaanskih besedilih omenjajo uredbe, ki jih je objavil in ji lahko spremeni samo El. V pozni antiki so pisci, kot je bil Filon iz Biblosa, poskušali prenesti dinastični okvir nasledstva hetitskih in heziodskih zgodb v kanaansko mitologijo. Ta prizadevanja so bila nenaravna in v nasprotju s tistim, kar je večina Kanaancev resnično verjela. Zdi se, da je večina Kanaancev menila, da sta El in Baal vladala sočasno:
 "El je kralj, Baal postane kralj. Oba sta kralja drugih bogov, toda Elovo kraljevanje je brezčasno in nespremenljivo. Baal mora pridobiti svoje kraljestvo, ga potrditi z gradnjo svojega templja in braniti pred nasprotniki; če ga izgubi, mora biti znova ustoličen. Elovo kraljestvo je statično, Baalovo pa dinamično."
 Rodoslovje sumerskih bogov
 Sklici
 Viri
 Bertman,Stephen. Handbook to Life in Ancient Mesopotamia,Facts On File,2003, .
 Huritska mitologija
 Mezopotamska božanstva
 Bogovi neba in vremena


text:
 18.12.2010
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 346/60
 2010 m. spalio 27 d. Tarnautojų teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje Birkhoff prieš Komisiją
 (Byla F-60/09) (1)
 (Pareigūnai - Darbo užmokestis - Šeimos pašalpos - Išmoka vaikui - Dėl sunkios ligos ar invalidumo užsidirbti pragyvenimui negalintis vaikas - Prašymas pratęsti išmokos mokėjimą - Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalis - Maksimalios vaikos pajamos kaip sąlyga išmokos mokėjimui pratęsti - Nuo šių pajamų atskaičiuotinos išlaidos)
 2010/C 346/119
 Proceso kalba: italų
 Šalys
 Ieškovas: Gerhard Birkhoff (Veitnau, Vokietija), atstovaujamas advokato C. Inzillo
 Atsakovė: Europos Komisija, atstovaujama J. Currall ir B. Eggers, padedamų advokato A. Dal Ferro
 Dalykas
 Sprendimo atmesti ieškovo prašymą, kuriuo jis siekė, kad pagal Pareigūnų tarnybos nuostatų VII priedo 2 straipsnio 5 dalį būtų pratęstas išmokos už išlaikomą vaiką mokėjimas, panaikinimas.
 Sprendimo rezoliucinė dalis
 1)
 Atmesti ieškinį.
 2)
 Priteisti iš G. Birkhoff bylinėjimosi išlaidas.
 (1) OL C 205, 2009 8 29, p. 50.


text:
DŮVODY EVIDENCE A VZORKOVÁNÍ
 Na základě § 26, § 27 a § 39 odst. (8) zákona č. 185/2001 Sb. o odpadech, v platném znění, a vyhlášky MŽP č. 384/2001 Sb.,o nakládání s PCB, musí být provedena evidence a eventuelní vzorkování (odběr a rozbor vzorku olejové náplně) u elektrozařízení (a dalších zařízení a látek dle dikce zákona) s obsahem olejové náplně nad 5 litrů. Dále je pak dobrovolná, ale Ministerstvem životního prostředí doporučovaná evidence všech elektrozařízení (a dalších zařízení a látek dle dikce zákona) s obsahem PCB menší než 5 litrů. V praxi to znamená, že musí být do centrální evidence zařízení a látek s obsahem PCB, kterou pro MŽP zajišťuje VÚV T.G.M. - CeHO, zanesena všechna elektrozařízení (transformátory, vypínače, kondenzátory atd.), ale také další zařízení a látky dle dikce zákona s obsahem náplně větším než 5 litrů a zjištěno, zda neobsahují látky PCB, a to buď rozborem v laboratoři, odečtením ze štítku, nebo získáním čestného prohlášení od výrobce o tom, že originální náplň neobsahuje PCB (platí pouze pro hermetizovaná zařízení). Toto platí i pro hermetizovaná zařízení. Dále musí být do evidence zanesena i všechna elektrozařízení s obsahem náplně menší než 5 litrů v případě, že obsahují PCB (např. delorové kondenzátory). K zanesení do evidence pro oba případy slouží Evidenční list pro inventarizaci zařízení a látek podle § 39 odst. (7) zákona a zařízení, u nichž se prokazuje neexistence PCB podle § 27 odst. (7) zákona, složený z listů č.0, 1, 2 a 3. Odpovědný za provedení evidence a vzorkování zařízení je provozovatel (případně vlastník) zařízení.
 Odběr vzorků (vzorkování) pro účely evidence PCB však může provádět pouze Manažer vzorkování pro účely evidence zařízení a látek s obsahem PCB (osoba pověřená prováděním odběrů v rámci inventarizace PCB) s personální certifikací a pověřením vydaným MŽP. Rozbor těchto vzorků také může provádět pouze vybraná laboratoř s akreditací a pověřením MŽP.
 VLASTNÍ PROVEDENÍ VZORKOVÁNÍ
 Manažeři laboratoře mají svá čísla přidělená MŽP. V případě odběrů vzorků se berou z každého zařízení vzorky dva, které manažer vzorkování za přítomnosti provozovatele (vlastníka) zapečetí a předá akreditované laboratoři, která z jednoho vzorku udělá rozbor a druhý uchová po dobu pěti let. V případě, že je zařízení hermetizované a nelze jinak (pomocí štítku stroje nebo dotazem u výrobce) prokázat neexistenci PCB, musí být zařízení po celou dobu životnosti označeno tabulkou "Pozor - obsahuje PCB". Po skončení životnosti se hermetizace poruší provede se odběr a rozbor tak, jak je výše popsáno, nebo se zařízení předá přímo k odstranění. Likvidaci zařízení s obsahem PCB může v ČR provádět pouze Spalovna Ostrava a Spalovna MUS.
 Dále bychom chtěli upozornit na následující text vyňatý ze zákona č.185/2001Sb., o odpadech a změně některých dalších zákonů, v platném znění: ... Část desátá, Sankce, Hlava I, Pokuty fyzickým osobám oprávněným k podnikání a právnickým osobám, § 66, odst. (3) Pokutu do výše 10 000 000 Kč uloží inspekce fyzické osobě oprávněné k podnikání nebo právnické osobě, která dle písm. f) nevede ve stanoveném rozsahu evidenci PCB, odpadů PCB a zařízení obsahujících PCB a podléhajících evidenci, ...
 Copyright 2007 Zdeněk Tichý. All Rights Reserved.


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21986A0618(03)
 Protocollo allegato all'atto finale della conferenza dei plenipotenziari degli Stati aderenti alla convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico
 Gazzetta ufficiale n. L 162 del 18/06/1986 pag. 0041 - 0041 edizione speciale finlandese: capitolo 11 tomo 11 pag. 0269 edizione speciale svedese/ capitolo 11 tomo 11 pag. 0269
 *****PROTOCOLLO allegato all'atto finale della conferenza dei plenipotenziari degli Stati aderenti alla convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico (Parigi, 9 e 10 luglio 1984) I. Gli articoli XIV, XV e XVI della convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico sono modificati come segue: Articolo XIV 1. La presente convenzione è aperta alla firma del governo di qualsiasi Stato membro dell'organizzazione delle Nazioni Unite o di uno qualsiasi dei suoi organismi specializzati. Il governo di uno di questi Stati membri che non avesse ancora firmato la convenzione può aderirvi in qualsiasi momento. 2. La presente convenzione è soggetta a ratifica o ad approvazione da parte dei paesi firmatari, conformemente alla loro costituzione. Gli strumenti di ratifica, di approvazione o di adesione sono depositati presso il direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura. 3. La presente convenzione entra in vigore quando sette governi hanno depositato i loro strumenti di ratifica, di approvazione o di adesione; per ogni governo che deposita successivamente uno strumento di ratifica, approvazione o adesione, essa prende effetto dalla data di deposito di tale strumento. 4. La convenzione è aperta alla firma o all'adesione di qualsiasi organizzazione intergovernativa d'integrazione economica, costituita da Stati che le hanno demandato la loro competenza per le materie trattate dalla convenzione, compresa la conclusione di trattati in tali materie. 5. Dal momento del deposito dello strumento di conferma formale o di adesione, qualsiasi organizzazione di cui al paragrafo 4 diventa parte contraente, con gli stessi diritti e le stesse obbligazioni, derivanti dalla convenzione, delle altre parti contraenti. Nel testo della convenzione il termine « Stato », all'articolo IX, paragrafo 3, e il termine « governo », nel preambolo e all'articolo XIII, paragrafo 1, saranno interpretati in tal senso. 6. Non appena un'organizzazione di cui al paragrafo 4 diventa parte contraente della presente convenzione, gli Stati membri di detta organizzazione e quelli che vi aderiranno in futuro cessano di essere parte contraente della convenzione; essi ne inviano notifica scritta al direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura. Articolo XV Il direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura informa tutti i governi di cui all'articolo XIV, paragrafo 1, e tutte le organizzazioni di cui all'articolo XIV, paragrafo 4, del deposito degli strumenti di ratifica, approvazione, conferma formale o adesione, della data d'entrata in vigore della convenzione, delle proposte di emendamento, delle notifiche di adozione degli emendamenti, dell'entrata in vigore di questi e delle notifiche di ritiro. Articolo XVI L'originale della presente convenzione è depositato presso il direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura, che ne invia copia conforme ai governi di cui all'articolo XIV, paragrafo 1, e alle organizzazioni di cui all'articolo XIV, paragrafo 4. II. L'originale del presente protocollo, per il quale fanno ugualmente fede i testi inglese, spagnolo e francese, è depositato presso il direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura. Esso è aperto alla firma a Roma, fino al 10 settembre 1984. Le parti contraenti della convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico che non hanno firmato il protocollo entro tale data possono comunque depositare il loro strumento d'accettazione in qualsiasi momento. Il direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura invia copia conforme del presente protocollo a ciascuna delle parti contraenti della convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico. III. Il presente protocollo entra in vigore dal momento del deposito presso il direttore generale dell'organizzazione delle Nazioni Unite per l'alimentazione e l'agricoltura degli strumenti di approvazione, ratifica o accettazione da parte di tutte le parti contraenti. A tal fine si applicano, mutatis murandis, le disposizioni di cui all'articolo XIII, paragrafo 1, ultima frase della convenzione internazionale per la conservazione dei tonnidi dell'Atlantico. La data d'entrata in vigore sarà il trentesimo giorno successivo al deposito dell'ultimo strumento. Parigi, 10 luglio 1984.


text:
A lista a Földről nézve legfényesebb csillagok nevét és legfontosabb adatait tartalmazza a látszólagos fényesség szerinti sorrendben 2,50 magnitúdó fényesség határig, de a különböző oszlopok szerinti sorrend tetszőlegesen választható. A Nap a teljesség miatt szerepel a listában, mivel nappal a legfényesebb csillag (a sorrendbe nincs beleszámítva). Látható, hogy a legfényesebb csillagok látszólagos fényesség adata nagyjából a 17.-nél lejjebb már nem válik szét annyira, hogy a csillagról szóló saját szócikkben érdemes lenne a sorrendet megemlíteni, mivel több csillag is ugyanazzal a látszólagos fényességgel rendelkezik. A „távolság” a Naprendszertől, illetve a Földtől értendő.
 Lista
 Jegyzetek
 Források
 SIMBAD adatbázis
 Kapcsolódó szócikkek
 Közeli csillagok listája
 További információk
 25 Brightest Stars, as Seen from the Earth
 The Brightest Stars at An Atlas of the Universe
 The Magnitude system
 About stellar magnitudes
 Csillagászati listák
 Rekordok


text:
 14.9.2016
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 245/39
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) 2016/1648 VAN DE COMMISSIE
 van 13 september 2016
 tot vaststelling van de forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EU) nr. 1308/2013 van het Europees Parlement en de Raad van 17 december 2013 tot vaststelling van een gemeenschappelijke ordening van de markten voor landbouwproducten en tot intrekking van de Verordeningen (EEG) nr. 922/72, (EEG) nr. 234/79, (EG) nr. 1037/2001 en (EG) nr. 1234/2007 van de Raad (1),
 Gezien Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 van de Commissie van 7 juni 2011 tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad, wat de sectoren groenten en fruit en verwerkte groenten en fruit betreft (2), en met name artikel 136, lid 1,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 zijn, op grond van de resultaten van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguayronde, de criteria vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de perioden die in bijlage XVI, deel A, bij die verordening zijn vermeld, de forfaitaire waarden bij invoer uit derde landen vaststelt.
 (2)
 De forfaitaire invoerwaarde wordt elke dag berekend overeenkomstig artikel 136, lid 1, van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011, met inachtneming van de variabele gegevens voor die dag. Bijgevolg moet deze verordening in werking treden op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De in artikel 136 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld in de bijlage bij de onderhavige verordening.
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de dag van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 13 september 2016.
 Voor de Commissie,
 namens de voorzitter,
 Jerzy PLEWA
 Directeur-generaal Landbouw en Plattelandsontwikkeling
 (1) PB L 347 van 20.12.2013, blz. 671.
 (2) PB L 157 van 15.6.2011, blz. 1.
 BIJLAGE
 Forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
 (EUR/100 kg)
 GN-code
 Code derde landen (1)
 Forfaitaire invoerwaarde
 0702 00 00
 MA
 158,3
 ZZ
 158,3
 0707 00 05
 TR
 121,6
 ZZ
 121,6
 0709 93 10
 TR
 135,8
 ZZ
 135,8
 0805 50 10
 AR
 153,7
 CL
 122,8
 EG
 94,4
 TR
 157,4
 UY
 128,8
 ZA
 138,8
 ZZ
 132,7
 0806 10 10
 TR
 133,2
 ZZ
 133,2
 0808 10 80
 AR
 113,6
 BR
 102,8
 CL
 140,9
 NZ
 132,9
 US
 179,7
 ZA
 94,2
 ZZ
 127,4
 0808 30 90
 CL
 106,3
 TR
 137,3
 ZA
 87,8
 ZZ
 110,5
 0809 30 10 , 0809 30 90
 TR
 134,5
 ZZ
 134,5
 (1) Landennomenclatuur vastgesteld bij Verordening (EU) nr. 1106/2012 van de Commissie van 27 november 2012 tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 471/2009 van het Europees Parlement en de Raad betreffende communautaire statistieken van de buitenlandse handel met derde landen, wat de bijwerking van de nomenclatuur van landen en gebieden betreft (PB L 328 van 28.11.2012, blz. 7). De code „ZZ” staat voor „overige oorsprong”.