text:
 18.10.2019
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 266/1
 Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je dostopen na: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Pravilnik št. 17 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji vozil glede na sedeže, njihova pritrdišča in vzglavnike 2019/1723
 Vključuje vsa veljavna besedila do:
 sprememb 09 – datum začetka veljavnosti: 28. maj 2019
 VSEBINA
 PRAVILNIK
 1.
 Področje uporabe
 2.
 Opredelitev pojmov
 3.
 Vloga za podelitev homologacije
 4.
 Homologacija
 5.
 Zahteve
 6.
 Preskusi
 7.
 Skladnost proizvodnje
 8.
 Kazni za neskladnost proizvodnje
 9.
 Spremembe tipa vozila in razširitev homologacije glede na sedeže, njihova pritrdišča in/ali vzglavnike
 10.
 Dokončno prenehanje proizvodnje
 11.
 Navodila za uporabo
 12.
 Nazivi in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, in homologacijskih organov
 13.
 Prehodne določbe
 PRILOGE
 1.
 Sporočilo
 2.
 Namestitev homologacijske oznake
 3.
 Postopek za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za sedežna mesta v motornih vozilih
 4.
 Določanje višine in širine vzglavnikov
 5.
 Podrobnosti o črtah in meritvah, opravljenih med preskusi
 6.
 Preskusni postopek za preverjanje porazdelitve energije
 7.
 Metoda preskušanja trdnosti pritrdišč sedežev in njihovih sistemov za nastavljanje, blokiranje in premikanje
 8.
 Določanje mere „a“ rež pri vzglavnikih
 9.
 Preskusni postopek za naprave, namenjene zaščiti oseb v vozilu pred naletom prtljage
 1. PODROČJE UPORABE
 Ta pravilnik se uporablja za:
 (a)
 vozila kategorij M1 in N (1) glede na trdnost sedežev in njihovih pritrdišč ter glede na njihove vzglavnike;
 (b)
 vozila kategorij M2 in M3 (1) glede na sedeže, ki jih Pravilnik št. 80 ne vključuje, v zvezi s trdnostjo sedežev in njihovih pritrdišč ter v z zvezi z vzglavniki;
 (c)
 vozila kategorije M1 glede na konstrukcijo zadnjih delov naslonov sedežev in glede na konstrukcijo naprav, namenjenih za zaščito oseb pred nevarnostjo zaradi naleta prtljage pri čelnem trčenju.
 Ne uporablja se za vozila glede na vstran ali nazaj obrnjene sedeže ali za kakršne koli vzglavnike, nameščene na te sedeže.
 2. OPREDELITEV POJMOV
 V tem pravilniku
 2.1 „homologacija vozila“ pomeni homologacijo vozila glede na trdnost sedežev in njihovih pritrdišč, konstrukcijo zadnjih delov naslonov sedežev in značilnosti vzglavnikov;
 2.2 „tip vozila“ pomeni kategorijo motornih vozil, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih vidikih:
 2.2.1 konstrukciji, obliki, merah, materialih in masi sedežev, čeprav se sedeži lahko razlikujejo v prevleki in barvi; razlike, ki ne presegajo 5 % mase homologiranega tipa sedeža, se ne štejejo za pomembne;
 2.2.2 tipu in merah sistemov za nastavljanje, premikanje in za blokiranje naslonov sedežev, sedežev in njihovih delov;
 2.2.3 tipu in merah pritrdišč sedežev;
 2.2.4 merah, okviru, materialih in oblazinjenju vzglavnikov, čeprav se lahko razlikujejo v barvi in prevleki;
 2.2.5 tipu in merah pritrdišč vzglavnikov in pri ločenem vzglavniku značilnostih dela vozila, na katerega je pritrjen vzglavnik;
 2.3 „sedež“ pomeni konstrukcijo, ki je lahko del konstrukcije vozila ali ne, skupaj z oblazinjenjem, in je namenjena za sedenje ene odrasle osebe. Glede na usmeritev so sedeži opredeljeni, kot sledi:
 2.3.1 „naprej obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti sprednjemu delu vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot, manjši od + 10 ° ali – 10 °;
 2.3.2 „nazaj obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti zadnjemu delu vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot, manjši od + 10 ° ali – 10 °;
 2.3.3 „vstran obrnjen sedež“ pomeni sedež, ki se lahko uporablja med vožnjo in je obrnjen proti stranici vozila na tak način, da navpična simetrijska ravnina sedeža z navpično simetrijsko ravnino vozila tvori kot 90 ° (± 10 °);
 2.4 „sedežna klop“ pomeni konstrukcijo skupaj z oblazinjenjem, namenjeno sedenju več kot ene odrasle osebe;
 2.5 „pritrdišče“ pomeni sistem, s katerim je sklop sedeža pritrjen na konstrukcijo vozila, vključno z zadevnimi deli konstrukcije vozila;
 2.6 „sistem za nastavljanje“ pomeni napravo, s katero se lahko sedež ali njegovi deli nastavijo v položaj, ki ustreza obliki telesa sedeče osebe. Ta naprava lahko zlasti omogoča:
 2.6.1 vzdolžni premik,
 2.6.2 navpični premik,
 2.6.3 kotni premik;
 2.7 „sistem za premikanje“ pomeni napravo, s katero se lahko sedež ali eden njegovih delov brez trajnega vmesnega položaja premakne in/ali zavrti za lažji dostop oseb do prostora za zadevnim sedežem;
 2.8 „sistem za blokiranje“ pomeni napravo, ki zagotavlja, da sedež in njegovi deli ostajajo v položaju uporabe;
 2.9 „zložljiv sedež“ pomeni sedež, ki je običajno zložen; se zlahka upravlja in je zasnovan za začasno uporabo;
 2.10 „prečna ravnina“ pomeni navpično ravnino, pravokotno na srednjo vzdolžno ravnino vozila;
 2.11 „vzdolžna ravnina“ pomeni ravnino, vzporedno s srednjo vzdolžno ravnino vozila;
 2.12 „vzglavnik“ pomeni pripomoček, katerega namen je omejiti premik glave odrasle osebe nazaj glede na trup, da se zmanjša nevarnost poškodb vratnega dela hrbtenice v primeru nesreče;
 2.12.1 „vgrajen vzglavnik“ pomeni vzglavnik, ki ga tvori zgornji del naslona sedeža. Vzglavniki, ki ustrezajo opredelitvam iz odstavkov 2.12.2 ali 2.12.3, vendar jih je mogoče ločiti od sedeža ali konstrukcije vozila samo z orodjem ali z delno ali popolno odstranitvijo sedežne prevleke, ustrezajo tej opredelitvi;
 2.12.2 „snemljiv vzglavnik“ pomeni vzglavnik, sestavljen iz dela, ki ga je mogoče ločiti od sedeža in je zasnovan tako, da ga je mogoče vstaviti v konstrukcijo naslona sedeža in v tem položaju tudi blokirati;
 2.12.3 „ločen vzglavnik“ pomeni vzglavnik, sestavljen iz dela, ki je ločen od sedeža in je zasnovan tako, da ga je mogoče vstaviti v konstrukcijo vozila in/ali v tem položaju tudi blokirati;
 2.13 „točka R“ pomeni referenčno točko sedenja, kot je opredeljena v Dodatku 3 k Prilogi 3 k temu pravilniku;
 2.14 „referenčna črta“ pomeni črto na preskusni lutki, prikazano na sliki 1 v Dodatku 1 Priloge 3 k temu pravilniku;
 2.15 „pregradni sistem“ pomeni dele ali naprave, ki so tako kot nasloni sedežev namenjeni zaščiti oseb pred naletom prtljage; pregradni sistem je lahko zlasti sestavljen iz mreže ali žične mreže, ki je nad ravnjo naslonov sedežev v navpičnem ali sklopljenem položaju. Vzglavnik, ki so vgrajeni kot del standardne opreme vozil, opremljenih s takšnimi deli ali napravami, se štejejo za del pregradnega sistema. Vendar se sedež, opremljen z vzglavnikom, ne šteje za pregradni sistem.
 3. VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE
 3.1 Vlogo za podelitev homologacije tipa vozila vloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščeni zastopnik.
 3.2 Vlogi se v treh izvodih priložijo naslednji dokumenti in naslednji podatki:
 3.2.1 podroben opis tipa vozila v zvezi z zasnovo sedežev, njihovih pritrdišč ter sistemov za nastavljanje, premikanje in blokiranje;
 3.2.1.1 podroben opis in/ali risbe pregradnega sistema, če je potrebno;
 3.2.2 risbe v primernem merilu in z dovolj podrobnim prikazom sedežev, njihovih pritrdišč v vozilu ter njihovih sistemov za nastavljanje, premikanje in blokiranje;
 3.2.3 pri sedežu s snemljivim vzglavnikom:
 3.2.3.1 podroben opis vzglavnika, v katerem je zlasti navedena vrsta polnilnega materiala ali materialov;
 3.2.3.2 podroben opis položaja, vrste podpore in pritrdilnih elementov za namestitev vzglavnika na sedež;
 3.2.4 pri ločenem vzglavniku:
 3.2.4.1 podroben opis vzglavnika, v katerem je zlasti navedena vrsta polnilnega materiala ali materialov;
 3.2.4.2 podroben opis položaja in pritrdilnih elementov za namestitev vzglavnika na konstrukcijo vozila.
 3.3 Tehnični službi, ki izvaja homologacijske preskuse, se predložijo:
 3.3.1 vozilo, ki je predstavnik tipa vozila v postopku homologacije, ali deli vozila, ki so po oceni tehnične službe potrebni za homologacijske preskuse;
 3.3.2 dodaten komplet sedežev, s katerimi je opremljeno vozilo, skupaj z njihovimi pritrdišči;
 3.3.3 za vozila s sedeži, ki so opremljeni z vzglavniki ali se z njimi lahko opremijo, poleg zahtev iz odstavkov 3.3.1 in 3.3.2:
 3.3.3.1 pri snemljivih vzglavnikih: dodaten komplet sedežev, opremljenih z vzglavniki, s katerimi je opremljeno vozilo, skupaj z njihovimi pritrdišči;
 3.3.3.2 pri ločenih vzglavnikih: dodaten komplet sedežev, s katerimi je opremljeno vozilo, skupaj z njihovimi pritrdišči, dodaten komplet ustreznih vzglavnikov in del konstrukcije vozila, na katerega je vzglavnik nameščen, ali celotno konstrukcijo.
 4. HOMOLOGACIJA
 4.1 Če vozilo, predloženo v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjuje ustrezne zahteve (sedeži, ki so opremljeni z vzglavniki ali ki se z njimi lahko opremijo), se homologacija tega tipa vozila podeli.
 4.2 Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli homologacijska številka. Prvi dve števki (zdaj 09, kar ustreza spremembam 09) označujeta spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti enake številke istemu tipu vozila, opremljenemu z drugimi tipi sedežev ali vzglavniki ali s sedeži, ki so na vozilo drugače pritrjeni (to velja za sedeže z vzglavniki in tiste brez njih), ali drugemu tipu vozila.
 4.3 Obvestilo o podelitvi, razširitvi ali zavrnitvi homologacije tipa vozila v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 4.4 Na vsakem vozilu, ki je v skladu s tipom vozila, homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu, navedenem na homologacijskem obrazcu, nameščena mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:
 4.4.1 kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (2);
 4.4.2 številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in homologacijska številka na desni strani kroga iz odstavka 4.4.1;
 4.4.3 Vendar če je vozilo opremljeno z enim ali več sedeži, ki so opremljeni z vzglavniki ali pa se z njimi lahko opremijo in so homologirani v skladu z zahtevami iz odstavkov 5.1 in 5.2, številki tega pravilnika sledita črki „RA“. Oblika, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku, navaja, kateri sedeži vozila so opremljeni z vzglavniki ali se z njimi lahko opremijo. Oznaka navaja tudi, ali so kakršni koli preostali sedeži v vozilu, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti, homologirani in izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5.1 tega pravilnika.
 4.5 Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom, simbola iz odstavka 4.4.1 ni treba ponoviti; v takem primeru se v navpičnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka 4.4.1 navedejo številke pravilnikov, homologacijske številke in dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.
 4.6 Homologacijska oznaka mora biti jasno berljiva in neizbrisna.
 4.7 Homologacijska oznaka se namesti blizu napisne ploščice vozila, ki jo pritrdi proizvajalec, ali nanjo.
 4.8 V Prilogi 2 k temu pravilniku so prikazani primeri namestitve homologacijskih oznak.
 5. ZAHTEVE
 5.1 Splošne zahteve
 5.1.1 Vgradnja vstran obrnjenih sedežev je v vozilih kategorij M1, N1, M2 (razredov II, III in B) in M3 s tehnično dovoljeno maso obremenjenega vozila, ki ne presega 10 ton (razredov II, III in B), prepovedana.
 5.1.2 Ta prepoved se ne uporablja za reševalna vozila in za vozila, namenjena za potrebe vojske, civilne zaščite, gasilskih enot in enot za ohranjanje javnega reda in miru.
 5.2 Splošne zahteve, ki se uporabljajo za vse sedeže vozil kategorije M1 (3)
 5.2.1 Vsak predviden sistem za nastavljanje in premikanje vključuje sistem za blokiranje, ki deluje samodejno.
 Sistemi za blokiranje za naslone za roke ali druge naprave za udobje niso potrebni, razen če bi prisotnost takih naprav povzročila dodatno tveganje poškodb za osebe v vozilu v primeru trčenja.
 Zložljivi sedeži se samodejno blokirajo v položaju uporabe za osebe v vozilu.
 5.2.2 Naprava za deblokiranje sistema iz odstavka 2.7 tega pravilnika se namesti na zunanji del sedeža v bližini vrat. Zlahka je dostopna, tudi osebi na sedežu neposredno za zadevnim sedežem.
 5.2.3 Zadnji deli sedežev, ki so na površini 1, opredeljeni v odstavku 6.8.1.1, zadovoljivo opravijo preskus porazdelitve energije v skladu z zahtevami iz Priloge 6 k temu pravilniku.
 5.2.3.1 Šteje se, da je ta zahteva izpolnjena, če v preskusih, opravljenih po postopku iz Priloge 6 k temu pravilniku, zmanjšanje hitrosti modela glave nepretrgoma ne presega 80 g za več kot 3 ms. Poleg tega se med preskusom ali po njem ne pojavijo nevarni robovi.
 5.2.3.2 Zahteve iz odstavka 5.2.3 se ne uporabljajo za skrajne zadnje sedeže, za sedeže, obrnjene z nasloni drug proti drugemu, ali za sedeže, ki so v skladu z določbami Pravilnika št. 21 „Enotne določbe o homologaciji vozil glede na njihovo notranjo opremo“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, kakor je bil nazadnje spremenjen).
 5.2.4 Površina zadnjih delov sedežev ne sme imeti nobenih nevarnih grobih površin ali ostrih robov, ki lahko povečajo tveganje resnosti poškodb za osebe v vozilu. Ta zahteva se šteje za izpolnjeno, če površina zadnjih delov sedežev, preskušenih v pogojih iz odstavka 6.1, ne kaže premerov krivine, manjših od:
 2,5 mm na površini 1,
 5,0 mm na površini 2,
 3,2 mm na površini 3.
 Te površine so opredeljene v odstavku 6.8.1.
 5.2.4.1 Ta zahteva se ne uporablja za:
 5.2.4.1.1 dele različnih površin, ki imajo izboklino iz okoliške površine, manjšo od 3,2 mm, ki ima tope robove, če višina izbokline ni večja od polovice njene širine;
 5.2.4.1.2 skrajne zadnje sedeže, za sedeže, obrnjene z nasloni drug proti drugemu, ali za sedeže, ki so v skladu z določbami Pravilnika št. 21 „Enotne določbe o homologaciji vozil glede na njihovo notranjo opremo“ (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2, kakor je bil nazadnje spremenjen);
 5.2.4.1.3 zadnje dele sedežev, nameščene pod vodoravno ravnino, ki gre skozi najnižjo točko R v vsaki vrsti sedežev. (Kadar imajo vrste sedežev različne višine, začenši od zadaj, se ravnina obrne gor ali dol, da oblikuje navpično stopnico, ki gre skozi točko R vrste sedežev, ki so neposredno spredaj);
 5.2.4.1.4 dele kot je „prožna žična mreža“.
 5.2.4.2 Na površini 2 iz odstavka 6.8.1.2 imajo površine lahko premere manjše od 5 mm, vendar ne manjše od 2,5 mm, če uspešno opravijo preskus porazdelitve energije, predpisan v Prilogi 6 k temu pravilniku. Poleg tega morajo biti te površine oblazinjene, da se prepreči neposreden stik glave s konstrukcijo okvira sedeža.
 5.2.4.3 Če zgoraj opredeljene površine vključujejo dele, prekrite z materialom, mehkejšim od Shore A 50, se zgoraj navedene zahteve, z izjemo zahtev v zvezi s preskusom porazdelitve energije v skladu z zahtevami iz Priloge 6, uporabljajo le za toge dele.
 5.2.5 Med preskusi iz odstavkov 6.2 in 6.3 ali po njih ne sme priti do okvar na okviru sedeža ali pritrdišču, sistemih za nastavljanje in premikanje ali njihovih napravah za blokiranje. Trajne deformacije, vključno z razpokami, so lahko sprejemljive, če ne povečajo tveganja poškodbe v primeru trčenja in so prenesle predpisane obremenitve.
 5.2.6 Med preskusi iz odstavka 6.3 in odstavka 2.1 Priloge 9 k temu pravilniku ne sme priti do sprostitve sistemov za blokiranje.
 5.2.7 Po preskusih morajo sistemi za premikanje, ki osebam v vozilu dovoljujejo ali olajšujejo dostop, delovati; vsaj enkrat jih mora biti mogoče deblokirati in dopustiti morajo premik sedeža ali dela sedeža, za katerega so predvideni.
 Za vse druge sisteme za premikanje in tudi sisteme za nastavljanje ter njihove sisteme za blokiranje se ne zahteva, da delujejo.
 Pri sedežih, opremljenih z vzglavniki, se šteje, da trdnost naslona sedeža in njegovih naprav za blokiranje izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.2, če po preskušanju v skladu z odstavkom 6.4.3.6 ne pride do zloma sedeža ali naslona sedeža; v nasprotnem primeru je treba dokazati, da sedež lahko izpolnjuje preskusne zahteve iz odstavka 6.2.
 Pri sedežih (sedežnih klopeh) z več prostori za sedenje, kot je vzglavnikov, in v primeru, da se proizvajalec odloči, da med preskusom iz odstavka 6.4 ne bo uporabil navora 53 daNm, je treba poleg preskusa iz odstavka 6.4 opraviti preskus trdnosti naslona sedeža iz odstavka 6.2.
 5.3 Splošne specifikacije, ki se uporabljajo za sedeže vozil kategorij N1, N2 in N3 ter sedeže vozil kategorij M2 in M3, ki jih ne vključuje Pravilnik št. 80
 Z izjemo določb odstavka 5.1. se zahteve uporabljajo tudi za vstran obrnjene sedeže vseh kategorij vozil.
 5.3.1 Sedeži in sedežne klopi so trdno pritrjeni na vozilo.
 5.3.2 Drsni sedeži in sedežne klopi se samodejno blokirajo v vseh predvidenih položajih.
 5.3.3 Nastavljive naslone sedežev je mogoče blokirati v vseh predvidenih položajih.
 5.3.4 Vsi sedeži, ki jih je mogoče zvrniti naprej ali imajo zložljive naslone, in zložljivi sedeži se samodejno blokirajo v položaju uporabe za osebe v vozilu.
 Te zahteve se ne uporabljajo za zložljive sedeže, nameščene v prostorih za invalidske vozičke ali prostorih za stoječe potnike v vozilih kategorije M2 ali M3 razreda I, II ali A, in za zložljive sedeže, nameščene v prehodih za dostop v vozilih kategorije M2 ali M3.
 5.4 Vgradnja vzglavnikov
 5.4.1 Na vsakem zunanjem sprednjem sedežu v vsakem vozilu kategorije M1 je vgrajen vzglavnik. Sedeži, ki so opremljeni z vzglavniki, namenjenimi za vgradnjo na drugih sedežnih mestih in v drugih kategorijah vozil, se prav tako lahko homologirajo v skladu s tem pravilnikom.
 5.4.2 Na vsakem zunanjem sprednjem sedežu v vsakem vozilu kategorije M2 z največjo dovoljeno maso, ki ne presega 3 500 kg, in kategorije N1 je vgrajen vzglavnik; vzglavniki, vgrajeni v takšna vozila, izpolnjujejo zahteve Pravilnika št. 25, kakor je bil spremenjen s spremembami 04.
 5.5 Posebne zahteve za sedeže, ki so opremljeni z vzglavniki ali se jih z njimi lahko opremi
 5.5.1 Vzglavnik ne sme predstavljati dodatne nevarnosti za osebe v vozilu. Zlasti v nobenem položaju uporabe ne sme imeti nevarnih grobih površin ali ostrih robov, ki bi lahko povečali tveganje ali resnost poškodb oseb v vozilu.
 5.5.1.1 Deli sprednjih in zadnjih strani vzglavnikov, nameščeni na površini 1, kot je opredeljeno v odstavku 6.8.1.1.3, so podloženi tako, da preprečujejo neposreden stik glave s sestavnimi deli konstrukcije, in izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5.2.4.
 5.5.1.2 Deli sprednjih in zadnjih strani vzglavnikov, nameščeni na površini 2, kot je opredeljeno v odstavku 6.8.1.2, so oblazinjeni tako, da preprečujejo neposreden stik glave s sestavnimi deli konstrukcije, in izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5.2.4, ki se uporabljajo za zadnje dele sedežev, nameščene na površini 2. Pri vzglavnikih, ki so del naslonov sedežev, se sprednja stran vzglavnika šteje za površino, ki je nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, na razdalji 540 mm od točke R in med dvema navpičnima vzdolžnima ravninama na razdalji 85 mm na vsaki strani referenčne črte.
 5.5.2 Deli sprednjih ali zadnjih strani vzglavnikov, nameščeni na površini 1, kot je opredeljeno v odstavku 6.8.1.1.3, morajo uspešno opraviti preskus absorpcije energije.
 5.5.2.1 Šteje se, da je ta zahteva izpolnjena, če v preskusih, opravljenih po postopku iz Priloge 6, zmanjšanje hitrosti modela glave nepretrgoma ne presega 80 g za več kot 3 ms. Poleg tega se med preskusom ali po njem ne smejo pojaviti nevarni robovi.
 5.5.3 Zahteve iz odstavkov 5.5.1 in 5.5.2 se ne uporabljajo za zadnje dele vzglavnikov, ki so zasnovani za namestitev na sedeže, za katerimi ni predviden noben sedež.
 5.5.4 Vzglavniki so varno pritrjeni na sedež ali konstrukcijo vozila, tako da iz oblazinjenja vzglavnika ali njegovega pritrdišča na naslon sedeža ne izstopijo togi in nevarni deli kot posledica pritiska, ki ga med preskusom izvaja model glave.
 5.5.5 Pri sedežu, opremljenem z vzglavnikom, se lahko, če se tehnična služba strinja, šteje, da so določbe iz odstavka 5.2.3 izpolnjene, če sedež, opremljen z vzglavnikom, izpolnjuje določbe iz odstavka 5.5.2.
 5.6 Višina vzglavnikov
 5.6.1 Višina vzglavnikov se izmeri, kot je opisano v odstavku 6.5.
 5.6.2 Vzglavniki, katerih višina ni nastavljiva, pri sprednjih sedežih ne smejo biti nižji od 800 mm, pri drugih sedežih pa ne smejo biti nižji od 750 mm.
 5.6.3 Vzglavniki, katerih višina je nastavljiva:
 5.6.3.1 pri sprednjih sedežih ne smejo biti nižji od 800 mm, pri drugih sedežih pa ne smejo biti nižji od 750 mm; ta vrednost se dobi v položaju, ki je med najvišjim in najnižjim nastavljivim položajem;
 5.6.3.2 v nobenem „položaju uporabe“ višina ne sme biti manjša od 750 mm;
 5.6.3.3 pri sedežih, ki niso sprednji sedeži, so vzglavniki lahko takšni, da se lahko nastavijo v položaj z višino manj kot 750 mm, če je takšen položaj osebi v vozilu jasno prepoznaven kot tak, ki ni namenjen uporabi vzglavnika;
 5.6.3.4 pri sprednjih sedežih so vzglavniki lahko takšni, da se lahko, ko sedež ni zaseden, samodejno premaknejo v položaj z višino manj kot 750 mm, če se samodejno povrnejo v položaj uporabe, ko je sedež zaseden.
 5.6.4 Mere iz odstavkov 5.6.2 in 5.6.3.1 so lahko manj kot 800 mm pri sprednjih sedežih in manj kot 750 mm pri drugih sedežih, da je razdalja med vzglavnikom in notranjo površino strehe, okni ali katerim koli delom konstrukcije vozila dovolj velika; vendar ta razdalja ne sme presegati 25 mm. Pri sedežih, opremljenih s sistemi za premikanje in/ali nastavljanje, to velja za vse položaje sedeža. Poleg tega, z odstopanjem od odstavka 5.6.3.2, v nobenem „položaju uporabe“ višina ne sme biti manjša od 700 mm.
 5.6.5 Z odstopanjem od zahtev glede višine iz odstavkov 5.6.2 in 5.6.3.1 višina vzglavnikov, zasnovanih za zadnje sredinske sedeže ali sedežna mesta, ne sme biti manjša od 700 mm.
 5.7 Pri sedežu, na katerega je mogoče namestiti vzglavnik, se preverijo določbe iz odstavkov 5.2.3 in 5.5.2.
 5.7.1 Višina dela naprave za naslanjanje glave, izmerjena v skladu z odstavkom 6.5, pri vzglavniku z nastavljivo višino ne sme biti manjša od 100 mm.
 5.8 Reža med naslonom sedeža in vzglavnikom pri napravi, ki nima nastavljive višine, ne sme biti večja od 60 mm. Če ima vzglavnik nastavljivo višino, ta v najnižjem položaju ne sme biti večja od 25 mm, merjeno od vrha naslona sedeža. Pri sedežih ali sedežnih klopeh z nastavljivo višino, opremljenih z ločenimi vzglavniki, se ta zahteva preveri za vse položaje sedeža ali sedežne klopi.
 5.9 Pri vzglavnikih, ki so del naslona sedeža, je treba upoštevati naslednjo površino:
 nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, na razdalji 540 mm od točke R
 in med dvema navpičnima vzdolžnima ravninama na razdalji 85 mm na vsaki strani referenčne črte. Na tem območju so dovoljene reže, ki imajo ne glede na svojo obliko razdaljo „a“, izmerjeno v skladu z odstavkom 6.7, večjo od 60 mm, če so po dodatnem preskusu v skladu z odstavkom 6.4.3.3.2 še vedno izpolnjene zahteve iz odstavka 5.12.
 5.10 Pri vzglavnikih z nastavljivo višino so na delu naprave, ki služi kot vzglavnik, dovoljene reže, ki imajo ne glede na svojo obliko razdaljo „a“, izmerjeno v skladu z odstavkom 6.7, večjo od 60 mm, če so po dodatnem preskusu v skladu z odstavkom 6.4.3.3.2 še vedno izpolnjene zahteve iz odstavka 5.12.
 5.11 Širina vzglavnika je takšna, da normalno sedeči osebi zagotavlja ustrezno podporo glave. Kot je določeno v skladu s postopkom iz odstavka 6.6, vzglavnik pokriva površino, ki sega najmanj 85 mm na vsako stran navpične srednje ravnine sedeža, za katerega je vzglavnik namenjen.
 5.12 Vzglavnik in njegovo pritrdišče sta takšna, da je največji premik glave nazaj X, ki ga dovoljuje vzglavnik in ki je izmerjen v skladu s statičnim postopkom iz odstavka 6.4.3, manjši od 102 mm.
 5.13 Vzglavnik in njegovo pritrdišče sta dovolj trdna, da brez zloma zdržita obremenitev iz odstavka 6.4.3.6. Pri vzglavnikih, ki so del naslona sedeža, se uporabljajo zahteve iz tega odstavka za dele konstrukcije naslona sedeža, ki so nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, na razdalji 540 mm od točke R.
 5.14 Če je vzglavnik nastavljiv, ga ne sme biti mogoče dvigniti nad največjo delovno višino, razen s premišljenim dejanjem uporabnika, ki se razlikuje od ravnanja, potrebnega za njegovo nastavitev.
 5.15 Šteje se, da trdnost naslona sedeža in njegovih naprav za blokiranje izpolnjuje zahteve iz odstavka 6.2, če po preskušanju v skladu z odstavkom 6.4.3.6 ne pride do zloma sedeža ali naslona sedeža; v nasprotnem primeru je treba dokazati, da sedež lahko izpolnjuje preskusne zahteve iz odstavka 6.2.
 5.16 Posebne zahteve za zaščito oseb v vozilu pred naletom prtljage
 5.16.1 Nasloni sedežev
 Nasloni sedežev in/ali vzglavniki, ki so nameščeni tako, da tvorijo sprednjo mejo prtljažnika, pri čemer so vsi sedeži nameščeni in v običajnem položaju uporabe, ki ga je določil proizvajalec, so dovolj trdni, da zaščitijo osebe v vozilu pred naletom prtljage pri čelnem trčenju. Šteje se, da je ta zahteva izpolnjena, če med preskusom iz Priloge 9 in po njem nasloni sedežev in mehanizmi za blokiranje ostanejo v prvotnem položaju. Vendar je deformacija naslonov sedežev in njihovih pritrdilnih elementov med preskusom dovoljena, če se sprednji obris delov preskušanega naslona sedeža in/ali vzglavnikov, ki so trdnejši od Shore A 50, ne premakne naprej od prečne navpične ravnine, ki poteka skozi:
 (a)
 točko 150 mm pred točko R zadevnega sedeža za dele vzglavnika;
 (b)
 točko 100 mm pred točko R zadevnega sedeža za dele naslona sedeža;
 razen v fazah odboja preskusnih blokov.
 Pri vgrajenih vzglavnikih določa mejo med vzglavnikom in naslonom sedeža ravnina, ki je pravokotna na referenčno črto na razdalji 540 mm od točke R.
 Vse meritve se opravijo na vzdolžni srednji ravnini zadevnega sedeža ali sedežnega mesta za vsako sedežno mesto, ki tvori sprednjo mejo prtljažnika.
 Med preskusom iz Priloge 9 ostanejo preskusni bloki za zadevnimi nasloni sedežev. V primeru okvare navijala varnostnega pasu se preveri, ali je navijalo blokirano kot rezultat preskusa ali pa ga je mogoče blokirati z ročnim izvlekom traku.
 5.16.2 Pregradni sistemi
 Na zahtevo proizvajalca vozila se preskus iz Priloge 9 lahko izvede z nameščenimi pregradnimi sistemi, če so ti sistemi vgrajeni kot del standardne opreme za določen tip vozila.
 Pregradni sistemi v obliki žične mreže, ki so nad nasloni sedežev v običajnem položaju uporabe, se preskusijo v skladu z odstavkom 2.2 Priloge 9.
 Šteje se, da je ta zahteva izpolnjena, če pregradni sistemi med preskusom ohranijo položaj. Vendar je deformacija pregradnih sistemov med preskusom dovoljena, če se sprednji obris pregrade (vključno z deli preskušanih naslonov sedežev in/ali vzglavnikov, ki so trdnejši od Shore A 50), ne premakne naprej od prečne navpične ravnine, ki poteka skozi:
 (a)
 točko 150 mm pred točko R zadevnega sedeža za dele vzglavnika;
 (b)
 točko 100 mm pred točko R zadevnega sedeža za dele naslona sedeža in del pregradnega sistema, razen vzglavnika.
 Za vgrajen vzglavnik je meja med vzglavnikom in naslonom sedeža opredeljena v odstavku 5.16.1.
 Vse meritve se opravijo na vzdolžni srednji ravnini zadevnega sedeža ali sedežnega mesta za vsako sedežno mesto, ki tvori sprednjo mejo prtljažnika.
 Po preskusu ne sme biti hrapavih ali ostrih robov, ki bi lahko povečali nevarnost ali resnost poškodb oseb v vozilu. V primeru okvare navijala varnostnega pasu se preveri, ali je navijalo že blokirano ali pa ga je mogoče blokirati z ročnim izvlekom traku.
 5.16.3 Zahteve iz odstavkov 5.16.1 in 5.16.2 se ne uporabljajo za sisteme za zadrževanje prtljage, ki se v primeru trčenja aktivirajo samodejno. Proizvajalec tehnični službi zadovoljivo dokaže, da je zaščita, ki jo zagotavljajo taki sistemi, enakovredna zaščiti, opisani v odstavkih 5.16.1 in 5.16.2.
 6. PRESKUSI
 6.1 Splošne specifikacije, ki se uporabljajo za vse preskuse
 6.1.1 Naslon sedeža, če je nastavljiv, se blokira v položaju, ki ustreza nagibu v smeri nazaj, kar se da mogoče blizu kota 25 ° od navpičnice referenčne črte trupa preskusne lutke, opisane v Prilogi 3, razen če proizvajalec ne določi drugače.
 6.1.2 Če so sedež, njegov mehanizem za blokiranje in njegova namestitev enaki ali simetrični glede na drug sedež v vozilu, lahko tehnična služba preskusi samo en takšen sedež.
 6.1.3 Pri sedežih z nastavljivimi vzglavniki se preskusi izvedejo z vzglavniki, nameščenimi v najbolj neugodnem položaju (praviloma v najvišjem položaju), ki jo dopušča njihov sistem za nastavljanje.
 6.1.4 Zložljivi sedeži se preskusijo v položaju uporabe za osebe v vozilu.
 6.2 Preskus trdnosti naslona sedeža in njegovih sistemov za nastavljanje
 6.2.1 Sila, ki povzroča navor 53 daNm glede na točko R, deluje vzdolžno in v smeri nazaj na zgornji del okvira naslona sedeža prek sestavnega dela, ki tvori hrbet preskusne lutke iz Priloge 3 k temu pravilniku. Pri sedežni klopi, pri kateri je del podpornega okvirja ali ves podporni okvir (vključno z okvirjem vzglavnikov) skupen za več kot eno sedežno mesto, se preskus opravi hkrati za vsa navedena sedežna mesta.
 6.3 Preskus trdnosti pritrdišča sedeža ter sistemov za nastavljanje, blokiranje in premikanje
 6.3.1 Na celotno školjko vozila 30 ms v vodoravni ravnini deluje vzdolžni pojemek ali, po izbiri vložnika, pospešek, ki ne sme biti manjši od 20 g, tako da posnema čelno trčenje v skladu z zahtevami iz odstavka 1 Priloge 7. Na zahtevo proizvajalca se lahko uporabi preskusni impulz iz Dodatka k Prilogi 9.
 6.3.2 Za posnemanje trka v zadnji del vozila se uporabi vzdolžni pojemek ali, po izbiri vložnika, pospešek v skladu z zahtevami iz odstavka 6.3.1.
 6.3.3 Zahteve iz odstavkov 6.3.1 in 6.3.2 se preverijo za vse položaje sedeža. Pri sedežih z nastavljivim vzglavnikom se preskus izvede z vzglavniki, nameščenimi v najbolj neugodnem položaju (praviloma v najvišjem položaju), ki jo dopušča sistem za nastavljanje. Med preskusom je sedež nameščen tako, da noben zunanji dejavnik ne preprečuje sprostitve sistemov za blokiranje.
 Šteje se, da so ti pogoji izpolnjeni, če je sedež preskušen, ko se nastavi v naslednjih položajih:
 vzdolžna nastavitev je določena eno stopnjo ali 10 mm v smeri nazaj od skrajnega sprednjega običajnega položaja za vožnjo ali položaja uporabe, kot ga navaja proizvajalec (za sedeže z neodvisno navpično nastavitvijo se blazina nastavi na najvišji položaj);
 vzdolžna nastavitev je določena eno stopnjo ali 10 mm v smeri naprej od skrajnega zadnjega običajnega položaja za vožnjo ali položaja uporabe, kot ga navaja proizvajalec (za sedeže z neodvisno navpično nastavitvijo se blazina nastavi na najnižji položaj) in, če je primerno, v skladu z zahtevami iz odstavka 6.3.4.
 6.3.4 Če je razporeditev sistemov za blokiranje takšna, da bi bila v položaju sedeža, ki ni položaj iz odstavka 6.3.3, porazdelitev sil na napravo za blokiranje in pritrdišča sedežev manj ugodna, kot v katerem koli od položajev iz odstavka 6.3.3, se preskusi opravijo za manj ugoden položaj sedenja.
 6.3.5 Šteje se, da so preskusni pogoji iz odstavka 6.3.1 izpolnjeni, če jih na zahtevo proizvajalca zamenja preskus trčenja celotnega vozila v voznem stanju ob togo oviro, kot je določeno v odstavku 2 Priloge 7 k temu pravilniku. V tem primeru se sedež nastavi na najmanj ugodne pogoje porazdelitve napetosti v sistemu pritrdišča, kot je določeno v odstavkih 6.1.1, 6.3.3 in 6.3.4.
 6.4 Preskus učinkovitosti vzglavnika
 6.4.1 Če je vzglavnik nastavljiv, se nastavi v najbolj neugoden položaj (praviloma v najvišji položaj), ki jo dopušča njegov sistem za nastavljanje.
 6.4.2 Pri sedežni klopi, pri kateri je del podpornega okvirja ali ves podporni okvir (vključno z okvirjem vzglavnikov) skupen za več kot eno sedežno mesto, se preskus opravi hkrati za vsa navedena sedežna mesta.
 6.4.3 Preskus
 6.4.3.1 Vse črte, vključno s projekcijami referenčne črte, se zarišejo v navpični srednji ravnini zadevnega sedeža ali sedežnega mesta (glej Prilogo 5 k temu pravilniku).
 6.4.3.2 Premaknjena referenčna črta se določi tako, da se na del, ki tvori hrbet preskusne lutke iz Priloge 3 k temu pravilniku, deluje z začetno silo, ki povzroči navor 37,3 daNm v smeri nazaj okoli točke R. V primeru hkratnega preskušanja sedežne klopi se navor v smeri nazaj uporabi na vseh sedežnih mestih klopi hkrati, ne glede na to, ali je zadevno sedežno mesto opremljeno z vzglavnikom ali ne..
 6.4.3.3 Z okroglim modelom glave premera 165 mm se z začetno silo, ki povzroči navor 37,3 daNm okoli točke R, deluje pravokotno na premaknjeno referenčno črto na razdalji 65 mm pod vrhom vzglavnika, pri čemer referenčna črta ostaja v premaknjenem položaju v skladu z odstavkom 6.4.3.2. V primeru hkratnega preskušanja sedežne klopi se s silo deluje na vse vzglavnike, nameščene na sedežnih mestih, hkrati.
 6.4.3.3.1 Če prisotnost rež preprečuje uporabo sile iz odstavka 6.4.3.3 pri 65 mm od vrha vzglavnika, se lahko razdalja zmanjša, tako da gre os sile skozi središčnico elementa okvira, ki je najbliže reži.
 6.4.3.3.2 V primerih iz odstavkov 5.9 in 5.10 se preskus ponovi tako, da se z uporabo krogle s premerom 165 mm na vsako režo deluje s silo:
 ki poteka skozi težišče najmanjšega od delov reže vzdolž prečnih ravnin, vzporednih z referenčno črto, in
 ki ustvarja navor 37,3 daNm okoli točke R.
 6.4.3.4 Določi se tangenta Y na kroglasti model glave, vzporedno s premaknjeno referenčno črto.
 6.4.3.5 Izmeri se razdalja X iz odstavka 5.11 med tangento Y in premaknjeno referenčno črto.
 6.4.3.6 Za preverjanje učinkovitosti vzglavnika se začetna obremenitev iz odstavkov 6.4.3.3 in 6.4.3.3.2 poveča na 89 daN, razen če prej pride do zloma sedeža ali naslona sedeža. Na zahtevo proizvajalca se obremenitev iz odstavka 6.4.3.2 hkrati poveča na 53 daNm samo za sedežna mesta brez vzglavnikov, da se lahko hkrati izpolnijo zahteve iz odstavkov 5.15 in 6.2.
 6.5 Določanje višine vzglavnika
 6.5.1 Vse črte, vključno s projekcijo referenčne črte, se zarišejo v navpični srednji ravnini zadevnega sedeža ali sedežnega mesta, pri čemer presek takšne ravnine s sedežem določa obris vzglavnika in naslona sedeža (glej sliko 1 v Prilogi 4 k temu pravilniku).
 6.5.2 Preskusna lutka iz Priloge 3 k temu pravilniku se postavi v običajen položaj na sedež.
 6.5.3 Projekcija referenčne črte preskusne lutke iz Priloge 3 k temu pravilniku se potem na zadevnem sedežu zariše v ravnini iz odstavka 6.4.3.1.
 Pravokotno na referenčno črto se zariše tangenta S na vrh vzglavnika.
 6.5.4 Razdalja „h“ od točke R do tangente S je višina, ki jo je treba upoštevati pri izvajanju zahtev iz odstavka 5.6.
 6.6 Določanje širine vzglavnika (glej sliko 2 v Prilogi 4 k temu pravilniku)
 6.6.1 Ravnina S1, ki je pravokotna na referenčno črto in je 65 mm pod tangento S iz odstavka 6.5.3, določa presek v vzglavniku, omejen z orisom C.
 6.6.2 Širina vzglavnika, ki jo je treba upoštevati pri izvajanju zahtev iz odstavka 5.11, je razdalja „L“, izmerjena v ravnini S1 med navpičnima vzdolžnima ravninama P in P’.
 6.6.3 Širina vzglavnika se po potrebi določi tudi v ravnini, pravokotni na referenčno črto na razdalji 635 mm nad točko R sedeža, pri čemer je ta razdalja izmerjena vzdolž referenčne črte.
 6.7 Določitev razdalje „a“ rež pri vzglavniku (glej Prilogo 8 k temu pravilniku)
 6.7.1 Razdalja „a“ se določi za vsako režo glede na sprednjo stran vzglavnika z uporabo krogle s premerom 165 mm.
 6.7.2 Krogla se postavi v stik z režo v točki na območju reže, ki dopušča največji vdor krogle brez obremenitve.
 6.7.3 Razdalja med dvema dotikališčema krogle z režo je razdalja „a“, ki se upošteva za ovrednotenje izpolnjevanja določb iz odstavkov 5.9 in 5.10.
 6.8 Preskusi za preverjanje porazdelitve energije na naslon sedeža in vzglavnik
 6.8.1 Površine zadnjih delov sedežev, ki se preverjajo, so tiste, ki so na spodaj opredeljenih površinah, s katerimi lahko vstopi v stik krogla s premerom 165 mm, kadar je sedež vgrajen v vozilo.
 6.8.1.1 Površina 1
 6.8.1.1.1 Pri ločenih sedežih brez vzglavnikov ta površina vključuje zadnji del naslona sedeža med vzdolžnima navpičnima ravninama, ki sta pri 100 mm na vsaki strani vzdolžne srednje ravnine središčnice sedeža, in nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, 100 mm pod vrhom naslona sedeža.
 6.8.1.1.2 Pri sedežnih klopeh brez vzglavnikov se ta površina razteza med vzdolžnima navpičnima ravninama, ki sta pri 100 mm na vsaki strani vzdolžne srednje ravnine vsakega določenega zunanjega sedeža, ki ga je opredelil proizvajalec, in nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, 100 mm pod vrhom naslona sedeža.
 6.8.1.1.3 Pri sedežih ali sedežnih klopeh z vzglavniki se ta površina razteza med vzdolžnima navpičnima ravninama na vsaki strani in 70 mm od vzdolžne srednje ravnine določenega sedeža ali sedežnega mesta, ki sta nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, 635 mm od točke R. Za preskus se vzglavnik, če je nastavljiv, nastavi v najbolj neugoden položaj (praviloma v najvišji položaj), ki jo dopušča njegov sistem za nastavljanje.
 6.8.1.2 Površina 2
 6.8.1.2.1 Pri sedežih ali sedežnih klopeh brez vzglavnikov in sedežih ali sedežnih klopeh s snemljivimi ali ločenimi vzglavniki se površina 2 razteza nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, 100 mm od vrha naslona sedeža, razen delov površine 1.
 6.8.1.2.2 Pri sedežih ali sedežnih klopeh z vgrajenimi vzglavniki se površina 2 razteza nad ravnino, pravokotno na referenčno črto, 440 mm od točke R zadevnega sedeža ali sedežnega mesta, razen delov površine 1.
 6.8.1.3 Površina 3
 6.8.1.3.1 Površina 3 je opredeljena kot del naslona sedeža ali sedežne klopi, ki je nad vodoravno ravnino iz odstavka 5.2.4.1.3, brez delov, ki so na površini 1 in površini 2.
 6.9 Enakovredne preskusne metode
 Če se uporablja preskusna metoda, ki ni metoda iz odstavkov 6.2, 6.3, 6.4 in Priloge 6, se dokaže njena enakovrednost.
 7. SKLADNOST PROIZVODNJE
 Postopki preverjanja skladnosti proizvodnje morajo biti v skladu s postopki iz Dodatka 1 k Sporazumu (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) ob upoštevanju naslednjih zahtev:
 7.1 Vsako vozilo, homologirano v skladu s tem pravilnikom, mora biti izdelano tako, da ustreza homologiranemu tipu in izpolnjuje zahteve iz odstavka 5. Vendar pri vzglavnikih, kot so opredeljeni v odstavkih 2.12.2 in 2.12.3, nič ne preprečuje skladnosti vozila s homologiranim tipom vozila, tudi če se trži s sedeži, ki niso opremljeni z vzglavniki.
 7.2 Homologacijski organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode preverjanja skladnosti, ki se uporabljajo v vsaki proizvodni enoti. Organ lahko opravi tudi naključne preglede serijsko proizvedenih vozil v zvezi z zahtevami iz odstavka 5.
 8. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE
 8.1 Homologacija, ki je bila podeljena za tip vozila v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če niso izpolnjene zahteve iz odstavka 7.1 ali če vozila ne opravijo uspešno preskusov iz odstavka 7.
 8.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je predhodno podelila, o tem nemudoma obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem za sporočilo, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 9. SPREMEMBE TIPA VOZILA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE GLEDE NA SEDEŽE, NJIHOVA PRITRDIŠČA IN/ALI VZGLAVNIKE
 9.1 Vsaka sprememba tipa vozila v zvezi s sedeži, njihovimi pritrdišči in/ali vzglavniki se sporoči homologacijskemu organu, ki je podelil homologacijo za tip vozila. Organ lahko potem:
 9.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo povzročile znatnih škodljivih učinkov in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali
 9.1.2 meni, da spremembe niso tako pomembne za rezultate iz odstavkov 6.2, 6.3 in 6.4, da bi jih bilo treba preveriti z izračuni, ki temeljijo na rezultatih homologacijskega preskusa, ali
 9.1.3 od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva dodatno poročilo o preskusu.
 9.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb v skladu s postopkom iz odstavka 4.3 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik.
 9.3 Homologacijski organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko za takšno razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 10. DOKONČNO PRENEHANJE PROIZVODNJE
 10.1 Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati napravo, homologirano v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko navedeni organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 11. NAVODILA ZA UPORABO
 11.1 Za sedeže, opremljene z vzglavniki, proizvajalec zagotovi navodila, kako upravljati, nastaviti, blokirati in, če je primerno, odstraniti vzglavnike.
 12. NAZIVI IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, IN HOMOLOGACIJSKIH ORGANOV
 Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo nazive in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter homologacijskih organov, ki podeljujejo homologacije in ki se jim pošljejo certifikati, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije v drugih državah.
 13. PREHODNE DOLOČBE
 13.1 Od uradnega datuma začetka veljavnosti sprememb 06 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 06.
 13.2 Od 1. oktobra 1999 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če so izpolnjene zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 06.
 13.3 Od 1. oktobra 2001 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznanje homologacij, ki niso bile podeljene v skladu s spremembami 06 tega pravilnika.
 13.4 Od uradnega datuma začetka veljavnosti sprememb 07 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 07.
 13.5 Po 24 mesecih od datuma začetka veljavnosti sprememb 07 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacijo le, če tip vozila, ki je v postopku homologacije, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 07.
 13.6 Po 48 mesecih od datuma začetka veljavnosti sprememb 07 prenehajo veljati obstoječe homologacije v skladu s tem pravilnikom, razen za tipe vozil, ki izpolnjujejo zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 07.
 13.7 Od uradnega datuma začetka veljavnosti sprememb 08 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 08.
 13.8 Po 24 mesecih od datuma začetka veljavnosti sprememb 08 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo homologacije le, če so izpolnjene zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 08.
 13.9 Po 36 mesecih od datuma začetka veljavnosti sprememb 08 lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo priznanje homologacij, ki niso bile podeljene v skladu spremembami 08 tega pravilnika.
 13.10 Ne glede na odstavka 13.8 in 13.9 homologacije kategorij vozil, ki jih spremembe 08 ne zadevajo, ostanejo v veljavi, pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, pa jih še naprej priznavajo.
 13.11 Pogodbenice lahko za nacionalno homologacijo še naprej dovoljujejo vgradnjo vstran obrnjenih sedežev, če njihovi nacionalni predpisi v času pristopa k temu pravilniku ne prepovedujejo vstran obrnjenih sedežev; v tem primeru se navedene kategorije avtobusov ne morejo homologirati v skladu s tem pravilnikom.
 13.12 Od uradnega datuma začetka veljavnosti sprememb 09 nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve ali priznanja homologacij v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 09.
 13.12.1 Od 1. septembra 2020 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, niso zavezane, da priznajo homologacije v skladu s prejšnjimi spremembami, ki so bile prvič izdane 1. septembra 2020 ali pozneje.
 13.12.2 Do 1. septembra 2022 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, priznavajo homologacije v skladu s prejšnjimi spremembami, ki so bile prvič izdane pred 1. septembrom 2020.
 13.12.3 Od 1. septembra 2022 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, niso zavezane, da priznajo homologacije, izdane v skladu s prejšnjimi spremembami tega pravilnika.
 13.12.4 Ne glede na odstavek 13.12.3 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej priznavajo homologacije v skladu s prejšnjimi spremembami tega pravilnika za vozila, ki jih ne zadevajo spremembe, uvedene s spremembami 09.
 13.12.5 Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne smejo zavrniti podelitve homologacij v skladu s katerimi koli prejšnjimi spremembami tega pravilnika ali njihovih razširitev.
 (1) Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, odst. 2. – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Številčne oznake pogodbenic Sporazuma iz leta 1958 so navedene v Prilogi 3 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, Priloga 3 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Vozila kategorije M2, ki so homologirana v skladu s tem pravilnikom kot alternativa Pravilniku št. 80 (v skladu z odstavkom 1.2 navedenega pravilnika), prav tako izpolnjujejo zahteve iz tega odstavka.
 PRILOGA 1
 SPOROČILO
 (Največji format: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Izdal:
 naziv homologacijskega organa:
 ...
 ...
 o (2):
 podeljeni homologaciji
 razširjeni homologaciji
 zavrnjeni homologaciji
 preklicani homologaciji
 dokončnem prenehanju proizvodnje
 tipa vozila glede na trdnost sedežev in njihovih pritrdišč ter značilnosti vzglavnikov v skladu s Pravilnikom št. 17 pri sedežih, ki so opremljeni z vzglavniki ali se jih z njimi lahko opremi, ali pri sedežih, ki jih ni mogoče opremiti s takšnimi pripravami
 Št. homologacije: ... Št. razširitve: ...
 1. Blagovno ime ali znamka motornega vozila ...
 2. Tip vozila ...
 3. Naziv in naslov proizvajalca ...
 4. Naziv in naslov zastopnika proizvajalca (če obstaja) ...
 5. Opis sedežev ...
 6. Število sedežev, ki so opremljeni z vzglavniki, nastavljivimi ali ne, ali se jih z njimi lahko opremi ...
 7. Opis sistemov za nastavljanje, premikanje ali blokiranje sedeža ali njegovih delov in opis sistema za zaščito oseb v vozilu pred naletom prtljage: ...
 8. Opis pritrdišča sedežev: ...
 9. Vzdolžna postavitev sedežev med preskusi: ...
 10. Tip priprave: pojemek/pospešek (2)
 11. Vozilo predloženo v homologacijo dne: ...
 12. Tehnična služba, pristojna za izvajanje homologacijskih preskusov: ...
 13. Datum poročila, ki ga je izdala navedena služba: ...
 14. Številka poročila, ki ga je izdala navedena služba: ...
 15. Opombe ...
 16. Homologacija je podeljena/razširjena/zavrnjena/preklicana (2)
 17. Razlogi za razširitev homologacije (če je primerno) ...
 18. Mesto homologacijske oznake na vozilu ...
 19. Kraj: ...
 20. Datum: ...
 21. Podpis: ...
 22. Temu sporočilu so priloženi naslednji dokumenti z zgoraj navedeno homologacijsko številko:
 risbe, diagrami in načrti sedežev, njihovih pritrdišč v vozilu, sistemov za nastavljanje in premikanje sedežev in njihovih delov ter naprav za blokiranje;
 fotografije sedežev, njihovih pritrdišč, sistemov za nastavljanje in premikanje sedežev in njihovih delov ter naprav za blokiranje in dodatnega sistema za zaščito oseb v vozilu pred naletom prtljage.
 Opomba: Pri sedežih, opremljenih z vzglavniki, kot so opredeljeni v odstavkih 2.12.2 in 2.12.3 tega pravilnika, je vzglavnik prikazan na vseh risbah, diagramih in fotografijah.
 (1) Številčna oznaka države, ki je podelila, razširila, zavrnila ali preklicala homologacijo (glej določbe o homologaciji v Pravilniku).
 (2) Neustrezno črtati.
 PRILOGA 2
 NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKE OZNAKE
 VZOREC A
 (glej odstavke 4.4, 4.4.1, 4.4.2 in 4.4.3 tega pravilnika)
 Vozilo z najmanj enim sedežem, ki je opremljen z vzglavnikom ali ki se ga z njim lahko opremi
 a = najmanj 8 mm
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila glede na trdnost sedežev, ki so opremljeni z vzglavniki ali se jih z njimi lahko opremi, in značilnosti vzglavnikov homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 17 pod homologacijsko številko 092439. Prvi dve števki homologacijske številke pomenita, da je Pravilnik že ob podelitvi homologacije vključeval spremembe 09. Zgornja homologacijska oznaka pomeni tudi, da je bil tip vozila homologiran v skladu s Pravilnikom št. 17 glede na trdnost katerih koli sedežev v vozilu, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti.
 VZOREC B
 (glej odstavke 4.4, 4.4.1 in 4.4.2 tega pravilnika)
 Vozila s sedeži, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti
 a = najmanj 8 mm
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da ima tip vozila sedeže, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti, in da je bil tip vozila glede na trdnost sedežev in njihovih pritrdišč homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 17 pod homologacijsko številko 092439. Prvi dve števki homologacijske številke pomenita, da je Pravilnik že ob podelitvi homologacije vključeval spremembe 09.
 VZOREC C
 (glej odstavek 4.5 tega pravilnika)
 Vozilo z najmanj enim sedežem, ki je opremljen z vzglavnikom ali ki se ga z njim lahko opremi
 a = najmanj 8 mm
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da ima tip vozila najmanj en sedež, ki je opremljen z vzglavnikom ali ki se ga z njim lahko opremi, in je bil homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s pravilnikoma št. 17 in 33 (1).
 Homologacijske številke pomenijo, da je na dan podelitve homologacije Pravilnik št. 17 vključeval spremembe 09, Pravilnik št. 33 pa je bil še v svoji izvirni obliki. Zgornja homologacijska oznaka pomeni tudi, da je bil tip vozila homologiran v skladu s Pravilnikom št. 17 glede na trdnost katerih koli sedežev v vozilu, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti.
 VZOREC D
 (glej odstavek 4.5 tega pravilnika)
 Vozila s sedeži, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti
 a = najmanj 8 mm
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da ima tip vozila sedeže, ki niso opremljeni z vzglavniki ali jih z njimi ni mogoče opremiti, in je bil homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s pravilnikoma št. 17 in 33. (1) Homologacijske številke pomenijo, da je na dan podelitve homologacije Pravilnik št. 17 vključeval spremembe 09, Pravilnik št. 33 pa je bil še v svoji izvirni obliki.
 (1) Druga številka je navedena le kot primer.
 PRILOGA 3
 POSTOPEK ZA DOLOČANJE TOČKE „H“ IN DEJANSKEGA NAKLONA TRUPA ZA SEDEŽNA MESTA V MOTORNIH VOZILIH (1)
 Dodatek 1
 –
 Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke „H“ (1)
 Dodatek 2
 –
 Tridimenzionalni referenčni sistem (1)
 Dodatek 3
 –
 Referenčni podatki za sedežna mesta (1)
 (1) Postopek je opisan v Prilogi 1 ter dodatkih 1, 2 in 3 k navedeni prilogi h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 PRILOGA 4
 DOLOČANJE VIŠINE IN ŠIRINE VZGLAVNIKOV
 Slika 1
 Slika 2
 PRILOGA 5
 PODROBNOSTI O ČRTAH IN MERITVAH, OPRAVLJENIH MED PRESKUSI
 1.
 Prvoten neobremenjen položaj.
 2a.
 Premaknjen položaj po delovanju na hrbet preskusne lutke z navorom 373 Nm okoli točke R, ki opredeljuje položaj premaknjene referenčne črte r1.
 2b.
 Premaknjen položaj po delovanju na kroglo s premerom 165 mm s silo F, ki povzroči navor 373 Nm okoli točke R, ob ohranjeni premaknjeni referenčni črti r1.
 3.
 Premaknjen položaj po delovanju s povečano silo F = 890 N.
 PRILOGA 6
 PRESKUSNI POSTOPEK ZA PREVERJANJE PORAZDELITVE ENERGIJE
 1. NAMESTITEV, PRESKUSNA NAPRAVA, NAPRAVE ZA BELEŽENJE MERILNIH REZULTATOV IN POSTOPEK
 1.1 Namestitev
 Ko se sedež vgradi v vozilo, se trdno pritrdi na preskuševalno napravo z deli za pritrditev, ki jih zagotovi proizvajalec, da se pri udarcu ne premakne.
 Naslon sedeža, če je nastavljiv, se blokira v položaj iz odstavka 6.1.1 tega pravilnika.
 Če je sedež opremljen z vzglavnikom, se vzglavnik pritrdi na naslon za sedež kot v vozilu. Pri ločenem vzglavniku se ta pritrdi na del konstrukcije vozila, na katerega se običajno pritrdi.
 Če je vzglavnik nastavljiv, se nastavi v najbolj neugoden položaj, ki jo dopušča njegov sistem za nastavljanje.
 1.2 Preskusna naprava
 1.2.1 To napravo sestavlja nihalo, katerega os je vpeta v kroglični ležaj in katerega zmanjšana masa (*1) v središču udarca je 6,8 kg. Spodnji konec nihala je toga udarna glava s premerom 165 mm, katere središče je enako središču udarca nihala.
 1.2.2 Udarna glava je opremljena z dvema merilcema pospeška in z merilcem hitrosti, s katerimi je mogoče izmeriti vrednosti v smeri udarca.
 1.3 Naprave za beleženje merilnih rezultatov
 Uporabljene naprave za beleženje merilnih rezultatov so takšne, da omogočajo meritve z naslednjo točnostjo:
 1.3.1 Pospešek:
 točnost = ± 5 % dejanske vrednosti;
 frekvenčni razred podatkovnega kanala: razred 600, ki ustreza standardu ISO 6487 (1980);
 prečna občutljivost = < 5 % najnižje točke na skali.
 1.3.2 Hitrost:
 točnost: ± 2,5 % dejanske vrednosti;
 občutljivost: 0,5 km/h.
 1.3.3 Beleženje časa:
 naprava omogoča beleženje poteka celotnega preskusa in točnost odčitavanja na tisočinko sekunde;
 v zapisu podatkov, ki se uporabljajo za analizo preskusa, se zabeleži začetek udarca v trenutku prvega stika med udarno glavo in preskušanim elementom.
 1.4 Preskusni postopek
 1.4.1 Preskusi naslona sedeža
 Pri sedežu, vgrajenem v skladu z odstavkom 1.1 te priloge, poteka smer udarca od zadnjega proti sprednjemu delu v vzdolžni ravnini pod kotom 45 ° na navpično ravnino.
 Točke udarca na površini 1, kot je opredeljena v odstavku 6.8.1.1 tega pravilnika, ali, po potrebi, na površini 2, kot je opredeljena v odstavku 6.8.1.2 tega pravilnika, izbere preskusni laboratorij na površinah, katerih polmeri ukrivljenosti so manjši od 5 mm.
 1.4.2 Preskusi vzglavnika
 Vzglavnik se namesti in nastavi, kot je navedeno v odstavku 1.1 te priloge. Udarci se izvedejo na točkah, ki jih izbere preskusni laboratorij na površini 1, kot je opredeljena v odstavku 6.8.1.1 tega pravilnika, in po možnosti na površini 2, kot je opredeljena v odstavku 6.8.1.2 tega pravilnika, na površinah, katerih polmeri ukrivljenosti so manjši od 5 mm.
 1.4.2.1 Na zadnji površini je smer udarca od zadnjega proti sprednjemu delu v vzdolžni ravnini pod kotom 45 ° na navpično ravnino.
 1.4.2.2 Na sprednji površini je smer udarca od sprednjega proti zadnjemu delu v vzdolžni ravnini vodoravna.
 1.4.2.3 Sprednje in zadnje mesto udarca sta omejena z vodoravno ravnino, ki je tangencialna na vrh vzglavnika, kot je določeno v odstavku 6.5. tega pravilnika.
 1.4.3 Udarna glava udari v preskušani element s hitrostjo 24,1 km/h; ta hitrost se doseže s samo energijo pogona ali dodatno pogonsko napravo.
 2. REZULTATI
 Za izmerjeno vrednost zmanjšanja hitrosti se upošteva povprečje odčitanih vrednosti obeh merilcev pospeška.
 3. Enakovredni postopki (glej odstavek 6.9 tega pravilnika).
 (*1) Razmerje med zmanjšano maso „mr“ nihala in skupno maso „m“ nihala na razdalji „a“ med središčem udarca in osjo vrtenja ter na razdalji „l“ med težiščem in osjo vrtenja je izraženo s formulo:
 PRILOGA 7
 METODA PRESKUŠANJA TRDNOSTI PRITRDIŠČ SEDEŽEV IN NJIHOVIH SISTEMOV ZA NASTAVLJANJE, BLOKIRANJE IN PREMIKANJE
 1. PRESKUS ODPORNOSTI NA UČINKE VZTRAJNOSTI
 1.1 Sedeži, ki se preskušajo, se pritrdijo na karoserijo vozila, za katero so zasnovani. Karoserija vozila se trdno pritrdi na preskusni voziček, kot je določeno v naslednjih odstavkih.
 1.2 Metoda za pritrditev karoserije vozila na preskusni voziček ne povzroči okrepitve pritrdišč sedežev.
 1.3 Sedeži in njihovi deli se nastavijo in blokirajo, kot je predpisano v odstavku 6.1.1, v enem od položajev iz odstavka 6.3.3 ali 6.3.4 tega pravilnika.
 1.4 Če sedeži določene skupine ne kažejo bistvenih razlik v smislu odstavka 2.2 tega pravilnika, se preskusi iz odstavkov 6.3.1 in 6.3.2 tega pravilnika lahko izvedejo z enim sedežem, nastavljenim v skrajni sprednji položaj, in z drugim sedežem, nastavljenim v skrajni zadnji položaj.
 1.5 Pojemek ali pospešek vozička se meri s podatkovnimi kanali frekvenčnega razreda (CFC) 60, ki ustrezajo značilnostim iz mednarodnega standarda ISO 6487 (2002).
 2. PRESKUS TRČENJA CELOTNEGA VOZILA OB TOGO OVIRO
 2.1 Oviro sestavlja blok iz armiranega betona s širino najmanj 3 m, višino najmanj 1,5 m in debelino najmanj 0,6 m. Sprednja stena je pravokotna na zadnji del zaletne steze in prekrita z lesenimi vezanimi ploščami, debelimi 19 ∀ 1 mm. Za blokom iz armiranega betona je vsaj 90 ton nabite zemlje. Oviro iz armiranega betona in zemlje je mogoče nadomestiti z ovirami, ki imajo enako čelno površino, če dajo enakovredne rezultate.
 2.2 V času udarca se vozilo prosto premika. Vozilo doseže oviro v smeri, ki je pravokotna na steno trčenja; največji dovoljen stranski odmik med navpično srednjo črto sprednjega dela vozila in navpično srednjo črto stene trčenja je ∀ 30 cm; v času trčenja na vozilo ne sme več delovati dodatna krmilna ali pogonska naprava. Hitrost ob trčenju je med 48,3 km/h in 53,1 km/h.
 2.3 Sistem za dovod goriva se napolni do najmanj 90 % prostornine z gorivom ali enakovredno tekočino.
 PRILOGA 8
 DOLOČANJE MERE „A“ REŽ PRI VZGLAVNIKIH
 Slika 1
 Primer vodoravnih rež
 Opomba: Presek A–A je v točki območja reže, ki dopušča največji vdor krogle, brez kakršne koli obremenitve.
 Slika 2
 Primer navpičnih rež
 Opomba: Presek A–A je v točki območja reže, ki dopušča največji vdor krogle, brez kakršne koli obremenitve.
 PRILOGA 9
 PRESKUSNI POSTOPEK ZA NAPRAVE, NAMENJENE ZAŠČITI OSEB V VOZILU PRED NALETOM PRTLJAGE
 1. PRESKUSNI BLOKI
 Togi bloki s središčem vztrajnosti v geometrijskem središču.
 Tip 1
 Mere
 :
 300 mm × 300 mm × 300 mm
 Vsi robovi in koti so zaobljeni na 20 mm.
 Masa
 :
 18 kg
 Vztrajnostni moment 0,3 ± 0,05 kgm2 (okoli vseh 3 glavnih vztrajnostnih osi blokov prtljage)
 Tip 2
 Mere
 :
 500 mm × 350 mm × 125 mm
 Vsi robovi in koti so zaobljeni na 20 mm.
 Masa
 :
 10 kg
 2. PRIPRAVA PRESKUSA
 2.1 Preskus naslonov sedežev (glej sliko 1)
 2.1.1 Splošne zahteve
 2.1.1.1 Po izbiri proizvajalca avtomobila se lahko deli, katerih trdnost je manjša od Shore A 50, med preskusom odstranijo iz preskušanega sedeža in vzglavnika.
 2.1.1.2 Dva preskusna bloka tipa 1 se postavita na dno prtljažnika. Za določitev mesta preskusnih blokov v vzdolžni smeri se bloka najprej postavita tako, da se njuna sprednja stran dotika dela vozila, ki tvori sprednjo mejo prtljažnika, in da je njuna spodnja stran na dnu prtljažnika. Potem se pomikata nazaj in vzporedno z vzdolžno srednjo ravnino vozila, dokler njuno geometrično središče ne prepotuje vodoravne razdalje 200 mm. Če mere prtljažnika ne dopuščajo razdalje 200 mm in če so zadnji sedeži nastavljivi v vodoravni smeri, se ti sedeži premaknejo naprej do meje območja nastavitve, namenjeni za običajno uporabo osebe v vozilu, ali v položaj z razdaljo 200 mm, kar koli je manj. V drugih primerih se preskusna bloka postavita čim bolj za zadnje sedeže. Razdalja med vzdolžno srednjo ravnino vozila in stranjo posameznega preskusnega bloka, usmerjeno navznoter, je 25 mm, da se med obema preskusnima blokoma doseže razdalja 50 mm.
 2.1.1.3 Med preskusom so sedeži nastavljeni tako, da se zagotovi, da sistema za blokiranje ne morejo sprostiti zunanji dejavniki. Sedeži se po potrebi nastavijo na naslednji način:
 Vzdolžna nastavitev se določi eno stopnjo ali 10 mm pred skrajnim zadnjim položajem uporabe, kot ga navaja proizvajalec (za sedeže z neodvisno navpično nastavitvijo se blazina nastavi na najnižji možni položaj). Preskus se izvede z nasloni sedežev v običajnem položaju uporabe.
 2.1.1.4 Če je naslon sedeža opremljen z vzglavnikom, ki je nastavljiv, se preskus izvede z vzglavnikom v najvišjem položaju.
 2.1.1.5 Če se nasloni zadnjih sedežev lahko sklopijo, se nastavijo v običajen pokončen položaj s standardnim mehanizmom za blokiranje.
 2.1.1.6 Sedeži, za katerimi vgradnja preskusnih blokov tipa 1 ni mogoča, so izvzeti iz tega preskusa.
 2.1.1.7 Vsa sedežna mesta v vrsti sedežev, ki se preskuša, so opremljena z vsemi sestavnimi deli varnostnega pasu, ki so del sedeža in opravljajo funkcijo zadrževanja.
 Slika 1
 Položaj preskusnih blokov pred preskusom zadnjih naslonov sedežev
 2.1.2 Vozila z več kot dvema vrstama sedežev
 2.1.2.1 Če je skrajna zadnja vrsta sedežev odstranljiva in/ali jo uporabnik lahko sklopi v skladu z navodili proizvajalca, da se poveča prostornina prtljažnika, se vrsta sedežev takoj pred skrajno zadnjo vrsto prav tako preskusi.
 2.1.2.2 Vendar se v tem primeru tehnična služba po posvetovanju s proizvajalcem lahko odloči, da ne bo preskusila ene od dveh skrajno zadnjih vrst sedežev, če imajo sedeži in njihova pritrdišča podobno konstrukcijo in če se upošteva preskusna zahteva o razdalji 200 mm.
 2.1.3 Če obstaja reža, ki omogoča drsenje enega preskusnega bloka tipa 1 mimo sedežev, se preskusna obremenitev (dva bloka tipa 1) pritrdi za sedeži, po dogovoru med tehnično službo in proizvajalcem.
 2.1.4 Natančna razporeditev pri preskusu se navede v poročilu o preskusu.
 2.2 Preskus pregradnih sistemov
 Za preskus pregradnih sistemov nad nasloni sedežev se vozilo opremi s pritrjenim dvignjenim preskusnim dnom, ki ima prostor za tovor, ki določa položaj težišča preskusnega bloka na sredini med zgornjim robom naslona sedeža, na katerega meji (brez upoštevanja vzglavnikov), in spodnjim robom podlage strehe. Preskusni blok tipa 2 se postavi na dvignjeno preskusno dno z največjo površino 500 × 350 mm na sredini glede na vzdolžno os vozila in s površino 500 × 125 mm, obrnjeno naprej. Pregradni sistemi, za katerimi vgradnja preskusnih blokov tipa 2 ni mogoča, so izvzeti iz tega preskusa. Preskusni blok se postavi tako, da je v neposrednem stiku s pregradnim sistemom. Poleg tega se dva preskusna bloka tipa 1 postavita v skladu z odstavkom 2.1, da se istočasno izvede preskus na naslonih sedežev (glej sliko 2).
 Slika 2
 Preskus pregradnega sistema nad nasloni sedežev
 2.2.1 Če je naslon sedeža opremljen z vzglavnikom, ki je nastavljiv, se preskus izvede z vzglavnikom v najvišjem položaju.
 3. DINAMIČNO PRESKUŠANJE NASLONOV SEDEŽEV IN PREGRADNIH SISTEMOV, KI SE UPORABLJAJO KOT SISTEMI ZA ZADRŽEVANJE PRTLJAGE
 3.1 Karoserija osebnega avtomobila se trdno pritrdi na preskusne sani in to pritrdišče nima vloge ojačevalca naslonov sedežev in pregradnega sistema. Po namestitvi preskusnih blokov, kot je opisano v odstavku 2.1 ali 2.2, karoserija osebnega avtomobila zmanjšuje hitrost ali po izbiri vložnika pospešuje, tako da krivulja ostane v območju grafa iz Dodatka k Prilogi 9, skupna sprememba hitrosti ΔV pa je 50 + 0/–2 km/h. S soglasjem proizvajalca se zgoraj opisani razpon preskusnega impulza lahko uporabi za izvedbo preskusa trdnosti sedeža v skladu z odstavkom 6.3.1 tega pravilnika.
 PRILOGA 9
 Dodatek
 Razpon pojemka ali pospeška sani kot funkcija časa
 (Simulacija čelnega trčenja)


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROPSKA KOMISIJA
 Bruxelles, 27.5.2015.
 COM(2015) 281 final
 Prijedlog
 ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o aktivaciji Fonda solidarnosti EU-a radi isplate predujmova u proračunu za 2016.
 OBRAZLOŽENJE
 Uredbom Vijeća (EU, EURATOM) br. 1311/2013 od 2. prosinca 2013. kojom se uspostavlja višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2014. – 2020.
 1
 , a posebno njezinim člankom 10., omogućuje se aktivacija Fonda solidarnosti Europske unije do godišnje gornje granice od 500 milijuna EUR (u cijenama iz 2011.), iznad gornjih granica relevantnih naslova financijskog okvira.
 U točki 11. Međuinstitucionalnog sporazuma od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju
 2
 utvrđuju se modaliteti za aktivaciju Fonda.
 Uvjeti prihvatljivosti za Fond detaljno su navedeni u Uredbi Vijeća (EZ) br. 2012/2002
 3
 , u kojoj se predviđa da se za isplatu predujmova u proračun uključi iznos do najviše 50 000 000 EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i odobrenim sredstvima za plaćanje.
 Komisija će te iznose uključiti u nacrt proračuna za 2016.
 Prijedlog
 ODLUKE EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
 o aktivaciji Fonda solidarnosti EU-a radi isplate predujmova u proračunu za 2016.
 EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
 uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 2012/2002 od 11. studenoga 2002. o osnivanju Fonda solidarnosti Europske unije
 4
 , a posebno njezin članak 4.a stavak 4.,
 uzimajući u obzir Međuinstitucionalni sporazum od 2. prosinca 2013. između Europskog parlamenta, Vijeća i Komisije o proračunskoj disciplini, suradnji u proračunskim pitanjima i dobrom financijskom upravljanju
 5
 , a posebno njegovu točku 11.,
 uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
 budući da:
 (1)Fondom solidarnosti Europske unije („Fond“) Uniji se želi omogućiti da brzo, učinkovito i fleksibilno reagira na hitne situacije i pokaže solidarnost prema stanovništvu iz regija pogođenih katastrofama.
 (2)Sredstva fonda ne smiju prelaziti najveći iznos od 500 milijuna EUR (cijene iz 2011.), kako je utvrđeno člankom 10. Uredbe Vijeća (EU, Euratom) br. 1311/2013
 6
 .
 (3)Člankom 4.a stavkom 4. Uredbe Vijeća (EZ) br. 2012/2002 predviđa se da se iznos od 50 000 000 EUR stavi na raspolaganje za isplatu predujmova putem odobrenih sredstava u općem proračunu Unije.
 (4)Stoga je Fond potrebno aktivirati kako bi se osigurao iznos od 50 000 000 EUR za isplatu predujmova.
 DONIJELI SU OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 U okviru općeg proračuna Europske unije za financijsku godinu 2016. aktivira se Fond solidarnosti Europske unije i osigurava se iznos od 50 000 000 EUR u odobrenim sredstvima za preuzimanje obveza i odobrenim sredstvima za plaćanje.
 Članak 2.
 Ova se Odluka objavljuje u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu
 Za Europski parlament
 Za Vijeće
 Predsjednik
 Predsjednik
 (1)
 SL C 347, 20.12.2013., str. 884.
 (2)
 SL C 373, 20.12.2013., str. 1.
 (3)
 SL L 311, 14.11.2002., str. 3.
 (4)
 SL L 311, 14.11.2002., str. 3.
 (5)
 SL C 373, 20.12.2013., str. 1.
 (6)
 SL C 347, 20.12.2013., str. 884.


type: wikipedia

text:
Magnus Olaf Nyrén [mágnus ólaf nirén], švedski astronom, * 21. februar 1837, Brunskog, Värmland, Švedska, † 16. januar 1921, Stockholm, Švedska.
 Življenje in delo
 Nyrén je leta 1869 doktoriral iz astronomije na Univerzi v Uppsali.
 Do svoje upokojitve leta 1908 je štirideset let delal na Observatoriju Pulkovo pri Sankt Peterburgu v Rusiji.
 Leta 1873 je na podlagi Petersovega dela odkril periodično spreminjanje zemljepisnih širin. Raziskoval je zvezdno aberacijo.
 Sklici
 Glej tudi
 seznam švedskih astronomov
 Švedski astronomi
 Doktorirali na Univerzi v Uppsali
 Člani Kraljeve švedske akademije znanosti
 Švedski akademiki


text:
 Avis juridique important
 |
 31985L0350
 Richtlinie 85/350/EWG des Rates vom 27. Juni 1985 betreffend das Gemeinschaftsverzeichnis der benachteiligten landwirtschaftlichen Gebiete im Sinne der Richtlinie 75/268/EWG (Irland)
 Amtsblatt Nr. L 187 vom 19/07/1985 S. 0001 - 0033
 RICHTLINIE DES RATESvom 27. Juni 1985betreffend das Gemeinschaftsverzeichnis der benachteiligten landwirtschaftlichen Gebiete im Sinne der Richtlinie 75/268/EWG (Irland)(85/350/EWG)DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft,gestützt auf die Richtlinie 75/268/EWG des Rates vom28. April 1975 über die Landwirtschaft in Berggebieten und in bestimmten benachteiligten Gebieten (1), zuletzt geändert durch Richtlinie 82/786/EWG (2), insbesondere auf Arti-kel 2 Absatz 2,auf Vorschlag der Kommission,nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (3),in Erwägung nachstehender Gründe:In der Richtlinie 75/272/EWG des Rates vom 28. April 1975 über die Landwirtschaft in Berggebieten und bestimmten benachteiligten Gebieten im Sinne der Richtlinie 75/268/EWG (Irland) (4) sind die in dem genannten Gemeinschaftsverzeichnis enthaltenen Gebiete Irlands im Sinne von Artikel 3 Absatz 4 der Richtlinie 75/268/EWG aufgeführt.In Übereinstimmung mit Artikel 2 Absatz 1 der Richtlinie 75/268/EWG hat die Regierung Irlands eine Erweiterung seiner benachteiligten Gebiete durch Neuabgrenzung beantragt. Die Richtlinie 75/272/EWG ist daher durch die vorliegende Richtlinie zu ersetzen.In Übereinstimmung mit Artikel 2 Absatz 1 der Richtlinie 75/268/EWG hat die Regierung Irlands der Kommissionihren Wunsch mitgeteilt, daß eine Reihe von Gebieten in das Gemeinschaftsverzeichnis der benachteiligten landwirtschaftlichen Gebiete aufgenommen wird, und Angaben über die Merkmale der betreffenden Gebiete gemacht.Folgende Merkmale werden für die in Artikel 3 Absatz 4 Buchstabe a) der Richtlinie 75/268/EWG angeführte schwache Ertragsfähigkeit des Bodens für die Abgrenzung der einzelnen betreffenden Gebiete zugrunde gelegt: Ackerlandanteil von weniger als 7,8 % und Viehbesatz je Hektar Futterfläche von weniger als 1 Großvieheinheit.Als Merkmal für die in Artikel 3 Absatz 4 Buchstabe b) der Richtlinie 75/268/EWG genannten deutlich unterdurchschnittlichen Wirtschaftsergebnisse findet das Einkommen je männliche Erwerbsperson in der Landwirtschaft, das 80 % des nationalen Mittelwertes nicht übersteigt, Anwendung.Als Merkmal für eine geringe Bevölkerungsdichte im Sinne von Artikel 3 Absatz 4 Buchstabe c) der Richtlinie 75/268/EWG wurde eine Dichte von höchstens 27 Einwohnern je Quadratkilometer zugrunde gelegt ( der nationale Mittelwert und der Mittelwert der Gemeinschaft betragen 49 bzw. 163 Einwohner je Quadratkilometer). Der Mindestanteil der landwirtschaftlichen Erwerbspersonen an der gesamten Erwerbsbevölkerung beträgt 30 %.Art und Niveau der vorstehend genannten Merkmale, die von der Regierung Irlands zur Abgrenzung der der Kommission mitgeteilten Gebiete herangezogen wurden, entsprechen den Merkmalen der in Artikel 3 Absatz 4 der Richtlinie 75/268/EWG genannten benachteiligten landwirtschaftlichen Gebiete.Die unmittelbar an die westliche Region angrenzenden Gebiete sollten Bestandteil der westlichen Region im Sinne der vorliegenden Richtlinie sein HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:Artikel 1Die im Anhang der vorliegenden Richtlinie aufgeführten Gebiete Irlands sind Bestandteil des Gemeinschaftsverzeichnisses der benachteiligten landwirtschaftlichen Gebiete im Sinne von Artikel 3 Absatz 4 der Richtlinie 75/268/EWG. >Artikel 2Die Richtlinie 75/272/EWG wird aufgehoben. >Artikel 3Diese Richtlinie ist an Irland gerichtet.Geschehen zu Luxemburg am 27. Juni 1985.Im Namen des RatesDer PräsidentA. BIONDI(1) ABl. Nr. L 128 vom 19. 5. 1975, S. 1. (2) ABl. Nr. L 327 vom 24. 11. 1982, S. 19. (3) ABl. Nr. C 175 vom 15. 7. 1985. (4) ABl. Nr. L 128 vom 19. 5. 1975, S. 68. BILAG ANHANG ÐÁÑÁÑÔÇÌÁ ANNEX ANNEXE ALLEGATO BIJLAGE LESS-FAVOURED AREAS WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 3 (4) OF DIRECTIVE N° 75/268/EEC1. The Western RegionAll of the counties of Donegal, Cavan, Monaghan, Sligo, Mayo, Galway, Leitrim, Roscommon, Longford, Clare and Kerry and that area of County Cork comprising the former Rural Districts of Bantry, Castletown, Schull and Skibbereen and the District Electoral Divisions of Aultagh, Bealanagarry, Bealock, Carrigboy, Coolmountain, Dunmanway North, Garrown and Milane in the Rural District of Dunmanway. The District Electoral Divisions of Clonfert East and Clonfert West, Kilmeen, Knockatooan, Rowls and Williamstown in the Rural District of Kanturk. Bealanageary, Candroma, Cleanrath, Clondrohid, Derryfineen, Gortnatubbrid, Inchigeelagh, Kilberrihert, Kilnamartery, Rahalisk, Slievereagh and Ullanes in the Rural District of Macroom. The District Electoral Divisions of Caherbarnagh, Coomlogane and Drishane in the Rural District of Millstreet. The District Electoral Divisions of Barnacurra, Glenlara and Meens in the Rural District of Kanturk. >PLATZ FÜR EINE TABELLE>Parts of County Limerick, comprising:(athe District Electoral Divisions of Kilfergus and Kilmoylan in the Rural District of Glin(bthe District Electoral Divisions of Abbeyfeale, Caher, Dromtrasna, Templeglental, Glenagower, Glensharrold, Mountcollins, Port, Rathronan and Rooskagh in the Rural District of Newcastle(cthe District Electoral Divisions of Dunmoylan West, Mohernagh in Rathkeale Rural District(dDoon West and Glenstal in Limerick N° 1 Rural District together with Bilboa in Tipperary N° 2 Rural District. >PLATZ FÜR EINE TABELLE>2. The Eastern Region>PLATZ FÜR EINE TABELLE>Parts of the DEDs of: (bMountain sheep grazing land in the District Electoral Divisions in the following counties: >PLATZ FÜR EINE TABELLE>Mountain sheep grazing land in the following townlands>PLATZ FÜR EINE TABELLE>


type: contracts

text:
 3.9.2015
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 230/27
 DECIZIA NR. 224/2014 A COMITETULUI MIXT AL SEE
 din 24 octombrie 2014
 de modificare a anexei II (Reglementări tehnice, standarde, încercări și certificare) la Acordul privind SEE [2015/1448]
 COMITETUL MIXT AL SEE,
 având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolul 98,
 întrucât:
 (1)
 Directiva 2013/53/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013 privind ambarcațiunile de agrement și motovehiculele nautice și de abrogare a Directivei 94/25/CE (1) trebuie încorporată în Acordul privind SEE.
 (2)
 Directiva 2013/53/UE abrogă, începând de la 18 ianuarie 2016, Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 iunie 1994 de apropiere a actelor cu putere de lege și actelor administrative ale statelor membre referitoare la ambarcațiunile de agrement (2), care este încorporată în Acordul privind SEE și care, în consecință, trebuie abrogată în conformitate cu Acordul privind SEE de la 18 ianuarie 2016.
 (3)
 Prin urmare, anexa II la Acordul privind SEE ar trebui modificată în consecință,
 ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
 Articolul 1
 Capitolul XXXI din anexa II la Acordul privind SEE se modifică după cum urmează:
 1.
 După punctul 1 (Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se introduce următorul punct:
 „2.
 32013 L 0053: Directiva 2013/53/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 noiembrie 2013 privind ambarcațiunile de agrement și motovehiculele nautice și de abrogare a Directivei 94/25/CE (JO L 354, 28.12.2013, p. 90).”
 2.
 Textul de la punctul 1 (Directiva 94/25/CE a Parlamentului European și a Consiliului) se elimină de la 18 ianuarie 2016.
 Articolul 2
 Textele Directivei 2013/53/UE în limbile islandeză și norvegiană, care urmează să fie publicate în suplimentul SEE la Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, sunt autentice.
 Articolul 3
 Prezenta decizie intră în vigoare la 1 noiembrie 2014, cu condiția să se fi efectuat toate notificările prevăzute la articolul 103 alineatul (1) din Acordul privind SEE (3).
 Articolul 4
 Prezenta decizie se publică în secțiunea SEE și în suplimentul SEE ale Jurnalului Oficial al Uniunii Europene.
 Adoptată la Bruxelles, 24 octombrie 2014.
 Pentru Comitetul mixt al SEE
 Președintele
 Kurt JÄGER
 (1) JO L 354, 28.12.2013, p. 90.
 (2) JO L 164, 30.6.1994, p. 15.
 (3) Nu au fost semnalate obligații constituționale.