type: other

text:
GFK KALENDER FLORETT & VÄRJA 2011/ preliminär JVC Utlandstävling ECC + JEM/JVM - PDF
 Download "GFK KALENDER FLORETT & VÄRJA 2011/ preliminär JVC Utlandstävling ECC + JEM/JVM"
 1 GFK KALENDER FLORETT & VÄRJA 2011/ preliminär JVC Utlandstävling ECC + JEM/JVM Utlandstävlingar för yngre kan komma att korrigeras/läggas till/tas bort efter samråd med Trekanten. GFK ordnar resa En värjtävling för YU/ÄU bör hittas på lämpligt vårdatum. Övriga tävlingar Vad & var? Värja Florett Vem ska med? Reseansvarig Domare Coacher AUGUSTI 2-7 augusti Träningsläger Danmark Florett KAD-SEN Simon R, Julius M, Robin S, Josef R Egen bokning RK? Alla florettfäktare med egen 5-7 augusti Träningsläger Danmark Florett MIN-ÄU tävlingsutrustning Marina? Lisa? RK? 8-14 augusti Träningsläger Göteborg Värja ALLA Florett ALLA ALLA tävlingsfäktare augusti Träningsläger Stockholm Florett Alla landslagsfäktare Henke? augusti Sista datum att lämna in sitt skolschema för de fäktare som vill ha extra lektioner. SEPTEMBER september Hamburg Tyskland Födda Födda Ludvig R, Ivar E, Mateusz S, Oscar G, My S, Patricia G, William Z, Benjamin S, Tjalve B, Filip And, William GM, Simon K, Johannes K, Jonatan S, Eimer A Lena? Kristina Gilljam? Pär Toresson? Simon R? Julius M? september ECC Manchester Florett KAD HD Ester S, Josef R, Anton K, Egil MD Didier?? NM Värja - Riga september herrvärja Värja K, J, S Alla elitsatsande värjfäktare, kad-jun Egen bokning?? Uttagna florettfäktare födda 1998 eller september Läger Göteborg Team Florett senare. Henke,?
 2 OKTOBER 1-2 oktober ECC Budapest - florett Värja Kadett Herrar Florett Kadett Herrar och Damer Ester S, Josef R, Anton K, Rikard H, Filip A, Egil MD, Patrik J, Alexander E Marina? Magnus Rizell?, 8-9 oktober Örebro Masters - värja Värja ÄU-JUN Klubben garanterar resa och domare. Alla rutinerade tävlingsfäktare bör åka med.? Klas B? Oskar T? Ulrika H?? Anders G? oktober Träningsläger Göteborg Florett Landslag oktober oktober Kanikowski Cup - Kalmar - florett Värja YU-KAD Florett YU-JUN ECC Mödling - herrvärja Värja KAD H Anton K? Klubben garanterar resa och domare. ALLA våra tävlingsfäktare bör åka med. Även en bra "första gången"-tävling oktober Förbundsmöte Representanter från Styrelsen NOVEMBER Lena? Klas B? Oskar T? Ulrika H??, Johan W?, Anders G? 5-6 november JVC Luxemburg - florett Florett Jun Simon, Julius, Robin? 5-6 november Ter Apel, Holland Florett MIN-JUN Hugo L, Egil MD, Marcus L, William Z, Tjalve B, Benjamin S, Oscar G, William GM, Filip And, Patricia G, Johannes K, Maria L? Maine L? Henke? 5-6 november Uppsala Masters - värja Värja ALLA? Fäktare tar sig hit på eget sätt, klubben står ej för ledare eller domare november West Coast Challenge - florett Värja ALLA Florett ALLA ALLA Alexander? Johan W? Klas B? Oskar T? Andreas J? Henke november JVC Bratislava - florett/värja Värja Jun Florett Jun Simon, Julius, Robin, Oskar T, Adam D, Arvid T Henke//S ergei november Jönsson Pokal Malmö november november Florett MIN- ÄU+lag ECC Halle - herrflorett Florett Kad H Josef? ECC Tauber - damflorett Florett Kad D Ester? ALLA florettfäktare upp till ÄU. Klubben garanterar resa, och vi fäktar även i söndagens lagtävlingar. Lena? Lisa S? Simon R? Julius M? Johan W?
 3 DECEMBER 3-4 december JVC Helsingfors - herrvärja Värja JUN H Oskar T, Adam D, Arvid T JVC London + sat-vc - herrflorett Florett Jun/Sen H Simon, Julius, Robin, Johan W 3-4 december GFK tar ut lag som bedöms ha medaljchans. Klubben står för resa och december Lag-SM Stockholm Värja SEN Florett SEN logi, samt startavgifter. ECC Klagenfurt december herrvärja Värja Kad H Anton K? ECC Cabries + läger december florett Florett KAD HD december JSM Malmö ind+lag - värja/florett Värja JUN Florett JUN december Träningsläger Malmö Florett Landslag JANUARI Lasse Sch? Henke,, Josef R, Ester - bör även deltaga i det träningsläger som ligger innan tävlingen. Didier? GFK tar ut lag med medaljchans - dessa får resa och logi betalt. Alla lagfäktare ska delta även individuellt. Fäktare som ej ingår i första lagen får naturligtvis också åka med i bussarna. Dock betalar dessa själva för resa, logi och eventuella lagstarter januari Kungsbacka Masters Värja ALLA Alla våra värjfäktare bör deltaga, då tävlingen är stark och ligger lätt att ta sig till. GFK garanterar domare. ECC Satu Mare januari damflorett Florett Kad D Ester? januari januari januari ECC Bratislava - värja/herrflorett Värja KAD HD Florett KAD H Josef, Anton K, Filip A, Rikard H, Anna J, Jacquline L Peter? Günter Sand? Johan W? Ulrika H? Andreas J? Klas B? Ulrika H? Lars Sch?, Henke?? SAF-pokalen - värja Värja SEN-JUN Oskar T, Adam D, Arvid T? JVC Mödling - uttagningstälving herrflorett Florett Jun H Simon, Julius, Robin Florett ALLA GFK ordnar ingen resa eller domare till denna tävling. Fäktare som åker ordnar och betalar allt själva, detta gäller även domaravgift. Henke/ Helsingborg - florett ECC Warszawa - herrflorett Florett KAD H Josef, Anton, Egil MD Henke/ ECC Poznan - damflorett Florett KAD D Ester Henke/
 4 FEBRUARI 4-5 februari Maraton Paris Florett ÄU-KAD Josef, Ester, Anton K, Egil MD, Edvin M, William Z, Benjamin S, Tjalve B 4-5 februari JVC Vigor Göteborg - värja Värja JUN HD Alla våra uttagna fäktare 4-5 februari ECC Vigor Göteborg - värja Värja KAD HD februari ECC Pisa Värja KAD HD Florett KAD HD februari Träningsläger Stockholm Florett Uttagna Landslaget Alla våra fäktare som blir uttagna bör ta till vara på detta unika tillfälle. Josef, Egil MD, Ester, Anton K, Filip A, Anna J, Jacquline L februari JVC Budapest Värja Jun H Oskar T, Adam D, Arvid T JVC Aix-en-Provence februari herrflorett Florett Jun H Simon, Julius, Robin? MARS 29 feb-9 mars Kad/Jun-EM Porec Värja Uttagna Florett Uttagna Uttagna fäktare ev. Henke, 3-4 mars Laxträffen - Halmstad Värja YU-ÄU Florett YU-ÄU GFK ordnar icke resa eller domare. Fäktare reser på egen bekostnad, vilket även inbegriper domarkostnader mars Träningsläger Stockholm Florett Uttagna Landslaget GFK ordnar domare och resa. Alla mars NM Florett Köpenhamn Florett ALLA? Florett JUN/KAD tävlingsfäktare på florett bör delta mars Challenge Filliol - värja Värja JUN/SEN Satsande juniorer och seniorer. GFK ordnar inte resa eller domare.
 5 APRIL 31 mars-8 april KAD/JUN - VM Moskva Värja uttagna Florett Uttagna Ev uttagna fäktare. Ev Henke, april Malmö Open Värja YU-KAD Florett YU-KAD ALLA tävlingsfäktare upp till kadetterna. GFK ordnar resa, domare och ledare. Lena J? Anders G? Ulrika H? Simon R? Julius M? Oskar T? april Senior-SM ind Värja JUN/SEN Florett JUN/SEN april A6 Masters - Jönköping Värja ALLA MAJ Alla elitsatsande fäktare från kadett och uppåt. GFK ordnar resa och domare. Lena? Larsse Sch? GFK ordnar ingen resa eller domare. Fäktare betalar själva, även för domarkostnader. Henke,, 5-6 maj Stockholm Cup Värja YU-ÄU Florett ALLA Alla tävlingsfäktare. Observera att tävlingen även gäller värja YU och ÄU. GFK ordnar med resa och domare. Sacha GM? Björn Andreasson???? maj USM Karlskrona Värja YU-KAD Florett YU-KAD ALLA tävlingsfäktare upp till kadetterna. GFK ordnar resa, domare och ledare. Oskar T, Simon R, Julius M, Richard S,, Johan W JUNI 2-3 juni Klubbmästerskapen Värja ALLA Florett ALLA Alla som tillhör fortsättningsgrupperna.
 Malmö Open den i Malmö
 Page 1 of 5 Thomas ÅKERBERG logga ut Fäktning Malmö Open den 09.04.2016 i Malmö urval Klubb visa skriv ut pos. namn klubb nation född M/F rlt U17 (1999-2009) Florett damer 10.04.2016 1 HANSEN Andrea SWE
 7865 Lingiaden Äldre ungdom Värja kvinna
 8274 Lingiaden Juniorer Värja kvinna 1 DONSLUND Maria Norgil 02.07.1995 HFK Kobenhavn HS DEN F 2 ÅSTRÖM Nina 01.01.1992 ARA Helsingborg SY SWE F 3 ÖBERG Katarina 30.05.1994 ARA Helsingborg SY SWE F 4 GOSSER-DUNCAN
 Tävlingen arrangerades av Ängby Fäktklubb. Totalt genomfördes 304 starter. 256 personer från 31 klubbar var anmälda till tävlingen.
 Rapport från Coupe de Stockholm Florett, värja och sabel med Masters för florett och värja samt rankingtävling för seniorer i florett, värja och sabel i Åkeshovshallen den 9-10 april 2011 Tävlingen arrangerades
 Resultat Coupe de Stockholm den 9-10 april 2011
 Florett damer och herrar seniorer 1 WEINBERGER Oskar ÄNGBY FK SWE 2 RIZELL Simon GÖTEBORGS FK SWE 3 ÅKERBERG Thomas ÄNGBY FK SWE 3 HELLSTRÖM Max ÄNGBY FK SWE 5 BENGTSSON Petter ÄNGBY FK SWE 5 MARTIN Julius
 Protokoll nr. 4 fört vid CK Bures styrelsemöte
 Protokoll nr. 4 fört vid CK Bures styrelsemöte 2017-09-10 Närvarande: Ordf. Mikael Jersby Kassör. Marianne Holmgren Bjørn Madsstuen Johan Totte Larsson Andreas Nilsson Magnus Dahlblom Magnus Bengtsson


type: wikipedia

text:
En Pologne, Niwy peut désigner :
 dans la voïvodie de Couïavie-Poméranie
 Niwy, un village dans le powiat de Bydgoszcz
 Niwy, un village dans le powiat de Sępólno
 dans la voïvodie de Łódź
 Niwy, un village dans le powiat de Bełchatów
 Niwy, un village dans le powiat de Piotrków
 dans la voïvodie de Lubusz
 Niwy, un village
 dans la voïvodie de Poméranie-Occidentale
 Niwy, un village
 dans la voïvodie de Sainte-Croix
 Niwy, un village
 dans la voïvodie de Silésie
 Niwy, un village dans la gmina Herby
 Niwy, un village dans la gmina Woźniki


text:
Banovina Hrvatska je bila autonomna teritorijalna jedinica unutar Kraljevine Jugoslavije.
 Uzroci nastanka
 Njen nastanak je rezultat suradnje hrvatskih političkih vođa s vođama Srba Prečana i prinudnog napuštanja koncepta centralizma od strane srbijanskih političara i dvora. Stvorena je na temelju političkog sporazuma između Dragiše Cvetkovića, predsjednika jugoslavenske vlade i predstavnika srbijanskih političkih čimbenika okupljenih oko kneza namjesnika Pavla i Vladka Mačeka, čelnika HSS-a i Seljačko-demokratske koalicije (u kojoj je sudjelovala prečanska Samostalna demokratska stranka) predstavnika najjače hrvatske političke skupine (tzv. sporazum Cvetković-Maček). Zakonski počinje postojati donošenjem Uredbe o Banovini Hrvatskoj 26. kolovoza 1939. Poznata je kao "mačekovsko rješenje hrvatskoga pitanja".
 Banovina Hrvatska rezultat je pokušaja rješavanja hrvatskog pitanja i stvaranja mogućnosti za opstanak jugoslavenske države u okolnostima zaoštrenih europskih političkih prilika uoči II. svjetskog rata. Hrvatska strana smatrala je utvrđena rješenja privremenima, tj. etapom u cjelovitu preuređenju jugoslavenske kraljevine. Banovina Hrvatska uspostavljena je na temelju članka 116. Ustava iz 1931., dakle kao izvanredna mjera, uz istodobno raspuštanje Narodnoga predstavništva, kako bi se izbjeglo neizvjesno potvrđivanje Uredbe u Narodnoj skupštini. Njezinom uspostavom bitno su se promijenile političko-teritorijalna organizacija i ovlasti vlasti Kraljevine Jugoslavije, jer je stvorena zasebna jedinica sa širokim ovlastima u području zakonodavne, upravne i sudske vlasti s obilježjima državnosti, koja su je približavala statusu federalne jedinice.
 Banovinu Hrvatsku činile su dotadašnje banovine Savska i Primorska te kotari Dubrovnik, Ilok, Šid, Brčko, Gradačac, Derventa, Travnik i Fojnica, dakle najveći dio područja Kraljevine Jugoslavije s većinskim hrvatskim pučanstvom. U njezine su ovlasti preneseni poslovi poljoprivrede, trgovine, industrije, šuma, rudnika, građevina, socijalne politike i narodnog zdravlja, tjelesnog odgoja, pravde, prosvjete i unutarnje uprave, tj. većina poslova, osim vanjskih, vojnih i sigurnosnih te onih poslova koji su osiguravali jedinstveni gospodarski i novčarski sustav. Poslije je tim ovlastima dodano sudstvo i oružništvo. Banovina je imala veliko značenje, jer je njome obnovljena hrvatska državnost, izgubljena 1918., konsolidiran je nacionalni prostor, a zadobivena je i toliko željena autonomija od Beograda. Po prvi put još od srednjeg vijeka, većina hrvatskog naroda se našla u jednoj teritorijalnoj jedinici. Hrvati su dočekali stvaranje Banovine kao prvi korak prema hrvatskoj nezavisnosti.
 Predviđena je potrebna financijske samostalnost iz autonomnih prihoda kako bi Banovina uspješno mogla obavljati poslove iz svojih ovlasti. Organizacija vlasti u Banovini Hrvatskoj predviđala je da zakonodavnu vlast u ovlastima Banovine obavljaju zajednički kralj i Sabor. Sabor je vrhovno zakonodavno i predstavničko tijelo u poslovima iz ovlasti Banovine. Upravnu vlast imao je ban, koji je morao supotpisati svaki pisani čin kraljevske vlasti u Banovini. Bana je imenovao kralj, a odgovoran je Saboru i kralju. Banska se vlast ostvarivala preko 11 odjela kojima su na čelu bili odjelni predstojnici što ih je postavljao ban. Prvi ban Banovine Hrvatske bio je Ivan Šubašić.
 Povijest
 Pozadina
 Kraljevina SHS bila je nedemokratska monarhija s prevlašću Beograda, Srbije i dinastije Karađorđević u kojoj su nesrpski narodi bili dovedeni u neravnopravan položaj: financijski su iskorištavani, a oko 90% ministara, dužnosnika i visokih časnika su bili Srbijanci i Crnogorci. Učestali su bili progoni i politička ubojstva. Kada su se 1927. protiv centralizma ujedinili Hrvati i hrvatski Srbi, sklopivši Seljačko-demokratsku koaliciju, bio je to poticaj da se u beogradskoj Narodnoj skupštini izvrši atentat na najistaknutije hrvatske zastupnike na čelu sa Stjepanom Radićem. Iduće godine proglašena je izravna diktatura kralja Aleksandra. Država je podijeljena na banovine i dobila je novo ime, Kraljevina Jugoslavija. HSS na čelu s Mačekom tražio je javno 1932. povratak na 1918. i novi ustroj zemlje. Nakon 1928. hrvatski zastupnici su provodili opstrukciju Narodne skupštine, zasjedajući u sabornici na Trgu sv. Marka kao Hrvatsko narodno zastupstvo. Brojnim organizacijama HSS-a, poput Zaštite, Hrvatske žene, Gospodarske sloge, Hrvatskog radničkog saveza i sl. premrežili su hrvatske krajeve i zapravo uspostavili svoj sustav vlasti. Hrvatsko pitanje postalo je od presudne važnosti za opstanak države. Odnosi u zemlji promijenili su se poslije atentata na kralja Aleksandra 1934. kojega je izveo VMRO uz pomoć ustaša u Marseillesu. Kraljevina Jugoslavija se uskoro odvaja od politike francuske i versailleske Europe te skreće prema fašizmu.
 Nastanak sporazuma
 Nakon smjene Bogoljuba Jevtića, za premijera je 1935. postavljen Milan Stojadinović, vođa Jugoslavenske radikalne zajednice (sačinjavale su je JNS, JMO i SLS). Stojadinović, doduše, počinje pregovore s Vladkom Mačekom oko statusa Hrvatske, ali za njegova mandata oni neće biti završeni. Iako je režimskoj listi, pomoću snažnih mjera političkog terora i izbornih prijevara, pripala većina na izborima za Narodnu skupštinu Kraljevine Jugoslavije 1938., duboka politička kriza dovodi 5. veljače 1939. do pada vlade Milana Stojadinovića. Knez Pavle Karađorđević povjerava sastav nove vlade ranijem ministru Dragiši Cvetkoviću. U svom programskom govoru Cvetković najavljuje da vlada treba riješiti i hrvatsko pitanje, što je bilo prvo priznanje postojanja hrvatskog pitanja. Pregovori Mačeka i Cvetkovića započeli su u travnju. U pregovorima su sudjelovali i predstavnici Samostalne demokratske stranke koja je okupljala Srbe Prečane i još od 1927. bila u koaliciji s HSS-om (Seljačko-demokratska koalicija). Predstavnici oporbenih srbijanskih stranaka, s kojima je SDK zajednički nastupila na prijašnjim izborima 1935. i 1938., odbili su sudjelovati u pregovorima.
 Početkom srpnja Cvetković i Maček našli su se u Šubašićevoj kući u Vukovoj Gorici, gdje postižu privremeni sporazum o opsegu Banovine. Pregovori su se oduljili i zapali u ozbiljnu krizu početkom kolovoza. Vijesti o neizbježnom približavanju velikog rata u Europi utjecale su na spremnost obiju strana da sklope sporazum kojim bi se "koliko-toliko zatrapao jaz između Hrvata i Srba". Na Mačeka je osobito utjecao Juraj Krnjević, koji u to doba boravi u emigraciji u Švicarskoj. Maček i Cvetković te šestorica stručnjaka, koji su radili na razgraničenju ovlasti resora (hrvatski članovi povjerenstva bili su dr. Juraj Šutej kao glavni stručnjak te sveučilišni profesor dr. Ivo Krbek i financijski stručnjak Ljudevit Filipančić kao pomoćnici, dok su srpsku stranu predstavljali dr. Konstantinović, dr. Ilić i dr. Tasić) sastali su se na Mačekovu imanju u Kupincu i radili na sporazumu 16.–20. kolovoza točno u ponoć.
 Sporazum je konačno dovršen 23. kolovoza. 24. kolovoza na Bledu knez Pavle primio je Cvetkovića i Mačeka u audijenciju, na kojoj je razgovarao o sporazumu te je inzistirao da Maček uđe u novu vladu. Iako on to u tom trenutku nije kanio, na kraju je pristao. Hrvatsko narodno zastupstvo (hrvatski zastupnici u Narodnoj skupštini Kraljevine Jugoslavije) odobrilo je sporazum s 80 glasova za i jednim protiv. Nakon što je sporazum odobrio i namjesnik knez Pavle, sastavljena je 26. kolovoza nova vlada, u kojoj Maček preuzima mjesto potpredsjednika, a HSS ima još četiri ministra. Istoga dana donesena je Uredba o banovini Hrvatskoj, kojom je Banovina dobila posebno hrvatsko predstavničko tijelo (Sabor), uz kraljevu sankciju isključivo kompetentan za donošenje autonomnih propisa, te autonomnu vladu na čelu s banom, odgovornim samo Hrvatskom saboru.
 Ovaj sporazum pravno je utvrđen vladinom Uredbom o Banovini Hrvatskoj na osnovi čl. 116. Ustava, koji je dozvoljavao da kruna može raditi mimo ustavnih odredbi i zakonskih propisa u okolnostima rata, mobilizacije, nereda i pobuna, koje bi dovodile u pitanje javni poredak i sigurnost države, ili kada su ugroženi javni interesi.
 Reakcije na Sporazum
 Dana 29. kolovoza u sabornici na Trgu sv. Marka zasjedalo je Hrvatsko narodno zastupstvo, koje je s 80 glasova za i jednim protiv prihvatilo sporazum. Hrvati su uglavnom s oduševljenjem dočekali potpisivanje sporazuma. Tako je, primjerice, u Slavonskom Brodu održan javni skup i proslava s oko pet tisuća prisutnih.
 Najbrojniji nezadovoljnici bili su Srbi u Hrvatskoj, koji su gotovo odmah počeli tražiti autonomiju ili izdvajanja svojih srezova i kotara iz Banovine (primjer je Vukovarska rezolucija), potpirivani djelovanjem Srpskog kulturnog kluba i pokreta Srbi na okup. Srpska pravoslavna crkva nije podržavala hrvatsku autonomiju. Mnogi srbijanski političari bili su nezadovoljni Sporazumom, smatrajući da se Hrvatima previše popustilo, rasla je djelatnost četnika, pro-nacističke organizacije Zbor Dimitrija Ljotića i sličnih. Ustaše i drugi hrvatski nacionalisti osuđivali su sporazum sa Srbima i nazivali Mačeka izdajnikom jer su bosanskohercegovačke muslimane smatrali dijelom hrvatskoga naroda. Ustaše su kao granice "povijesne Hrvatske" vidjeli Zemun, rijeku Drinu i Boku kotorsku. Nisu bili zadovoljni ni komunisti, jer su ih vlasti nastavile nesmiljeno progoniti, u čemu su sudjelovale i institucije Banovine Hrvatske. Po njihovoj ocjeni, hrvatska i srpska buržoazija nagodile su se za vlast i položaje na račun radnika i seljaka.
 Jugoslavenska radikalna zajednica (JRZ), koja je od 1935. do 1941. bila vladajuća stranka Kraljevine Jugoslavije, u skladu s politikom središnje vlade mijenja 1939. godine ideologiju - te odustaje od jugounitarizma i počinje se zalagati za federalizam. Promjena ideologije uvjetovala je neformalni raspad JRZ-a na slovensku, muslimansku i srpsku frakciju, a ubrzo i raspad srpske frakcije na pristalice federalnoga uređenja Jugoslavije te na pristalice stvaranja Velike Srbije.
 Negodovanje postignutim Sporazumom i nagovještajima daljeg preuređenja zemlje, u svojim su proglasima u Bosni i Hercegovini istaknuli ljevičari u Bosni i Hercegovini. Svojim prosvjedom oglasila se i dio bosanskohercegovačke akademska mladeži na studijima u Beogradu i Zagrebu; tu su neki istaknuli i zahtjev za autonomijom BiH. Sporazumom Cvetković-Maček je otvoren čitav niz problema, za koje nisu odmah ponuđena adekvatna rješenja; tako i problem BiH. Među tamošnje narode uvukao se nemir i pozivima "na okup" zbijali su se redovi u nastojanju da se zaštite nacionalni interesi u tom nestabilnom dobu. Mačekovo je stajalište bilo da se najprije provedu slobodni i demokratski izbori te potom dovrši federalizacija zemlje, dok je srpska strana tražila da se prije saziva parlamenta uspostave i druge jedinice. Politički čimbenici Srbije tražili su da se cjelokupan prostor BiH uključi u treću, srpsku jedinicu (Velika Srbija). Muslimani su zagovarali autonomiju BiH, dok su iskrsnula pitanja položaja Crne Gore, Vojvodine, pa čak i Makedonije. Prije okončanja rasprava Jugoslavija se početkom II. svjetskog rata raspala. Sporovi su nastavljeni u krugu oko izbjegličke vlade, ali bez ikakvih učinaka.
 Puč i Travanjski rat
 Iako se Kraljevina Jugoslavija, zajedno s Banovinom Hrvatskom, pokušala održati van rata, to joj je sve teže uspijevalo. Jedva održavana, vlada Cvetković-Maček je srušena nakon pristupanja Jugoslavije Trojnom paktu (25. ožujka 1941.), kada je 27. ožujka 1941., uz pomoć zapadnih obavještajnih službi, izvršen vojni udar generala Dušana Simovića, te umjesto regenta Pavla, punoljetnim je proglašen kralj Petar II. Iako je jedan od ciljeva udara bio ukidanje hrvatske autonomije, približavanje rata nagnalo je pučiste na traženje saveznika u Hrvatima. Vlada generala Dušana Simovića nastojala je nagovoriti Vladka Mačeka na ponovno preuzimanje dužnosti potpredsjednika vlade ustupcima kojima bi se hrvatska autonomija protegnula na žandarmeriju i sudove.
 Stalna politička i socijalna kriza u zemlji dovela je do njezina trenutačnog raspada u travnju 1941., bez borbe, kada i kralj i vlada bježe u inozemstvo. Raspad Jugoslavije, sazdane na velikosrpskoj hegemoniji i represiji, pokazao je njezinu povijesnu slabost, jer su je napustili svi, pa i sam dvor i vlada izbjegavši iz zemlje. Hrvati raznih političkih boja su diljem područja današnje Hrvatske i BiH dizali pobune, ne znajući za pobune u drugim krajevima, i proglašavali samostalnu hrvatsku državu. Ulaskom osovinskih postrojba došle su druge političke zbilje. Granice nisu skrojene po želji hrvatskog naroda, nego po volji okupatora. Poslije proglašenja NDH, 10 travnja 1941. nije bilo ni dana bezvlašća jer su se sve institucije Banovine Hrvatske stavile na raspolaganje novouspostavljenoj državi, ali ne zbog pristajanja uz osovinsku ideologiju, nego zbog želje za svojom hrvatskom državom i što nisu željeli živjeti u Jugoslaviji.
 Vršitelj dužnosti bana Banovine Hrvatske, odjelni predstojnik Žilić, na kojega je Ivan Šubašić prilikom odlaska iz zemlje prenio svoje ovlasti, službeno je predao vlast Kvaterniku. Nakon proglasa o uspostavi NDH Slavko Kvaternik je upotrijebio stari banovinski administrativni aparat i potpuno se oslonio na postrojbe Hrvatske seljačke i građanske zaštite, koje su u Zagrebu raspolagale s oko 4.000 ljudi, a na čitavom području Banovine Hrvatske s oko 142.000 pripadnika. Već 11. travnja iz Kabineta zamjenika Poglavnika izdana je naredba da do konstituiranja vlade Nezavisne Države Hrvatske sve upravne poslove imaju obavljati odjeli Banske vlasti.
 U emigraciju, u Londonu, ban Ivan Šubašić je politički djelovao pozivajući se na svoju funkciju, kao i članovi vlade. Predsjednik kraljevske vlade postao je 1944. i s Titom je potpisao dva sporazuma, koji su omogućili suradnju partizanskog pokreta i vlade. Potpredsjednik vlade Juraj Krnjević nastojao je u političkim igrama unutar vlade sačuvati jamstva da će Banovina nakon završetka rata i savezničke pobjede biti obnovljena.
 Teritorij i granice
 Banovina je nastala spajanjem dotadašnje Savske i Primorske banovine, uz dodatak većinski hrvatskih kotareva iz ostalih banovina (Brčko, Derventa, Dubrovnik, Fojnica, Gradačac, Ilok, Šid i Travnik). Obuhvaćala je površinu od 65.456 km.
 Pri stvaranju nove jedinice primijenjeno je povijesno načelo (područja Kraljevine Hrvatske, Dalmacije i Slavonije) te etničko načelo - oduzeti su većinski srpski istočni Srijem, kotar Dvor na Uni te Boka kotorska, a dodani većinski hrvatski kotarevi iz BiH. Do ovakvih se granica došlo nakon teških pregovora, tako da nijedna strana nije do kraja bila zadovoljna. Srpska strana stoga što je niz kotareva sa srpskom većinom ostao unutar Banovine, a hrvatska jer nije uključila Zapadnu Bosnu (Tursku Hrvatsku), te Baranju i Sjevernu Bačku. Granice Banovine su smatrane privremenima i naglašeno je da će doći do daljnjih promjena u sklopu preuređenja države. Hrvati u Sjevernoj Bačkoj i Baranji tražili su na brojnim manifestacijama sjedinjenje šest kotara u kojima su imali apsolutnu većinu (Darda, Batina, Subotica, Sombor, Apatin i Odžaci), za koje se uvriježio naziv Bačka Hrvatska. Hrvati iz Ravnog i Popova polja zatražili su također pripajanje Hrvatskoj.
 Administrativno i teritorijalno, Banovina Hrvatska je bila podijeljena na gradove, kotare i općine. Imala je dvadeset pet gradova i devedeset devet kotara s četiri ispostave, međusobno podijeljenih između Banske vlasti u Zagrebu i Ispostave Banske vlasti u Splitu. Broj općina teško je utvrditi jer se tijekom postojanja Banovine Hrvatske stalno mijenjao, ovisno o prirastu ili padu stanovništva na nekom području. Stoga se taj broj može zaokruži na približno 700 općina.
 Stvaranje Banovine Hrvatske trebao je biti prvi korak u konceptu nacionalnog preuređenja države pa se očekivalo i skoro formiranje srpske banovine, čiji je naziv, prema sačuvanom Nacrtu uredbe o njezinoj organizaciji, trebao biti "Srpska zemlja". Ova nova upravna jedinica trebala je biti sastavljena od teritorija preostalih banovina, izuzev Dravske (Vrbaska, Drinska, Zetska, Dunavska, Moravska i Vardarska) i imati sjedište u Skoplju. U nadležnosti banovine "Srpske zemlje" bili bi svi poslovi, koji su stavljeni u nadležnosti Banovine Hrvatske, a predviđena su i identična rješenja za oblasti upravne i zakonodavne vlasti. Nacrt uredbe o organizaciji Srpske zemlje i njegova provedba trebali su biti drugi korak u budućem preuređenju zemlje. Ovako zamišljen koncept upravne reorganizacije nikad nije ostvaren jer je izbio Drugi svjetski rat. Politički predstavnici Hrvata, pa i sam Maček, nisu smatrali granice Banovine Hrvatske konačno određenima i očekivali su da one to postanu nakon povlačenja granica između srpske i hrvatske jedinice. Položaj Bosne i Hercegovine u tom se kontekstu razmatrao u više inačica koje su opet ovisile od daljnjeg razvoja događaja u zemlji. U slučaju da se, pokraj hrvatske i srpske, stvori još i slovenska autonomna banovina, podržale bi se autonomije Vojvodine te BiH. Ako to ne bi bilo moguće, onda bi se tražio plebiscit.
 Stanovništvo
 Prema posljednjem prijeratnom popisu stanovništva iz 1931. godine, na području kasnije Banovine Hrvatske živjelo je 4,024.601 stanovnika, od kojih oko 74% Hrvata i 19% Srba. Od 99 upravnih kotara, 81 je bio s hrvatskom većinom, 17 sa srpskom (12 s apsolutnom i 5 s relativnom većinom) i 1 s većinom Muslimana, koji tada nisu smatrani zasebnom nacijom. Prema podatcima iz zemljovida izdanog u nakladi Seljačke sloge 1939., Banovina Hrvatska je imala 4,403.199 stanovnika.
 Prema popisu stanovništva iz 1931., najveći gradovi su bili:
 Zagreb 185.581
 Split 43.711
 Osijek 40.337
 Šibenik 37.271
 Karlovac 21.210
 Mostar 20.295
 Dubrovnik 16.147
 Sušak 16.111
 Varaždin 14.612
 Brod 13.776
 Vinkovci 13.267
 Sisak 10.915
 Vukovar 10.862
 Virovitica 10.652
 Bjelovar 10.252
 Koprivnica 9.472
 Po podatcima Seljačke sloge, izvan Banovine Hrvatske ostalo je 205.987 Hrvata u Bosni i Hercegovini, 121.741 Hrvata u Vojvodini, 31.227 Hrvata u Srijemu, 28.717 Hrvata u Srbiji i u Crnoj Gori, 19.354 Hrvata u Sloveniji i 14.172 Hrvata u Boki kotorskoj - ukupno 421.198 Hrvata. Pretpostavili su kako izvan Jugoslavije, u Gradišću, Istri, Americi i drugdje ima oko 800.000 Hrvata.
 Uprava i nadležnosti
 Za prvog Bana Banovine Hrvatske imenovan je Ivan Šubašić, kojeg je osobno odredio Vladko Maček. Uredbom o Banovini Hrvatskoj bile su određene i njene nadležnosti, među kojima su bile poljoprivreda, trgovina, industrija, šume, rudnici, građevine, socijalna politika i zdravstvo, tjelesni odgoj, prosvjeta i unutarnja uprava. U nadležnosti države ostali su vanjski poslovi, vojska, policija i vanjska trgovina. Ostalo je sporno financiranje nove upravne jedinice, pa je o tome donesena posebna uredba 30. ožujka 1940. Njome je Beograd ustupio Zagrebu većinu izravnih poreza, svih samoupravnih prihoda bivših banovina, kao i dobar dio taksi te trošarine na alkohol. Mnoge od ovih odredbi nisu nikad provedene do kraja, bilo zbog kratkog postojanja Banovine, bilo zbog opstrukcija iz Beograda. Planirano je i raspisivanje izbora za Hrvatski sabor, ali to se nije dogodilo zbog izbijanja Drugog svjetskog rata.
 Zakonodavnu vlast u predmetima iz banovinske nadležnosti vrše kralj i Sabor zajednički. Sabor se trebao sazivati kraljevim ukazom, kao što ga je on mogao i raspustiti uz supotpis bana. No, raspuštanje je ujedno povlačilo i naredbu za nove izbore za Sabor. Nadalje, Banovina Hrvatska je imala potpuno autonomno pravosuđe, od prvostupanjskih do prizivnih i ostalih sudova, a nad sudovima nije bilo nijednog višeg suda izvan Hrvatske. Nijedna pisana odluka kraljevske vlasti iz nadležnosti Banovine nije bila punovažna, niti se mogla izvršiti, ako je ban nije supotpisao. Banovina Hrvatska je imala u administrativnom i zakonodavnom pogledu nadležnost nad većinom prihoda na svom teritoriju, odnosno veliki stupanj financijske neovisnosti.
 Ban je stekao potpuno neovisan položaj u odnosu na državnu administraciju jer vlada nije mogla utjecati na njegovo imenovanje. Doneseni zakoni i uredbe nisu bili podložni državnima. Banska rješenja u pitanjima banovinske nadležnosti nije mogao mijenjati ni kralj, već samo sudovi.
 S Narodnom bankom Kraljevine Jugoslavije postignut je sporazum o izdavanju vlastitog novca (razmatrana su imena kuna ili banovac), koji bi kolao usporedo s jugoslavenskim dinarom. No, početak Drugog svjetskog rata spriječio je realizaciju planova o tom novcu. U Gliptoteci HAZU sačuvana su dva sadrena predloška za taj novac, autora Ive Kerdića. 22. listopada 1939. formirana je i Žandarmerijska brigada Banovine Hrvatske, koja je od 7. travnja 1941. - dakle u vrijeme napada sila Osovine na Jugoslaviju - de iure postala Oružništvo Banovine Hrvatske, odgovorno samo Banu.
 Simovićeve odluke
 Nakon vojnog puča 27. ožujka 1941., vlada generala Dušana Simovića nastojala je nagovoriti Vladka Mačeka da ponovo preuzme funkciju potpredsjednika vlade. U zamjenu, obećala je prenošenje žandarmerije na teritoriju Banovine u nadležnost bana, te još neke ustupke, poput uspostave Banovinskog suda za zaštitu Banovine, kojim je osigurana sudska autonomija za cijelu Banovinu. Ove su odluke objavljene u Narodnim novinama koje nose datume 7. i 8. travnja 1941., tj. nakon početka Travanjskog rata. Sam Simović, štoviše, odlučan je bio poći i dalje − dati Hrvatima potpunu autonomiju.
 Uprava
 Planirana je podjela Banovine na županije, kako bi se uspostavila srednja razina samouprave, između kotara i banske vlasti u Zagrebu. Nakon likvidiranja strukture Primorske banovine, ustrojena je Ispostava banske vlasti u Splitu kao upravni organ za Dalmaciju i dio zapadne Hercegovine.
 Banska vlada ustrojena je po uzoru na nekadašnju Kraljevsku Hrvatsko-slavonsko-dalmatinsku vladu, s odjelnim predstojnicima umjesto ministara i odjelnim ili banskim savjetnicima umjesto državnih tajnika. Glavna razlika je bila što su odjelni predstojnici bili isključivo upravni činovnici, a ne političke osobe. Korišten je pojam Banska vlast, koji je odgovarao pojmu Zemaljske vlade iz razdoblja Trojedne Kraljevine (1868. – 1918.)
 {|class="plainrowheaders wikitable collapsible collapsed" style="background:none; cellspacing=2px; text-align:left; font-size:100%;" width=600px
 |+Vlada Banovine Hrvatske (1940.)<ref>[http://www.sumari.hr/biblio/pdf/10277.pdf Godišnjak Banske vlasti Banovine Hrvatske: 1939 − 26. VIII. – 1940 : I.], Zaklade tiskare narodnih novina, Zagreb, 1940.</ref>
 ! ured
 ! položaj
 ! dužnosnik
 ! titula
 |-
 |
 | Ban Hrvatske
 | Dr. Ivan Šubašić
 |
 |-
 |
 | Podban
 | Dr. Ivo Krbek
 | Profesor prava
 |-
 | Predsjednički ured
 | voditelj
 | Frane Frol
 | Banski savjetnik
 |-
 | Kabinet Bana
 | Šef kabineta
 | Vladimir Šipuš
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za unutarnje poslove
 | Odjelni predstojnik
 | Bogdan Bojkić
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za prosvjetu
 | Odjelni predstojnik
 | Prof. Izidor Škorjač
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za pravosuđe
 | Odjelni predstojnik
 | Dr. Franjo Žilić
 | Sudac Stola sedmorice
 |-
 | Odjel za seljačko gospodarstvo
 | Odjelni predstojnik
 | Slavko Kolar
 | Banski savjetnik
 |-
 | Samostalni odsjek za veterinarstvo
 | Šef odsjeka
 | Dr. Šime Debelić
 | Redoviti sveučilišni profesor
 |-
 | Odjel za šumarstvo
 | Odjelni predstojnik
 | Ing. Ivica Frković
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za rudarstvo
 | Odjelni predstojnik
 | Ing. Nikola Belančić
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za obrt, industriju i trgovinu
 | Odjelni predstojnik
 | Dr. Mirko Lamer
 | Izvanred. prof. visoke ekon. komerc. škole
 |-
 | Odjel za tehničke radove
 | Odjelni predstojnik
 | Ing. Zvonimir Pavešić
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za socijalnu politiku
 | Odjelni predstojnik
 | Dr. Josip Rasuhin
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za narodno zdravlje
 | Odjelni predstojnik
 | Dr. Milutin Kosanović
 | Banski savjetnik
 |-
 | Odjel za financijalne poslove
 | Odjelni predstojnik
 | Dr. Vladimir Franolić
 | Izvanredni sveučilišni profesor
 |-
 | Izpostava banske vlasti u Splitu
 | Povjerenik ispostave banske vlasti
 | Mate Bulić
 | Banski savjetnik
 |-
 |
 | Zamjen. povjerenika ispostave banske vlasti
 | Ante Jauk
 | Odjelni savjetnik
 |}
 Gospodarstvo
 Budući da je Banovina Hrvatska nastala svega nekoliko dana prije izbijanja Drugog svjetskog rata, gospodarstvo je za vrijeme čitavog njenog postojanja bilo određeno ratom u Europi. Gospodarstvo je trpjelo velike oskudice, nedostajalo je i osnovnih prehrambenih proizvoda. Između kolovoza 1939. do kolovoza 1940. cijene govedine su porasle za 50%, a brašna, krumpira i graha za 100%. Banskom naredbom su uvedeni i tzv. bezmesni dani u tjednu. Odredbama su ograničene i cijene prehrambenih proizvoda te se morala popisati sva roba u skladištima. Mnogi špekulanti i trgovci su skrivali robu kako bi je mogli prodavati kasnije po većim cijenama ili kako bi umjetno stvorili još veću oskudicu.
 Veliki dio proizvodnje izvozio se u Njemačku, kojoj je trebalo sve više materijala i robe zbog rata. Veliki broj muškaraca bio je pozivan u rezervu kako se osjećalo približavanje rata. Gotovo 200.000 muškaraca s područje Banovine bilo je u vojsci, na vježbama ili manevrima, što je još više opterećivalo ionako slabo gospodarstvo. Broj nezaposlenih je rastao, a Dalmaciju je pogodio i podbačaj turizma i brodarstva zbog rata. Početkom 1941. godine uvodi se i racionalizirana opskrba hranom (potrošačke karte za kruh, brašno, šećer).
 Banovina Hrvatska je pokušavala raznim infrastrukturnim projektima dati zamašnjak gospodarstvu. Ban Šubašić je pri posjetu Dalmaciji u studenom 1939. obećavao javne radove. Otvaranje novih mostova preko Save u Zagrebu u prosincu 1939. odvijalo se pod geslom "uspjeh domaćeg rada", a počeli su radovi i na tzv. Koranskoj prugi, kojom bi se skratilo putovanje od Zagreba do Jadrana.
 Politika
 14. siječnja 1940. knez Pavle službeno posjećuje Zagreb te zajedno sa Šubašićem supotpisuje Uredbu o izbornom redu za Hrvatski sabor. Izbori su trebali biti opći, tajni i izravni. Kao svojevrsna proba, 19. svibnja 1940. u Banovini su provedeni izbori za općinska vijeća, samo za seoske općine. U 625 općina u kojima su izbori provedeni, potvrđene su 1053 kandidatske liste. HSS je dobio većinu u 425 općina, a Seljačko-demokratska koalicija (HSS i Samostalna demokratska stranka) većinu u 133 općine. Tako je HSS samostalno ili u koaliciji sa SDS-om pobijedio u ukupno 564 općine, dok su ostale liste pobjedu ostvarile u 61 općini. No, izbori su pokazali i prisutnost nezadovoljstva i unutarnjih raslojavanja u HSS-u, te je tako bilo 60 disidentskih lista. Nakon izbora, navodno je 70 općina prosvjedovalo zbog nepravilnosti i krivotvorenja. Kako u gradovima izbori nisu održani, HSS je nastavio koristiti stare zakone i uredbe beogradskog režima kako bi bez izbora namještao načelnike i gradske uprave.
 Do izbora za sabor nikad nije došlo zbog približavanja rata i činjenice da je veliki broj muškaraca bio pozvan na vojne manevre ili u rezervu.
 Društvo
 Kako je HSS na području Banovine Hrvatske imao gotovo jednoglasnu potporu, u Banovini je zapravo vladao jednostranački sustav. Iako Maček, potpredsjednik jugoslavenske vlade, nije imao nikakav službeni položaj u Banovini Hrvatskoj, nazivan je "vođom hrvatskog naroda", "predsjednikom" te je njegov rođendan javno slavljen kao blagdan, što je imalo obilježja kulta ličnosti. Primjerice, ban Šubašić je 1940. za Mačekov rođendan dijelio stipendije siromašnim đacima i studentima. 1. svibnja 1940. Banovina je nacionalizirala Radio Zagreb. Strukture HSS-a na vlasti progonile su komuniste i ustaše, otvorivši i nekoliko sabirnih logora za političke zatvorenike, od kojih je najpoznatiji Kruščica pokraj Viteza. Zanimljivo je da je jednom zgodom, prilikom komunističkih demonstracija, 1940. uhićen i Franjo Tuđman.
 Razdoblje koje je započelo velikom nadom da će se konačno ispraviti stare nepravde i stvoriti bolje društvo, donijelo je prije velika razočaranja nego zadovoljstvo. Pogotovo zbog teške gospodarske situacije zbog rata u Europi, utjecaj HSS-a na selu počeo je slabiti nauštrb KP i "frankovaca". Krajem 1940. skup HSS-a u Podgori prekinuli su nezadovoljni seljaci, žaleći se na neostvarena obećanja o manjim porezima i smanjenju birokracije te na situaciju na rubu gladi. Mnoga su obećanja, ali i iskrene dobre namjere, ostali neispunjeni, dobrim djelom iz nemoći. Naime, rat i poremećaj gospodarstva obilježili su pa čak i spriječili neke od pokušaja uvođenja nužnih gospodarskih i društvenih promjena unutar razmjerno uske autonomije. To se ponajbolje vidjelo na primjeru smjene činovnika i žandara koji su posao dobili zahvaljujući odanosti beogradskom režimu. Nedostatak kontrole nad žandarmerijom i vojskom pokazao se kao mana nove vlasti. Mnogi žandari koji su bili osvjedočeni nasilnici ili protivnici HSS-a i hrvatskog pokreta ostali su na svojim položajima. Brojnim molbama za premještaj pokušavalo se promijeniti nacionalnu strukturu žandarmerije u Hrvatskoj, premještanjem Srbijanaca i Crnogoraca te njihovom zamjenom Hrvatima koji su služili u žandarmeriji u drugim dijelovima Jugoslavije.
 Vlast na čelu s HSS-om pokušavala je preko svojih razgranatih i dobro ustrojenih organizacija ispravljati mane državnog aparata. Osnivani su tzv. sudovi dobrih ljudi, koji su trebali razrješavati sporove u selima bez sudova i odvjetnika. U listopadu 1939. donesena je banovinska Uredba o zaštiti seljačkog posjeda od ovrhe.
 Antisemitizam
 U jesen 1940. jugoslavenska vlada donijela je nekoliko zakona, u manjoj mjeri primijenjenih i u Banovini Hrvatskoj, kojima je ograničen upis Židova na sveučilišta i posjedovanja trgovačkih društava "kako bi se utjecaj Židova na narodno gospodarstvo sveo na pravu mjeru." Na području Banovine Hrvatske nalazili su se i Židovi izbjegli iz Njemačke i zemalja pod kontrolom Trećeg Reicha. Hrvatska im je uglavnom bila tek usputna postaja na putu prema trećim zemljama: SAD-u, Palestini i sl.
 Šport
 Od 7. kolovoza 1939. djeluje i jedinstveni Hrvatski nogometni savez. Ustrojena je i nogometna liga, u kojoj je prvak postao splitski Hajduk. 1940. godine Jozo Jakopić vodio je kao izbornik neslužbenu nogometnu reprezentaciju koja je predstavljala Banovinu Hrvatsku u četiri prijateljske utakmice: dvije protiv Švicarske i dvije protiv Mađarske. Hrvatska je kao neovisna reprezentacija pod sankcijama svoj debi ostvarila 2. travnja 1940. u Zagrebu utakmicom protiv Švicarske koja je završila rezultatom 4:0 u korist Hrvatske.
 Hrvatski veslački savez je osnovan 4. studenog 1939. u Zagrebu, a prvo prvenstvo Hrvatske u veslanju održano je u Zagrebu, na Savi, 29. srpnja 1940. Hrvatska reprezentacija u hokeju na ledu odigrala je prvi prijateljski susret protiv Slovačke 9. veljače 1941. u Bratislavi i izgubila 6:1.
 Hrvatski boksački savez ponovno je utemeljen 5. listopada 1939. kao krovna organizacija boksa u Banovini Hrvatskoj.
 Kultura i obrazovanje
 Jednom od prvih odluka banovinskih vlasti "zajednički" hrvatsko-srpski pravopis je ukinut te je vraćen na snagu tzv. Boranićev pravopis. Vodeći hrvatski jezikoslovac Stjepan Ivšić pokreće časopis Hrvatski jezik, a mladim znanstvenicima Petru Guberini i Kruni Krstiću 1940. objavljuje Matica hrvatska knjigu Razlike između hrvatskoga i srpskoga književnog jezika. Knjiga je bila iznimno dobro primljena u hrvatsko javnosti, no kritički je prošla loše.
 Projekt izdavanja Hrvatske enciklopedije, pokrenut krajem 1930-ih godina od strane Mate Ujevića, stvaranjem Banovine Hrvatske zadobio je podršku vlasti, Crkve i znanstvene zajednice. Prvi svezak izdan je 10. veljače 1941. Rad brojnih HSS-ovih organizacija koje su radile na obrazovanju i opismenjavanju (pogotovo seljačkog) stanovništva te unaprjeđenju gospodarstva nakon uspostave Banovine dobio je široku podršku vlasti. Seljačka sloga je u suradnji sa zdravstvenim ustanovama pokrenula veliku kampanju usmjerenu prema ženama i zdravlju djece s ciljem bolje skrbi za djecu i popravljanja položaja žene.
 Ostavština
 Hrvatska emigracija i pojedini političari smatrali su granice Banovine Hrvatske u Bosni i Hercegovini prirodnim granicama hrvatske države, jer je njima bila obuhvaćena velika većina Hrvata u BiH. Hrvatski predsjednik Franjo Tuđman često je optuživan za slično razmišljanje. Međunarodni sud za područje bivše Jugoslavije u Den Haagu 2013. u prvostupanjskoj nepravomoćnoj presudi u predmetu Prlić i ostali utvrdio je postojanje udruženog zločinačkog pothvata vrha HR Herceg-Bosne i Republike Hrvatske tijekom Rata u BiH, kojem je cilj bio pripojiti Hrvatskoj dijelove BiH koji su 1939. pripali Banovini ili stvoriti etnički čist hrvatski entitet na tom području. Suvremeni hrvatski ustav 1990. uključio je uspostavu Banovine Hrvatske u izvorišne osnove, navodeći da je njome obnovljena hrvatska državna samobitnost u Kraljevini Jugoslaviji.
 Galerija
 Literatura
 Barić, Nikica: "O problemu nacionalnog sastava žandarmerije nakon sporazuma Cvetković-Maček" , Radovi Zavoda za hrvatsku povijest, Vol.32-33 No.1, srpanj 2000.
 Kolar-Dimitrijević, Mira (1990). "Strani kapital i Banovina Hrvatska 1939. – 1941.", PP 9 (1) 165-194
 Izvori
 Vanjske poveznice
 Uredba o Banovini Hrvatskoj (Službene novine od 26. kolovoza 1939. br. 194-4-LXVIII)
 Posjet princa Pavla i kneginje Olge Zagrebu i Mačeku 1940. (talijanski filmski žurnal)
 Etnička karta Kraljevine Jugoslavije s granicama Banovine Hrvatske, Wehrmacht, 1940.
 Podjela Bosne i borba za cjelovitost
 Izvori za uspostavu Banovine Hrvatske
 Godišnjak banske vlasti Banovine Hrvatske, 1940.
 Kronologija povijesti HSS-a do 1940.
 Uspostava Banovine Hrvatske, Hrvatski povijesni portal
 Popis stanovništva Kraljevine Jugoslavije 1931. s etničkim sastavom općina/kotara
 Naslovnica knjige Mirka Glojnarića: Borba Hrvata: Kronika dvaju desetljeća političke povijesti (1919–1939)'', Naklada Antuna Velzeka, Zagreb, 1940.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 21997A1021(01)
 Συμφωνία υπό μορφή ανταλλαγής επιστολών μεταξύ της Κοινότητας και των κρατών ΑΚΕ σχετικά με το παράρτημα XL της τέταρτης σύμβασης ΑΚΕ-ΕΚ που αφορά την κοινή δήλωση σχετικά με τα γεωργικά προϊόντα που αναφέρονται στο άρθρο 168 παράγραφος 2 στοιχείο α) σημείο ii)
 Επίσημη Εφημερίδα αριθ. L 287 της 21/10/1997 σ. 0031 - 0048
 ΣΥΜΦΩΝΙΑ ΥΠΟ ΜΟΡΦΗ ΑΝΤΑΛΛΑΓΗΣ ΕΠΙΣΤΟΛΩΝ μεταξύ της Κοινότητας και των κρατών ΑΚΕ σχετικά με το παράρτημα XL της τέταρτης σύμβασης ΑΚΕ-ΕΚ που αφορά την κοινή δήλωση σχετικά με τα γεωργικά προϊόντα που αναφέρονται στο άρθρο 168 παράγραφος 2 στοιχείο α) σημείο ii) Α. Επιστολή της Κοινότητας Βρυξέλλες, 12 Ιουνίου 1997Κύριε,Το παράρτημα XL της τέταρτης σύμβασης ΑΚΕ-ΕΚ, που υπογράφηκε στη Λομέ στις 15 Δεκεμβρίου 1989, αντικαθίσταται από το κείμενο που περιλαμβάνεται στο σημείο 81 της συμφωνίας που τροποποιεί την τέταρτη σύμβαση ΑΚΕ-ΕΚ της Λομέ, που υπογράφηκε στον Μαυρίκιο στις 4 Νοεμβρίου 1995.Εντούτοις, το εν λόγω κείμενο, τουλάχιστον στη σημερινή του μορφή, θέτει προβλήματα προσαρμογής σε σχέση με τα αποτελέσματα των διαπραγματεύσεων του Γύρου της Ουρουγουάης, που μεταφέρονται στις διατάξεις του κοινού δασμολογίου που θέσπισε στη συνέχεια η Κοινότητα.Έχοντας γνώση αυτού του γεγονότος, η Κοινότητα ανέλαβε την υποχρέωση να ενημερώσει το κείμενο του παραρτήματος XL που υπογράφηκε στο Μαυρίκιο, και για την ενημέρωση αυτή προέβη σε διάφορες επαφές με τα κράτη ΑΚΕ κατά τους τελευταίους μήνες.Σας αποστέλλω συνημμένα το τελικό ενημερωμένο κείμενο και σας παρακαλώ να μου επιβεβαιώσετε ότι τα κράτη ΑΚΕ έλαβαν γνώση σχετικά.Με εξαιρετική εκτίμηση,Εξ ονόματος του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης>ΑΝΑΦΟΡΑ ΣΕ ΦΗΛΜ>ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ XL Κοινή δήλωση σχετικά με τα γεωργικά προϊόντα που αναφέρονται στο άρθρο 168 παράγραφος 2 στοιχείο α) σημείο ii) Τα συμβαλλόμενα μέρη σημειώνουν ότι η Κοινότητα προτίθεται να λάβει τα μέτρα που περιλαμβάνονται στο παράρτημα και τα οποία υιοθετήθηκαν κατά την ημερομηνία της υπογραφής της σύμβασης, προκειμένου να εξασφαλίσει στα κράτη ΑΚΕ το προτιμησιακό καθεστώς που προβλέπεται στο άρθρο 168 παράγραφος 2 στοιχείο α) σημείο ii) όσον αφορά ορισμένα γεωργικά και μεταποιημένα προϊόντα.Σημειώνουν ότι η Κοινότητα δήλωσε ότι θα λάβει όλα τα αναγκαία μέτρα προκειμένου να εξασφαλίσει ότι θα εκδοθούν εγκαίρως οι αντίστοιχοι γεωργικοί κανονισμοί και ότι, στο μέτρο του δυνατού, θα αρχίσουν να ισχύουν συγχρόνως με τον ενδιάμεσο καθεστώς που θα ισχύσει μετά την υπογραφή της συμφωνίας για την τροποποίηση της τέταρτης σύμβασης ΑΚΕ-ΕΟΚ της Λομέ, που υπογράφηκε στον Μαυρίκιο στις 4 Νοεμβρίου 1995.>ΘΕΣΗ ΠΗΝΑΚΑ>Β. Επιστολή των κρατών ΑΚΕ Βρυξέλλες, 12 Ιουνίου 1997Κύριε,Έχω την τιμή να σας γνωρίσω ότι έλαβα τη σημερινή επιστολή σας η οποία έχει ως εξής:«Το παράρτημα XL της τέταρτης σύμβασης ΑΚΕ-ΕΚ, που υπογράφηκε στη Λομέ στις 15 Δεκεμβρίου 1989, αντικαθίσταται από το κείμενο που περιλαμβάνεται στο σημείο 81 της συμφωνίας που τροποποιεί την τέταρτη σύμβαση ΑΚΕ-ΕΚ της Λομέ, που υπογράφηκε στον Μαυρίκιο στις 4 Νοεμβρίου 1995.Εντούτοις, το εν λόγω κείμενο, τουλάχιστον στη σημερινή του μορφή, θέτει προβλήματα προσαρμογής σε σχέση με τα αποτελέσματα των διαπραγματεύσεων του Γύρου της Ουρουγουάης, που μεταφέρονται στις διατάξεις του κοινού δασμολογίου που θέσπισε στη συνέχεια η Κοινότητα.Έχοντας γνώση αυτού του γεγονότος, η Κοινότητα ανέλαβε την υποχρέωση να ενημερώσει το κείμενο του παραρτήματος XL που υπογράφηκε στο Μαυρίκιο, και για την ενημέρωση αυτή προέβη σε διάφορες επαφές με τα κράτη ΑΚΕ κατά τους τελευταίους μήνες.Σας αποστέλλω συνημμένα το τελικό ενημερωμένο κείμενο (1) και σας παρακαλώ να μου επιβεβαιώσετε ότι τα κράτη ΑΚΕ έλαβαν γνώση σχετικά.»Σας ενημερώνω ότι τα κράτη ΑΚΕ έλαβαν γνώση του περιεχομένου της επιστολής και των διατάξεων που προσαρτώνται σ' αυτή.Με εξαιρετική εκτίμηση,Εξ ονόματος των κρατών ΑΚΕ>ΑΝΑΦΟΡΑ ΣΕ ΦΗΛΜ>(1) Βλέπε σελίδα 32 της παρούσας Επίσημης Εφημερίδας.


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 31975L0339
 Richtlinie 75/339/EWG des Rates vom 20. Mai 1975 zur Verpflichtung der Mitgliedstaaten, Mindestvorräte an fossilen Brennstoffen bei den Wärmekraftwerken zu halten
 Amtsblatt Nr. L 153 vom 13/06/1975 S. 0035 - 0037 Finnische Sonderausgabe: Kapitel 12 Band 1 S. 0072 Griechische Sonderausgabe: Kapitel 10 Band 1 S. 0092 Schwedische Sonderausgabe: Kapitel 12 Band 1 S. 0072 Spanische Sonderausgabe: Kapitel 12 Band 2 S. 0042 Portugiesische Sonderausgabe: Kapitel 12 Band 2 S. 0042
 RICHTLINIE DES RATES vom 20. Mai 1975 zur Verpflichtung der Mitgliedstaaten, Mindestvorräte an fossilen Brennstoffen bei den Wärmekraftwerken zu halten (75/339/EWG) DER RAT DER EUROPÄISCHEN GEMEINSCHAFTEN - gestützt auf den Vertrag zur Gründung der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft, insbesondere auf Artikel 103, auf Vorschlag der Kommission, nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1), nach Stellungnahme des Wirtschafts- und Sozialausschusses (2), in Erwägung nachstehender Gründe: Die Durchführung einer gemeinschaftlichen Energiepolitik gehört zu den Zielen, die sich die Gemeinschaften gesetzt haben. Eine regelmässige und ausreichende Elektrizitätsversorgung ist eine Grundvoraussetzung für die Existenz und Fortentwicklung der modernen Gesellschaft. Eine etwaige Unterbrechung der Lieferung von Elektrizität würde schwere Störungen in den lebenswichtigen Tätigkeitsbereichen der Gemeinschaft zur Folge haben. Eine solche Versorgung kann nur gewährleistet werden, wenn es möglich ist, die Elektrizität im Augenblick des Bedarfs zu erzeugen. Die Grundvoraussetzung für eine ständige Betriebsbereitschaft der Kraftwerke ist der Besitz ausreichender Mengen an Primärenergie. Bei bestimmten Primärenergiearten können unerwartet Versorgungskrisen eintreten. Es ist daher unerläßlich, die erforderlichen Vorkehrungen zur Überbrükkung solcher Verknappungen zu treffen. Es ist notwendig, die Sicherheit der Versorgung der Kraftwerke durch die Bildung und Unterhaltung von Mindestvorräten an Brennstoffen bei den Kraftwerken zu erhöhen. Die Entwicklung auf dem Gebiet der Sicherheit der Versorgung der Kraftwerke mit Brennstoffen kann in einigen Jahren eine Überprüfung der Mindestvorräte erforderlich machen - HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN: Artikel 1 Die Mitgliedstaaten erlassen alle geeigneten Rechts- und Verwaltungsvorschriften, durch die die Elektrizitätserzeuger verpflichtet werden, bei ihren Wärmekraftwerken ständig Vorräte an fossilen Brennstoffen in einem Umfang zu halten, der es jederzeit ermöglicht, die Lieferung elektrischer Energie mindestens dreissig Tage lang fortzusetzen. Der in Absatz 1 festgelegte Umfang der Vorräte kann um eine Menge in Höhe von 25 % der Vorräte an Erdölerzeugnissen verringert werden, die in Anwendung der Richtlinie 68/414/EWG (3), der Entscheidung 68/416/EWG (4) und der Richtlinie 72/425/EWG (5) bei den Kraftwerken gebildet wurden und ausschließlich diesen Kraftwerken zur Verfügung stehen. (1)ABl. Nr. C 85 vom 18.7.1974, S. 28. (2)ABl. Nr. C 125 vom 16.10.1974, S. 14. (3)ABl. Nr. L 308 vom 23.12.1968, S. 14. (4)ABl. Nr. L 308 vom 23.12.1968, S. 19. (5)ABl. Nr. L 291 vom 28.12.1972, S. 154. Artikel 2 (1) Die Pflicht zur Vorratshaltung gilt für die Kraftwerke der Elektrizitätserzeuger einschließlich der Eigenerzeuger der Industrie. (2) Die Pflicht zur Vorratshaltung gilt nicht für die Kraftwerke, die mit abgeleiteten Gasen, Industrieabfällen und anderen brennbaren Abfällen betrieben werden, und auch nicht für die Eigenerzeuger der Industrie mit einer Leistung von weniger als 100 MWe. Die Regierungen der Mitgliedstaaten können entsprechend ihrer internen Situation einen Wert festsetzen, der unter dem genannten Wert liegt. (3) Bringt die Pflicht zur Vorratshaltung für ein Kraftwerk besonders grosse Schwierigkeiten mit sich, so kann die zuständige Behörde des betreffenden Mitgliedstaats dieses Kraftwerk ganz oder teilweise von dieser Verpflichtung freistellen. Unter Angabe der Gründe für die Entscheidung unterrichtet der Mitgliedstaat die Kommission unverzueglich von einer solchen Maßnahme. (4) Die Vorräte müssen am Standort des Kraftwerks oder an einem Ort gelagert werden, der direkt mit dem Kraftwerk verbunden ist. Ausnahmsweise kann der Ort der Lagerhaltung weiter entfernt sein, sofern die Beförderung dieser Vorräte zu den Kraftwerken jederzeit gewährleistet ist. Bei mit Erdgas, Braunkohle oder Torf betriebenen Kraftwerken kann das Vorkommen, aus dem das Kraftwerk versorgt wird, als kraftwerkseigener Vorrat betrachtet werden, sofern die Anlieferung der Mengen, die die Fortsetzung der Lieferung elektrischer Energie während der in Artikel 1 festgesetzten Zeit ermöglichen, auch bei Schwierigkeiten in der Brennstoffversorgung der Wärmekraftwerke gewährleistet ist. Das gleiche gilt für die mit Kohle betriebenen Kraftwerke, soweit sie in der Nähe der sie versorgenden Bergwerke liegen. (5) Die bei jedem Wärmekraftwerk zu lagernden Brennstoffmengen werden von den Elektrizitätserzeugern unter Berücksichtigung der Möglichkeiten des Übertragungs- und Verbundnetzes festgelegt. Die Elektrizitätserzeuger können sich zusammenschließen, um die Brennstoffvorräte zwischen ihren Kraftwerken zu verteilen, sofern sie die Fortsetzung der Lieferung elektrischer Energie während des in Artikel 1 festgelegten Zeitraums gewährleisten können. Artikel 3 (1) Die Elektrizitätserzeuger übermitteln der zuständigen Behörde des betreffenden Mitgliedstaats die wenigstens für den 1. Januar, 1. April, 1. Juli und 1. Oktober jedes Jahres erstellte Übersicht der Vorräte bei ihren Wärmekraftwerken und geben dabei die Mengen an, die die Fortsetzung der Lieferung elektrischer Energie während der in Artikel 1 festgelegten Zeit ermöglichen. Diese Mitteilungen müssen innerhalb von dreissig Tagen nach den genannten Zeitpunkten erfolgen. Die Mitgliedstaaten treffen die geeigneten Maßnahmen zur Überprüfung der Richtigkeit dieser Mitteilungen. (2) Die Mitgliedstaaten übermitteln der Kommission die Übersicht der am 1. April und 1. Oktober jedes Jahres bei diesen Kraftwerken vorhandenen Vorräte und geben dabei die Mengen an, die die Fortsetzung der Lieferung elektrischer Energie während des in Artikel 1 festgelegten Zeitraums ermöglichen. Diese Mitteilungen müssen spätestens am 1. Juni und 1. Dezember jedes Jahres erfolgen. (3) Auf Antrag der Kommission werden die Mitteilungen nach Absatz 2 für andere Zeiträume und zu anderen Zeitpunkten gemacht, als in Absatz 2 festgelegt ist. Artikel 4 Treten in der Brennstoffversorgung der Wärmekraftwerke Schwierigkeiten auf, so können die Elektrizitätserzeuger mit Genehmigung der zuständigen Behörde des betreffenden Mitgliedstaats aus den gemäß Artikel 1 gebildeten Mindestvorräten Entnahmen tätigen. Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über alle Mengen, die diesen Vorräten entnommen werden, und setzen sie so bald wie möglich in Kenntnis über - die Mengen, die den Vorräten entnommen worden sind, und den Zeitpunkt, zu dem die Vorräte den vorgeschriebenen Mindestbestand unterschritten haben, - die zwingenden Gründe, die diese Entnahmen gerechtfertigt haben, - die gegebenenfalls getroffenen Maßnahmen zur Auffuellung der Vorräte, - wenn möglich, die voraussichtliche Entwicklung der Vorräte während des Zeitraums, in dem die Vorräte unter der vorgeschriebenen Mindesthöhe bleiben. Artikel 5 Die Vorräte sind so bald wie möglich nach Bekanntgabe dieser Richtlinie und spätestens bis zum 1. Januar 1978 gemäß den Bestimmungen dieser Richtlinie anzulegen. Die Mitgliedstaaten unterrichten die Kommission über die zu diesem Zweck getroffenen Maßnahmen. Artikel 6 Die in Anwendung dieser Richtlinie übermittelten Angaben sind vertraulich. Diese Vorschrift steht der Veröffentlichung allgemeiner oder zusammenfassender Angaben, die keine Auskünfte über einzelne Unternehmen enthalten, nicht entgegen. Artikel 7 Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet. Geschehen zu Brüssel am 20. Mai 1975. Im Namen des Rates Der Präsident R. RYAN


text:
 30.7.2015
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 202/35
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 184/2014 HATÁROZATA
 (2014. szeptember 25.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. mellékletének (Műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról [2015/1252]
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A kozmetikai termékekről szóló 1223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet II. és V. mellékletének módosításáról szóló, 2014. április 9-i 358/2014/EU bizottsági rendeletet (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 Az EGT-megállapodás II. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás II. melléklete XVI. fejezetének 1a. pontja (1223/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32014 R 0358: a Bizottság 2014. április 9-i 358/2014/EU rendelete (HL L 107., 2014.4.10., 5. o.)”.
 2. cikk
 A 358/2014/EU rendeletnek az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2014. szeptember 26-án lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (2).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2014. szeptember 25-én.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Kurt JÄGER
 (1) HL L 107., 2014.4.10., 5. o.
 (2) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.


text:
Regolit je mrvljeni materijal na baznoj stijeni. Izvorno se koristio u geologiji Zemlje, ali je danas poznatiji po korištenju u planetarnoj geologiji i astronomiji.
 Može se sastojati od sedimenata, mrvljenih i vodom modificiranih stijena, te stvrdnutih naslaga. Važan je faktor svake površine, ali maskira temeljnu stijenu i onemogućava daljinsko ispitivanje mineralnih resursa podloge.
 Regolit nije isto što i tlo jer nema organsku komponentu i u razvitku mu nisu sudjelovali biološki procesi. Tla nastaju kombiniranim fizikalnim, kemijskim i biološkim procesima.
 Najbolje ispitan regolit je onaj Mjesečev. Regolit drugih tijela bez atmosfere bliskih Suncu sličnih je svojstava, a na udaljenim tijelima sastav i svojstva mu prate geološki razvoj nebeskih tijela na toj udaljenosti od Sunca.
 Vanjske poveznice
 Lunar Regolith and Fragmental Breccias
 Planetologija
 Geologija
 Materijali


text:
Jarabulus District (arabiska: منطقة جرابلس) är ett distrikt i Syrien. Det ligger i provinsen Aleppo, i den norra delen av landet, kilometer norr om huvudstaden Damaskus. Antalet invånare är .
 Omgivningarna runt Jarabulus District är i huvudsak ett öppet busklandskap. Runt Jarabulus District är det ganska tätbefolkat, med invånare per kvadratkilometer. Stäppklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är °C, och den kallaste är december, med °C. Genomsnittlig årsnederbörd är millimeter. Den regnigaste månaden är december, med i genomsnitt mm nederbörd, och den torraste är juli, med mm nederbörd.
 Källor
 Indelningar i Aleppo (provins)


text:
 Avis juridique important
 |
 32003L0002
 Directive 2003/2/CE de la Commission du 6 janvier 2003 relative à la limitation de la mise sur le marché et de l'emploi de l'arsenic (dixième adaptation au progrès technique de la directive 76/769/CEE du Conseil) (Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
 Journal officiel n° L 004 du 09/01/2003 p. 0009 - 0011
 Directive 2003/2/CE de la Commissiondu 6 janvier 2003relative à la limitation de la mise sur le marché et de l'emploi de l'arsenic (dixième adaptation au progrès technique de la directive 76/769/CEE du Conseil)(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,vu le traité instituant la Communauté européenne,vu la directive 76/769/CEE du Conseil du 27 juillet 1976 concernant le rapprochement des dispositions législatives, réglementaires et administratives des États membres relatives à la limitation de la mise sur le marché et de l'emploi de certaines substances et préparations dangereuses(1), modifiée en dernier lieu par la directive 2002/62/CE de la Commission(2), et notamment son article 2 bis inséré par la directive 89/678/CEE du Conseil(3),considérant ce qui suit:(1) La directive 89/677/CEE du Conseil(4) portant huitième modification de la directive 76/769/CEE prévoit certaines limitations de mise sur le marché et d'utilisation de l'arsenic.(2) Une évaluation des risques et une analyse des avantages et des risques liés au renforcement des limitations d'utilisation de l'arsenic dans certains agents de protection du bois(5) ont été réalisées dans le cadre de la révision de la législation communautaire concernant l'usage de composés de l'arsenic pour la protection du bois à la suite de l'adhésion de l'Autriche, de la Finlande et de la Suède à l'Union européenne en 1995.(3) L'évaluation des risques a été présentée au comité scientifique de la toxicité, de l'écotoxicité et de l'environnement (CSTEE) en vue d'une évaluation par les pairs(6). Le CSTEE a conclu à l'identification correcte des principaux risques. Il s'agit des risques pour la santé humaine du fait de la mise en oeuvre de bois traité aux agents de protection du bois contenant du cuivre, du chrome et de l'arsenic (CCA), et notamment des risques pour la santé des enfants résultant de la mise en oeuvre de bois traité au CCA dans les équipements des terrains de jeu. Un risque pour l'environnement aquatique dans certaines eaux marines a également été identifié.(4) Les effets du bois traité à l'arsenic dans les décharges étant mal connus, le CSTEE a également recommandé la prudence en limitant l'utilisation d'agents de protection du bois à base d'arsenic aux cas de nécessité absolue.(5) Dans une autre étude portant sur les effets de l'arsenic sur la santé(7), le CSTEE a conclu que la substance est à la fois génotoxique et notoirement cancérogène, et qu'il convient d'envisager la suppression de tout seuil en ce qui concerne l'effet cancérogène.(6) Les déchets de bois traité au CCA ont été classés comme déchets dangereux en application de la décision 2000/532/CE de la Commission du 3 mai 2000 remplaçant la décision 94/3/CE établissant une liste de déchets en application de l'article 1er, point a), de la directive 75/442/CEE du Conseil relative aux déchets et la décision 94/904/CE du Conseil établissant une liste de déchets dangereux en application de l'article 1er, paragraphe 4, de la directive 91/689/CEE du Conseil relative aux déchets dangereux(8), modifiée en dernier lieu par la décision 2001/573/CE du Conseil(9).(7) La directive 98/8/CE du Parlement européen et du Conseil du 16 février 1998 concernant la mise sur le marché des produits biocides(10) vise à harmoniser l'autorisation des biocides au niveau communautaire et le règlement (CE) n° 1896/2000 de la Commission du 7 septembre 2000 concernant la première phase du programme visé à l'article 16, paragraphe 2, de la directive 98/8/CE du Parlement européen et du Conseil relative aux produits biocides(11) exige que les produits de protection du bois soient évalués en priorité par le programme d'examen établi au titre de la directive 98/8/CE. L'identification et la notification de l'arsenic comme substance active sont intervenues dans le délai fixé par le règlement (CE) n° 1896/2000. Un dossier d'évaluation complet de l'arsenic en tant que substance existante est à présenter avant le 28 mars 2004.(8) Sur la base de l'évaluation des risques et compte tenu du principe de précaution, et en attendant l'harmonisation des dispositions au titre de la directive 98/8/CE ou une décision visée à l'article 6, paragraphe 3, du règlement (CE) n° 1896/2000, il convient d'adapter au progrès technique les limitations applicables à l'arsenic prévues par la directive 76/769/CEE. Cette directive ne s'applique pas au bois traité au CCA déjà mis sur le marché.(9) La présente directive s'applique sans préjudice de la législation communautaire fixant des prescriptions minimales en matière de protection des travailleurs, et notamment la directive 89/391/CEE du Conseil du 12 juin 1989 concernant la mise en oeuvre de mesures visant à promouvoir l'amélioration de la sécurité et de la santé des travailleurs au travail(12), la directive 90/394/CEE du Conseil du 28 juin 1990 concernant la protection des travailleurs contre les risques liés à l'exposition à des agents cancérigènes au travail (sixième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE)(13), modifiée en dernier lieu par les directives 1999/38/CE(14) et 98/24/CE du Conseil du 7 avril 1998 concernant la protection de la santé et de la sécurité des travailleurs contre les risques liés à des agents chimiques sur le lieu de travail (quatorzième directive particulière au sens de l'article 16, paragraphe 1, de la directive 89/391/CEE)(15).(10) Les mesures prévues à la présente directive sont conformes à l'avis du comité pour l'adaptation au progrès technique des directives relatives à l'élimination des obstacles techniques au commerce des substances et préparations dangereuses,A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DIRECTIVE:Article premierL'annexe I de la directive 76/769/CEE est adaptée au progrès technique comme indiqué à l'annexe de la présente directive.Article 2Les États membres adoptent et publient avant le 30 juin 2003 les dispositions législatives, réglementaires et administratives nécessaires pour se conformer à la présente directive. Ils en informent immédiatement la Commission. Ils appliquent ces dispositions au plus tard le 30 juin 2004.Lorsque les États membres adoptent ces dispositions, celles-ci contiennent une référence à la présente directive ou sont accompagnées d'une telle référence lors de leur publication officielle. Les modalités de cette référence sont arrêtées par les États membres.Article 3La présente directive entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.Article 4Les États membres sont destinataires de la présente directive.Fait à Bruxelles, le 6 janvier 2003.Par la CommissionErkki LiikanenMembre de la Commission(1) JO L 262 du 27.9.1976, p. 201.(2) JO L 183 du 12.7.2002, p. 58.(3) JO L 398 du 30.12.1989, p. 24.(4) JO L 398 du 30.12.1989, p. 19.(5) Assessment of the Risks to Health and to the Environment of Arsenic in Wood Preservatives and of the Effects of Further Restrictions on its marketing and use, 1998.(6) http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out18_en.html(7) http://europa.eu.int/comm/ food/fs/sc/sct/out106_en.html(8) JO L 226 du 6.9.2000, p. 3.(9) JO L 203 du 28.7.2001, p. 18.(10) JO L 123 du 24.4.1998, p. 1.(11) JO L 228 du 8.9.2000, p. 6.(12) JO L 183 du 29.6.1989, p. 1.(13) JO L 196 du 26.7.1990, p. 1.(14) JO L 138 du 1.6.1999, p. 66.(15) JO L 131 du 5.5.1998, p. 11.ANNEXEÀ l'annexe I de la directive 76/769/CEE, le point 20 est remplacé par le texte suivant:>TABLE>


text:
Ley 5050 - Registro de Verificación de Autopartes - Modificación
 Artículo 1o.- Sustitúyase el artículo 6° de la Ley 3708 por el siguiente texto:
 “En caso de siniestros y/o accidentes que afecten a alguno de los grabados, la empresa grabadora procede al regrabado de la parte afectada sin cargo, excepto en lo dispuesto en el artículo 13, debiendo el interesado acreditar el siniestro y presentar la factura emitida por el comerciante inscripto ante el registro creado por Ley 25.761 y, en su caso, el creado por la presente, que refleje la adquisición de la autoparte de reemplazo.“
 Artículo 2o.- Incorpórase como segundo y tercer párrafo del artículo 12 de la Ley 3708 el siguiente texto:
 “Los Concesionarios de Automotores, gestores, mandatarios y cualquier otra persona física o jurídica que participe como intermediario en la compra venta de automotores y en la tramitación de la respectiva inscripción inicial o transferencia de dominio en un Registro Seccional del Registro Nacional de Propiedad del Automotor y Créditos Prendarios con jurisdicción en la Ciudad Autónoma de Buenos Aires, deberá verificar que el titular haya cumplido con el grabado de las autopartes establecido en la presente Ley o haya obtenido el formulario de grabado de autopartes dispuesto por la reglamentación correspondiente. Los actores mencionados en el párrafo anterior, deberán informar mensualmente al Registro de Verificación de Autopartes los trámites de altas registrales y transferencias dominiales realizadas.“
 Artículo 3°.- Incorpórase como artículo 12 bis de la Ley 3708 el siguiente texto:
 “Artículo 12 bis. El Jefe de Gobierno celebra los convenios que correspondiere para que los titulares de los Registros Seccionales del Registro Nacional de Propiedad del Automotor y Créditos Prendarios con jurisdicción en la Ciudad Autónoma de Buenos Aires, verifiquen, al momento de recibir todo tipo de solicitud de inscripción inicial o transferencia de dominio, el cumplimiento de la obligación establecida en la presente Ley o que el obligado tenga el formulario de grabado de autopartes dispuesto por la reglamentación correspondiente.
 Asimismo, establecerán el deber de informar mensualmente al Registro de Verificación de Autopartes los trámites de altas registrales y transferencias dominiales realizadas.“
 Artículo 4°.- Sustitúyese el texto del artículo 13 de la Ley 3708, por el siguiente:
 “La Ley Tarifaria fijará, anualmente, el canon a abonar por parte de las prestadoras del servicio y el límite máximo del costo de grabado para los usuarios, como así también ante el supuesto de rotura de parabrisas y consecuente pérdida, deterioro o destrucción total o parcial de la oblea de grabado.“
 Artículo 5°.- Sustitúyase el artículo 6.1.12.1 del Anexo I de la Ley 451 por el siguiente texto:
 “6.1.12.1 - GRABADO DE AUTOPARTES
 El titular de un vehículo o moto vehículo que no haya realizado el grabado de autopartes cuando correspondiere es sancionado con multa de ciento cincuenta (150) unidades fijas. En los casos de compraventa de un vehículo o moto vehículo mediante contrato de leasing, esta sanción recae sobre el tomador.
 Los titulares de los Concesionarios de Automotores, gestores, mandatarios y cualquier otra persona física o jurídica que participe como intermediario en la compraventa de automotores y/o moto vehículos que no cumplan con sus obligaciones de verificación del correspondiente grabado de autopartes o la tenencia por parte del obligado del formulario de grabado, es sancionado/a con multa de mil (1.000) unidades fijas por cada operación.“
 LEY N° 5.050


text:
Lužani Zagorski falu Horvátországban Krapina-Zagorje megyében. Közigazgatásilag Jesenje községhez tartozik.
 Fekvése
 Krapinától 8 km-re északkeletre a Zagorje hegyei között fekszik.
 Története
 A település Jesenje községhez és a jesenjei plébániához tartozik. Jesenje története kezdetben szorosan kapcsolódott a radoboji plébánia történetéhez, hiszen első említésétől, 1328-tól egészen 1785-ig ehhez a plébániához tartozott. Kegyurai a Keglevich, az Erdődy, a Moskon és Sermage családok voltak. 1785-ben Jesenje önálló plébánia lett.
 A falunak 1857-ben 257, 1910-ben 348 lakosa volt. Trianonig Varasd vármegye Krapinai járásához tartozott. 2001-ben 135 lakosa volt.
 Külső hivatkozások
 Jesenje község hivatalos oldala
 Jegyzetek
 Krapina-Zagorje megye települései