type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
3.4.2004 SV Europeiska unionens officiella tidning C 85/7
 DOMSTOLENS DOM avdelningen), sammansatt av V. Skouris, tillförordnad ordfö-
 rande på sjätte avdelningen, samt domarna J.N. Cunha Rodri-
 gues (referent), J.-P. Puissochet, R. Schintgen och F. Macken,
 generaladvokat: F.G. Jacobs, justitiesekreterare: biträdande jus-
 (sjätte avdelningen) titiesekreterare H. von Holstein, den 5 februari 2004 avkunnat
 en dom där domslutet har följande lydelse:
 av den 5 februari 2004
 1. a) Artikel 5.3 i konventionen av den 27 september 1968
 i mål C-18/02: (begäran om förhandsavgörande från Ar- om domstols behörighet och om verkställighet av domar
 bejdsretten): Danmarks Rederiforening mot LO Landsor- på privaträttens område, i dess lydelse enligt konventionen
 ganisationen i Sverige (1) av den 9 oktober 1978 om Konungariket Danmarks,
 Irlands och Förenade konungariket Storbritannien och
 Nordirlands tillträde, enligt konventionen av den 25 okto-
 ber 1982 om Republiken Greklands tillträde, enligt
 (Brysselkonventionen – Artikel 5.3 – Behörighet i mål om konventionen av den 26 maj 1989 om Konungariket
 skadestånd utanför avtalsförhållanden – Ort där skadan Spaniens och Republiken Portugals tillträde och enligt
 inträffade – Åtgärder som vidtagits av ett fackförbund i en konventionen av den 29 november 1996 om Republiken
 konventionsstat mot ett rederi som äger ett fartyg som är Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveri-
 registrerat i en annan konventionsstat) ges tillträde, skall tolkas så, att uttrycket ”skadestånd
 utanför avtalsförhållanden” omfattar ett mål angående
 lovligheten av en stridsåtgärd som enligt den berörda
 konventionsstatens lagstiftning endast får prövas av en
 (2004/C 85/09) annan domstol än den som har att pröva en talan om
 ersättning för skada som orsakats av denna stridsåtgärd.
 (Rättegångsspråk: danska)
 b) Det är tillräckligt att stridsåtgärderna är en nödvändig
 förutsättning för sympatiåtgärder som kan medföra skada
 (Preliminär översättning; den slutgiltiga översättningen kommer att för att artikel 5.3 i Brysselkonventionen skall vara
 publiceras i ”Rättsfallssamling från Europeiska gemenskapernas tillämplig i en situation som den i målet vid Arbejdsretten.
 domstol och förstainstansrätt”)
 c) Tillämpningen av artikel 5.3 i Brysselkonventionen påver-
 kas inte av att den varslande parten sköt upp genomföran-
 det av stridsåtgärderna i avvaktan på prövningen av
 huruvida de skulle anses lovliga.
 I mål C-18/02, angående en begäran enligt protokollet av den
 3 juni 1971 angående domstolens tolkning av konventionen
 av den 27 september 1968 om domstols behörighet och
 om verkställighet av domar på privaträttens område, från
 Arbejdsretten (Danmark), att domstolen skall meddela ett 2. Artikel 5.3 i Brysselkonventionen skall, vid sådana omständig-
 förhandsavgörande i det vid den nationella domstolen anhäng- heter som de i målet vid Arbejdsretten, tolkas så, att en skada
 iga målet mellan Danmarks Rederiforening, DFDS Torline A/ som uppkommer till följd av stridsåtgärder som vidtagits av ett
 S, och LO Landsorganisationen i Sverige, SEKO Sjöfolk Facket fackförbund i en konventionsstat där ett fartyg som är registrerat
 för Service och Kommunikation, angående tolkningen av i en annan konventionsstat seglar inte nödvändigtvis skall anses
 artikel 5.3 i den ovannämnda konventionen av den 27 septem- vara en skada som uppkommit i flaggstaten, så att rederiet får
 ber 1968 (EGT L 299, 1972, s. 32; svensk utgåva, C 15, 1997, väcka skadeståndstalan i flaggstaten mot det fackförbundet.
 s. 30), i dess lydelse enligt konventionen av den 9 oktober
 1978 om Konungariket Danmarks, Irlands och Förenade
 konungariket Storbritannien och Nordirlands tillträde (EGT
 L 304, s. 1 och, i ändrad lydelse, s. 77; svensk utgåva, C 15,
 1997, s. 14), enligt konventionen av den 25 oktober 1982 om (1) EGT C 109, 4.5.2002.
 Republiken Greklands tillträde (EGT L 388, s. 1; svensk utgåva,
 C 15, 1997, s. 26), enligt konventionen av den 26 maj 1989
 om Konungariket Spaniens och Republiken Portugals tillträde
 (EGT L 285, s. 1; svensk utgåva, C 15, 1997, s. 43) och enligt
 konventionen av den 29 november 1996 om Republiken
 Österrikes, Republiken Finlands och Konungariket Sveriges
 tillträde (EGT C 15, 1997, s. 1), har domstolen (sjätte


type: legislation

text:
 |
 52012PC0371
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY, kterým se stanoví zvláštní podmínky rybolovu hlubinných populací v severovýchodním Atlantiku a ustanovení pro rybolov v mezinárodních vodách severovýchodního Atlantiku a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 2347/2002 /* COM/2012/0371 final - 2012/0179 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Hlubinný rybolov v severovýchodním Atlantiku je
 částečně ovládán tradičními pobřežními loďstvy
 (Portugalsko) a velkými kočovnými plavidly lovícími pomocí vlečných
 sítí (Francie, Španělsko). Dohromady tvoří přibližně 1 %
 vykládek v severovýchodním Atlantiku, ačkoli ekonomická životaschopnost
 mnoha rybářských komunit je na hlubinném rybolovu do určité míry
 závislá. Rybolov se uskutečňuje ve vodách Unie a v mezinárodních
 vodách, které podléhají dohodám uzavřeným v rámci Komise pro rybolov v
 severovýchodním Atlantiku (NEAFC).
 Populace
 hlubinných ryb jsou rybí populace lovené ve vodách mimo hlavní rybářská
 loviště kontinentálních šelfů. Nacházejí se na kontinentálních
 svazích nebo v blízkosti podmořských hor. Hlubinný rybolov je
 předmětem podrobného řízení intenzity rybolovu (celkový
 přípustný odlov, maximální intenzita) teprve od roku 2003. Před tímto
 datem se rybolov vyvíjel většinou neregulovaně a
 částečně vykazoval typické příznaky „závodu v rybolovu“,
 což mělo za následek vyčerpání populací.
 Od počátku řízení intenzity rybolovu
 byla přijata řada technických opatření, která omezují používání
 některých rybolovných zařízení v hlubších vodách nebo zakazují
 rybolov v určitých oblastech s vysokou biologickou rozmanitostí na mořském
 dně. Tato uzavření oblastí byla provedena v rámci společné
 rybářské politiky v návaznosti na určení lokalit NATURA 2000
 členskými státy podle směrnice o stanovištích[1]
 nebo v rámci všeobecných preventivních opatření.
 Opatření
 komise NEAFC v oblasti hlubinného rybolovu, která byla přijata a provedena
 v právu Unie, zahrnují zákaz tenatových sítí, vytvoření uzavřených
 oblastí na ochranu bentických stanovišť, která představují hlavní
 zdroje biologické rozmanitosti (citlivé mořské ekosystémy), omezení celkové
 roční intenzity rybolovu a zmapování stávající rybolovné činnosti s
 cílem podmínit vznik nových rybolovných oblastí předchozím vyhodnocením
 vlivů na životní prostředí.
 Tato a další
 technická opatření doporučená komisí NEAFC byla dříve, než
 vstoupila v platnost Lisabonská smlouva, prováděna každoročním
 nařízením Rady o rybolovných právech; od té doby je v platnosti
 přechodný režim[2] pro celou oblast
 severovýchodního Atlantiku, včetně opatření přijatých v
 rámci NEAFC.
 Pro mezinárodní
 vody, které nejsou regulovány regionálními organizacemi pro řízení
 rybolovu, přijala Unie zvláštní předpis, který zakazuje používání
 lovných zařízení pro rybolov při dně na volném moři bez
 předchozího posouzení dopadů (nařízení (ES) č. 734/2008) v
 reakci na rezoluci Valného shromáždění OSN 61/105[3]
 o udržitelném řízení hlubinného rybolovu.
 Pro plavidla provádějící hlubinný rybolov v
 severovýchodním Atlantiku má Unie od roku 2002 zaveden zvláštní režim
 přístupu (nařízení (ES) č. 2347/2002), který sestává ze
 čtyř částí: omezení kapacity, shromažďování údajů,
 sledování intenzity a kontroly.
 Dosud přijatá opatření nedokázala
 účinně vyřešit hlavní problémy rybolovu, konkrétně:
 1) vysoké ohrožení těchto populací
 rybolovem; řada z nich je schopna dlouhodobějšího udržení pouze
 při nízkém rybolovném tlaku, který není ekonomicky životaschopný;
 2) rybolov pomocí vlečných sítí pro lov
 při dně představuje nejvyšší riziko zničení
 nenahraditelných a ohrožených mořských ekosystémů lovnými
 zařízeními. Rozsah zkázy, která již nastala, není znám;
 3) lov hlubinných druhů ryb pomocí
 vlečných sítí zahrnuje vysoký podíl nechtěných úlovků hlubinných
 druhů (v průměru 20 až 40 % hmotnosti, přičemž
 v jednotlivých případech bylo dosahováno mnohem vyšší úrovně);
 4) stanovení udržitelné úrovně rybolovného tlaku
 na základě vědeckých doporučení je velmi obtížné.
 Vzhledem k vysokému ohrožení hlubinných populací
 rybolovem může v krátkém časovém období dojít k jejich vyčerpání
 a jejich obnova může trvat velmi dlouho nebo se nemusí zdařit
 vůbec. Biologický stav populací je do značné míry neznámou
 veličinou. Některé jsou považovány za vyčerpané, jiné se
 při nízké míře využívání začaly stabilizovat. Rybolov
 obecně není udržitelný. Rybolovná práva se od zahájení regulace setrvale
 snižují.
 Biologické údaje z
 vědeckých průzkumů nebudou pravděpodobně ani
 v budoucnu dostačovat k tomu, aby umožnily úplné analytické hodnocení
 stavu populace v nadcházejících letech. Komise zkoumá způsoby možného
 zlepšení systému vědeckých průzkumů a shromažďování
 údajů o hlubinných druzích ryb pro další programovací období. V
 současné době nelze na populace hlubinných druhů ryb aplikovat
 koncepci řízení zaměřenou na maximální udržitelný výnos v
 důsledku nedostatku informací. Významný vědecký projekt („deepfishman“)
 bude pokračovat až do roku 2012. Tento projekt se snaží vytvořit
 pravidla lovu na základě sekundárních ukazatelů vzhledem k tomu, že
 hlavní ukazatele (úmrtnost způsobená rybolovem a velikost populace) nejsou
 známy (viz DEEPFISHMAN[4] 227390).
 Povinnost
 členských států týkající se dosažení nebo zachování dobrého
 environmentálního stavu mořských ekosystémů do roku 2020 v souladu s
 rámcovou směrnicí o strategii pro mořské prostředí[5]
 podporuje kritické posouzení podmínek pro výkon hlubinného rybolovu,
 včetně aspektů týkajících se životního prostředí a
 biologické rozmanitosti.
 Obecným
 cílem návrhu je zajistit co nejvíce udržitelné využívání populací hlubinných
 ryb a zároveň snížit dopad tohoto rybolovu na životní prostředí a
 zlepšit informační základnu pro vědecké posouzení. Dokud tyto údaje a
 metoda nedosáhnou požadované úrovně umožňující řízení na
 základě maximálního udržitelného výnosu, bude nutno rybolov řídit na
 základě přístupu založeného na předběžné opatrnosti v
 oblasti řízení rybolovu.
 Ve snaze snížit
 zhoubný dopad na mořský ekosystém by mělo být při rybolovu této
 populace postupně ukončeno užívání vlečných sítí pro lov
 při dně, protože jsou pro citlivé mořské ekosystémy
 nejškodlivější a vykazují vysokou úroveň nechtěných úlovků
 hlubinných druhů. Přechodná omezení tenatových sítí v oblastech
 rybolovu v hloubce pod 600 metrů a v hloubce 200 až 600 m by měl
 doprovázet zákaz cíleného odlovu hlubinných druhů ryb.
 Návrh rovněž
 zvažuje možnost zjednodušení systému řízení těchto populací, které v
 současné době podléhají dvěma nástrojům: omezení
 odlovů a omezení kapacity/intenzity. Tam, kde tato duplicita není nutným
 předpokladem dosažení cílů tohoto nařízení, byly podány návrhy
 na regulaci příslušných rybolovných oblastí pouze pomocí jednoho nástroje
 řízení.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI
 STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 V návaznosti na sdělení Evropskému
 parlamentu a Radě o přezkumu režimu přístupu z roku 2002[6]
 provedla Komise hodnocení dopadu budoucích možností politiky s účastí
 členských států a regionálních poradních sborů. Zároveň konzultovala
 některé technické aspekty řízení hlubinného rybolovu i s
 Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR).
 Z odpovědí na konzultace vyplynula široká
 shoda ohledně potřeby zkvalitnit režim přístupu z roku
 2002. Názory zúčastněných stran na opatření, která mají být
 provedena, se však významně lišily:
 Členské státy zdůraznily omezenou
 hodnotu hlášení o intenzitě rybolovu, řízení intenzity rybolovu a
 řízení kapacity v rámci současného uspořádání zejména s ohledem
 na skutečnost, že registrovaná kapacita (na základě vydaných
 povolení) ve skutečnosti neodpovídá reálné situaci v dané rybolovné
 oblasti. Jeví se, že příliš mnoho plavidel disponuje oprávněním k
 rybolovu hlubinných druhů, které tvoří pouze malou část jejich
 celkových úlovků. Taková plavidla ve skutečnosti do métier hlubinného
 rybolovu nepatří. Členské státy se také velmi kriticky
 vyjadřovaly o praxi výmětů, která byla podle jejich prohlášení
 částečně vyvolána nařízením o rybolovu. Zdůraznily
 rovněž význam přizpůsobení režimu přístupu novému
 kontrolnímu rámci. K předběžnému definování přístupu k
 řízení se stavěly obezřetně, minimálně dokud nebudou
 stanoveny závěry výsledků vědeckého projektu „DEEPFISHMAN“.
 Pokud jde o seznam zahrnutých druhů,
 uznaly členské státy potřebu jednotných kritérií, ale
 zdůraznily, že jakékoli změny by měly důsledky
 z hlediska způsobů provozování a řízení rybolovné
 činnosti. Kromě toho zdůraznily důležitost dodržování práv
 stanovených v souladu se zásadou relativní stability. A konečně pokud
 jde o zvláštní povinnosti týkající se shromažďování údajů, postavily
 se proti vyššímu vědeckému pokrytí prostřednictvím pozorovatelů
 na palubě a podpořily začlenění shromažďování
 specifických údajů o hlubinném rybolovu do širšího rámce
 shromažďování údajů, podle něhož odběr vzorků u
 některých métier se zaměřením na hlubinné druhy již
 proběhl. Byly vyjádřeny určité pochybnosti o tom, zda náklady na
 přechod na analytické hodnocení stavu populace byly odůvodněné s
 ohledem na malou aktivitu, což znamenalo upřednostnění přístupu
 preventivního řízení na základě zjištěných vývojových
 trendů populací.
 Byly konzultovány regionální poradní sbory
 Unie pro severozápadní vody a pro jihozápadní vody, které zdůraznily
 potřebu konzistentní definice oblastí hlubinného rybolovu a podpořily
 zaměření opatření v oblasti řízení na ta plavidla,
 které se specializují na dané métier. Navrhly však nezakazovat těmto
 plavidlům návrat do oblastí rybolovu, v nichž v minulosti působily,
 zaznamenaly úlovky a pak přispěly k obnovení populací ryb tím, že se později
 zaměřily na jiné oblasti rybolovu. Bylo navrženo řízení
 intenzity rybolovu podle jednotlivých métier, které by se mohlo jevit
 odlišně pro skupiny několika velkých plavidel pokrývajících více
 métier v porovnání se skupinami mnoha malých plavidel. Vyzvaly k přijetí
 více opatření zaměřených na ochranu citlivých mořských
 ekosystémů a systému přidělování, obnovování a odnímání
 oprávnění k rybolovu.
 Aliance nevládních organizací (Deep-sea
 Conservation Coalition) poukázala na nutnost zavedení podmínek používání
 vlečných sítí pro lov při dně podobných těm, které platí na
 volném moři, a zdůraznila nevyřešený problém nechtěných
 úlovků hlubinných druhů ryb při rybolovu pomocí vlečných
 sítí.
 Posouzení dopadů vyplývajících z
 různých politických rozhodnutí se zaměřilo na pět možností.
 Tři z nich nebyly dále brány v úvahu, protože nebyly považovány za
 smysluplné přístupy k řízení vzhledem k tomu, že jejich nevýhody do
 značné míry převažovaly nad výhodami, konkrétně: a) pokračovat
 v současném režimu a upravovat ho pouze o nezbytné aktualizace, b) zcela
 zakázat rybolov hlubinných druhů a c) omezit režim pouze na nástroj
 provádění opatření přijatých v rámci komise NEAFC a
 uplatňování těchto opatření také ve vodách Unie.
 Dvě možnosti, které představovaly
 relativní výhodu, byly: d) postupně vyřadit nejškodlivější lovná
 zařízení zaměřená na hlubinné druhy nebo e) zavést ve vodách
 Unie normy řízení, které byly vyvinuty pro rybolov při dně na
 volném moři. Byla zvolena možnost d) jako účinnější a jednodušší
 nástroj, zatímco možnost e) by vedla k dalším rozsáhlým regulačním
 požadavkům a k inherentním omezením investic do rybolovu, který je
 již na ústupu. Vzhledem k tomu, že rybolovných úřadů již nyní ubývá v
 důsledku úsporných rozpočtových opatření, nelze
 dostatečně zaručit provádění dalších rozsáhlých
 opatření v praxi.
 Pokud jde o zjednodušení, měl by být zrušen
 současný systém ohlašování intenzity rybolovu v závislosti na jednotlivých
 druzích. Sledování intenzity rybolovu lze lépe zajistit na pravidelné bázi
 ročního odevzdávání údajů podle rámce pro shromažďování
 údajů [7], společně s
 administrativními žádostmi Komise o podávání zpráv ad hoc, které budou
 využívány například v případě pochybností o souladu s
 limity intenzity nebo při nedostatečné kvalitě údajů.
 Oblast působnosti tohoto nařízení byla zdokonalena s cílem zajistit,
 aby toto nařízení v plné míře pokrývalo plavidla
 zaměřená na hlubinné druhy, a zároveň zajistit, aby danou
 rybolovnou oblast nerozšiřovala plavidla, v jejichž vedlejších úlovcích
 jsou tyto druhy obsaženy. Kromě toho budou zvláštní pravidla
 shromažďování údajů uvedena do souladu s rámcem pro
 shromažďování údajů, aby se zajistilo, že budou členské státy
 používat stejné statistické normy a vkládat získané údaje do jediného systému
 skladování a zpracování údajů. Nedodržení vědeckých standardů
 shromažďování údajů by mělo za následek úbytek rybolovných práv
 v rámci předběžného opatření pro řízení.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Tento návrh vytváří rámcové nařízení
 pro výkon rybolovných činností zaměřených na hlubinné druhy v
 severovýchodním Atlantiku, který zahrnuje vody Unie včetně
 nejvzdálenějších regionů Španělska a Portugalska a mezinárodní
 vody.
 Jako právní základ slouží čl. 43 odst. 2
 Smlouvy o fungování Evropské unie. Tento návrh spadá do výlučné pravomoci
 Unie, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 1 písm. d) Smlouvy o fungování Evropské
 unie. Zásada subsidiarity se proto neuplatní.
 Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze
 dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných
 zdrojů v rámci společné rybářské politiky stanoví obecný rámec
 společné rybářské politiky. Podle článku 4 uvedeného
 nařízení musí být přijata opatření Unie, jimiž se řídí
 přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných
 činností.
 Návrh je v souladu se zásadou proporcionality.
 Členské státy jsou schopny vyvinout opatření pro svá vlastní
 loďstva, která povedou k udržitelnějšímu řízení hlubinných
 zdrojů. Řadu populací hlubinných ryb však členské státy mezi
 sebou sdílejí (v některých případech je loďstvo jednoho
 členského státu většinou přítomno ve vodách jiného
 členského státu). Členské státy proto nejeví ochotu podrobit svá
 loďstva omezujícím opatřením, pokud se stejná nebo rovnocenná
 pravidla nebudou vztahovat i na sousední loďstva.
 Jako nástroj pro realizaci tohoto
 opatření byla zvolena regulace na úrovni Unie. Samoregulace není
 považována za možnost. Podle zkušeností s vývojem neregulovaného hlubinného
 rybolovu nelze s dostatečnou jistotou očekávat, že by toto
 odvětví rozvíjelo a prosazovalo svůj vlastní kodex chování s cílem
 zajistit udržitelné využívání těchto zdrojů.
 4. ROZPOČTOVÉ DŮSLEDKY
 Návrh nemá dopad na rozpočet Unie.
 2012/0179 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY,
 kterým se stanoví zvláštní podmínky rybolovu
 hlubinných populací v severovýchodním Atlantiku a ustanovení pro rybolov v
 mezinárodních vodách severovýchodního Atlantiku a kterým se zrušuje
 nařízení (ES) č. 2347/2002
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské
 unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
 s ohledem na návrh Evropské komise[8],
 po předání návrhu legislativního aktu
 vnitrostátním parlamentům,
 s ohledem na stanovisko Evropského
 hospodářského a sociálního výboru[9],
 v souladu s řádným legislativním
 postupem,
 vzhledem k těmto
 důvodům:
 (1) Nařízení Rady (ES)
 č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání
 rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky[10]
 vyžaduje, aby byla přijata opatření Společenství, jimiž se
 řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných
 činností a která jsou nutná k zajištění racionálního a
 odpovědného využívání zdrojů na udržitelném základě. Článek
 2 uvedeného nařízení požaduje uplatňování ekosystémových a
 preventivních přístupů při přijímání opatření k
 minimalizaci dopadu rybolovných činností na mořské ekosystémy.
 (2) Evropská unie se zavazuje
 realizovat usnesení přijatá Valným shromážděním Organizace spojených
 národů, zejména rezoluce 61/105 a 64/72, které vyzývají státy a regionální
 organizace pro řízení rybolovu k zajištění ochrany citlivých
 hlubinných mořských ekosystémů před ničivými dopady lovných
 zařízení pro rybolov při dně a rovněž udržitelného
 využívání populací hlubinných ryb.
 (3) Komise zhodnotila
 nařízení (ES) č. 2347/2002, kterým se stanoví zvláštní podmínky
 přístupu k rybolovu hlubinných populací a s tím spojené požadavky[11].
 Komise zjistila[12] zejména to, že rozsah
 příslušného loďstva byl příliš velký, že vedení v určených
 přístavech a v oblasti programů odběru vzorků bylo
 nedostatečné a že kvalita podávání zpráv členských států o
 úrovni intenzity byla příliš nestálá.
 (4) V zájmu zachování
 potřebného snížení rybolovné kapacity, kterého bylo v oblasti hlubinného
 rybolovu až dosud dosaženo, je vhodné stanovit, že rybolov hlubinných
 druhů podléhá oprávnění k rybolovu, které omezuje kapacitu plavidel
 oprávněných vykládat na pevninu hlubinné druhy. Oprávnění k rybolovu
 by měla být vydávána podle cílových druhů nebo vedlejších úlovků
 v souladu s cílem zaměřit se na opatření pro řízení té
 části loďstva, která má největší podíl na hlubinném rybolovu.
 (5) Držitelé oprávnění k
 rybolovu umožňující lov hlubinných druhů by měli spolupracovat
 na činnostech vědeckého výzkumu vedoucích ke zlepšení hodnocení
 populací hlubinných ryb a hlubinných ekosystémů.
 (6) Při zaměřování
 se na jiné druhy v oblastech kontinentálního svahu, kde je rovněž povolen
 hlubinný rybolov, by měli majitelé plavidel i nadále mít oprávnění k
 rybolovu umožňující vedlejší úlovky hlubinných ryb.
 (7) Hlubinný rybolov pomocí
 vlečných sítí pro lov při dně s sebou nese ze všech používaných
 lovných zařízení největší riziko pro zranitelné mořské
 ekosystémy a vykazuje nejvyšší výskyt nechtěných úlovků hlubinných
 druhů. Užívání vlečných sítí pro lov při dně by proto
 mělo být u cílových hlubinných druhů ryb trvale zakázáno.
 (8) Na dně nastražené
 tenatové sítě jsou v současné době pro hlubinný rybolov omezeny
 podle nařízení Rady (ES) č. 1288/2009, kterým se stanoví
 přechodná technická opatření od 1. ledna 2010 do 30. června 2011[13].
 Vzhledem k vysoké míře nechtěných úlovků při jejich trvale
 neudržitelném umísťování v hlubokých vodách a s ohledem na ekologický
 dopad ztracených a opuštěných lovných zařízení by měl být
 rovněž vydán trvalý zákaz užívání těchto lovných zařízení
 při zaměřování se na hlubinné druhy.
 (9) Aby však byl rybářům
 poskytnut dostatek času na přizpůsobení se novým
 požadavkům, měla by stávající oprávnění k rybolovu pomocí
 vlečných sítí pro lov při dně a na dně nastražených
 tenatových sítí zůstat ještě po určitou dobu v platnosti.
 (10) Kromě toho by plavidla,
 která musí provést změnu lovných zařízení, aby mohla pokračovat
 v daném rybolovu, měla být způsobilá pro získání finanční
 podpory z Evropského rybářského fondu za předpokladu, že nové lovné
 zařízení snižuje dopad rybolovu nekomerčních druhů a rovněž
 za předpokladu, že národní operační program umožňuje na tato
 opatření přispívat.
 (11) Plavidla lovící hlubinné druhy
 pomocí jiných zařízení pro rybolov při dně by neměla
 rozšiřovat rozsah svého působení podle svého oprávnění ve vodách
 Unie s výjimkou případů, kdy lze stanovit, že toto rozšíření s
 sebou nenese značné riziko negativních dopadů na citlivé mořské
 ekosystémy.
 (12) Vědecké poznatky o
 určitých populacích ryb žijících v hlubokých vodách ukazují, že tyto
 populace jsou zvláště citlivé na vyčerpání a že rybolov těchto
 populací by měl být v rámci preventivních opatření omezen nebo
 snížen. Rybolovná práva na populace hlubinných druhů ryb by neměla
 přesáhnout rámec těchto úrovní, které jsou vědecky
 doporučovány jako preventivní. V případě, že takové
 doporučení není vydáno pro nedostatek informací o populacích nebo druzích,
 nebudou přidělena žádná rybolovná práva.
 (13) Z vědeckých poznatků
 dále vyplývá, že omezení intenzity rybolovu jsou vhodným nástrojem pro
 stanovení rybolovných práv v oblastech hlubinného rybolovu. Vzhledem k široké
 škále lovných zařízení a zákonitostí lovu v oblastech hlubinného rybolovu
 a k potřebě vypracovat doprovodná opatření, která budou
 individuálně řešit slabá místa v oblasti rybolovu z hlediska
 životního prostředí, by měla omezení intenzity rybolovu nahradit
 omezení odlovu pouze v případech, kdy lze zajistit jejich
 přizpůsobení konkrétním rybolovným oblastem.
 (14) S cílem zajistit
 řízení přizpůsobené konkrétním rybolovným oblastem by
 členské státy měly být oprávněny přijímat doprovodná
 opatření pro zachování zdrojů a každoročně vyhodnocovat
 soulad úrovně intenzity s vědeckými poznatky v oblasti udržitelného
 využívání. Regionálně přizpůsobená omezení intenzity rybolovu by
 rovněž měla nahradit stávající globální omezení intenzity rybolovu
 dohodnuté v rámci Komise pro rybolov v severovýchodním Atlantiku (NEAFC).
 (15) Vzhledem k tomu, že biologické
 informace se nejlépe shromažďují prostřednictvím harmonizovaných
 norem shromažďování údajů, je vhodné integrovat shromažďování
 údajů o métier hlubinného rybolovu do obecného rámce vědeckého
 sběru dat při současném zajištění doplňujících
 informací nezbytných k pochopení dynamiky rybolovu. Za účelem zjednodušení
 by měla být zrušena hlášení o intenzitě rybolovu podle druhů a
 měla by být nahrazena analýzou opakujících se výzev členským
 státům k předložení vědeckých údajů, které obsahují
 zvláštní kapitolu o métier hlubinného rybolovu.
 (16) Nařízení Rady (ES)
 č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu
 Společenství k zajištění dodržování pravidel společné
 rybářské politiky[14] stanoví požadavky na
 kontrolu a vynucování víceletých plánů. Hlubinným druhům, které jsou
 ze své podstaty rybolovem ohroženy, by se mělo z hlediska kontroly dostat
 stejné pozornosti jako ostatním chráněným druhům, pro které byl
 dohodnut víceletý plán řízení.
 (17) Držitelé oprávnění k
 rybolovu umožňujícího lov hlubinných druhů by měli o toto
 oprávnění ve vztahu k lovu hlubinných druhů přijít v
 případě, že nejednají v souladu s příslušným opatřením pro
 zachování populací.
 (18) Úmluva o budoucí
 multilaterální spolupráci při rybolovu v severovýchodním Atlantiku byla
 schválena rozhodnutím 81/608/EHS a vstoupila v platnost dne
 17. března 1982. Uvedená úmluva stanoví vhodný rámec pro
 multilaterální spolupráci na racionálním zachování a řízení rybolovných
 zdrojů v mezinárodních vodách severovýchodního Atlantiku. Opatření
 pro řízení přijatá NEAFC zahrnují technická opatření pro
 zachování a řízení populací druhů regulovaných v rámci NEAFC a pro
 ochranu ohrožených mořských stanovišť, včetně preventivních
 opatření.
 (19) Komise by měla být
 zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s
 článkem 290 Smlouvy o fungování EU s cílem specifikovat doprovodná
 opatření ročních omezení intenzity rybolovu, pokud je nepřijmou
 členské státy nebo pokud jimi přijatá opatření nejsou shledána
 jako slučitelná s cíli tohoto nařízení nebo jako dostatečná s
 ohledem na cíle uvedené v tomto nařízení.
 (20) Komise by měla být
 zmocněna k přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s
 článkem 290 Smlouvy o fungování EU, které mohou být nezbytné pro
 změnu nebo doplnění jiných než podstatných prvků tohoto
 nařízení v případě neexistence nebo nedostatečnosti
 doprovodných opatření přijatých členskými státy a spjatých s
 ročními omezeními intenzity, pokud nahrazují omezení odlovu.
 (21) Je proto nezbytné zavést nová
 pravidla pro regulaci rybolovu hlubinných populací v severovýchodním Atlantiku
 a zrušit nařízení (ES) č. 2347/2002.
 (22) Při přípravě a
 vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit,
 aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a
 vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě,
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ
 KAPITOLA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Cíle
 Cíle tohoto nařízení jsou následující:
 a) zajistit udržitelné využívání
 hlubinných druhů při minimalizaci dopadů hlubinných rybolovných
 činností na mořské prostředí;
 b) zlepšit vědecké poznatky o
 hlubinných druzích a jejich stanovištích pro účely uvedené v písmenu
 a);
 c) zavést technická opatření pro
 řízení rybolovu doporučená Komisí pro rybolov v severovýchodním
 Atlantiku (NEAFC).
 Článek 2
 Oblast působnosti
 Toto nařízení se vztahuje na rybolovnou
 činnost nebo zamýšlenou rybolovnou činnost v těchto vodách:
 a) vody Unie podoblastí Mezinárodní
 rady pro průzkum moří (ICES) II až XI a oblasti Výboru
 pro rybolov ve středovýchodním Atlantiku (CECAF) 34.1.1, 34.1.2 a
 34.2;
 b) mezinárodní vody oblastí CECAF
 34.1.1, 34.1.2 a 34.2 a
 c) oblast upravená předpisy NEAFC.
 Článek 3
 Definice
 1. Pro účely tohoto nařízení
 se použijí definice stanovené v článku 3 nařízení (ES)
 č. 2371/2002 a článku 2 nařízení Rady (ES) č. 734/2008[15].
 2. Kromě toho se použijí tyto
 definice:
 a) „oblastmi ICES“ se rozumí oblasti
 vymezené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.
 218/2009[16];
 b) „oblastmi CECAF“ se rozumí oblasti
 vymezené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2009[17];
 c) „oblastí upravenou předpisy komise
 NEAFC“ se rozumějí vody, na něž se vztahuje Úmluva o budoucí
 multilaterální spolupráci při rybolovu v severovýchodním Atlantiku a které
 leží mimo vody v rybářské jurisdikci smluvních stran uvedené úmluvy;
 d) „hlubinnými druhy“ se rozumí druhy
 uvedené v příloze I;
 e) „nejvíce ohroženými druhy“ se rozumí
 hlubinné druhy, které jsou uvedeny ve třetím sloupci tabulky
 v příloze I s názvem „nejvíce ohrožené (x)“;
 f) pojmem „métier“ se rozumí rybolovné
 činnosti zaměřené na lov určitých druhů pomocí
 určitého lovného zařízení v určité oblasti;
 g) „hlubinným métier“ se rozumí métier, které
 se zaměřuje na hlubinné druhy podle údajů stanovených v čl.
 4 odst. 1 tohoto nařízení;
 h) „střediskem pro sledování rybolovu“
 se rozumí operační středisko zřízené členským státem vlajky
 a vybavené počítačovým hardwarem a softwarem umožňujícím
 automatický příjem, zpracování a elektronický přenos údajů;
 i) „vědeckým poradním orgánem“ se
 rozumí mezinárodní rybolovný vědecký orgán, který splňuje mezinárodní
 normy pro vědecké doporučení na základě výzkumu;
 j) „maximálním udržitelným výnosem“ se
 rozumí maximální odlov, který je možné odebírat z populace ryb bez omezení.
 KAPITOLA II
 OPRÁVNĚNÍ K RYBOLOVU
 Článek 4
 Druhy oprávnění k rybolovu
 1. Na rybolovné činnosti
 zaměřené na hlubinné druhy a prováděné rybářským plavidlem
 Unie se vztahuje oprávnění k rybolovu, v němž jsou hlubinné
 druhy uvedeny jako cílové druhy.
 2. Pro účely odstavce 1 se
 má za to, že rybolovné činnosti se zaměřují na hlubinné druhy,
 pokud:
 a) hlubinné druhy jsou označeny jako
 cílové v rybolovném kalendáři daného plavidla nebo
 b) na palubě plavidla se nacházejí
 zařízení používaná pouze k lovu hlubinných druhů, případně
 jsou taková zařízení rozmístěna v oblasti rybolovu nebo
 c) velitel plavidla zaznamená do lodního
 deníku procento populace hlubinných druhů, které je rovno 10 % celkové
 hmotnosti úlovků v daný den rybolovu nebo je vyšší.
 3. Na rybolovné činnosti
 prováděné rybářským plavidlem Unie, které nejsou zaměřeny
 na hlubinné druhy, avšak při nichž jsou tyto hlubinné druhy uloveny jako
 vedlejší úlovek, se vztahuje oprávnění k rybolovu, které uvede hlubinné
 druhy jako vedlejší úlovek.
 4. Tyto dva typy oprávnění
 k rybolovu uvedené v odstavcích 1 a 3 musí být jasně odlišitelné v
 elektronické databázi uvedené v článku 116 nařízení (ES) č.
 1224/2009.
 5. Aniž jsou dotčeny
 odstavce 1 a 3, mohou rybářská plavidla bez oprávnění k rybolovu
 lovit, uchovávat na palubě, překládat nebo vykládat jakékoli množství
 hlubinných druhů, pokud je toto množství nižší než prahová hodnota
 stanovená na 100 kg různých hlubinných druhů na jeden rybářský
 výjezd.
 Článek 5
 Řízení kapacity
 Souhrnná rybolovná kapacita všech
 rybářských plavidel, kterým některý z členských států
 vydal oprávnění, měřená v hrubé prostornosti a
 v kilowattech a umožňující odlov hlubinných druhů buď jako cílových
 druhů, nebo jako vedlejších úlovků, nesmí nikdy převýšit
 celkovou rybolovnou kapacitu plavidel tohoto členského státu, která
 provedla vykládku 10 nebo více tun hlubinných druhů ve kterémkoli ze dvou
 kalendářních let před vstupem tohoto nařízení v platnost podle toho,
 ve kterém roce bylo toto číslo vyšší.
 Článek 6
 Obecné požadavky na žádosti o oprávnění k rybolovu
 Ke každé žádosti o oprávnění k rybolovu
 umožňující odlov hlubinných druhů ať už jako cílových
 druhů, nebo jako vedlejších úlovků, a o jeho obnovení se připojí
 popis oblasti, v níž se plánuje provádět rybolovné činnosti,
 typu lovných zařízení, rozmezí hloubky, ve kterém budou činnosti
 probíhat, a jednotlivých cílových druhů.
 Článek 7
 Konkrétní požadavky na podávání žádostí o oprávnění k rybolovu a
 vydávání oprávnění k rybolovu umožňujících využívání lovných
 zařízení pro rybolov při dně při rybolovných
 činnostech zaměřených na hlubinné druhy
 1. Kromě požadavků
 uvedených v článku 6 musí být ke každé žádosti o oprávnění k rybolovu
 týkajícího se cíleného rybolovu hlubinných druhů podle čl. 4
 odst. 1, které umožňuje používání lovných zařízení pro rybolov
 při dně ve vodách Unie, jak je uvedeno v čl. 2 písm. a),
 přiložen podrobný plán rybolovu, který uvádí zejména:
 a) místa zamýšlených aktivit
 zaměřených na hlubinné druhy v hlubinném métier. Toto místo (místa)
 se definuje (definují) souřadnicemi v souladu se Světovým geodetickým
 systémem z roku 1984;
 b) případná místa nebo činnosti v
 hlubinném métier za poslední tři úplné kalendářní roky. Toto místo
 (místa) se definuje (definují) souřadnicemi v souladu se Světovým
 geodetickým systémem z roku 1984, které co nejtěsněji vymezují oblast
 rybolovných činností.
 2. Každé oprávnění k
 rybolovu vydané na základě žádosti podané v souladu s odstavcem 1
 uvede zařízení pro rybolov při dně, kterého bude použito, a
 omezí povolené rybolovné činnosti na oblast, v níž se zamýšlená rybolovná
 činnost podle odst. 1 písm. a) a stávající rybolovná činnost podle
 odst. 1 písm. b) překrývají. Oblast, v níž se zamýšlí rybolovná
 činnost, však může být rozšířena za hranice oblasti, kde se
 provádí současná rybolovná činnost, pokud členský stát na
 základě vědeckých poznatků posoudí a zdokumentuje, že takové
 rozšíření nebude mít významný nepříznivý dopad na citlivé mořské
 ekosystémy.
 Článek 8
 Účast plavidel na shromažďování údajů o hlubinné rybolovné
 činnosti
 Členské státy zahrnou do všech
 oprávnění k rybolovu vydaných v souladu s článkem 4
 podmínky nezbytné k zajištění účasti dotčeného plavidla ve
 spolupráci s příslušným vědeckým ústavem na všech režimech shromažďování
 údajů zahrnujících rybolovné činnosti, pro které jsou oprávnění
 vydána.
 Článek 9
 Zánik oprávnění k rybolovu pro plavidla používající vlečné
 sítě pro lov při dně nebo tenatové sítě, která se
 zaměřují na hlubinné druhy
 Oprávnění k rybolovu podle čl. 4
 odst. 1 pro plavidla používající vlečné sítě pro lov při
 dně nebo tenatové sítě zaniknou nejpozději dva roky od vstupu
 tohoto nařízení v platnost. Po tomto datu nebudou oprávnění k
 rybolovu zaměřenému na hlubinné druhy pomocí těchto lovných
 zařízení vydávána ani obnovována.
 KAPITOLA III
 RYBOLOVNÁ PRÁVA A DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
 Oddíl 1
 Obecná ustanovení
 Článek 10
 Zásady
 1. Rybolovná práva se stanoví
 podle takové míry využívání příslušných hlubinných druhů, která je v
 souladu s maximálním udržitelným výnosem.
 2. Pokud na základě
 nejlepších dostupných vědeckých poznatků není možné určit míru
 využívání v souladu s maximálním udržitelným výnosem, stanoví se rybolovná
 práva takto:
 a) v případě, že nejlepší dostupné
 vědecké poznatky určují míru využívání, která odpovídá přístupu
 založenému na předběžné opatrnosti v oblasti řízení rybolovu,
 nesmí být pro příslušné období řízení rybolovu stanovena vyšší
 rybolovná práva než tato míra;
 b) v případě, že nejlepší dostupné
 vědecké poznatky vzhledem k nedostatku údajů týkajících se
 určitých populací nebo druhů neurčují míru využívání, která
 odpovídá přístupu založenému na předběžné opatrnosti v oblasti
 řízení rybolovu, nesmí být pro dotčená loviště
 přidělena žádná rybolovná práva.
 Oddíl 2
 Řízení podle omezení intenzity rybolovu
 Článek 11
 Rybolovná práva řízená pouze prostřednictvím omezení intenzity
 rybolovu
 1. Rada jednající v souladu se
 Smlouvou může rozhodnout o přechodu od stanovování ročních
 rybolovných práv pro hlubinné druhy podle omezení intenzity rybolovu i omezení
 odlovu k stanovování pouze podle omezení intenzity rybolovu pro konkrétní
 loviště.
 2. Pro účely odstavce 1
 jsou posuzovanými úrovněmi intenzity rybolovu úrovně intenzity
 rybolovu pro jednotlivá hlubinná métier, které jsou použity jako základní
 hodnoty pro veškeré změny požadované za účelem dodržení zásad
 uvedených v článku 10 na základě vědeckých informací, které jsou
 v souladu s úlovky v příslušných hlubinných métier v předchozích dvou
 kalendářních letech.
 3. V omezeních intenzity
 rybolovu stanovených v souladu s odstavci 1 a 2, se uvede:
 a) konkrétní hlubinné métier, na které se
 dané omezení intenzity rybolovu vztahuje, v závislosti na regulovaném
 lovném zařízení, cílových druzích a oblastech ICES nebo CECAF, ve kterých
 může být povolená intenzita uskutečněna, a
 b) jednotka intenzity rybolovu, která bude
 při řízení používána.
 Článek 12
 Doprovodná opatření
 1. V případech, kdy
 roční omezení intenzity rybolovu nahradila v souladu s čl.
 11 odst. 1 omezení odlovu, jsou členské státy povinny ponechat nebo
 zavést následující doprovodná opatření ve vztahu k plavidlům plujícím
 pod jejich vlajkou:
 a) opatření, jejichž cílem je zabránit
 zvýšení celkové rybolovné kapacity plavidel dotčených omezením intenzity;
 b) opatření, jejichž cílem je zabránit
 nárůstu vedlejších úlovků nejvíce ohrožených druhů, a
 c) podmínky pro efektivní prevenci
 výmětů. Tyto podmínky se zaměří na provedení vykládky všech
 ryb, které byly naloženy na palubu, pokud to není v rozporu s pravidly platnými
 v rámci společné rybářské politiky.
 2. Opatření zůstanou
 v platnosti po dobu nezbytnou k tomu, aby se předešlo rizikům
 uvedeným v odst. 1 písm. a), b) a c) nebo aby se tato rizika zmírnila.
 3. Komise posoudí účinnost
 doprovodných opatření přijatých členskými státy při jejich
 přijetí.
 Článek 13
 Opatření Komise v případě neexistence nebo
 nedostatečnosti doprovodných opatření přijatých členskými
 státy
 1. Komise je zmocněna k
 přijímání aktů v přenesené pravomoci s cílem specifikovat
 opatření doprovázející roční omezení intenzity rybolovu podle
 čl. 12 odst. 1 písm. a), b) nebo c) a v souladu s článkem
 20:
 a) pokud dotyčný členský stát
 nevyrozumí Komisi o opatřeních přijatých na základě článku
 12 do tří měsíců ode dne vstupu omezení intenzity rybolovu
 v platnost;
 b) pokud opatřením přijatým podle
 článku 12 uplynula platnost, ačkoli přetrvává potřeba
 předejít rizikům uvedeným v čl. 12 odst. 1 písm. a), b) a
 c) nebo je zmírnit.
 2. Komise je zmocněna k
 přijímání aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 20
 s cílem specifikovat opatření doprovázející roční omezení intenzity
 rybolovu podle čl. 12 písm. a), b) nebo c), pokud na základě
 posouzení provedeného podle čl. 12 odst. 3:
 a) jsou opatření členských
 států shledána jako neslučitelná s cíli tohoto nařízení nebo
 b) jsou opatření členského státu
 považována za nedostatečná, pokud jde o cíle uvedené v čl. 12 odst. 1
 písm. a), b) nebo c).
 3. Komise přijímá
 doprovodná opatření s cílem zajistit splnění cílů a
 záměrů stanovených v tomto nařízení. Jakmile Komise přijme
 akt v přenesené pravomoci, opatření přijatá členskými státy
 pozbývají platnosti.
 KAPITOLA IV
 KONTROLA
 Článek 14
 Uplatnění ustanovení o kontrole u víceletých plánů
 1. Toto nařízení se považuje za
 „víceletý plán“ pro účely nařízení (ES) č. 1224/2009.
 2. Hlubinné druhy se považují
 za „druhy, na které se vztahuje víceletý plán“ a „populace, na které se
 vztahuje víceletý plán“ pro účely nařízení (ES) č. 1224/2009.
 Článek 15
 Určené přístavy
 Mimo přístavy určené k vykládce
 hlubinných mořských druhů nesmí být vyloženo žádné množství
 různých hlubinných druhů přesahující 100 kg.
 Článek 16
 Předchozí oznámení
 Odchylně od článku 17 nařízení
 (ES) č. 1224/2009 se od velitelů všech rybářských plavidel
 Evropské unie, která hodlají vyložit 100 nebo více kg hlubinných druhů,
 bez ohledu na jejich délku, požaduje, aby oznámili tento záměr
 příslušnému orgánu členského státu své vlajky.
 Článek 17
 Zápisy v lodním deníku v hlubokých vodách
 Aniž jsou dotčeny články 14 a 15
 nařízení (ES) č. 1224/2009, jsou velitelé rybářských plavidel,
 jimž bylo vydáno oprávnění v souladu s čl. 4 odst. 1 nebo 3, pokud
 působí v hlubinném métier nebo se účastní rybolovu v hloubce pod
 400 m, povinni:
 a) po každém výlovu založit nový řádek
 v lodním deníku v tištěné podobě nebo
 b) po každém výlovu provést samostatný
 záznam v případě, že mají zaveden elektronický záznamový systém
 a systém podávání zpráv.
 Článek 18
 Odnětí oprávnění k rybolovu
 1. Aniž je dotčen čl.
 7 odst. 4 nařízení (ES) 1224/2009, jsou oprávnění k rybolovu uvedená
 v čl. 4 odst. 1 a 3 tohoto nařízení odňata na dobu nejméně
 jednoho roku v těchto případech:
 a) nedodržení podmínek stanovených v
 oprávnění k rybolovu, které se týkají omezení použití lovných
 zařízení, povolených oblastí operací, popřípadě i omezení odlovu
 nebo intenzity u druhu, na který je povoleno se zaměřit, nebo
 b) nedodržení povinnosti nalodit
 vědeckého pozorovatele nebo povolit odběr vzorků z úlovků
 pro vědecké účely, jak je uvedeno v článku 19 tohoto
 nařízení.
 2. Odstavec 1 se nepoužije,
 pokud nedodržení pravidel v něm uvedených bylo způsobeno
 vyšší mocí.
 KAPITOLA V
 SHROMAŽĎOVÁNÍ ÚDAJŮ
 Článek 19
 Pravidla shromažďování údajů a podávání zpráv
 1. Členské státy
 shromažďují údaje o jednotlivých hlubinných métier v souladu s pravidly
 pro shromažďování údajů a úrovněmi přesnosti stanovenými ve
 víceletém programu Společenství pro shromažďování, správu a využívání
 biologických, technických, environmentálních, hospodářských a sociálních
 údajů přijatém v souladu s nařízením Rady (ES) č. 199/2008[18]
 a ostatními opatřeními přijatými podle uvedeného nařízení.
 2. Velitel plavidla nebo jiné
 osoby odpovědné za provoz plavidla mají povinnost přijmout na palubu
 vědeckého pozorovatele, kterého členský stát jejich plavidlu
 přidělil, s výjimkou případů, kdy to není z
 bezpečnostních důvodů možné. Velitel usnadní pozorovateli
 plnění vědeckých úkolů.
 3. Vědečtí pozorovatelé:
 a) provádějí své opakující se úkoly
 týkající se shromažďování údajů podle odstavce 1;
 b) určují a zaznamenávají hmotnost
 všech útesotvorných korálů, měkkých korálů, hub nebo dalších
 organismů, které patří do stejného ekosystému a které byly vytaženy
 na palubu pomocí lovného zařízení plavidla.
 4. Kromě povinností
 uvedených v odstavci 1 se na členské státy vztahují zvláštní požadavky na
 shromažďování údajů a podávání zpráv ohledně daného hlubinného
 métier, které jsou uvedeny v příloze II.
 5. S údaji shromážděnými v
 souvislosti s daným hlubinným métier, včetně všech údajů
 shromážděných v souladu přílohou II, musí být zacházeno v souladu s
 procesem zpracování údajů, který je stanoven v kapitole III nařízení
 (ES) č. 199/2008.
 6. Na žádost Komise podávají
 členské státy Komisi každý měsíc zprávu o vynaložené intenzitě
 a/nebo o úlovcích podle jednotlivých métier.
 KAPITOLA V
 AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI
 Článek 20
 Výkon přenesené pravomoci
 1. Pravomoc přijímat akty v
 přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným
 v tomto článku.
 2. Pravomoci přijímat akty
 v přenesené pravomoci uvedené v článku 13 jsou svěřeny
 Komisi na dobu neurčitou.
 3. Evropský parlament nebo Rada
 mohou přenesení pravomocí uvedené v článku 13 kdykoli zrušit.
 Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm
 blíže určených. Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po
 zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské
 unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn.
 Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
 4. Přijetí aktu v
 přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně
 Evropskému parlamentu a Radě.
 5. Akt v přenesené
 pravomoci přijatý podle článku 13 vstoupí v platnost, pouze pokud
 Evropský parlament a Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od
 oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky, nebo pokud Evropský
 parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že
 námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se
 tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
 KAPITOLA VI
 HODNOCENÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 21
 Hodnocení
 1. Do šesti let od vstupu tohoto
 nařízení v platnost Komise na základě zpráv členských států
 a vědeckého poradenství, které si k tomuto účelu vyžádá, vyhodnotí
 dopad opatření stanovených v tomto nařízení a určí, do jaké míry
 bylo dosaženo cílů uvedených v čl. 1 písm. a) a b).
 2. Toto hodnocení se
 zaměří na vývoj v následujících oblastech:
 a) plavidla, která přešla na lovná
 zařízení s omezeným dopadem na mořské dno, a na vývoj úrovně
 jejich výmětů;
 b) rozsah provozu plavidel působících
 v rámci jednotlivých hlubinných métier;
 c) úplnost a důvěryhodnost
 údajů, které členské státy poskytují vědeckým institucím pro
 účely posuzování populací nebo Komisi v případě konkrétních
 výzev k předložení údajů;
 d) populace hlubinných druhů ryb, u
 nichž došlo ke zkvalitnění vědeckého poradenství;
 e) rybolovné oblasti, které jsou spravovány
 pouze podle omezení intenzity rybolovu, a účinnost doprovodných
 opatření k eliminaci výmětů a snížení úlovků nejvíce ohrožených
 druhů.
 Článek 22
 Přechodná ustanovení
 Zvláštní oprávnění k rybolovu vydaná v
 souladu s nařízením (ES) č. 2347/2002 zůstávají v platnosti až
 do jejich nahrazení oprávněními k rybolovu umožňujícími úlovek
 hlubinných druhů vydanými v souladu s tímto nařízením, v každém
 případě však pozbývají platnosti po 30. září 2012.
 Článek 23
 Zrušení
 1. Nařízení (ES) č.
 2347/2002 se zrušuje.
 2. Odkazy na zrušené
 nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se
 srovnávací tabulkou uvedenou v příloze III tohoto nařízení.
 Článek 24
 Vstup v platnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 V Bruselu dne
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 předseda předseda
 [...] [...]
 PŘÍLOHA I
 Oddíl
 1 Hlubinné druhy
 Vědecký název || Obecný název || Nejvíce ohrožené (x)
 Centrophorus granulosus Centrophorus squamosus Centroscyllium fabricii Centroscymnus coelolepis Centroscymnus crepidater Dalatias licha Etmopterus princeps Apristurus spp. Chlamydoselachus anguineus Deania calcea Galeus melastomus Galeus murinus Hexanchus griseus Etmopterus spinax Oxynotus paradoxus Scymnodon ringens Somniosus microcephalus || bezkýlovec zrnitý bezkýlovec listošupinatý světloun grónský světloun bělooký světloun dlouhonosý světloun Bonaterrův světloun velký máčky rodu Apristurus žralok límcový bezkýlovec lopatonosý máčka černoústá máčka myší žralok šedý světloun trnitý světloun podivný světloun nožozubý žralok malohlavý || x x x x x x x x
 Alepocephalidae Alepocephalus Bairdii Alepocephalus rostratus || uzlatkovití uzlatka Bairdova uzlatka východoatlantská ||
 Aphanopus carbo || tkaničnice tmavá ||
 Argentina silus || stříbrnice atlantská ||
 Beryx spp. || pilonoši rodu Beryx ||
 Chaceon (Geryon) affinis || krab Chaceon affinis ||
 Chimaera monstrosa Hydrolagus mirabilis Rhinochimaera atlantica || chiméra podivná chiméra Hydrolagus mirabilis pachiméra atlantská ||
 Coryphaenoides rupestris || hlavoun tuponosý ||
 Epigonus telescopus || parmovka tmavá || x
 Helicolenus dactylopterus || okouník modroústý ||
 Hoplostethus atlanticus || červenice obecná || x
 Macrourus berglax || hlavoun severní ||
 Molva dypterigia || mník modrý ||
 Mora moro Antimora rostrata || morida obecná morida nosatá ||
 Pagellus bogaraveo || růžicha šedá ||
 Phycis blennoides || mníkovec velkooký ||
 Polyprion americanus || mnohopilák americký ||
 Reinhardtius hippoglossoides || platýs černý ||
 Cataetyx laticeps || jeskyňovka širohlavá ||
 Hoplostethus mediterraneus || červenice středomořská ||
 Macrouridae jiné než Coryphaenoides rupestris a Macrourus berglax || hlavounovití jiní než hlavoun tuponosý a hlavoun severní ||
 Nesiarchus nasutus || pamakrela nosatá ||
 Notacanthus chemnitzii || ostnohřbetec severní ||
 Raja fyllae Raja hyperborea Raja nidarosiensis || rejnok listový rejnok tmavobřichý rejnok norský ||
 Trachyscorpia cristulata || okouník trnitý ||
 Oddíl 2 Druhy, které jsou upraveny
 rovněž v rámci komise NEAFC
 Brosme brosme || mník bělolemý ||
 Conger conger || úhořovec mořský ||
 Lepidopus caudatus || tkaničnice stříbřitá ||
 Lycodes esmarkii || slimule Esmarkova ||
 Molva molva || mník mořský ||
 Sebastes viviparus || okouník živorodý ||
 Příloha II
 Zvláštní požadavky na shromažďování údajů a podávání zpráv podle
 čl. 18 odst. 4
 1. Členské státy zajistí,
 aby údaje shromážděné pro oblast, která zahrnuje jak vody Unie, tak
 mezinárodní vody, byly dále členěny tak, aby se týkaly
 samostatně buď vod Unie, nebo mezinárodních vod.
 2. V případě, že se
 činnost v rámci jednoho hlubinného métier překrývá
 s činností jiného métier ve stejné oblasti, uskutečňuje se
 shromažďování údajů ohledně první činnosti
 odděleně od shromažďování údajů o druhé činnosti.
 3. U všech hlubinných métier
 musí být odebírány vzorky výmětů. Strategie odběru vzorků u
 vykládek a výmětů se vztahuje na všechny druhy uvedené v příloze
 I, jakož i na druhy náležející do ekosystému mořského dna, jako jsou
 hlubinné korály, houby a další organismy, které patří do stejného
 ekosystému.
 4. V případě, že
 příslušný víceletý plán shromažďování údajů vyžaduje
 shromažďování údajů o intenzitě rybolovu vyjádřených v
 hodinách rybolovu vlečnými sítěmi a u pasivních zařízení v
 době ponoření, členský stát společně
 s těmito údaji o intenzitě rybolovu shromažďuje a je
 připraven předložit tyto dodatečné údaje:
 a) zeměpisnou polohu rybolovných
 činností při každém vytažení sítě na základě údajů
 systému sledování plavidel, které předává plavidlo středisku
 sledování rybolovu;
 b) hloubky rybolovu, v nichž jsou
 rozmístěna lovná zařízení v případě, že dané plavidlo
 podléhá povinnosti vést elektronický lodní deník. Velitel plavidla oznámí
 hloubku rybolovu v souladu se standardizovaným formátem pro podávání zpráv.
 [1] Směrnice Rady 92/43/EHS ze dne 21. května 1992
 o ochraně přírodních stanovišť, volně žijících
 živočichů a planě rostoucích rostlin, Úř. věst. L 206,
 22.7.1992, s. 7.
 [2] Nařízení (ES) č. 1288/2009, Úř.
 věst. L 347, 24.12.2009, s. 6.
 [3] A/RES/61/105 ze dne 8. prosince 2006 Udržitelný rybolov,
 kromě jiného prostřednictvím Dohody OSN z roku 1995 o provedení
 ustanovení Úmluvy OSN o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování
 a řízení populací tažných ryb a vysoce stěhovavých rybích populací z
 roku 1995 a souvisejících nástrojů.
 [4] http://cordis.europa.eu/fetch?CALLER=FP7_PROJ_ES&ACTION=D&DOC=19&CAT=PROJ&QUERY=01308a670983:f6dc:57618e7e&RCN=90982
 [5] Viz rámcová směrnice o strategii pro mořské
 prostředí, směrnice č. 2008/56/ES, Úř. věst. L 164,
 25.6.2008, s. 19.
 [6] KOM(2007) 30 v konečném znění.
 [7] Na základě nařízení (ES) č. 199/2008.
 [8] , , s. .
 [9] , , s. .
 [10] Úř. věst. L 358, 31.12.2002, s. 59.
 [11] Úř. věst. L 351, 28.12.2002, s. 6.
 [12] KOM(2007) 30 v konečném znění.
 [13] Úř. věst. L 347, 24.12.2009, s. 6.
 [14] Úř. věst. L 343, 22.12.2009, s. 1.
 [15] Úř. věst. L 201, 30.7.2008, s. 8.
 [16] Úř. věst. L 87, 31.3. 2009, s. 70.
 [17] Úř. věst. L 87, 31.3. 2009, s. 1.
 [18] Úř. věst. L 60, 5.3.2008, s. 1.


text:
 12.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 80/19
 Žaloba podaná dne 22. prosince 2010 — Aktieselskabet af 21. november 2001 v. OHIM — Parfums Givenchy (only givenchy)
 (Věc T-586/10)
 2011/C 80/36
 Jazyk, ve kterém byla podána žaloba: angličtina
 Účastníci řízení
 Žalobkyně: Aktieselskabet af 21. november 2001 (Brande, Dánsko) (zástupce: C. Christiansen, advokát)
 Žalovaný: Úřad pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory)
 Další účastník řízení před odvolacím senátem: Parfums Givenchy SA (Levallois Perret, Francie)
 Návrhová žádání žalobkyně
 —
 zrušit rozhodnutí druhého odvolacího senátu Úřadu pro harmonizaci na vnitřním trhu (ochranné známky a vzory) (OHIM) ze dne 7. října 2010 ve věci R 1556/2009-2; a
 —
 uložit OHIM náhradu nákladů řízení.
 Žalobní důvody a hlavní argumenty
 Přihlašovatel ochranné známky Společenství: Další účastník řízení před odvolacím senátem.
 Dotčená ochranná známka Společenství: Barevná obrazová ochranná známka „only givenchy“ pro zboží zařazené do třídy 3 — přihláška ochranné známky Společenství č. 3980241.
 Majitel ochranné známky nebo označení namítaných v námitkovém řízení: Žalobkyně
 Namítaná ochranná známka nebo označení: Dánská slovní ochranná známka č. VR 2001 03359 „ONLY“ zejména pro zboží zařazené do tříd 3 a 9; dánská slovní ochranná známka č. VR 2000 02138 „ONLY“ pro zboží zařazené do třídy 25, slovní ochranná známka Společenství č. 638833 „ONLY“ pro zboží zařazené do tříd 14, 18 a 25.
 Rozhodnutí námitkového oddělení: Zamítnutí námitky v plném rozsahu.
 Rozhodnutí odvolacího senátu: Zamítnutí odvolání.
 Dovolávané žalobní důvody: Porušení čl. 8 odst. 1 písm. b) a 5 nařízení Rady č. 207/2009, jelikož odvolací senát nepřesně připustil existenci nebezpečí záměny mezi staršími ochrannými známkami a spornou ochrannou známkou a konstatoval, že relevantní veřejnost mezi těmito ochrannými známkami spatřuje vazbu nebo vztah.


type: contracts

text:
 11/Sv. 100
 HR
 Službeni list Europske unije
 8
 22005D0141(01)
 L 053/36
 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-a
 br. 141/2005
 od 2. prosinca 2005.
 o izmjeni Priloga I. (Veterinarska i fitosanitarna pitanja) Sporazumu o EGP-u
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru, kako je izmijenjen Protokolom o prilagodbi Sporazuma o Europskom gospodarskom prostoru, dalje u tekstu „Sporazum”, a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Prilog I. Sporazumu je izmijenjen Odlukom Zajedničkog odbora EGP-a br. 110/2005 (1).
 (2)
 Odluka Komisije 2005/200/EZ od 2. ožujka 2005. kojom se Estonija, Latvija, Litva i Malta ovlašćuju za usvajanje strožih zahtjeva u vezi s prisutnošću Avena fatua u sjemenu žitarica (2), treba se unijeti u Sporazum.
 (3)
 Odluka Komisije 2005/310/EZ od 15. travnja 2005. kojom se predviđa privremeno stavljanje na tržište određenog sjemena vrste Glycine max koja ne udovoljava zahtjevima Direktive Vijeća 2002/57/EZ (3), treba se unijeti u Sporazum.
 (4)
 Odluka Komisije 2005/325/EZ od 8. ožujka 2005. kojom se Češka, Estonija, Cipar, Latvija, Litva, Malta i Poljska oslobađaju od odgovornosti primjene na određene vrste direktiva Vijeća 66/401/EEZ, 66/402/EEZ, 68/193/EEZ, 1999/105/EZ i 2002/57/EZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja, sjemena žitarica, rasplodnog materijala biljaka vinove loze, šumskoga reproduktivnog materijala i sjemena uljarica te biljaka za proizvodnju vlakana (4), treba se unijeti u Sporazum,
 ODLUČIO JE:
 Članak 1.
 Dio 2. poglavlja III. Priloga I. Sporazumu mijenja se kako slijedi:
 1.
 Iza točke 40. (Odluka Komisije 2005/114/EZ) umeće se sljedeća točka:
 „41.
 32005 D 0310: Odluka Komisije 2005/310/EZ od 15. travnja 2005. kojom se predviđa privremeno stavljanje na tržište određenog sjemena vrste Glycine max, koja ne udovoljava zahtjevima Direktive Vijeća 2002/57/EZ (SL L 99, 19.4.2005., str. 13.).”
 2.
 Nakon naslova „AKTI KOJE DRŽAVE ČLANICE EFTA-E TE NADZORNO TIJELO EFTA-E TREBAJU RAZMOTRITI”, iza točke 73. (Odluka Komisije 1999/416/EZ) umeću se sljedeće točke:
 „74.
 32005 D 0200: Odluka Komisije 2005/200/EZ od 2. ožujka 2005. kojom se Estonija, Latvija, Litva i Malta ovlašćuju za usvajanje strožih zahtjeva u vezi s prisutnošću Avena fatua u sjemenu žitarica (SL L 70, 16.3.2005., str. 19.).
 75.
 32005 D 0325: Odluka Komisije 2005/325/EZ 8. ožujka 2005. kojom se Češka, Estonija, Cipar, Latvija, Litva, Malta i Poljska oslobađaju od odgovornosti primjene na određene vrste direktiva Vijeća 66/401/EEZ, 66/402/EEZ, 68/193/EEZ, 1999/105/EZ i 2002/57/EZ o stavljanju na tržište sjemena krmnog bilja, sjemena žitarica, rasplodnog materijala biljaka vinove loze, šumskoga reproduktivnog materijala i sjemena uljarica te biljaka za proizvodnju vlakana (SL L 109, 29.4.2005., str. 1.).
 Odredbe Odluke za potrebe ovog Sporazuma uz sljedeće prilagodbe glase:
 Reference na druge akte u Odluci smatraju se važnim u mjeri i obliku da se ti akti trebaju ugraditi u Sporazum.”
 Članak 2.
 Tekstovi odluka 2005/200/EZ, 2005/310/EZ i 2005/325/EZ na islandskom i norveškom jeziku, koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije, vjerodostojni su.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 3. prosinca 2005., pod uvjetom da su sve obavijesti iz članka 103. stavka 1. Sporazuma podnesene Zajedničkom odboru EGP-a (5).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u i Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 2. prosinca 2005.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 NJ.P.V. princ Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) SL L 339, 22.12.2005., str. 6.
 (2) SL L 70, 16.3.2005., str. 19.
 (3) SL L 99, 19.4.2005., str. 13.
 (4) SL L 109, 29.4.2005., str. 1.
 (5) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.