type: wikipedia

text:
Konvencionalne podmornice so vojaške podmornice, ki za pogon uporabljajo diezel oz. električno energijo ali mešanico obeh.
 Pogonski sklop
 Največje število podmornic je bilo in je gnano na konvencionalen sistem in je kljub pojavu jedrskega pogona še vedno prisoten zaradi enostavnosti in cenenosti. Pri izbiri pogona moramo biti nadvse previdni, ker le ta obsega skoraj polovico razpoložljive prostornine v trupu podmornice. Ker manjše pomeni šibkejše, se je treba že pri načrtovanju oblike posluževati metod za zmanjševanje upora.
 Konvencionalni pogonski sklop lahko razdelimo na štiri osnovne dele:
 pogonski elektromotor
 baterijsko polje
 dizelski generator
 gorivo
 Dieselski stroj
 Dieselski stroj je glavni vir energije podmornice. Dizelski stroj je nadomestil prej uporabljane petrolejske in bencinske motorje, ker so bila njihova goriva prenevarna in preobčutljiva. V prvi svetovni vojni so Nemci izdelali zelo močne in zanesljive motorje, temu zgledu so sledile še druge države. Dizelski motor je gnal propelerje do pojava jedrske energije v 60tih letih, sledilo je opuščanje programov, vendar je ostal nenadomestljiv v obalnih podmornicah do približno 2000 ton izpodriva.
 Gorivo
 Velikost rezervoarjev določa operativni doseg plovila. Podmornica ne more imeti ogromnih zalog goriva, ker je to shranjeno v balastnih tankih. Porabljeno gorivo zamenja okoliška voda, ki pa ima 25 % večjo gostoto, zaradi tega mora imeti podmornica dodatne regulacijske balastne tanke. Gorivo mora biti odporno na stik z okoliško vodo ker sta tekočini v neposrednem stiku.
 Tihi motor
 Motorji za tiho delovanje so v uporabi med nalogami manjše opaznosti. Za doseganje tišjega delovanja se uporablja drsne ležaje, jermenske reduktorje in posredno vodno hlajenje. Najvišje hitrosti so okoli 4 vozlov. Ostali deli pogona, ki niso v uporabi, se oddvojijo s sklopkami. Tihi elektromotor ima desetino moči glavnega in tako omogoča tudi daljšo podvodno avtonomijo.
 Šnorkel
 Šnorkel je mehanizem, ki omogoča zajem atmosferskega zraka na periskopski gladini. V osnovni obliki je to cev, ki omogoča povezavo površja z dizelskim motorjem (zajem zraka in izpuh). Težave nastanejo pri nemirni gladini, ker ne sme priti do vdora vode v motor. Prvotni nizozemski načrti so imeli poklopec, ki je zamašil vstopnik zraka, a tako tudi prekinil dovod zraka motorju. Misel na šnorkel so opustili, dokler se niso Nemci v drugi svetovni vojni spomnili, da lahko zrak dovajajo v strojnico, od tam pa ga motor črpa sam. Volumen podmornice je tako postal vmesni rezervoar zraka.
 Razdelitev podmornic
 seznam podmornic prve svetovne vojne
 seznam podmornic druge svetovne vojne
 seznam sodobnih konvencionalnih podmornic
 Glej tudi
 vojna mornarica, vojaška plovila
 Vojaške podmornice


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 30.5.2013
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 144/17
 DÉCISION DU COMITÉ MIXTE DE L’EEE
 No 12/2013
 du 1er février 2013
 modifiant l’annexe IV (énergie) de l’accord EEE
 LE COMITÉ MIXTE DE L’EEE,
 vu l’accord sur l’Espace économique européen (ci-après l’«accord EEE»), et notamment son article 98,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 La décision d’exécution 2011/877/UE de la Commission du 19 décembre 2011 définissant des valeurs harmonisées de rendement de référence pour la production séparée d’électricité et de chaleur en application de la directive 2004/8/CE du Parlement européen et du Conseil et abrogeant la décision 2007/74/CE de la Commission (1) doit être intégrée dans l’accord EEE.
 (2)
 La décision d’exécution 2011/877/UE abroge la décision 2007/74/CE de la Commission (2), qui est intégrée dans l’accord EEE et doit dès lors en être supprimée.
 (3)
 Il convient donc de modifier l’annexe IV de l’accord EEE en conséquence,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 L’annexe IV de l’accord EEE est modifiée comme suit:
 1)
 Le point suivant est inséré après le point 24a (décision 2008/952/CE de la Commission):
 «24b.
 32011 D 0877: décision d’exécution 2011/877/UE de la Commission du 19 décembre 2011 définissant des valeurs harmonisées de rendement de référence pour la production séparée d’électricité et de chaleur en application de la directive 2004/8/CE du Parlement européen et du Conseil et abrogeant la décision 2007/74/CE de la Commission (JO L 343 du 23.12.2011, p. 91).»
 2)
 Le texte du point 29 (décision 2007/74/CE de la Commission) est supprimé.
 Article 2
 Les textes de la décision d’exécution 2011/877/UE en langues islandaise et norvégienne, à publier dans le supplément EEE du Journal officiel de l’Union européenne, font foi.
 Article 3
 La présente décision entre en vigueur le 2 février 2013, pour autant que toutes les notifications prévues à l’article 103, paragraphe 1, de l’accord EEE aient été faites (3).
 Article 4
 La présente décision est publiée dans la partie EEE et dans le supplément EEE du Journal officiel de l’Union européenne.
 Fait à Bruxelles, le 1er février 2013.
 Par le Comité mixte de l’EEE
 Le président
 Gianluca GRIPPA
 (1) JO L 343 du 23.12.2011, p. 91.
 (2) JO L 32 du 6.2.2007, p. 183.
 (3) Pas d’obligations constitutionnelles signalées.


type: legislation

text:
 Svarīgs juridisks paziņojums
 |
 52007PC0257
 [pic] | EIROPAS KOPIENU KOMISIJA |Briselē, 16.5.2007COM(2007) 257 galīgā redakcija2007/0091 (CNB)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 974/98 attiecībā uz euro ieviešanu Kiprā(iesniegusi Komisija)PASKAIDROJUMA RAKSTS1. Priekšlikuma pamatojumsKomisija 2007. gada 16. maijā pieņēma priekšlikumu Padomes lēmumam saskaņā ar EK Līguma 122. panta 2. punktu, norādot, ka Kipra ir izpildījusi vienotas valūtas ieviešanai paredzētos nosacījumus un ka no 2008. gada 1. janvāra jāatceļ Kipras izņēmuma statuss.Labvēlīga lēmuma gadījumā Padomei būs jāveic pasākumi, kas vajadzīgi, lai ieviestu Kiprā euro.Padomes Regula (EK) Nr. 874/98 par euro ieviešanu[1] regulē euro sākotnējo ieviešanu pirmās kārtas euro zonas dalībvalstīs un Grieķijā[2]. Šo regulu grozīja ar Regulu (EK) Nr. 2169/2005, lai sagatavotos turpmākai euro zonas paplašināšanai, un ar Regulu (EK) Nr. 1647/2006, lai to attiecinātu uz Slovēniju, kura euro ieviesa 2007. gada 1. janvārī. Lai Regula (EK) Nr. 974/98 attiektos arī uz Kipru, šajā regulā jāiekļauj norāde uz attiecīgo dalībvalsti. Šajā priekšlikumā iekļauti vajadzīgie minētās regulas grozījumi.Kipras valūtas nomaiņas plānā ir paredzēts, ka jāpiemēro tā sauktais „lielā sprādziena” scenārijs, t.i., vienlaikus jāpieņem euro kā Kipras valūta un jāievieš euro banknotes un monētas minētajā dalībvalstī.2. Juridiskie aspekti2.1. Juridiskais pamatsŠā priekšlikuma juridiskais pamats ir EK Līguma 123. panta 5. punkts, kas ļauj noteikt citus nepieciešamos pasākumus euro ieviešanai dalībvalstī, kuras izņēmuma statuss ir atcelts ar Līguma 122. panta 2. punktu.Padome, atbilstīgi Komisijas priekšlikumam un apspriedusies ar ECB, rīkojas saskaņā ar lēmumu, ko vienprātīgi pieņem dalībvalstis, kurām nav izņēmuma statusa, un attiecīgā dalībvalsts.2.2. Subsidiaritāte un proporcionalitātePriekšlikums ir Kopienas ekskluzīvā kompetencē. Tāpēc subsidiaritātes principu nepiemēro.Šī iniciatīva ir samērīga ar tās izvirzīto mērķi, tāpēc tā atbilst proporcionalitātes principam.2.3. Juridiskā instrumenta izvēleRegula ir vienīgais piemērotais juridiskais instruments, ar ko izdarīt grozījumus Padomes Regulā (EK) Nr. 974/98 par euro ieviešanu.3. Ietekme uz budžetuPriekšlikums neietekmē Kopienas budžetu.4. Komentāri par atsevišķiem pantiem4.1. 1. pantsSaskaņā ar Regulas (EK) Nr. 974/98 1. panta a) apakšpunktu un 1.a pantu minētās regulas pielikuma tabulā ir norādītas iesaistītās dalībvalstis un attiecībā uz visām šīm dalībvalstīm noteikta euro pieņemšanas diena, skaidras naudas nomaiņas diena un attiecīgos gadījumos „pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periods. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 974/98 1. panta i) apakšpunktu „pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periodu var attiecināt vienīgi uz dalībvalstīm, kurās euro pieņemšanas datums un skaidras naudas nomaiņas datums sakrīt. Tas nebija attiecināms uz vienpadsmit dalībvalstīm, kuras pieņēma euro 1999. gada 1. janvārī, un uz Grieķiju, kura pieņēma euro 2001. gada 1. janvārī. Slovēnijas euro pieņemšanas datums un skaidras naudas nomaiņas datums sakrita (2007. gada 1. janvāris), taču šī valsts izvēlējās nepiemērot „pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periodu. Arī Kipras un Maltas valūtas nomaiņas plānā paredzēts vienots euro pieņemšanas un skaidras naudas nomaiņas datums (2008. gada 1. janvāris), tomēr abas dalībvalstis ir izvēlējušās nepiemērot „pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periodu.Ar šo pantu Kipru un zemāk norādītos attiecīgos šīs dalībvalsts datus protokolā norādītajā secībā iekļauj Regulas (EK) Nr. 974/98 pielikuma tabulā.Dalībvalsts | Euro ieviešanas diena | Skaidras naudas nomaiņas diena | Dalībvalsts ar „pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periodu |„Kipra | 2008. gada 1. janvāris | 2008. gada 1. janvāris | n/p” |4.2. 2. pantsAr šo pantu nosaka Regulas spēkā stāšanos 2008. gada 1. janvārī, nodrošinot to, ka tā būs piemērojama atbilstoši citu ar euro pieņemšanu Kiprā saistīto Padomes tiesību aktu īstenošanas grafikam, t.i., atbilstoši izņēmuma statusa atcelšanas datumam un Kipras mārciņas pārrēķina kursa spēkā stāšanās datumam.2007/0091 (CNB)PriekšlikumsPADOMES REGULA,ar ko groza Regulu (EK) Nr. 974/98 attiecībā uz euro ieviešanu KiprāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 123. panta 5. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu[3],ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu[4],tā kā:(1) Padomes 1998. gada 3. maija Regula (EK) Nr. 974/98 par eiro ieviešanu[5] paredz to dalībvalstu valūtu aizstāšanu ar euro, kuras bija izpildījušas vienotas valūtas piemērošanai vajadzīgos nosacījumus, kad Kopiena sāka Ekonomikas un monetārās savienības trešo posmu.(2) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2596/2000[6] tika izdarīti grozījumi Regulā (EK) Nr. 974/98, lai noteiktu Grieķijas valūtas aizstāšanu ar euro.(3) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2169/2005[7] tika izdarīti grozījumi Regulā (EK) Nr. 974/98, lai sagatavotos euro ieviešanai dalībvalstīs, kuras vēl nav pieņēmušas euro kā vienotu valūtu.(4) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1647/2006[8] tika izdarīti grozījumi Regulā (EK) Nr. 974/98, lai noteiktu Slovēnijas valūtas aizstāšanu ar euro.(5) Saskaņā ar 2003. gada Pievienošanās akta 4. pantu Kipra ir dalībvalsts ar izņēmuma statusu, kā definēts Līguma 122. pantā.(6) Ņemot vērā Padomes 2007. gada [...] Lēmumu 2007/.../EK saskaņā ar Līguma 122. panta 2. punktu par vienotas valūtas ieviešanu Kiprā 2008. gada 1. janvārī[9], Kipra ir izpildījusi vienotas valūtas ieviešanai paredzētos nosacījumus, un Kipras izņēmuma statuss ir jāatceļ no 2008. gada 1. janvāra.(7) Lai Kiprā ieviestu euro, uz šo dalībvalsti ir jāattiecina spēkā esošie euro ieviešanas noteikumi, kas norādīti Regulā (EK) Nr. 974/98.(8) Kipras valūtas nomaiņas plānā ir paredzēts, ka euro banknotēm un monētām šajā dalībvalstī jākļūst par likumīgu maksāšanas līdzekli dienā, kad euro ievieš par tās valūtu. Tādējādi euro pieņemšanas datums un skaidras naudas nomaiņas datums ir 2008. gada 1. janvāris. „Pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periodu šai valstij nepiemēro.(9) Tāpēc attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 974/98,IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.1. pantsRegulas (EK) Nr. 974/98 pielikumu groza saskaņā ar šīs regulas pielikumu.2. pantsŠī regula stājas spēkā 2008. gada 1. janvārī.Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama dalībvalstīs saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu.Briselē,Padomes vārdā —priekšsēdētājsPielikumsRegulas (EK) Nr. 974/98 pielikumā starp ierakstiem par Itāliju un Luksemburgu iekļauj šādu aili:Dalībvalsts | Euro ieviešanas diena | Skaidras naudas nomaiņas diena | Dalībvalsts ar „pakāpeniskas izņemšanas no apgrozības” periodu |- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -„Kipra | 2008. gada 1. janvāris | 2008. gada 1. janvāris | n/p” |[1] OV L 139, 11.5.1998., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes 2006. gada 7. novembra Regulu (EK) Nr. 1647/2006 (OV L 309, 9.11.2006., 2. lpp.).[2] Sk. Padomes 2000. gada 27. novembra Regulu (EK) Nr. 2596/2000, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 974/98 par euro ieviešanu (OV L 300, 29.11.2000., 2. lpp.).[3] OV C[4] OV C[5] OV L 139, 11.5.1998., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1647/2006 (OV L 309, 9.11.2006., 2. lpp.).[6] OV L 300, 29.11.2000., 2. lpp.[7] OV L 346, 29.12.2005., 1. lpp.[8] OV L 309, 9.11.2006., 2. lpp.[9] OV L [...], [...], [...] lpp.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52007PC0508(01)
 Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu otsus, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks /* KOM/2007/0508 lõplik - COD 2007/0185 */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 11.9.2007KOM(2007) 508 lõplik2007/0185 (COD)2007/0186 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduksEttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. SISSEJUHATUS14. juunil 2006. aastal võtsid Euroopa Parlament ja nõukogu vastu kaks otsust, millega kehtestati nende kolmandate riikide kodanike Euroopa Liidu välispiiridel kontrollimise lihtsustatud kord, kelle suhtes kohaldatakse määruse (EÜ) 539/2001[1] kohast viisanõuet:- Otsus nr 895/2006/EÜ,[2] millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Tšehhi, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks, ja- Otsus nr 896/2006/EÜ,[3] millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks.See oli esimene kord, kui ühenduse õigustiku viisasid käsitlevasse osasse viidi sisse viisade ja elamislubade ühepoolse tunnustamise ühised aluseeskirjad.Otsuses nr 895/2006/EÜ võetakse arvesse 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide viisapoliitika valdkonna erivajadusi, eriti nende viisanõudeid üleminekuperioodil kuni nende täieliku integreerumiseni Schengeni alaga. Otsus vähendab olulist täiendavat halduskoormust, mis lasus kõnealuste riikide konsulaaresindustel, kel tuli väljas anda transiitviisasid isikutele, kes ei kujuta liikmesriikidele mingit ohtu.Lisamata mingeid uusi kohustusi nendele, mis on loetletud 2003. aasta ühinemisaktis, kehtestatakse otsuses nr 895/2006/EÜ ühistel eeskirjadel põhinev vabatahtlik kord, mis võimaldab kõnealustel liikmesriikidel lihtsustada oma välispiiridel nende kolmandate riikide kodanike kontrolli, kellel on teatavad Schengeni acquis ’d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumendid või samalaadsed dokumendid, mille on välja andnud liikmesriigid, kes veel ei rakenda Schengeni acquis ’d täielikult. Ühised eeskirjad kehtivad kuni üleminekuperioodi lõpuni, s.t kõnealuste liikmesriikide täieliku ühinemiseni sisepiirideta alaga ehk päevani, mil nimetatud dokumentide vastastikune tunnustamine muutub kohustuslikuks.Ühepoolse tunnustamise kord piirdub läbisõiduga, mille kestus ei ületa viit päeva. Sellist piirangut peetakse vajalikuks, et vältida segadust või kehtivate Schengeni viisaeeskirjade (milles on määratletud viisataotluse menetlemise eest vastutav riik — s.o riik, kus asub külastuse põhisihtkoht või esmasisenemise riik) väärrakendamist.Sama lähenemisviisi järgitakse otsuses nr 896/2006/EÜ, milles on võetud arvesse liikmesriikide haldusraskusi, kui neil tuleb välja anda viisasid legaalselt Šveitsis või Liechtensteinis elavatele kolmandate riikide kodanikele. Olulise sesoonse liikuvuse tõttu (nt suvepuhkuste perioodil) seisid teatavate liikmesriikide konsulaaresindused Šveitsis ja Liechtensteinis, keda need liikumised nende geograafilise asukoha tõttu eriti puudutasid, vastamisi raske halduskoormusega vajaduse tõttu anda nõutavad viisad nimetatud perioodidel õigeaegselt välja.Otsusega nr 896/2006/EÜ kehtestatakse ühised eeskirjad, mille kohaselt liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsis ja Liechtensteinis välja antud elamislubasid võrdväärsena oma transiitviisadega. Uued eeskirjad on kohustuslikud ühises, sisepiirideta alas täiel määral osalevatele liikmesriikidele ja vabatahtlikud 2004. aastal ühinenud liikmesriikidele. Sellist eristamist peetakse vajalikuks, et vältida täiendavate kohustuste panemist uutele liikmesriikidele üleminekuajal kuni nende täieliku integreerumiseni Schengeni alasse.Vastavalt otsuse nr 895/2006/EÜ artiklile 5 ja otsuse nr 896/2006/EÜ artiklile 4[4] on Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia teatanud komisjonile oma otsusest rakendada ühist korda mõlema otsuse osas. Nimetatud riigid otsustasid eriti otsuse nr 895/2006/EÜ osas tunnustada ühepoolselt kõiki lisas loetletud dokumente, mille on välja andnud muud liikmesriigid, kes veel ei rakenda Schengeni acquis ’d täielikult.Komisjon avaldas talle edastatud teabe Euroopa Liidu Teatajas .[5] Ühiste eeskirjade rakendamise alguskuupäev erineb liikmesriigiti. Et otsuste tekstis puuduvad erisätted, otsustasid mõned liikmesriigid (Sloveenia ja Küpros) hakata ühiseid eeskirju rakendama kohe, samal ajal kui teised otsustasid hakata neid halduspõhjustel rakendama hiljem. Alates 1. detsembrist 2006 kehtivad ühised eeskirjad Tšehhis, Küprosel, Ungaris, Lätis, Maltal, Sloveenias ja Slovakkias.Ühiste eeskirjade tõhusa rakendamise tagamiseks tõstatasid liikmesriigid (nõukogu asjaomases töörühmas) küsimusi konkreetsetel, otsusega nr 895/2006/EÜ seotud teemadel ja küsisid komisjoni talitustelt nõu ja tõlgendusabi teatavate sätete kohaldamiseks.Neile küsimustele vastates meenutasid komisjoni talitused ühiste eeskirjade kehtestamise otstarvet, rõhutades, et nende kohaldamine piirdub läbisõiduga. Kõnealune ühine kord kehtib üleminekuperioodil kuni asjaomaste liikmesriikide täieliku integreerumiseni Schengeni alasse (esimene otsus) ja kuni Šveits ja Liechtenstein rakendavad täielikult Schengeni acquis .Komisjoni talitused rõhutasid, et ühiste eeskirjade kehtestamise eesmärk oli lihtsustada teatava kategooria isikute läbisõitu ja kõrvaldada konsulaaresinduste põhjendamatu halduskoormus seoses viisataotlejatega, kes ei kujuta liikmesriikidele mingit ohtu.Kõnealuste eeskirjade kehtestamine ei mõjuta ühenduse õigustiku edaspidigi kehtiva viisasid ja välispiire käsitleva osa kõigi muude sätete rakendamist liikmesriikides. Eriti ei mõjuta ühised eeskirjad õigustiku sätteid, mis käsitlevad piiratud territoriaalse kehtivusega viisasid, lennujaama transiitviisasid või isikute kontrollimist välispiiridel.Seoses viimatinimetatuga rõhutas komisjon, et isikute kontrollimine välispiiridel peab toimuma vastavalt määruse (EÜ) nr 562/2006[6] artiklitele 5–13 ja 18–19. Piirivalve peab jätkama kontrollimist välispiiridel, võttes arvesse ühiste eeskirjadega tehtud lihtsustusi ning vältides otsuse nr 895/2006/EÜ sätete väärkasutamist. Seega peab kontrollimine olema tasakaalus ja proportsionaalne püstitatud eesmärkidega. Piirivalvurid peavad hindama igal üksikjuhtumil, kas kohaldada kolmanda riigi kodaniku suhtes otsuses nr 895/2006/EÜ sätestatud lihtsustatud eeskirju, ja kas ta täidab samas sätestatud sisenemise tingimusi ja läbisõidu ajapiiranguid. Sõltuvalt piirivalvuri hindamise tulemusest võidakse isikut mitte riiki lubada, kui ta on ületanud lubatud läbisõiduaja. Võidakse võtta ka muid, konkreetse olukorraga paremini sobivaid haldusmeetmeid (näiteks rahatrahvid).Toetudes kõnealuse kahe otsuse edukusele, peaks EL laiendama lihtsustatud korda ka Bulgaariale ja Rumeeniale, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. jaanuaril 2007 ja keda praegused ühised eeskirjad veel ei hõlma. Kahe nimetatud otsuse tegemise põhjused on tõesed ka Bulgaaria ja Rumeenia puhul.Nende kahe liikmesriigi, nagu ka 2004. aastal ühinenute puhul, on viisaseadustiku küsimustes järgnenud ühinemisele nn Schengeni kaheetapiline rakendamismenetlus (Akt Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (edaspidi 2005. aasta ühinemisakt), artikkel 4). Sellest tulenevalt peavad Bulgaaria ja Rumeenia kohaldama alates ühinemise kuupäevast (1.1.2007) määruse (EÜ) nr 539/2001 sätteid ja nõudma I lisas loetletud kolmandate riikide kodanikelt viisasid, jätkates oma viisade väljaandmist kuni kuupäevani, alates millest nõukogu kinnitab nende täieliku integreerumise Schengeni alasse. Et Schengeni läbisõidu ja lühiajalise viibimise suhtes kohaldatavad tunnustamise eeskirjad ei kehti Bulgaaria ja Rumeenia suhtes nende ühinemise päevast, on nimetatud liikmesriigid kohustatud alates 1. jaanuarist 2007 andma vastavalt määruses (EÜ) nr 539/2001 sätestatud viisakohustusele kolmandate riikide kodanikele välja viisasid läbisõiduks nende territooriumist ja sisenemiseks ka juhul, kui asjaomastel isikutel on Schengeni viisa või elamisluba või Schengeni alasse kuuluva riigi pikaajaline viisa. Sama kehtib samalaadsete dokumentide kohta, mille on välja andnud liikmesriigid, kes ühinesid Euroopa Liiduga 2004. aastal ja kes ei rakenda Schengeni acquis ’d veel täielikult.Lisaks ei olnud Tšehhil, Küprosel, Ungaril, Lätil, Maltal, Poolal, Sloveenial ja Slovakkial, kes rakendavad otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud ühist korda alates 1. detsembrist 2006 ja kes ei ole Schengeni alasse veel täielikult integreerunud, võimalust tunnustada ühepoolselt Bulgaaria ja Rumeenia välja antud elamislubasid ja viisasid, mille nad on välja andnud läbisõiduks oma territooriumist.Kehtivad eeskirjad ei võimalda Bulgaarial ja Rumeenial tunnustada Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid.2. KAKS ETTEPANEKUTEt puuduvad erisätted, mis tagaksid Bulgaaria ja Rumeenia konsulaatide halduskoormuse leevendamise ja muude liikmesriikide erivajaduste rahuldamise pärast Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga, peab komisjon vajalikuks vaadata läbi otsustega nr 895/2006/EÜ ja 896/2006/EÜ kehtestatud ühised eeskirjad.Sel eesmärgil on komisjon arvesse võtnud:- Bulgaaria ja Rumeenia viisapoliitika valdkonna erivajadusi, liikmesriikidel pärast viimast laienemist ja kuni 2004. ja 2007. aastal ühinenud uute liikmesriikide Schengeni alasse täieliku integreerumiseni tekkinud/vaid uusi probleeme, ja- ranget kontrolli ja sõelumist, mida liikmesriigid pärast lühiajalise viisa või elamisloa väljaandmist asjaomaste kolmandate riikide kodanike suhtes kohaldasid, samuti väikest ohtu, mida selle kategooria isikud muudele liikmesriikidele kujutavad.Sellest tulenevalt tehakse ettepanek kahe õigusakti kohta:2.1. Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks.Kavandatav otsus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 62 lõikel 2 ja see on adresseeritud Bulgaariale ja Rumeeniale ning liikmesriikidele, kes on otsustanud rakendada otsust nr 895/2006/EÜ.Et otsuse nr 895/2006/EÜ tekstis puuduvad sätted, mis võimaldaksid laiendada teatavasse kategooriasse kuuluvate ja teatavat liiki dokumentidega isikute lihtsustatud kontrolli kohaldamist välispiiridel pärast Euroopa Liidu viimast laienemist, peetakse vajalikuks ühiste eeskirjade läbivaatamist, et reageerida erivajadustele, mis tekkisid Bulgaaria ja Rumeenia ühinemisel 1. jaanuaril 2007.Ühepoolse tunnustamise korra laiendamine ühenduse õigusaktiga ei kehtesta liikmesriikidele uusi kohustusi võrreldes 2003. ja 2005. aasta ühinemisaktides loetletutega. Seega ei oleks see nende kahe ühinemisakti suhtes erandiks.Kavandatavat korda rakendatakse vabatahtlikkuse alusel: asjaomastel liikmesriikidel on võimalus rakendada uut õigusakti või jätkata viisade väljaandmist, nagu nõuavad ühinemislepingud.Uus ettepanek peaks võimaldama 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud Bulgaarial ja Rumeenial tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi viisadega Schengeni riikide väljaantud viisasid ja elamislubasid, samuti samalaadseid dokumente, mille on välja andnud kaks nimetatud riiki ja 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigid, kes ei ole veel Schengeni alasse täielikult integreerunud.Lisaks peaks lubama liikmesriikidel, kes on otsustanud rakendada otsust nr 895/2006/EÜ ja kes ei ole veel täielikult integreerunud sisepiirideta alasse, tunnustada ühepoolselt Bulgaaria ja Rumeenia väljaantud viisasid ja elamislubasid. Liikmesriikidel, kes ei ole otsustanud rakendada otsust nr 895/2006/EÜ, ei tohiks lubada rakendada käesolevat otsust, sest nad usuvad, et nende oma riigi transiitviisadega saab pidada võrdväärseks ainult Schengeni acquis ’d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud elamislubasid ja viisasid.Lihtsustatud kord põhineb eeldusel, et süsteemist kasu saavad kolmandate riikide kodanikud on juba läbinud liikmesriigi poolse range sõelumise ning neid ei peeta ohuks riiklikule poliitikale ega ohuks illegaalse sisserände seisukohast.Kord kehtib kuni üleminekuperioodi lõpuni ja kõnealuste liikmesriikide täieliku ühinemiseni sisepiirideta alaga ehk päevani, mil nimetatud dokumentide tunnustamine muutub kohustuslikuks.Nagu otsus nr 895/2006/EÜ, piirdub ka tunnustamiskord läbisõiduga asjaomaste liikmesriikide territooriumist. Läbisõidu kestus ei tohi ületada viit päeva. Kõnealuse korra eesmärk ei ole asendada liikmesriikide lühiajaliste viisade väljaandmist. Peale selle on kõnealustel liikmesriikidel võimalus väljas anda vastavalt kehtivatele eeskirjadele mitmekordse sissesõidu õigusega lühiajalisi viisasid, mis võivad kehtida ühe või mitu aastat, et võimaldada mobiilsust Schengeni dokumentidega kolmandate riikide kodanikele, kel on vaja sageli nende territooriumil reisida.Tunnustamiseks on valitud järgmised dokumendid:- Schengeni riigi poolt ühises konsulaarjuhises sätestatud ühiste eeskirjade kohaselt väljaantud ühtne viisa (transiitviisa, lühiajaline ehk reisiviisa, grupiviisa);- Schengeni riigi poolt riiklike õigusaktide kohaselt väljaantud oma riigi pikaajaline viisa;- Schengeni riigi poolt väljaantud elamisluba, mis sisaldub ühise konsulaarjuhise IV lisas, kus on loetletud dokumendid, mille omanik võib siseneda Schengeni alale viisata;- riigi lühiajalised ja pikaajalised viisad ja elamisload, mille on välja andnud otsuse nr 895/2006/EÜ lisas loetletud 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigid;- Bulgaaria ja Rumeenia väljaantud riigi lühiajalised ja pikaajalised viisad ja elamisload.Kui Bulgaaria ja Rumeenia peaksid otsustama rakendada ühist korda, peavad nad tunnustama kõiki dokumente, mille on välja andnud Schengeni acquis ’d täielikult rakendavad riigid, vältides seega igasugust vahetegemist väljaandva ametiasutuse alusel.Asjaomased liikmesriigid peavad teavitama oma otsusest komisjoni. Komisjon avaldab selle teabe Euroopa Liidu Teatajas ja tagab sellega kogu süsteemi läbipaistvuse. Liikmesriigid võivad sellegipoolest keelduda lubamast riiki kolmandate riikide kodanikke, kelle nimi on nende riiklikus sisenemiskeeluregistris.Kõnealune õigusakt võetakse vastu kaasotsustamismenetluse teel.2.2 . Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduks.Kavandatav otsus põhineb Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 62 lõike 2 punktil a.Kavandavas otsuses võetakse arvesse Bulgaaria ja Rumeenia ühinemist Euroopa Liiduga 2007. aasta jaanuaris ja sellega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, et võimaldada Bulgaarial ja Rumeenial rakendada nende välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud korda, mis põhineb Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud (ja otsuse nr 896/2006/EÜ lisas loetletud) teatavate elamislubade ühepoolsel tunnustamisel nende liikmesriikide poolt. Kavandatav otsus põhineb eeldusel, et Šveitsi või Liechtensteini elamisloaga kolmanda riigi kodanik ei ole ohuks liikmesriikide riiklikule poliitikale ega ohuks illegaalse sisserände seisukohast.Tunnustamine piirdub läbisõiduga. Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad rakendada Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsust, mis võimaldab neil ühepoolselt tunnustada Schengeni riikide ja muude liikmesriikide poolt välja antud dokumente võrdväärsena oma transiitviisadega, on käesoleva õigusakti rakendamine üleminekuperioodil vabatahtlik kuni nõukogu otsustab nende täieliku integreerumise Schengeni alasse.Bulgaarial ja Rumeenial on võimalus otsustada, kas nad osalevad tunnustamise korras ning peavad teavitama oma otsusest Euroopa Komisjoni. Komisjon tagab asjaomase teabe avaldamise.Kavandatav süsteem ei mõjuta kuidagi Schengeni acquis’ eeskirju välispiiride ületamisel nõutavate menetluste ja kontrollimise kohta.Et kavandatav süsteem piirdub läbisõiduga, ei mõjuta see Bulgaaria ja Rumeenia võimalust välja anda mitmekordse sisesõidu õigusega lühiajalisi viisasid, mis võivad kehtida ühe või mitu aastat, et hõlbustada Šveitsi või Liechtensteini elamisloaga kolmandate riikide kodanikele mobiilsust.Kõnealune õigusakt võetakse vastu kaasotsustamismenetluse teel.3. SUBSIDIAARSUS JA PROPORTSIONAALSUSEÜ asutamislepingu artiklis 5 sätestatakse, et „ükski ühenduse meede ei lähe kaugemale sellest, mis on vajalik käesoleva lepingu eesmärkide saavutamiseks”. Ühenduse võetav meede peab olema võimalikult lihtne meede, mis võimaldab saavutada ettepaneku eesmärgi ning rakendada see võimalikult tõhusalt. Sellest lähtudes on otsustega nr 895/2006/EÜ ja 896/2006/EÜ kehtestatud ühepoolse tunnustamise korra ühiste eeskirjade muutmiseks pakutud välja järgmised õigusaktid:- otsus, mis võimaldab Bulgaarial, Tšehhil, Küprosel, Ungaril, Lätil, Maltal, Poolal, Rumeenial, Sloveenial ja Slovakkial tunnustada ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi transiitviisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks üleminekuperioodil kuni kõnealuste liikmesriikide täieliku integreerimiseni ilma sisepiirideta alasse. Kõnealuses korras osalemine on vabatahtlik;- otsuse nr 896/2006/EÜ muudatus, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid elamislubasid, mille Šveits ja Liechtenstein on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks. Kavandatava muudatuse eesmärk on laiendada Bulgaariale ja Rumeeniale nende territooriumist läbisõidu lihtsustatud korda, loobudes vajadusest transiitviisa järele isikute puhul, kellel on kahe nimetatud riigi väljaantud elamisload.Tunnustamiskorras osalemine on 2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikidele vabatahtlik üleminekuperioodil kuni päevani, mil nad integreeruvad täielikult ühisesse sisepiirideta alasse, s.o päevani, mil vastastikuse tunnustamise kord muutub sisepiirideta alas täielikult osalevate liikmesriikide vahel kohustuslikuks.Eelnimetatud ettepanekute eesmärke, s.o ajutiste eeskirjade kehtestamine teatavate dokumentide ühepoolseks tunnustamiseks Bulgaaria, Rumeenia ja otsust nr 895/2006/EÜ juba rakendavate liikmesriikide poolt, samuti Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud teatavate elamislubade ühepoolse tunnustamise ühise korra laiendamine Bulgaariale ja Rumeeniale, on võimalik saavutada ainult ühenduse tasandi meetmetega, sest ükski liikmesriik ei saa võtta puhtalt riiklikke meetmeid soovitud tulemuste saavutamiseks.Ühendus on valinud meetmed, mis võimaldaksid saavutada ettepaneku eesmärgi ning rakendada see võimalikult tõhusalt. Selles vaimus on, kooskõlas kahe 14. juuni 2006. aasta otsusega ja võttes arvesse kavandatud eesmärke, valitud kaks erinevat õigusakti. Esimese ettepaneku puhul on kohaseks õigusaktiks Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, mis võimaldab asjaomastel liikmesriikidel rakendada vabatahtlikus korras ühiseid ühepoolse tunnustamise eeskirju, mis kujutavad endast ajutist erandit kehtivatest kahepoolse tunnustamise eeskirjadest. Teise ettepaneku puhul on kohaseks õigusaktiks valitud Euroopa Parlamendi ja nõukogu uus otsus, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ. Sellega laiendatakse ühiste eeskirjade kasutamist, võimaldades Bulgaarial ja Rumeenial tunnustada ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud elamislubasid.4. LEPINGU JUURDE LISATUD PROTOKOLLIDEST TULENEVAD TAGAJÄRJEDEsimene kavandatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus on adresseeritud üksnes Bulgaariale, Tšehhile, Küprosele, Ungarile, Lätile, Maltale, Poolale, Rumeeniale, Sloveeniale ja Slovakkiale ning sellega kehtestatakse üleminekukord, mis lubab neil riikidel tunnustada ühepoolselt teatavaid liikmesriikide poolt välja antud dokumente võrdväärsena oma riigi transiitviisadega. Kavandatava otsuse rakendamine on vabatahtlik. Seda kohaldataks asjaomastes liikmesriikides kuni kuupäevani, mille nõukogu määrab vastavalt 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõikele 2 ja 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõikele 2.Otsusega kehtestatava korra olemuse tõttu ei saa sellega kaasneda muutlik olukord, nagu on sätestatud Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohta käsitlevas protokollis.Kõnealune otsus, mis on adresseeritud üksnes liikmesriikidele, keda seob Schengeni acquis , kuid kes ei ole veel täielikult integreerunud ühisesse sisepiirideta alasse, ei kujuta endast Schengeni acquis edasiarendust 18. mail 1999. aastal nõukogu, Norra ja Islandi vahel sõlmitud lepingu[7] (millega nimetatud riigid ühinesid Schengeni acquis rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses. Schengeni süsteemi ühtsuse ja nõuetekohase toimimise eesmärgil hõlmab see otsus ka viisasid ja elamislubasid, mille on välja andnud Norra ja Island, kes on seotud Schengeni acquis ’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega ning kes rakendavad Schengeni acquis ’d täielikult.Kõnealune otsus, mis on adresseeritud üksnes liikmesriikidele, keda seob Schengeni acquis , kuid kes ei ole veel täielikult integreerunud ühisesse sisepiirideta alasse, ei kujuta endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendust Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahel sõlmitud lepingu (millega Šveits ühines Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega)[8] tähenduses, mis kuulub valdkonda, millele on viidatud nõukogu otsuse (mis käsitleb lepingule alla kirjutamist Euroopa Ühenduse nimel ja kõnealuse lepingu ajutist kohaldamist) artikli 4 lõikes 1.Kavandatav Euroopa Parlamendi ja nõukogu otsus, millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, on adresseeritud Bulgaariale ja Rumeeniale, et võimaldada neil kahel liikmesriigil tunnustada ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega. Otsusega kehtestatava korra olemuse tõttu ei saa sellega kaasneda muutlik olukord, nagu on sätestatud Ühendkuningriigi, Iirimaa ja Taani seisukohta käsitlevas protokollis.Kõnealune otsus ei kujuta endast Schengeni acquis’ edasiarendust 18. mail 1999. aastal nõukogu, Norra ja Islandi vahel sõlmitud lepingu (millega nimetatud riigid ühinesid Schengeni acquis’ rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, sest kõnealuse otsusega lisatud uus element viitab otsusega nr 896/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korra laiendamisele Bulgaariale ja Rumeeniale, muutmata peamisi eeskirju ja põhimõtteid.2007/0185 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduksEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõiget 2,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[9]tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korrasning arvestades järgmist:(1) Akti Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta (edaspidi 2005. aasta ühinemisakt) artikli 4 lõike 1 kohaselt peavad 1. jaanuaril 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud Bulgaaria ja Rumeenia kohaldama alates ühinemise kuupäevast nõukogu 15. märtsi 2001. aasta määruse (EÜ) nr 539/2001 (milles loetletakse kolmandad riigid, kelle kodanikel peab välispiiride ületamisel olema viisa, ja need kolmandad riigid, kelle kodanikud on sellest nõudest vabastatud)[10] I lisas loetletud kolmandate riikide kodanike suhtes viisanõudeid.(2) 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt kohaldatakse Bulgaaria ja Rumeenia suhtes Schengeni acquis’ sätteid lühiajaliste ühtsete viisade väljaandmise tingimuste ja kriteeriumide, viisade vastastikuse tunnustamise ning elamislubade ja viisade võrdväärsuse kohta alles pärast vastavasisulise nõukogu otsuse vastuvõtmist. Siiski on need sätted kõnealuste liikmesriikide jaoks siduvad alates ühinemiskuupäevast.(3) Seetõttu nõutakse Bulgaarialt ja Rumeenialt riigi viisade väljaandmist oma territooriumile sisenemiseks ja sellest läbisõiduks kolmandate riikide kodanikele, kellel on Schengeni acquis’ d täielikult rakendava liikmesriigi välja antud ühtne viisa, pikaajalist viisat või elamisluba või Schengeni acquis ’d veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud samalaadne dokument.(4) Isikud, kellel on Schengeni acquis’ d täielikult rakendavate liikmesriikide ja Schengeni acquis’ d veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud samalaadsed dokumendid, ei kujuta endast mingit ohtu Bulgaariale ega Rumeeniale, sest teised liikmesriigid on nende suhtes rakendanud kõiki vajalikke kontrolle. Et Bulgaarial ja Rumeenial ei lasuks täiendavat halduskoormust, tuleb neile laiendada ühiseid eeskirju, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 14. juuni 2006. aasta otsusega nr 895/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel Tšehhi, Eesti, Küpros, Läti, Leedu, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia tunnustavad ühepoolselt teatavaid dokumente võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks.[11](5) Uued ühised eeskirjad peaksid volitama Bulgaariat ja Rumeeniat ühepoolselt tunnustama teatavaid Schengeni acquis' d täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud dokumente, nende endi väljaantud samalaadseid dokumente ja 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide välja antud dokumente, mis on loetletud otsuse nr 895/2006/EÜ lisas, võrdväärsena oma riigi viisadega ning kehtestama selle ühepoolse võrdväärsuse alusel oma välispiiridel isikute lihtsustatud kontrolli korra.(6) Võttes arvesse, et Tšehhi, Küpros, Läti, Ungari, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia on teatanud komisjonile oma otsusest rakendada otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korda, peaksid uued ühised eeskirjad võimaldama neil liikmesriikidel tunnustada ka Bulgaaria ja Rumeenia välja antud viisasid ja elamislubasid võrdväärsena oma riigi viisadega, mille nad on välja andnud oma territooriumist läbisõiduks.(7) Uut ühist korda peaks kohaldama üleminekuperioodi jooksul kuni 2003. aasta ühinemisakti artikli 3 lõike 2 ja 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 esimeses lõigus viidatud nõukogu otsusega määratava kuupäevani.(8) Dokumendi tunnustamine peaks piirduma läbisõiduga Bulgaaria, Tšehhi, Küprose, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia territooriumist. Ühises süsteemis osalemine peaks olema vabatahtlik, panemata uutele liikmesriikidele täiendavaid kohustusi 2003. ja 2005. aasta ühinemisaktis määratletu kohaselt.(9) Ühiseid eeskirju peaks kohaldama Schengeni acquis' d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud ühtsete lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade ning Schengeni acquis’ d veel mitte täielikult rakendavate liikmesriikide välja antud samalaadsete dokumentide ning Bulgaaria ja Rumeenia välja antud lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade suhtes.(10) Täita tuleb sisenemise tingimusi, mis on sätestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)[12] artikli 5 lõikes 1, v.a sama määruse artikli 5 lõike 1 punktis b sätestatud tingimust, kuivõrd käesoleva otsusega, mis laiendab otsuses nr 895/2006/EÜ sätestatud ühiste eeskirjade kohaldamist, kehtestatakse Schengeni acquis’ d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumentide või Schengeni acquis’ d veel mitte täielikult rakendavate riikide väljaantud samalaadsete dokumentide, ning Bulgaaria ja Rumeenia läbisõiduks välja antud lühiajaliste viisade, pikaajaliste viisade ja elamislubade Bulgaaria ja Rumeenia poolse ühepoolse tunnustamise kord, ning võimaldatakse lisaks otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korda kohaldavatel Tšehhil, Küprosel, Ungaril, Lätil, Maltal, Poolal, Sloveenial ja Slovakkial tunnustada samalaadseid dokumente, mille on välja andnud Bulgaaria ja Rumeenia.(11) Arvestades, et kavandatava otsuse eesmärki, milleks on kehtestada 2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikide kohaldatav ühepoolse tunnustamise kord, ei saa liikmesriigid piisaval määral saavutada eraldi tegutsedes, mistõttu on eesmärk meetme ulatuse ja mõju tõttu paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.(12) Käesolev otsus ei ole Schengeni acquis' sätete edasiarendamine Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahel sõlmitud lepingu tähenduses, mis käsitleb nimetatud kahe riigi ühinemist Schengeni acquis' sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega, sest see on adresseeritud ainult 2004. ja 2007. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriikidele, kes veel ei rakenda Schengeni acquis' d täielikult. Schengeni süsteemi ühtsuse ja nõuetekohase toimimise eesmärgil hõlmab see otsus ka viisasid ja elamislubasid, mille on välja andnud kolmandad riigid, kes on seotud Schengeni acquis' rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega ning kes rakendavad Schengeni acquis' d täielikult, nagu Island ja Norra.(13) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale need liikmesriigid antud otsuse vastuvõtmisel.(14) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Otsusega kehtestatakse välispiiridel isikute lihtsustatud kontrollimise kord, mille kohaselt:- Bulgaaria ja Rumeenia võivad tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi transiitviisadega dokumente, millele on viidatud artiklites 2 ja 3, samuti dokumente, millele on viidatud artiklis 4 ja mille need kaks riiki on välja andnud kolmandate riikide kodanikele, kelle suhtes kehtib viisakohustus vastavalt määrusele (EÜ) nr 539/2001.- Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia, kes on teatanud komisjonile oma otsusest kohaldada otsusega nr 895/2006/EÜ kehtestatud lihtsustatud korda, võivad tunnustada ühepoolselt võrdväärsena oma riigi transiitviisadega dokumente, millele on viidatud artiklis 4 ja mille Bulgaaria ja Rumeenia on välja andnud kolmandate riikide kodanikele, kelle suhtes kehtib viisakohustus vastavalt määrusele (EÜ) nr 539/2001.Artikkel 21. Bulgaaria ja Rumeenia võivad lugeda oma riigi transiitviisaga võrdväärseks järgnevaid Schengeni acquis' d täielikult rakendavate liikmesriikide väljaantud dokumente, olenemata nende omanike kodakondsusest:i) Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 10 osutatud „ühtne viisa”;ii) Schengeni lepingu rakendamise konventsiooni artiklis 18 osutatud „pikaajaline viisa”;iii) ühiste konsulaarjuhiste IV lisas nimetatud „elamisluba”.2. Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad käesolevat otsust kohaldada, tunnustavad nad kõiki lõikes 1 osutatud dokumente, olenemata sellest, milline riik on dokumendi välja andnud.Artikkel 3Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad kohaldada artiklit 2, võivad nad lisaks tunnustada ühe või mitme 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigi, kes veel ei rakenda Schengeni acquis' d täielikult, väljaantud riigi lühiajalisi viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega.Dokumendid, mille on välja andnud liikmesriigid, kes veel ei rakenda Schengeni acquis ’d täielikult, on loetletud otsuse nr 895/2006/EÜ lisas.Artikkel 4Peale selle võivad Bulgaaria ja Rumeenia tunnustada ka riikide lühiajalisi viisasid, pikaajalisi viisasid ja elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega.Bulgaaria ja Rumeenia välja antud dokumendid, mida võib tunnustada käesoleva otsuse kohaselt, on loetletud lisas.Artikkel 5Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Sloveenia ja Slovakkia võivad samuti tunnustada transiididokumendina käesoleva otsuse lisas loetletud Bulgaaria ja Rumeenia dokumente.Artikkel 6Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia võivad dokumente tunnustada võrdväärsena oma riigi viisadega, kui kolmanda riigi kodaniku läbisõit nende territooriumist ei kesta üle viie päeva.Läbisõidu kestus peab jääma artiklites 2, 3 ja 4 viidatud dokumentide kehtivusaja piiresse.Artikkel 7Bulgaaria, Tšehhi, Küpros, Ungari, Läti, Malta, Poola, Rumeenia, Sloveenia ja Slovakkia teavitavad 10 tööpäeva jooksul käesoleva otsuse jõustumisest komisjoni sellest, kas nad otsustavad käesolevat otsust kohaldada. Komisjon avaldab nende liikmesriikide saadetud teabe Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 8Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Seda kohaldatakse kuni 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt vastuvõetava nõukogu otsusega määratava kuupäevani.Artikkel 9Käesolev otsus on adresseeritud Bulgaariale, Tšehhile, Küprosele, Lätile, Ungarile, Maltale, Poolale, Rumeeniale, Sloveeniale ja Slovakkiale.Brüssel, [...]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[...] LISABULGAARIA välja antavate dokumentide nimekiri- Viisad1. Виза за летищен транзит (виза вид "А") – Lennujaama transiitviisa (liik „A”)2. Визи за транзитно преминаване (виза вид "B") - Transiitviisad (liik „B”)- Еднократна транзитна виза - Ühekordse sisenemisõigusega transiitviisa- Двукратна транзитна виза - Kahekordse sisenemisõigusega transiitviisa- Многократна транзитна виза - Mitmekordse sisenemisõigusega transiitviisa3. Визи за краткосрочно пребиваване (виза вид "C") – Lühiajalised viisad (liik „C”)- Еднократна входна виза - Ühekordse sisenemisõigusega viisa- Многократна входна виза - Mitmekordse sisenemisõigusega viisa4. Виза за дългосрочно пребиваване (виза вид "D") - Pikaajaline viisa (liik „D”)- Elamisload1. Карта на продължително пребиваващ в Република България чужденец – Pikaajaline elamisluba2. Карта на постоянно пребиваващ в Република България чужденец – Alaline elamisluba3. Карта на бежанец – Pagulase elamisluba4. Удостоверение за пътуване зад граница на чужденец с хуманитарен статут – Sellise kolmanda riigi kodaniku elamisluba, kellele Bulgaaria Vabariik on andnud humanitaarkaitseRUMEENIA välja antavate dokumentide nimekiri- Viisad- viză de tranzit, identificată prin simbolul B (transiitviisa, märgendiga B)- viză de scurtă şedere, identificată prin simbolul C (lühiajaline viisa, märgendiga C)- viză de lungă şedere, identificată prin unul dintre următoarele simboluri, în funcţie de activitatea pe care urmează să o desfăşoare în România străinul căruia i-a fost acordată:(i) desfăşurarea de activităţi economice, identificată prin simbolul D/AE(ii) desfăşurarea de activităţi profesionale, identificată prin simbolul D/AP(iii) desfăşurarea de activităţi comerciale, identificată prin simbolul D/AC(iv) angajare în munca, identificată prin simbolul D/AM(v) studii, identificată prin simbolul D/SD(vi) reîntregirea familiei, identificată prin simbolul D/VF(vii) intrarea în România a străinilor căsătoriţi cu cetăţeni români, identificată prin simbolul D/CR(viii) activităţi religioase sau umanitare, identificată prin simbolul D/RU(ix) viză diplomatică şi viză de serviciu, identificată prin simbolul DS(x) alte scopuri, identificată prin simbolul D/AS(pikaajalised viisad järgmise märgistusega, vastavalt otstarbele, milleks muu riigi kodanik Rumeenia viisa saab:i) majandustegevuseks, märgendiga D/AEii) erialategevuseks, märgendiga D/APiii) äritegevuseks, märgendiga D/ACiv) töötamiseks, märgendiga D/AMv) õpinguteks, märgendiga D/SDvi) perekonna taasühinemiseks, märgendiga D/VFvii) Rumeenia kodanikuga abiellunu sisenemiseks Rumeeniasse, märgendiga D/CRviii) usualaseks või humanitaartegevuseks, märgendiga D/RUix) diplomaadi- või teenistusviisa, märgendiga DSx) muuks otstarbeks, märgendiga D/AS)- Elamisload- Permis de şedere temporară (ajutine elamisluba)- Permis de şedere permanentă (alaline elamisluba)- Carte de rezidenţă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (elamisluba – välismaalastele, kes on Rumeenia kodaniku pereliikmed)- Carte de rezidenţă permanentă - pentru străinii membri de familie ai cetăţenilor români (alaline elamisluba - välismaalastele, kes on Rumeenia kodaniku pereliikmed)2007/0186 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega muudetakse otsust nr 896/2006/EÜ, millega kehtestatakse välispiiridel isikute kontrollimise lihtsustatud kord, mille alusel liikmesriigid tunnustavad ühepoolselt teatavaid Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid oma territooriumist läbisõiduksEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 62 lõike 2 punkti a,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[13]tegutsedes asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korrasning arvestades järgmist:(1) Otsusega nr 896/2006/EÜ kehtestatakse ühised eeskirjad teatavate Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubade ühepoolseks tunnustamiseks liikmesriikide poolt, võimaldades lihtsustada nimetatud dokumentidega kolmandate riikide kodanike välispiiridel kontrollimise korda.(2) Schengeni acquis' kaheetapilise rakendamismenetluse tulemusena nõuti liikmesriikidelt, kes ühinesid Euroopa Liiduga 1. mail 2004. aastal, alates ühinemise kuupäevast riigi viisade väljaandmist nendele kolmandate riikide kodanikele, kellel on Šveitsi ja Liechtensteini väljaantud elamisload ja kelle suhtes kohaldatakse nõukogu määruse (EÜ) nr 539/2001 kohast viisanõuet. See kohustus tekitas täiendava halduskoormuse nende liikmesriikide konsulaatidele Šveitsis ja Liechtensteinis.(3) Näis, et liikmesriikidel ei ole vaja nõuda selle kategooria isikutelt viisat, sest nad kujutavad endast liikmesriikidele üksnes vähest ebaseadusliku immigratsiooni ohtu.(4) Võttes arvesse, et sama põhjendus kehtib ka Bulgaaria ja Rumeenia kohta, tuleks otsusega nr 896/2006/EÜ[14] kehtestatud lihtsustatud korda laiendada ka Bulgaariale ja Rumeeniale.(5) Otsuse nr 896/2006/EÜ selline muutmine peaks võimaldama Bulgaarial ja Rumeenial, kui nad peaksid otsustama kohaldada otsust nr .../2007/EÜ ja tunnustada ühepoolselt Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubasid, mis on loetletud otsuse nr 896/2006/EÜ lisas, võrdväärsena oma riigi transiitviisadega.(6) Tunnustamine peaks piirduma vaid Bulgaaria ja Rumeenia territooriumist läbisõidu eesmärgiga, piiramata nende kahe liikmesriigi võimalust anda välja viisasid lühiajaliseks viibimiseks.(7) Võimalus, et Bulgaaria ja Rumeenia käesolevat otsust ei rakenda, peaks piirduma üleminekuperioodiga kuni kuupäevani, mille nõukogu määrab 2005. aasta ühinemisakti artikli 4 lõike 2 kohaselt.(8) Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. märtsi 2006. aasta määruse (EÜ) nr 562/2006[15] (millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad)) artikli 5 lõikes 1 sätestatud sisenemistingimusi, välja arvatud artikli 5 lõike 1 punktis b ette nähtud tingimust, tuleb täita selles ulatuses, mil käesoleva otsusega kehtestatakse Bulgaaria ja Rumeenia välja antud transiitviisade ning teatavate Šveitsi ja Liechtensteini välja antud elamislubade võrdväärsuse kord.(9) Arvestades, et võetava meetme eesmärk mõjutab otseselt ühenduse õigustiku viisasid käsitleva osa kohta ja liikmesriigid ei saa seda piisaval määral saavutada eraldi tegutsedes, mistõttu on eesmärk meetme ulatust ja mõju arvestades paremini saavutatav ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev otsus nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(10) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Ühendkuningriigi ja Iirimaa seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale need liikmesriigid käesoleva otsuse vastuvõtmisel.(11) Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Ühenduse asutamislepingule lisatud Taani seisukohta käsitleva protokolli artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva otsuse vastuvõtmisel, mistõttu see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,ON VASTU VÕTNUD JÄRGMISE OTSUSE:Artikkel 1Otsuse nr 896/2006/EÜ artiklile 2 lisatakse kolmanda lõiguna järgmine lause:„Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad kohaldada otsust nr .../2007/EÜ, võivad nad ühepoolselt tunnustada käesoleva otsuse lisas loetletud elamislubasid võrdväärsena oma riigi transiitviisadega kuni kuupäevani, mille nõukogu määrab vastavalt akti Bulgaaria Vabariigi ja Rumeenia ühinemistingimuste ja Euroopa Liidu aluslepingutesse tehtavate muudatuste kohta artikli 4 lõikele 2.”Artikkel 2Kui Bulgaaria ja Rumeenia otsustavad käesolevat otsust kohaldada, peavad nad sellest teatama 10 tööpäeva jooksul pärast käesoleva otsuse jõustumist. Komisjon avaldab nende saadetud teabe Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 3Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas .Artikkel 4Käesolev otsus on adresseeritud Bulgaariale ja Rumeeniale.Brüssel, [...]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja[...] [1] EÜT L 81, 21.3.2001, lk 1, viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1932/2006 (ELT L 405, 30.12.2006, lk 23).[2] ELT L 167, 20.6.2006, lk 1.[3] ELT L 167, 20.6.2006, lk 8.[4] 2004. aastal Euroopa Liiduga ühinenud liikmesriigid pidid 1. augustiks 2006 teatama komisjonile oma otsusest rakendada ühiseid eeskirju.[5] ELT C 251, 17.10.2006, lk 20.[6] Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrus (EÜ) nr 526/2006, 15. märts 2006, millega kehtestatakse isikute üle piiri liikumist reguleerivad ühenduse eeskirjad (Schengeni piirieeskirjad), ELT L 105, 13.4.2006, lk 1[7] ELT L 176, 10.7.1999, lk 35.[8] Nõukogu dokument 13054/04.[9] ELT C [...], [...], lk [...].[10] ELT L 81, 21.3.2001, lk 1. Määrust on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1932/2006 (ELT L 405, 30.12.2006, lk 23).[11] ELT L 167, 20.6.2006, lk 1.[12] ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.[13] ELT C [...], [...], lk [...].[14] ELT L 167, 20.6.2006.[15] ELT L 105, 13.4.2006, lk 1.


type: caselaw

text:
C 63/16 IT Gazzetta ufficiale delle Comunità europee 4.3.2000
 — Violazione della libertà di stabilimento Motivi e principali argomenti
 Dal momento che in Germania è considerata impresa del Il carattere vincolante delle disposizioni del terzo comma degli
 settore delle costruzioni solo quell’impresa i cui lavoratori artt. 249, e 10 CE (ex artt. 189 e 5 del Trattato CE) impone
 dipendenti prestino più del 50 % delle ore di lavoro agli Stati membri l’obbligo di adottare le misure necessarie per
 complessive in attività relative a opere di costruzione, per trasporre le direttive nell’ordinamento giuridico interno prima
 le imprese di costruzione di altri Stati membri viene ad della scadenza del termine prescritto a tale scopo, e di
 essere irrazionale costituire in Germania filiali indipenden- comunicare immediatamente tali misure alla Commissione.
 ti, con personale addetto esclusivamente a attività commer- Tale termine è scaduto il 21 novembre 1996 senza che la
 ciali e/o tecnico (per esempio per acquisire o elaborare Repubblica ellenica abbia comunicato alla Commissione le
 progetti), poiché, se dovessero accettare commesse, non disposizioni di recepimento di tali direttive nel proprio ordina-
 sarebbero in grado, di eseguire i lavori mettendo a mento.
 disposizione lavoratori di altre filiali (straniere) o della casa
 madre. Anche sotto questo aspetto ricorre un Trattamento (1) GU L 319 del 12.12.1994, pag. 14.
 discriminatorio, poiché le filiali tedesche di imprese di
 costruzione tedesche possono essere considerate sempre
 imprese di costruzione anche quando, isolatamente consi-
 derate, non integrano la regola del 50 %.
 Ricorso della Commissione delle Comunità europee con-
 tro la Repubblica francese, proposto il 21 dicembre 1999
 (Causa C-495/99)
 (2000/C 63/30)
 Ricorso della Commissione delle Comunità europee con-
 tro la Repubblica ellenica, proposto il 21 dicembre 1999 Il 21 dicembre 1999 la Commissione delle Comunità europee,
 rappresentata dal signor Peter Oliver, consigliere giuridico, in
 qualità di agente, con domicilio eletto in Lussemburgo presso
 (Causa C-494/99) il signor Carlos Gómez de la Cruz, Centre Wagner, Kirchberg,
 ha proposto dinanzi alla Corte di giustizia delle Comunità
 europee un ricorso contro la Repubblica francese.
 (2000/C 63/29)
 La ricorrente conclude che la Corte voglia:
 Il 21 dicembre 1999 la Commissione delle Comunità europee,
 rappresentata dalla signora Maria Patakiá, membro del servizio 1. dichiarare che, non avendo emanato le disposizioni legisla-
 giuridico della Commissione, e dal signor Frank Benyon, tive, regolamentari e amministrative necessarie per confor-
 consigliere giuridico del servizio giuridico della Commissione, marsi alla direttiva del Consiglio, 96/93/CE, relativa alla
 con domicilio eletto in Lussemburgo presso il signor Carlos certificazione di animali e di prodotti di origine animale (1),
 Gómez de la Cruz, membro del servizio giuridico della la Repubblica francese è venuta meno agli obblighi che le
 Commissione, Centre Wagner, Kirchberg, ha proposto dinanzi incombono in forza di tale direttiva e del Trattato;
 alla Corte di giustizia delle Comunità europee un ricorso
 contro la Repubblica ellenica. 2. condannare la Repubblica francese alle spese.
 Motivi e principali argomenti
 La ricorrente chiede che la Corte di giustizia voglia:
 L’obbligatorietà degli artt. 249 e 10 CE impone agli Stati
 — dichiarare che la Repubblica ellenica, non avendo adottato membri di emanare i provvedimenti necessari per trasporre
 e, in subordine, non avendo comunicato alla Commissione una direttiva che è stata loro rivolta nell’ordinamento giuridico
 nel termine stabilito le disposizioni legislative, regolamen- interno prima della scadenza del termine all’uopo prescritto. Il
 tari e amministrative necessarie per conformarsi pienamen- termine stabilito dall’art. 9 della direttiva 96/93/CEE è scaduto
 te alla direttiva del Consiglio 21 novembre 1994, il 1o gennaio 1998 senza che la Francia abbia adottato i
 94/56/CE (1), che stabilisce i principi fondamentali in provvedimenti necessari.
 materia di inchieste su incidenti e inconvenienti nel settore
 dell’aviazione civile, è venuta meno agli obblighi che le
 incombono in forza del Trattato e di tale direttiva, (1) GU L 13 del 16.1.1997, pag. 28.
 — condannare la Repubblica ellenica alle spese.


text:
 24.10.2016
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 392/45
 Klage, eingereicht am 30. August 2016 — Sicignano/EUIPO — Inprodi (GiCapri „a giacchett’e capri“)
 (Rechtssache T-619/16)
 (2016/C 392/59)
 Sprache der Klageschrift: Italienisch
 Parteien
 Kläger: Pasquale Sicignano (Santa Maria la Carità, Italien) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwalt A. Masetti Zannini de Concina sowie Rechtsanwältinnen M. Bucarelli und G. Petrocchi)
 Beklagter: Amt der Europäischen Union für geistiges Eigentum (EUIPO)
 Andere Beteiligte im Verfahren vor der Beschwerdekammer: Inghirami Produzione Distrinuzione SpA (Inprodi) (Mailand, Italien)
 Angaben zum Verfahren vor dem EUIPO
 Anmelder der streitigen Marke: Kläger.
 Streitige Marke: Unionsbildmarke mit dem Wortbestandteil „GiCapri, a giacchett’e capri““ — Anmeldung Nr. 12 512 778.
 Verfahren vor dem EUIPO: Widerspruchsverfahren.
 Angefochtene Entscheidung: Entscheidung der Fünften Beschwerdekammer des EUIPO vom 2. Juni 2016 in der Sache R 806/2015-5.
 Anträge
 Der Kläger beantragt,
 —
 die Entscheidung der Fünften Beschwerdekammer des EUIPO vom 2. Juni 2016 in der Sache R 806/2015-5, mit der die Anmeldung 12 512 778 der zusammengesetzten Marke GiCapri „a giacchett’e capri“ für die Klassen 18, 25 und 35 zurückgewiesen wurde, aufzuheben, womit folglich die Anmeldung zuzulassen ist;
 —
 dem EUIPO alle Kosten, Gebühren und Honorare des vorliegenden Verfahrens aufzuerlegen.
 Angeführter Klagegrund
 —
 Verstoß gegen Art. 8 Abs. 1 Buchst. b der Verordnung Nr. 207/2009.


text:
 9.6.2007
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 129/20
 2007 m. balandžio 8 d. pareikštas ieškinys byloje Spira prieš Komisiją
 (Byla T-108/07)
 (2007/C 129/36)
 Proceso kalba: anglų
 Šalys
 Ieškovė: Diamanthandel A. Spira BVBA (Antverpenas, Belgija), atstovaujama advokatų J. Bourgeois, Y. van Gerven, F. Louis ir A. Vallery
 Atsakovė: Europos Bendrijų Komisija
 Ieškovės reikalavimai
 —
 Panaikinti 2007 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą, priimtą remiantis Tarybos reglamento Nr. 773/2004 7 straipsnio 2 dalimi, byloje COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice.
 —
 Priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Ieškovė ginčija 2007 m. sausio 26 d. Komisijos sprendimą konkurencijos byloje COMP/38.826/B-2-Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice, kuriuo Komisija atmetė ieškovės skundą dėl EB 81 ir 82 straipsnių pažeidimų, susijusių su De Beers Group taikoma „Supplier of Choice“sistema nešlifuotiems deimantams platinti, motyvuojant tuo, kad Bendrija nėra pakankamai suinteresuota patenkinti ieškovės skundą.
 Ieškovė tvirtina, kad nešlifuotų deimantų tiekėja De Beers, kuri, ieškovės nuomone, iš esmės prekiauja nešlifuotais deimantais pirminėje rinkoje, siekia pasinaudodama „Supplier of Choice“sistema išplėsti savo įtaką visoje deimantų tiekimo rinkoje nuo kasyklų iki vartotojo, t. y. antrinėje rinkoje.
 Grįsdama savo ieškinį, ieškovė nurodo tris ieškinio pagrindus.
 Pirma, ieškovė teigia, kad Komisija pažeidė pareigą rūpestingai ir nešališkai išnagrinėti skundą bei su tokiu pačiu rūpestingumu ir nešališkumu ištirti jame nurodytus antikonkurencinius veiksmus.
 Antra, ieškovė teigia, kad, atsižvelgiant į aptariamos įmonės dydį, antikonkurencinių veiksmų geografinį išplitimą ir dėl šių pažeidimų padarytą žalą konkurencijai ir vidaus rinkai, Komisija negalėjo teigti, jog Bendrija nėra pakankamai suinteresuota patenkinti ieškovės skundą.
 Galiausia, trečia, ieškovė teigia, kad išvadą, jog Bendrija nėra pakankamai suinteresuota patenkinti ieškovės skundą, Komisija padarė faktiškai ir teisiškai klaidingai įvertinusi bylos aplinkybes, nes:
 1)
 Komisija neatsižvelgė į akivaizdų viešai De Beers ribota atrankine tiekimo sistema pademonstruotą antikonkurencinį tikslą;
 2)
 Komisija negalėjo įvertinti De Beers tiekimo sistemos antikonkurencinio poveikio pirmiausia neįvertinusi De Beers dominuojančios padėtis ir jos įtakos rinkoje.
 3)
 Komisija neatsižvelgė į skunde pateiktus,įrodymus dėl sistemos iš esmės neteisėto ir antikonkurencinio pobūdžio;
 4)
 Komisija neteisingai įvertino pagal De Beers pateikta peticiją Ombudsmeno pakeistų įgaliojimų spręsti su tiekimo sistemos įgyvendinimu susijusius ginčus veiksmingumą;
 5)
 Komisija padarė teisės klaidą ir akivaizdžią faktinių aplinkybių vertinimo klaidą konstatuodama, kad De Beers tiekimo sistema neuždaro rinkos.


text:
 Avis juridique important
 |
 21984A0316(01)
 Συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Δημοκρατικής και Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας περί καθορισμού, για την περίοδο από 1ης Νοεμβρίου 1983 μέχρι 31ης Οκτωβρίου 1984, του πρόσθετου ποσού που πρέπει να αφαιρεθεί από την εισφορά που εφαρμόζεται κατά την εισαγωγή στην Κοινότητα μη επεξεργασμένου ελαιολάδου καταγωγής Αλγερίας
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 073 της 16/03/1984 σ. 0002
 ***** ΣΥΜΦΩΝΙΑ υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Δημοκρατικής και Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας περί καθορισμού, για την περίοδο από 1ης Νοεμβρίου 1983 μέχρι 31ης Οκτωβρίου 1984, του πρόσθετου ποσού που πρέπει να αφαιρεθεί από την εισφορά που εφαρμόζεται κατά την εισαγωγή στην Κοινότητα μη επεξεργασμένου ελαιολάδου καταγωγής Αλγερίας Επιστολή αριθ. 1 Κύριε, Το παράρτημα Β της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Δημοκρατικής και της Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας προβλέπει ότι, για το μη επεξεργασμένο ελαιόλαδο που υπάγεται στη διάκριση 15.07 Α Ι του Κοινού Δασμολογίου, το ποσό που πρέπει να αφαιρεθεί από το ποσό της εισφοράς, σύμφωνα με το άρθρο 16 παράγραφος 1 στοχείο β) της συμφωνίας συνεργασίας, αυξάνεται κατά ένα πρόσθετο ποσό, με τους ίδιους όρους και κατά τον ίδιο τρόπο που προβλέπονται για την εφαρμογή των ανωτέρω αναφερομένων διατάξεων, για να ληφθούν υπόψη ορισμένοι παράγοντες και σε συνάρτηση με τις συνθήκες της αγοράς του ελαιολάδου. Για την περίοδο από 1ης Νοεμβρίου 1983 μέχρι 31ης Οκτωβρίου 1984, έχω την τιμή να σας ανακοινώσω, με βάση τα κριτήρια που προβλέπονται στο προαναφερθέν παράρτημα, ότι η Κοινότητα θα λάβει τα αναγκαία μέτρα ώστε το πρόσθετο ποσό να είναι 12,09 ECU ανά 100 χιλιόγραμμα. Θα σας ήμουν υπόχρεος αν θέλατε να μου γνωστοποιήσετε τη λήψη της παρούσας επιστολής και να μου επιβεβαιώσετε τη σύμφωνη γνώμη της κυβέρνησής σας για το περιεχόμενό της. Με τιμή Εξ ονόματος του Συμβουλίου των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων Επιστολή αριθ. 2 Κύριε, Έχω την τιμή να σας γνωρίσω τη λήψη της σημερινής σας επιστολής η οποία αναφέρει τα ακόλουθα: «Το παράρτημα Β της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Οικονομικής Κοινότητας και της Δημοκρατίας και Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας προβλέπει ότι, για το μη επεξεργασμένο ελαιόλαδο που υπάγεται στη διάκριση 15.07 Α Ι του Κοινού Δασμολογίου, το ποσό που πρέπει να αφαιρεθεί από το ποσό της εισφοράς, σύμφωνα με το άρθρο 16 παράγραφος 1 στοιχείο β) της συμφωνίας συνεργασίας, αυξάνεται κατά ένα πρόσθετο ποσό, με τους ίδιους όρους και κατά τον ίδιο τρόπο που προβλέπονται για την εφαρμογή των ανωτέρω αναφερομένων διατάξεων, για να ληφθούν υπόψη ορισμένοι παράγοντες και σε συνάρτηση με τις συνθήκες της αγοράς του ελαιολάδου. Για την περίοδο από 1ης Νοεμβρίου 1983 μέχρι 31ης Οκτωβρίου 1984, έχω την τιμή να σας ανακοινώσω, με βάση τα κριτήρια που προβλέπονται στο προαναφερθέν παράρτημα, ότι η Κοινότητα θα λάβει τα αναγκαία μέτρα ώστε το πρόσθετο ποσό να είναι 12,09 ECU ανά 100 χιλιόγραμμα. Θα σας ήμουν υπόχρεος αν θέλατε να μου γνωστοποιήσετε τη λήψη της παρούσας επιστολής και να μου επιβεβαιώσετε τη σύμφωνη γνώμη της κυβέρνησής σας για το περιεχόμενό της.» Έχω την τιμή να σας επιβεβαιώσω ότι η κυβέρνησή μου συμφωνεί με το περιεχόμενο της επιστολής αυτής. Με τιμή Για την κυβέρνηση της Δημοκρατικής και Λαϊκής Δημοκρατίας της Αλγερίας


text:
28.7.2012
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 227/31
 Ricorso proposto l’11 giugno 2012 — Kühne + Nagel International e a./Commissione
 (Causa T-254/12)
 2012/C 227/52
 Lingua processuale: il tedesco
 Parti
 Ricorrenti: Kühne + Nagel International AG (Schindellegi, Svizzera), Kühne + Nagel Management AG (Schindellegi, Svizzera), Kühne + Nagel Ltd (Uxbridge, Regno Unito), Kühne + Nagel Ltd (Shanghai, Cina), Kühne + Nagel Ltd (Hong Kong, Cina) (rappresentanti: avv.ti U. Denzel, C. Klöppner e C. von Köckritz))
 Convenuta: Commissione europea
 Conclusioni
 Le ricorrenti chiedono che il Tribunale voglia:
 —
 dichiarare nulli, ai sensi dell’articolo 263, quarto comma, TFUE e nei limiti in cui riguardano le ricorrenti, gli articoli 1, 2 e 3 della decisione della Commissione del 28 marzo 2012, C(2012) 1959 def., caso COMP/39.462 — Servizi di spedizione;
 —
 in subordine: ridurre l’importo delle ammende inflitte alle ricorrenti all’articolo 2 della decisione;
 —
 condannare la Commissione a pagare le spese delle ricorrenti, a norma dell'articolo 87, secondo comma, del regolamento di procedura della Corte.
 Motivi e principali argomenti
 La Commissione ha inflitto un'ammenda alle ricorrenti per la loro partecipazione a quattro distinti cartelli relativi ai sovrapprezzi NES, AMS, CAF e PSS.
 A sostegno del loro ricorso relativo a tutti i sovrapprezzi, le ricorrenti sollevano i seguenti motivi:
 —
 la condanna delle ricorrenti alle sanzioni è illegittima in quanto dovuta ad errori di valutazione. Da un lato, la Commissione ha determinato in modo errato il fatturato relativo all'infrazione, poiché il fatturato che essa ha preso in considerazione non è collegato, né direttamente, né indirettamente, alla violazione. Dall'altro lato, erroneamente, non sono state prese in considerazione le circostanze attenuanti relative alle ricorrenti.
 —
 l'importo delle ammende inflitte viola il principio di proporzionalità nonché l'articolo 49, terzo comma, della Carta dei diritti fondamentali dell'Unione europea. A causa delle specificità del settore delle spedizioni, le ammende inflitte dalla Commissione sono fortemente sproporzionate e contravvengono all'articolo 49, terzo comma, della Carta dei diritti fondamentali.
 —
 i diritti della difesa della ricorrenti sono stati violati poiché la Commissione ha respinto la domanda, presentata con lettera del 30 novembre 2011, di accesso agli atti (del caso COMP/39.258) ed ha pertanto illegittimamente limitato i diritti della difesa delle ricorrenti.
 Per corroborare il loro ricorso per quanto concerne i sovrapprezzi NES e AMS, le ricorrenti adducono inoltre i seguenti motivi:
 —
 il commercio tra Stati membri non è pregiudicato. La Commissione ha applicato il diritto in modo errato, poiché le condizioni stabilite dall'articolo 101, primo comma, TFUE (pregiudizio del commercio tra Stati membri) non sono presenti.
 —
 La Commissione ha applicato il diritto in modo errato, in quanto si è erroneamente assunta la potestà di perseguire le infrazioni nel settore del trasporto aereo ai sensi dell'articolo 101, primo comma, TFUE; in ogni caso, la Commissione, erroneamente, non ha concesso una deroga ai sensi del regolamento (CEE) n. 3975/87, relativo alle modalità di applicazione delle regole di concorrenza alle imprese di trasporti aerei. Giuridicamente la Commissione non è autorizzata a sanzionare le infrazioni dell'articolo 101, primo comma, TFUE, dato che, prima del 1o maggio 2004, non esisteva alcun regolamento di esecuzione per il trasporto aereo, e pertanto il trasporto aereo tra l’Unione e i paesi terzi beneficiava di una deroga («Air Transport Exemption»).
 —
 La Commissione ha valutato in modo giuridicamente errato la durata dell'infrazione addebitata alle ricorrenti. La Commissione ha applicato il diritto in modo errato e non ha motivato adeguatamente la sua decisione relativa alla data di inizio dell'infrazione delle ricorrenti. Le ricorrenti hanno partecipato ai fatti rilevanti ai fini del cartello per quanto riguarda i sovrapprezzi NES al più presto a partire dal 4 novembre 2002 e per quanto riguarda i sovrapprezzi AMS al più presto dal 21 ottobre 2003.


text:
 27.6.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 244/36
 Breithiúnas na Cúirte Ginearálta an 6 Aibreán 2022 – Funline International v EUIPO (AMSTERDAM POPPERS)
 (Cás T-680/21) (1)
 (Trádmharc an Aontais Eorpaigh - Iarratas ar mharc fíortha de chuid an Aontais Eorpaigh AMSTERDAM POPPERS - Dearbhfhorais le diúltú - Marc contrártha leis an mbeartas poiblí - Airteagal 7(1)(f) de Rialachán (AE) 2017/1001 - Cineál tuairisciúil - Airteagal 7(1)(c) de Rialachán 2017/1001 - Saintréith arna fáil trí úsáid - Airteagal 7(3) de Rialachán 2017/1001)
 (2022/C 244/50)
 Teanga an cháis: an Fhraincis
 Páirtithe
 Iarratasóir: Funline International (Nua Eabhrach, Nua Eabhrach, Stáit Aontaithe Mheiriceá) (ionadaí: Y. Echevarría García, Dlíodóir)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (iondadaí: D. Hanf, Gníomhaire)
 Ábhar
 Trína chaingean bunaithe ar Airteagal 263 CFAE, iarrann an t-iarratasóir go ndéanfaí an cinneadh ón Dara Bord Achomhairc d’Oifig an Aontais Eorpaigh um Maoin Intleachtúil (EUIPO) an 20 Lúnasa 2021 (cás R 439/2021-2) a chur ar neamhní agus a mhodhnú.
 An chuid oibríochtúil
 1)
 Diúltaítear don achomharc.
 2)
 Ordaítear do Funline International na costais a íoc.
 (1) IO C 502, 13.12.2021.


text:
 21.7.2007
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 170/29
 Talan väckt den 14 maj 2007 – Avaya mot harmoniseringsbyrån – ZyXEL Communications (VANTAGE CNM)
 (Mål T-171/07)
 (2007/C 170/57)
 Ansökan är avfattad på engelska
 Parter
 Sökande: Avaya Inc. (Basking Ridge, USA) (ombud: advokaterna A. Beschorner, B. Glaser, C. Thomas)
 Svarande: Byrån för harmonisering inom den inre marknaden (varumärken, mönster och modeller)
 Motpart vid överklagandenämnden: ZyXEL Communications Corp. (Hsin-Chu, Taiwan)
 Sökandens yrkanden
 Sökanden yrkar att förstainstansrätten skall
 —
 ogiltigförklara beslut nr R 156/2006-2 som fattats av andra överklagandenämnden den 14 mars 2007 om ansökan nr No 3 291 457 om registrering av ”VANTAGE CNM” som gemenskapsvarumärke, och
 —
 förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna i målet vid förstainstansrätten, och förplikta intervenienten att ersätta rättegångskostnaderna i det administrativa förfarandet vid överklagandenämnden.
 Grunder och huvudargument
 Sökande av gemenskapsvarumärke: ZyXEL Communications Corp.
 Sökt gemenskapsvarumärke: figurmärket VANTAGE för varor och tjänster i klasserna 9 och 42 – ansökan nr 3 291 457
 Innehavare av det varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering i invändningsförfarandet: Avaya Inc.
 Varumärke eller kännetecken som åberopats som hinder för registrering: gemenskapsordmärket MULTIVANTAGE för varor och tjänster i klasserna 9, 38 och 42 – ansökan nr 2 409 589
 Invändningsenhetens beslut: Avslag
 Överklagandenämndens beslut: Avslag på överklagandet
 Grunder: Sökanden åberopar två grunder till stöd för sin talan, dels ett åsidosättande av principen om likabehandling och konsekvent rättspraxis, dels åsidosättande av artikel 8.1 b i förordningen om gemenskapsvarumärken och allmänna principer inom varumärkesrätten.
 Vad beträffar den första grunden hävdar sökanden att överklagandenämnden har gjort en annan bedömning än i ett tidigare beslut som fattades i ett liknande ärende som rörde en nästan identisk fråga, utan att ange skälen till denna ändring av praxis.
 Vidare gör sökanden vad beträffar den andra grunden gällande att överklagandenämnden inte tog tillräckligt stor hänsyn till vare sig likheten mellan de varor och tjänster som de motstående varumärkena avser eller den stora likheten mellan varumärkena själva.