text:
ipprintja Il-Qorti Ġenerali
 José Luis da Cruz Vilaça Imwieled fl-1944; gradwat fid-dritt u master fl-ekonomija politika mill-Università ta' Coimbra; duttur fl-ekonomija internazzjonali (Università ta' Pariġi I - Panthéon Sorbonne); servizz militari obbligatorju fi ħdan il-Ministeru tal-Marina (dipartiment tal-Ġustizzja, 1969-1972); Professur fl-Università Kattolika u fl-Università Ġdida ta' Lisbona; kien Professur fl-Università ta' Coimbra u fl-Università Lusíada ta' Lisbona (Direttur tal-Istitut ta' Studji Ewropej); membru tal-Gvern Portugiż (1980-1983): Segretarju tal-Istat fil-Ministeru tal-Intern, waqt il-presidenza tal-Kunsill tal-Ministri u tal-Affarijiet Ewropej; deputat fil-Parlament Portugiż, viċi President tal-grupp Demokratiku Kristjan; Avukat Ġenerali fil-Qorti tal-Ġustizzja (1986-1988); President tal-Qorti tal-Prim'Istanza tal-Komunitajiet Ewropej (1989-1995); avukat membru tal-Avukatura ta' Lisbona, espert fid-dritt Ewropew u fid-dritt tal-kompetizzjoni (1996-2012); membru tal-grupp ta' riflessjoni dwar il-futur tas-sistema ġudizzjarja tal-Komunitajiet Ewropej "Groupe Due" (2000); President tal-Bord ta' Dixxiplina tal-Kummissjoni Ewropea (2003-2007); President tal-Assoċjazzjoni Portugiża tad-dritt Ewropew (mill-1999); Imħallef fil-Qorti tal-Ġustizzja mit-8 ta' Ottubru 2012.
 Donal Patrick Michael Barrington Twieled fl-1928; ta' nazzjonalità Irlandiża; Avukat Anzjan; espert fid-dritt kostituzzjonali u fid-dritt kummerċjali; Imħallef fil-High Court; President tal-Kunsill Ġenerali tal-Avukatura tal-Irlanda; Membru tal-Kunsill ta' Amministrazzjoni tal-King's Inns; President tal-Kummissjoni Edukattiva tal-Kunsill tal-King's Inns; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-25 ta' Settembru 1989 sal-10 ta' Jannar 1996.
 Heinrich Kirschner Twieled fl-1938; ta' nazzjonalità Ġermaniża; Maġistrat tal-Land Nordrhein-Westfalen, Uffiċjal pubbliku fil-Ministeru tal-Ġustizzja (diviżjoni tad-dritt Komunitarju u tad-drittijiet tal-bniedem); Kollaboratur fil-kabinet tal-Membru Daniż tal-Kummissjoni u wara fid-DĠ III (suq intern); Kap tad-diviżjoni kriminali fil-Ministeru Federali tal-Ġustizzja; Kap ta' kabinet tal-Ministeru, u wara Direttur (Ministerialdirigent) ta' sotto-dipartiment kriminali; assistent lecturer fl-Università ta' Sarrebruck; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-25 ta' Settembru 1989 sas-6 ta' Frar 1997, id-data tal-mewt tiegħu.
 Christos Yeraris Twieled fl-1938; ta' nazzjonalità Griega; Avukat tal-Conseil d'État, wara Avukat Anzjan tal-Istat; Membru tal-Qorti Speċjali Superjuri; Membru tat-Tribunali tat-trade marks; Konsulent tal-amministrazzjoni fil-qasam tal-applikazzjoni tad-dritt Komunitarju; Professur tad-dritt Komunitarju fl-École nationale d'administration publique u l-Institut għat-Taħriġ Intern; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-1 ta' Settembru 1989 sat-18 ta' Settembru 1992.
 Cornelis Paulus Briët Twieled fl-1944; ta' nazzjonalità Olandiża; Segretarju tad-dipartiment tas-sensari ta' assigurazzjonijiet D. Hudig & Co. u wara tal-impriża Granaria BV; Imħallef tal-Arrondissementsrechtsbank (tad-distrett) ta' Rotterdam; Membru tal-Qorti tal-Ġustizzja tal-Antilles Oldaniżi; Imħallef tad-Distrett f'Rotterdam; Viċi-president tal-Arrondissementsrechtsbank ta' Rotterdam; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-25 ta' Settembru 1989 sas-17 ta' Settembru 1998.
 Bo Vesterdorf Imwieled fl-1945; ġurist lingwist fil-Qorti tal-Ġustizzja; amministratur fil-Ministeru tal-Ġustizzja; imħallef assessur; attaché ġuridiku fir-Rappreżentazzjoni Permanenti tad-Danimarka għall-Komunità Ekonomika Ewropea; imħallef ad interim fl-Østre Landsret (Qorti tal-Appell); kap tas-sezzjoni dwar id-dritt kostituzzjonali u amministrattiv fil-Ministeru tal-Ġustizzja; direttur ta' dipartiment fil-Ministeru tal-Ġustizzja; lecturer universitarju; membru tal-Kumitat ta' Direzzjoni dwar id-Drittijiet tal-Bniedem fil-Kunsill tal-Ewropa (CDDH), u mbagħad membru tal-Bureau tas-CDDH; fl-2004, membru tal-kumitat ad hoc għat-taħriġ tal-membri tal-ġudikatura fl-Akkademja tad-Dritt Ewropew fi Trier, il-Ġermanja; imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza mill-25 ta' Settembru 1989; President tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-4 ta' Marzu 1998 sas-17 ta' Settembru 2007.
 Rafael García-Valdecasas y Fernández Imwieled fl-1946; Abogado del Estado f'Jaén u fi Granada); Reġistratur tat-Tribunal Ekonomiku Amministrattiv ta' Jaén, wara f'Cordoba; membru tal-Kamra tal-Avukati (Jaén, Granada); Kap tas-servizz tal-proċeduri kontenzjużi Komunitarji fil-Ministeru tal-Affarijiet Barranin; Kap tad-Delegazzjoni Spanjola għall-grupp tax-xogħol tal-Kunsill dwar il-ħolqien tal-Qorti tal-Prim'Istanza; imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza mill-25 ta' Settembru 1989 sas-17 ta' Settembru 2007.
 Jacques Biancarelli Twieled fl-1948; ta' nazzjonalità Franċiża; Spettur fit-Teżor; uffiċjal u wara Avukat tal-Conseil d'État; Konsulent guridiku f'diversi Ministeri; lecturer f'diversi kulleġġi professjonali u assistent lecturer f'diversi istituzzjonijiet u universitajiet; référendaire fil-Qorti tal-Ġustizzja; Direttur tas-servizzi ġuridiċi tal-Crédit Lyonnais; President Onorarju tal-Assoċjazzjoni Ewropea tad-dritt bankarju u finanzjarju; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-15 ta' Settembru 1989 sat-18 ta' Settembru 1995.
 Koen Lenaerts Imwieled fl-1945; lic.iuris, Ph.D. fil-liġi (Katholieke Universiteit Leuven); Master of Laws, Master in Public Administration (Harvard University); professur fil-Katholieke Universiteit Leuven; visiting professor fl-universitajiet ta' Burundi, ta' Strasbourg u fil-Harvard University; professur fil-Collège d'Europe ta' Bruges; référendaire fil-Qorti tal-Ġustizzja; avukat fil-Qorti ta' Brussell; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-25 ta' Settembru 1989 sas-6 ta' Ottubru 2003; Imħallef fil-Qorti tal-Ġustizzja; Viċi President tal-Qorti tal-Ġustizzja mid-9 ta' Ottubru 2012 mis-8 ta' Ottubru 2015; President tal-Qorti tal-Ġustizzja mis-8 ta' Ottubru 2015.
 Christopher William Bellamy Twieled fl-1946; ta' nazzjonalità Britannika; barrister, Middle Temple; Avukat tal-Istat, speċjalizzat fid-dritt kummerċjali, fid-dritt Ewropew u fid-dritt pubbliku; koawtur tal-ewwel tliet edizzjonijiet ta' "Bellamy & Child, Common Market Law of Competition"; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-10 ta' Marzu 1992 sal-15 ta' Diċembru 1999.
 Andreas Kalogeropoulos Twieled fl-1944; ta' nazzjonalità Griega; avukat (Ateni); référendaire mal-Imħallfin Chloros u Kakouris fil-Qorti tal-Ġustizzja; Professur tad-dritt pubbliku u tad-dritt Komunitarju (Ateni); Konsulent ġuridiku; attaché prinċipali fil-Qorti tal-Awdituri; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mit-18 ta' Settembru 1992 sas-17 ta' Settembru 1998.
 Virpi TIILI Imwielda fl-1942; gradwata fid-Dritt mill-Università ta' Helsinki; assistenta fid-dritt ċivili u fid-dritt kummerċjali fl-Universita' ta' Helsinki, Direttur għal Affarijiet Ġuridiċi u tal-Politika Kummerċjali tal-Kamra Ċentrali tal-Kummerċ tal-Finlandja; direttur ġenerali ma' l-Amministrazzjoni tal-Protezzjoni tal-Konsumaturi tal-Finlandja; membru ta' diversi kumitati governattivi u delegazzjonijiet, fosthom, membru tal-Kunsill ta' Sorveljanza tar-Reklamar ta' Mediċini (1988-1990), membru tal-Kunsill għall-Affarijiet tal-Konsumatur (1990-1994), membru tal-Kunsill għall-Kompetizzjoni (1991-1994) u membru tal-Kumitat Editorjali tan-Nordic Intellectual Property Law Review (1982-1990); Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza mit-18 ta' Jannar 1995 sas-6 ta' Ottubru 2009.
 Josef Azizi Imwieled fl-1948; Duttur tal-liġi u ggradwat fix-xjenzi soċjali u ekonomiċi mill-Università ta' Vjenna; inkarigat mill-korsijiet u għalliem fl-Università tax-Xjenzi Ekonomici ta' Vjenna fil-Fakultà tal-Liġi fl-Università ta' Vjenna u f'diversi universitajiet oħra; Professur onorarju fil-Fakultà tal-Liġi fl-Università ta' Vjenna; Ministerialrat u Kap tad-Diviżjoni tal-Kanċellerija Federali; membru tal-Kumitat ta' tmexxija għall-kooperazzjoni ġuridika fil-Kunsill tal-Ewropa (CDCJ); mandatarju ad litem quddiem il-Verfassungsgerichtshof (Qorti Kostituzzjonali) fil-proċeduri ġudizzjarji għall-eżami tal-kostituzzjonalità tal-liġijiet federali; koordinatur responsabbli għall-adattament tad-dritt federali Awstrijak mad-dritt Komunitarju; Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-18 ta' Jannar 1995 sad-16 ta' Settembru 2013.
 Pernilla Lindh Imwielda fl-1942; gradwata fil-liġi mill-Università ta' Lund; référendaire u Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza ta' Trollhättan (1971-1974); référendaire fll-Qorti tal-Appell ta' Stokkolma (1974-1975); Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza ta' Stokkolma (1975); Kunsillier għall-affarijiet ġuridiċi u amministrattivi tal-President tal-Qorti tal-Appell ta' Stokkolma (1975-1978); Konsulent Speċjali fid-Domstolverket (Amministrazzjoni Nazzjonali tal-Qrati) (1977); Kunsillier fl-Uffiċċju tal-Kanċillier tal-Ġustizzja (Justice Chancellor) (1979-1980); Imħallef Assessur tal-Qorti tal-Appell ta' Stokkolma (1980-1981); Kunsillier Ġuridiku fil-Ministeru tal-Kummerċ (1981-1982); Kunsillier Ġuridiku, wara Direttur u Direttur Ġenerali għall-affarijiet ġuridiċi fil-Ministeru tal-Affarijiet Barranin (1982-1995); titolu ta' ambaxxatur fl-1992; viċi-President tal-iSwedish Market Court; inkarigata mill-kwistjonijiet ġuridiċi u istituzzjonali waqt in-negozjati ŻEE (viċi-President u wara President tal-grupp EFTA) u waqt in-negozjati għall-adeżjoni tar-Renju tal-Isvezja fl-Unjoni Ewropea; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mit-18 ta' Jannar 1995 sas-6 ta' Ottubru 2006; Imħallef fil-Qorti tal-Ġustizzja mis-7 ta’ Ottubru 2006 sas-6 ta’ Ottubru 2011.
 André Potocki Twieled fl-1950; ta' nazzjonalità Franċiża; Segretarju Ġenerali tal-ewwel Presidenza tal-Cour de cassation (1988); viċi-President tat-Tribunal de Grande Instance ta' Pariġi (1990); Kap tad-Dipartiment tal-affarijiet Ewropej u internazzjonali tal-Ministeru tal-Ġustizzja (1991); Konsulent fil-Cour d'appel ta' Pariġi u Professur assoċjat fl-Università ta' Pariġi X-Nanterre (1994); Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mit-18 ta' Settembru 1995 sad-19 ta' Settembru 2001.
 Rui Manuel Gens de Moura Ramos Twieled fl-1950; ta' nazzjonalità Portugiża; professur fil-fakultà tal-liġi ta' Coimbra u fil-fakultà tal-liġi tal-Università Kattolika ta' Porto; Detentur ta' Kattedra tal-Jean Monnet; Direttur ta' kors (fil-lingwa Franċiża) fl-Akkademja ta' dritt internazzjonali tal-Aja (1984) u Professur estern fil-fakultà tal-liġi fl-Università ta' Pariġi I (1995); rappreżentant tal-Ġvern Portugiż fil-Kummissjoni tan-Nazzjonijiet Uniti għad-dritt kummerċjali internazzjonali (Cnudci), fil-Konferenza tal-Aja tad-dritt internazzjonali privat, fil-Kummissjoni Internazzjonali tal-Istat Ċivili u fil-Kumitat fuq in-nazzjonalità tal-Kunsill tal-Ewropa; Membru tal-Istitut tad-dritt internazzjonali; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mit-18 ta' Settembru 1995 sal-31 ta Marzu 2003.
 John D. Cooke Imwieled fl-1944; membru tal-Avukatura tal-Irlanda mill-1966; membru wkoll tal-Avukatura tal-Ingilterra u ta' Wales, l-Irlanda tat-Tramuntana u ta' New Wales tan-Nofsinhar ; Barrister prattikanti bejn l-1966 u l-1996 ; membru tal-Inner Bar fl-Irlanda (Senior Counsel) mill-1980 u ta' New Wales tan-Nofsinhar mill-1991 ; President tal-Kunsill tal-Avukatura tal-Komunità Ewropea (CCBE) bejn l-1985 u l-1986; visiting professor fil-Fakultà tal-Liġi tal-Università ta' Dublin; membru taċ-Chartered Institute of Arbitrators; President tar-Royal Zoological Society tal-Irlanda bejn l-1987 u l-1990; Bencher tal-Honorable Society of Kings Inns, Dublin; Honorary bencher tal-Lincoln's Inn, Londra; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-10 ta' Jannar 1996 sal-15 ta Settembru 2008.
 Jörg Pirrung imwieled fl-1940; assistent riċerkatur fl-Università ta' Marbourg; duttur fid-dritt (Università ta' Marbourg); uffiċjal, imbagħad kap tas-sezzjoni "Dritt Internazzjonali Privat", u sussegwentement, kap ta' sotto-diviżjoni tad-dritt ċivili fil-Ministeru Federali tal-Gustizzja; membru tal-kunsill direttiv tal-Unidroit (1993-1998); president tal-Kummissjoni tal-Konferenza ta' Hague fuq id-Dritt Internazzjonali Privat stabbilita sabiex tipprepara abbozz tal-Konvenzjoni dwar il-protezzjoni tat-tfal (1996); professur onorarju fl-Università ta' Trier (dritt privat internazzjonali u ta' proċedura, dritt Komunitarju); mill-2002, membru tal-kunsill tal-Fakultà tal-Istitut Max Planck tad-Dritt Barrani u Dritt Internazzjonali Privat f'Hamburg; Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza mill-11 ta' Gunju 1997 sas-17 ta' Settembru 2007.
 Paolo Mengozzi Imwieled fl-1938 ; Professur tad-Dritt Internazzjonali u inkarigat mill-Jean Monnet Chair of European Community Law tal-Università ta' Bologna ; Duttur honoris causa tal-Università Carlos III ta' Madrid ; visiting professor tal-universitajiet John Hopkins (Bologna Cener), St Johns (New York), Georgetown, Paris-II, Georgia (Athens) u tal-Institut Universitaire International (Lussemburgu); koordinatur tal-European Business Law Pallas Program, organizzat fi ħdan l-Università ta' Nijmegen; membru tal-Kumitat Konsultattiv tal-Kummissjoni tal-Komunitajiet Ewropej għall-kuntratti pubbliċi; Viċi Segretarju tal-Istat għall-Industrija u l-Kummerċ matul is-semestru tal-Presidenza Taljana tal-Kunsill; membru tal-grupp ta' riflessjoni tal-Komunità Ewropea dwar l-Organizzazzjoni Dinjija għall-Kummerċ (WTO), u Direttur għas-sessjoni 1997 taċ-Ċentru għar-Riċerka tal-Akkademja tad-Dritt Internazzjonali ta' The Hague li huwa ddedikat għall-Organizzazzjoni Dinjija tal-Kummerċ; Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-4 ta' Marzu 1998 sat-3 ta' Marzu 2006; Avukat Ġenerali mal-Qorti tal-Ġustizzja mill-4 ta' Mejju 2006.
 Michail Vilaras Imwieled fl-1950; Avukat (1974-1980); espert nazzjonali mas-Servizz Ġuridiku tal-Kummissjoni tal-Komunitajiet Ewropej, imbagħad amministratur prinċipali mad-Direttorat Ġenerali V (xogħol, relazzjonijiet industrijali, affarijiet soċjali); awditur, rapporteur mal-Kunsill tal-Istat u mill-1999 konsulent; membru assoċjat tal-Qorti Suprema Speċjali tal-Greċja; Membru tal-Kumitat Ċentrali għall-Abbozzar tal-Liġijiet tal-Greċja (1996-1998); Direttur tas-Servizz Ġuridiku mas-Segretarjat Ġenerali tal-Gvern Grieg; Imħallef fil-Qorti Ġenerali mill-17 ta' Settembru 1998 sas-25 ta' Ottubru 2010.
 Arjen W. H. Meij Imwieled fl-1944; Konsulent mal-Qorti Suprema tal-Olanda (1996) ; Konsulent u viċi-president tal-College van Beroep voor het bedrijfsleven (Qorti Amministrattiva tal-Kummerċ u l-Industrija) (1986) ; Konsulent ad interim tal-Qorti tal-Appell tas-Sigurtà Soċjali u mal-Kummissjoni ġudizzjarja dwar id-dazji tad-dwana; Référendaire mal-Qorti tal-Ġustizzja tal-Komunitajiet Ewropej (1980); Għalliem tad-dritt Ewropew mal-Fakultà tal-liġi tal-Università ta' Groningen u assistent riċerkatur fil-University of Michigan Law School; membru tas-Segretarjat internazzjonali tal-Kamra tal-Kummerċ ta' Amsterdam (1970); Imħallef tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-17 ta' Settembru 1998 sas-13 ta' Settembru 2010.
 Nicholas James Forwood Imwieled fl-1948; iggradwa mill-Università ta' Cambridge (B.A. fl-1969, M.A. fl-1973) (fix-xjenzi mekkaniċi u fil-liġi); membru tal-Avukatura tal-Ingilterra mill-1970, wara eżerċita l-professjoni ta' avukat f'Londra (1971-1999) kif ukoll fi Brussell (1979-1999); membru tal-Avukatura tal-Irlanda mill-1981; nominat bħala Queen's Counsel fl-1987 u bħala bencher tal-Middle Temple fl-1998; rappreżentant tal-Avukatura tal-Ingilterra u ta' Wales mal-Kunsill tal-Avukaturi tal-Unjoni Ewropea (CCBE) u Chairman tad-Delegazzjoni Permanenti tas-CCBE fi ħdan il-Qorti tal-Ġustizzja (1995-1999); membru tal-Bord tal-World Trade Law Association u tal-European Maritime Law Organization (1993-2002); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mill-15 ta' Dicembru 1999 sal-7 ta' Ottubru 2015.
 Hubert Legal Imwieled fl-1954; Conseiller d'État (Franza); student tal-École normale superieure de Saint-Cloud u tal-École nationale d'administration ; maħtur Professur tal-Ingliz (1979-1985) ; Rapporteur, imbagħad Commissaire du Gouvernement quddiem il-Kunsill tal-Istat meta tiltaqa' biex tisma' kawżi kontenzjużi (1988-1993) ; Conseiller juridique tar-Rapprezentazzjoni Permanenti ta' Franza fin-Nazzjonijiet Uniti fi New York (1993-1997) ; Référendaire fl-Uffiċju tal-Imħallef Puissochet fil-Qorti tal-Ġustizzja (1997-2001) ; Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza mid-19 ta' Settembru 2001 sas-17 ta' Settembru 2007.
 Maria Eugénia Martins de Nazaré Ribeiro Imwielda fl-1956; studjat f'Lisbona, fi Brussell u fi Strasbourg; Advogada fil-Portugall u fi Brussell; riċerkatriċi indipendenti fl-Institut d'études européennes tal-Université Libre ta' Brussell; Référendaire mal-Imħallef Portugiż tal-Qorti tal-Ġustizzja, Moitinho de Almeida (1986-2000), wara tal-President tal-Qorti tal-Prim'Istanza, Vesterdorf (2000-2003); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mill-Marzu 31, 2003 biex 19 Settembru, 2016.
 Franklin Dehousse Imwieled fl-1959; gradwat fil-liġi (Università ta' Liege, 1981); aspirant (Fonds national de la recherche scientifique, 1985-1989); Conseiller juridique mal-Kamra tar-Rappreżentanti (1981-1990); Duttur fil-Liġi (Università ta' Strasbourg, 1990); Professur (Universitajiet ta' Liège u ta' Strasbourg, Collège d'Europe, Institut Royal Supérieur de Défense, Université Montesquieu ta' Bordeaux; College Michel Servet des Universités de Paris; Fakultajiet Notre-Dame de la Paix f'Namur); rappreżentant speċjali tal-Ministeru tal-Affarijiet Barranin (1995-1999); Direttur tal-Istudji Ewropej tal-Institut Royal des Relations Internationales (1998-2003); assessur mal-Kunsill tal-Istat (2001-2003); Konsulent mal-Kummissjoni Ewropea (1990-2003); Membru tal-Observatoire Internet (2001-2003); Imħallef tal-Qorti Ġenerali mis-7 Ottubru, 2003 li Settembru 19, 2016.
 Ena Cremona Imwielda fl-1936; gradwata (B.A.) fil-lingwi mir-Royal University of Malta (1955); Duttur tal-Liġi (LL.D) mir-Royal University of Malta (1958); avukat Membru tal-Avukatura Maltija mill-1959; Konsulent Ġuridiku mal-Kunsill Nazzjonali tan-Nisa (1964 -1979); membru tal-Kummissjoni għas-Servizz Pubbliku (1987-1989); membru tal-Kunsill Amministrattiv tal-Lombard Bank (Malta) Ltd., bħala rappreżentanta tal-Azzjonijiet tal-Gvern (1987-1993); membru tal-Kummissjoni Elettorali mill-1993; membru tal-bord tat-teżijiet fil-Fakultà tar-Royal University of Malta; membru tal-Kummissjoni Ewropea kontra r-Razziżmu u l-Intolleranza (ECRI) (2003-2004); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 ta' Mejju 2004 sal-22 ta’ Marzu 2012.
 Daniel Šváby Imwieled fl-1951; Duttur tal-Liġi (Università ta' Bratislava); Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza ta' Bratislava; Imħallef fil-Qorti tal-Appell responsabbli għall-kawżi ta' dritt ċivili u Viċi-President tal-Qorti tal-Appell ta' Bratislava; Membru tas-Sezzjoni tad-dritt ċivili u tal-familja mal-Istitut tad-Dritt tal-Ministeru tal-Ġustizzja; Imħallef ad interim fil-Qorti Suprema responsabbli għal kawżi ta' dritt kummerċjali; Membru tal-Kummissjoni Ewropea tad-Drittijiet tal-Bniedem (Strasbourg); Imħallef fil-Qorti Kostituzzjonali (2000-2004); Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza mit-12 ta' Mejju 2004 sas-6 ta' Ottubru 2009; Imħallef fil-Qorti tal-Ġustizzja mis-7 ta' Ottubru 2009.
 Vilenas Vadapalas Imwieled fl-1954; Duttur tal-Liġi mill-Università ta' Moska; duttur awtorizzat jgħallem il-liġi, Università ta' Varsavja; professur fl-Università ta' Vilnius: dritt internazzjonali (mill-1981), drittijiet tal-bniedem (mill-1991) u dritt Komunitarju (mill-2000); konsulent mal-Gvern għall-affarijiet barranin (1991-1993); membru tal-grupp ta' koordinazzjoni tad-delegazzjoni għan-negozjati għas-sħubija fl-Unjoni Ewropea, Direttur Ġenerali tad-Dipartiment tad-Dritt Ewropew tal-Gvern (1997-2004); professur tad-dritt Ewropew fl-Università ta' Vilnius u inkarigat mill-Kattedra Jean Monnet; President tal-Assoċjazzjoni Litwana għall-Istudji fuq l-Unjoni Ewropea; relatur tal-grupp ta' xogħol parlamentari għar-riforma kostituzzjonali dwar l-adeżjoni tal-Litwanja; Membru tal-Kummissjoni Internazzjonali tal-Ġuristi (April 2003); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 ta' Mejju 2004 sad-16 ta' Settembru 2013.
 Küllike Jürimäe Imwielda fl-1962; gradwata fil-liġi mill-Università ta' Tartu (1981-1986); Assistent tal-Prosekutur Pubbliku tar-Repubblika f'Talinn (1986-1991); gradwata mill-Iskola tad-Diplomazija tal-Estonja (1991-1992); konsulent ġuridiku (1991-1993) u Segretarja Eżekuttiva tat-Tribunal tal-Arbitraġġ tal-Kamra tal-Kummerċ u l-Industrija (1992-1993); Imħallef tal-Qorti tal-Appell ta' Talinn (1993-2004); Masters Ewropew fid-Drittijiet tal-Bniedem u fid-Demokratizzazzjoni, Universitajiet ta' Padova u ta' Nottingham (2002-2003); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 ta' Mejju 2004 sal-23 ta' Ottubru 2013; Imħallef fil-Qorti tal-Ġustizzja mis-23 ta' Ottubru 2013.
 Ottó Czúcz Imwieled fl-1946; Duttur tal-Liġi mill-Università ta' Szeged (1971); amministratur mal-Ministeru tax-Xogħol (1971-1974); lecturer u professur (1974-1989), dekan tal-Fakultà tal-Liġi (1989-1990), viċi-rettur (1992-1997) tal-Università ta' Szeged; avukat; membru tal-Presidium għall-Assigurazzjoni Nazzjonali dwar l-Irtirar; viċi-president tal-Istitut Ewropew tas-Sigurtà Soċjali (1998-2002); membru tal-kunsill tekniku tal-Assoċjazzjoni Internazzjonali tas-Sigurtà Soċjali; Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 Mejju, 2004 li Settembru 19, 2016.
 Irena Wiszniewska-Białecka Imwielda fl-1947; gradwata fil-liġi mill-Università ta' Varsavja (1965-1969); Riċerkatriċi (Assistenta, Amministratriċi tal-Konferenzi, Professur) mal-Istitut għax-Xjenzi Ġuridiċi, lecturer, professur assoċjat, professur fl-Akkademja għax-Xjenzi (1969-2004); riċerkatur fl-Istitut Max Planck tad-dritt internazzjonali dwar il-privattivi industrijali, dwar id-drittijiet tal-awtur u d-dritt tal-kompetizzjoni f'München (1985-1986); avukat (1992-2000); Imħallef fil-Qorti Suprema Amministrattiva (2001-2004); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 Mejju, 2004 li Settembru 19, 2016.
 Enzo Moavero Milanesi Imwieled fl-1954; duttur fil-liġi (Università La Sapienza, Ruma); studji fid-dritt Komunitarju (Collège d'Europe, Bruges); irreġistrat fl-Avukatura, eżerċita l-professjoni ta' avukat (1978-1983); responsabbli tal-kors fid-Dritt Komunitarju tal-universitajiet La Sapienza, Ruma (1993-1996), Luiss, Ruma (1993-1996 u 2002-2006) u Bocconi (Milan) (1996-2000); Kunsillier għall-kwistjonijiet Komunitarji mal-Prim Ministru Taljan (1993-1995); uffiċjal mal-Kummissjoni Ewropea: kunsillier ġuridiku u sussegwentement kap tal-Uffiċċju tal-Viċi President (1989-1992), Kap ta' Kabinett tal-Kummissarju responsabbli għas-"Suq Intern" (1995-1999) u l-"Kompetizzjoni" (1999), direttur mad-Direttorat Ġenerali tal-Kompetizzjoni (2000-2002), Assistent Segretarju Ġenerali tal-Kummissjoni Ewropea (2002-2005), Direttur Ġenerali tal-Uffiċċju tal-Kunsillieri Politiċi (2006); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-3 ta’ Mejju 2006 sal-15 ta’ Novembru 2011.
 Nils Wahl Imwieled fl-1961; Master fil-liġi, duttur fil-liġi, Università ta' Stokkolma (1995), Professur assoċjat (għalliem) u inkarigat mill-Kattedra Jean Monnet tad-dritt Ewropew (1995), Professur tad-Dritt Ewropew, Università ta' Stokkolma (2001); Direttur Ġenerali ta' Fondazzjoni li taħdem fil-qasam tat-Taħriġ (1993-2004); President tal-Assoċjazzjoni Svediża Nätverket för europarättslig forskning (Assoċjazzjoni Svediża għall-istudji tad-dritt Komunitarju) (2001-2006); Membru tar-Rådet för konkurrensfrågor (Kunsill għall-kwistjonijiet tal-kompetizzjoni, 2001-2006); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mis-7 ta' Ottubru 2006 sat-28 ta' Novembru 2012; Avukat Ġenerali fil-Qorti tal-Ġustizzja mit-28 ta' Novembru 2012.
 Teodor Tchipev Imwieled fl-1940; gradwat fid-dritt mill-Università St Kliment Ohridski ta' Sofia (1961); dottorat fid-dritt (1977); avukat (1963-1964); konsulent legali fi ħdan l-impriża tal-Istat għat-trasport bit-triq internazzjonali (1964-1973); lecturer fl-Istitut ta' Dritt tal-Akkademja tax-Xjenzi Bulgara (1973-1988); lecturer dwar il-proċedura ċivili tal-fakultà tad-dritt tal-Università St Kliment Ohridski ta' Sofia (1988-1991); arbitru fil-Qorti ta' Arbitraġġ tal-Kamra tal-Kummerċ u tal-Industrija (1988-2006); Imħallef fil-Qorti Kostituzzjonali (1991-1994); professur assoċjat fl-Università Paissiy Hilendarski ta' Plovdiv (Frar 2001-2006); Ministru tal-Ġustizzja (1994-1995); lecturer dwar il-proċedura ċivili fl-Università Ġdida Bulgara ta' Sofia (1995-2006); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 ta' Jannar 2007 sad-29 ta' Ġunju 2010.
 Valeriu M. Ciucă imwieled fl-1960; gradwat fid-dritt (1984), dottorat fid-dritt (1997) (Università Alexandre Jean Cuza ta' Iaşi); Imħallef fil-Qorti tal-Prim'Istanza ta' Suceava (1984-1989); Imħallef militari fil-Qorti Militari ta' Iaşi (1989-1990); professur fl-Università Alexandre Jean Cuza ta' Iaşi (1990-2006); borża ta' studju ta' speċjalizzazzjoni fid-dritt privat fl-Università ta' Rennes (1991-1992); president ta' konferenza fl-Università Petre Andrei ta' Iaşi (1999-2002); professur soċju fl-Università tal-Littoral Côte d'Opale (LAB. RII) (2006); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-12 ta' Jannar 2007 sad-26 ta' Novembru 2010.
 Santiago Soldevila Fragoso Imwieled fl-1960; gradwat fid-Dritt mill-Università Autónoma de Barcelona (1983); Imħallef (1985); mill-1992 Maġistrat speċjalizzat fil-qasam amministrattiv, fejn serva fit-Tribunal Superior de Justicia de Canarias, Santa Cruz de Tenerife (1992 u 1993), u fl-Audiencia Nacional (Madrid, Mejju 1998 sa Awwissu 2007), fejn iddeċieda appelli fil-qasam fiskali (VAT), u r-rikorsi diretti kontra d-dispożizzjonijiet leġiżlattivi ġenerali tal-Ministru tal-Ekonomija u d-deċiżjonijiet tiegħu fuq għajnuna mill-Istat jew responsabbiltà patrimonjali tal-amministrazzjoni; kif ukoll dawk imressqa kontra l-ftehim kollu tar-regolaturi ekonomiċi ċentrali fil-qasam bankarju, tal-borża, tal-enerġija, tal-assigurazzjoni, u antitrust; référendaire fil-Qorti Kostituzzjonali (1993-1998); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mis-17 ta' Settembru 2007 sad-16 ta' Settembru 2013.
 Laurent Truchot Imwieled fl-1962; lawreat mill-Institut d'études politiques de Paris (1984); gradwat mill-École nationale de la magistrature (1986-1988); Imħallef tat-tribunal de grande instance de Marseille (Jannar 1988 - Jannar 1990); maġistrat fl-amministrazzjoni tal-kawżi ċivili u tal-Ministeru tal-Ġustizzja (Jannar 1990 - Ġunju 1992); assistent amministratur, imbagħad amministratur għad-diviżjoni ġenerali tal-kompetizzjoni, tal-konsum u tal-eliminazzjoni tal-frodi fil-Ministeru tal-Ekonomija, tal-Finanzi u tal-Industrija (Ġunju 1992 - Settembru 1994); kunsillier tekniku tal-gwardjan tas-siġilli, Ministru tal-Ġustizzja (Settembru 1994 - Mejju 1995); Imħallef tat-tribunal de grande instance de Nîmes (Mejju 1995 - Mejju 1996); référendaire fil-Qorti tal-Ġustizzja għall-Avukat Ġenerali Léger (Mejju 1996 - Diċembru 2001); référendaire konsulent għall-qorti ta' kassazzjoni (Diċembru 2001 - Awwissu 2007); Imħallef fil-Qorti Ġenerali mis-17 ta' Settembru 2007 sad-16 ta' Settembru 2013.
 Kevin O'Higgins Imwieled fl-1946; studja fil-Crescent College ta' Limerick, fil-Clongowes Wood College, fil-University College Dublin (B.A. degree and Diploma in European Law) fil-Kings Inns; sar membru tal-avukatura tal-Irlanda fl-1968; barrister (1968-1982); Senior Counsel (Inner Bar of Ireland, 1982-1986); Imħallef tas-Circuit court (1986-1997); Imħallef tal-High Court tal-Irlanda (1997-2008); Bencher of King's Inns; rappreżentat Irlandiż fil-Kunsill konsultattiv tal-qrati Ewropej (2000-2008); Imħallef tal-Qorti Ġenerali mill-15 ta' Settembru 2008 sad-16 ta' Settembru 2013.
 Andrei Popescu Imwieled fl-1948; iggradwat fil-liġi mill-università ta' Bukarest (1971); studji post-universitarji fid-dritt internazzjonali tax-xogħol u fid-dritt soċjali Ewropew, università ta' Genève (1973-1974); dottorat fid-dritt mill-università ta' Bukarest (1980); assistent għalliem stagiaire (1971-1973), assistent għalliem permanenti (1974-1985), imbagħad għalliem responsabbli għall-kors dwar id-dritt tax-xogħol fl-università ta' Bukarest (1985-1990); riċerkatur prinċipali fl-Istitut ta' riċerka xjentifika fil-qasam tax-xogħol u tal-protezzjoni soċjali (1990-1991); assistent direttur ġenerali (1991-1992), imbagħad direttur (1992-1996) fil-Ministeru tax-Xogħol u tal-Protezzjoni Soċjali; għalliem ewlieni (1997), imbagħad għalliem professur fl-Iskola nazzjonali ta' studji politiċi u amministrattivi, Bukarest (2000); Segretarju tal-Istat fil-Ministeru tal-Integrazzjoni Ewropea (2001-2005); Kap ta' dipartiment fil-Kunsill leġiżlattiv tar-Rumanija (1996-2001 u 2005-2009); direttur fundatur tar-Rivista Rumena tad-dritt Ewropew; President tal-Għaqda Rumena tad-dritt Ewropew (2009-2010); aġent tal-Gvern Rumen quddiem il-Qrati tal-Unjoni Ewropea (2009-2010); Imħallef fil-Qorti Ġenerali sa 26 Nov 2010 sa 19 Settembru, 2016.)
 Carl Wetter Imwieled fl-1949; gradwat fl-ekonomija (Bachelor of Arts, 1974) u fid-dritt (Master of Laws, 1977) mill-Università ta' Uppsala; amministratur fil-Ministeru tal-Affarijiet Barranin (1977); membru tal-Avukatura Svediża (mill-1983); membru tal-grupp ta' ħidma Svediż fuq id-dritt tal-kompetizzjoni tal-Kamra tal-Kummerċ Internazzjonali (ICC); għalliem tad-dritt tal-kompetizzjoni (Universitajiet ta' Lund u ta' Stokkolma); awtur ta' numru ta' pubblikazzjonijiet; Imħallef fil-Qorti Ġenerali mit-Marzu 18, 2013 biex 19 Settembru, 2016.
 Hans Jung Imwieled fl-1944; ta' nazzjonalità Ġermaniża; assistent u wara assistent professur fil-Fakultà tal-Liġi (Berlin); avukat (Frankfurt); ġurist lingwist mal-Qorti tal-Gustizzja; référendaire mal-President Kutscher tal-Qorti tal-Ġustizzja u wara tal-Imħallef Ġermaniż tal-Qorti tal-Ġustizzja; Assistent Registratur tal-Qorti tal-Ġustizzja; Reġistratur tal-Qorti tal-Prim'Istanza mill-10 ta' Ottubru 1989 sal-5 ta' Ottubru 2005; miet fil-26 ta' Settembru 2009.
 eNq1V9ty2jAQfc9XePweXwjUJGPItDRp6STTlIRp3xhhCxAVkqMLgX59ZQPBdGQKAj3au3N2dbSXo/h2McPOHDKOKGm5oRe4DiQJTREZt9z+y/1l071tX8RTMAdlt8gLBk3lm2DAecvNzd4QAsK9X48Pn6ECgMxtXzgxHU5hInb8pEDY+wr45BFkuY8TzylKnRkUE5q23EyK4q8Tc8FUGu2MMgFwBwg4pmwZ++vfZZdvtDaIgrBeNsZ+DnsAPuI/KfvNM5DAJ0bnKIWpNsgIYA6NIoze0icgJl0yolpkPwsHtTCq1yJ/JnyjEG+bI2gDTAem1PQ5ZA+AjO0x06FEwIXICdKTM01m3DD7p6J0LOUuc2poArCe85kY3PeMgBl8fYZsjuEeUlLEMwyW3pRnpjF+SMiWz8WnNgZKW+91aRRjCDjsM6wFnwiR3fh+2Gh64YfIq9VDL6xd3TSD66C4cN/0VPbKiUFOJVNDogq6yPv0VlbzCJGUvvEz16tqB8CAMkOmJq+lpkgkY5CIvdP6tKradPUmhKWDIN4l90wV0/fRCFWMVcGkGXhWuohd5EP2ZSV8uXd3YJUBMAaWO7hYjXVv1f+ugyEZi4la7RukdQxViXDRcoP33/tvsXB4Z6H4KAKv095aYn910mPXEbM5zTtUElFRtIazHPGOWKxLFUFuKXkwBYsefO3qcT8qq8pCXAaXYf26EdXC66soqDdOkQTF3rPWer3SqLUW5NNqPdlUB6Bitc6E2dgoBp8WkQzpIKxHjUbTbGyXi1QbwHQf51f4wtTLACv8f0gmEmP/OAbk8FQIaapIzrTeFSeqVSXkot/rVkuUkxWektaVCu941hTaQVmfjyT9i+n4zJVekEOMEiDU29WW6rEmOlcGLeiXuxfTlbRN19p07ewKQUtx1k2yfi6dV6Spkv/vM+yEt2l/KzgskfOHEr1uXTWEqSy+OzLNrdSL/Vx4ti/+AlKE+UU=aKNMzbvYjnuSnKvP


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 11957E/PRO/FRANCE
 TRATTATO CHE ISTITUISCE LA COMUNITA ECONOMICA EUROPEA, PROTOCOLLO RELATIVO A TALUNE DISPOSIZIONI RIGUARDANTI LA FRANCIA
 ++++LE ALTE PARTI CONTRAENTI , DESIDERANDO RISOLVERE , IN CONFORMITA DEGLI OBIETTIVI GENERALI DEL TRATTATO , TALUNI PROBLEMI PARTICOLARI ATTUALMENTE ESSISTENTI , HANNO CONVENUTO LE DISPOSIZIONI SEGUENTI CHE SONO ALLEGATE AL TRATTATO : I . TASSE E AIUTI ( 1 ) LA COMMISSIONE E IL CONSIGLIO PROCEDONO ANNUALMENTE AD UN ESAME DEL REGIME DEGLI AIUTI ALL'ESPORTAZIONE E DELLE TASSE SPECIALI ALL'IMPORTAZIONE ESISTENTE NELLA ZONA DEL FRANCO . IN OCCASIONE DI TALE ESAME , IL GOVERNO FRANCESE RENDE NOTE LE MISURE CHE INTENDE ADOTTARE PER RIDURRE E RENDERE RAZIONALI I LIVELLI DEGLI AIUTI E TASSE . ESSO GOVERNO COMUNICA ALTRESI AL CONSIGLIO E ALLA COMMISSIONE LE NUOVE IMPOSIZIONI CHE INTENDE EFFETTUARE IN SEGUITO A NUOVE LIBERALIZZAZIONI E GLI ADATTAMENTI DEGLI AIUTI E DELLE TASSE CUI INTENDE PROCEDERE NEI LIMITI DELL'ALIQUOTA MASSIMA DELLA TASSA IN VIGORE AL 1 GENNAIO 1957 . LE SINGOLE MISURE POSSONO COSTITUIRE L'OGGETTO DI UNA DISCUSSIONE NELL'AMBITO DELLE ISTITUZIONI SUDDETTE . ( 2 ) IL CONSIGLIO , DELIBERANDO A MAGGIORANZA QUALIFICATA SU PROPOSTA DELLA COMMISSIONE , QUANDO RITENGA CHE LA MANCANZA DI UNIFORMITA SIA PREGIUDIZIEVOLE A TALUNI SETTORI INDUSTRIALI DEGLI ALTRI STATI MEMBRI , PUO CHIEDERE AL GOVERNO FRANCESE DI ADOTTARE DETERMINATE MISURE PER UNIFORMARE LE TASSE E GLI AIUTI , IN CIASCUNA DELLE TRE CATEGORIE RELATIVE ALLE MATERIE PRIME , AI SEMIPRODOTTI E AI PRODOTTI FINITI . QUALORA IL GOVERNO FRANCESE NON ADOTTI TALI MISURE , IL CONSIGLIO , SEMPRE DELIBERANDO A MAGGIORANZA QUALIFICATA , AUTORIZZA GLI ALTRI STATI MEMBRI A PRENDERE LE MISURE DI SALVAGUARDIA DI CUI DEFINISCE LE CONDIZIONI E MODALITA . ( 3 ) OVE LA BILANCIA DEI PAGAMENTI ORDINARI DELLA ZONA DEL FRANCO RISULTI EQUILIBRATA PER OLTRE UN ANNO E LE SUE RISERVE MONETARIE ABBIANO RAGGIUNTO UN LIVELLO RITENUTO SODDISFACENTE , PARTICOLARMENTE NEI RIGUARDI DEL VOLUME DEL SUO COMMERCIO ESTERO , IL CONSIGLIO , DELIBERANDO A MAGGIORANZA QUALIFICATA SU PROPOSTA DELLA COMMISSIONE , PUO DECIDERE CHE IL GOVERNO FRANCESE DEVE ABOLIRE IL SISTEMA DELLE TASSE E AIUTI . QUALORA LA COMMISSIONE E IL GOVERNO FRANCESE NON CONCORDINO NEL RITENERE SODDISFACENTE IL LIVELLO DELLE RISERVE MONETARIE NELLA ZONA DEL FRANCO , ESSI SI RIMETTONO AL PARERE DI UNA PERSONALITA O DI UN ORGANISMO SCELTO DI COMUNE INTESA COME ARBITRO . IN CASO DI DISACCORDO , L'ARBITRO E DESIGNATO DAL PRESIDENTE DELLA CORTE DI GIUSTIZIA . L'ABOLIZIONE COSI DECISA DEVE ESSERE ESEGUITA SECONDO MODALITA CHE NON LA RENDANO PREGIUDIZIEVOLE ALL'EQUILIBRIO DELLA BILANCIA DEI PAGAMENTI E PUO , IN PARTICOLARE , ESSERE OPERATA GRADATAMENTE . LE DISPOSIZIONI DEL TRATTATO SI APPLICANO INTEGRALMENTE NON APPENA INTERVENUTA TALE ABOLIZIONE . L'ESPRESSIONE " BILANCIA DEI PAGAMENTI ORDINARI " VA INTESA NEL SIGNIFICATO ADOTTATO DALLE ORGANIZZAZIONI INTERNAZIONALI E DAL FONDO MONETARIO INTERNAZIONALE , VALE A DIRE LA BILANCIA COMMERCIALE E LE TRANSAZIONI INVISIBILI AVENTI CARATTERE DI RENDITE O DI PRESTAZIONI DI SERVIZI . II . RETRIBUZIONE DELLE ORE DI LAVORO STRAORDINARIO ( 1 ) GLI STATI MEMBRI RITENGONO CHE L'INSTAURAZIONE DEL MERCATO COMUNE CONDURRA , AL TERMINE DELLA PRIMA TAPPA , AD UNA SITUAZIONE IN CUI IL LIMITE OLTRE IL QUALE SONO RETRIBUITE LE ORE DI LAVORO STRAORDINARIO E IL TASSO MEDIO DI MAGGIORAZIONE PER TALI ORE NELL'INDUSTRIA CORRISPONDERANNO A QUELLI ESISTENTI IN FRANCIA SECONDO LA MEDIA DELL'ANNO 1956 . ( 2 ) OVE TALE SITUAZIONE NON SI REALIZZASSE AL TERMINE DELLA PRIMA TAPPA , LA COMMISSIONE E TENUTA AD AUTORIZZARE LA FRANCIA AD ADOTTARE , NEI CONFRONTI DEI SETTORI INDUSTRIALI CHE RISENTONO DELLA DISPARITA NEL MODO DI RETRIBUZIONE DELLE ORE DI LAVORO STRAORDINARIO , MISURE DI SALVAGUARDIA DI CUI ESSA DEFINISCE LE CONDIZIONI E MODALITA , SALVO QUALORA , NEL CORSO DI TALE TAPPA , L'AUMENTO MEDIO DEL LIVELLO DEI SALARI NEGLI STESSI SETTORI DI ALTRI STATI MEMBRI , RISPETTO ALLA MEDIA DELL'ANNO 1956 , FOSSE SUPERIORE A QUELLO INTERVENUTO IN FRANCIA DI UNA PERCENTUALE FISSATA DALLA COMMISSIONE CON L'APPROVAZIONE DEL CONSIGLIO , CHE DELIBERA A MAGGIORANZA QUALIFICATA . FATTO A ROMA , LI VENTICINQUE MARZO MILLENOVECENTOCINQUANTASETTE . P . H . SPAAK J . CH . SNOY ET D'OPPUERS ADENAUER HALLSTEIN PINEAU M . FAURE ANTONIO SEGNI GAETANO MARTINO BECH LAMBERT SCHAUS J . LUNS J . LINTHORST HOMAN


type: wikipedia

text:
Kaunas – antrasis pagal dydį Lietuvos miestas šalies centrinėje dalyje, Nemuno ir Neries santakoje. Svarbus pramonės, transporto, mokslo ir kultūros centras, Laikinoji sostinė. Kauno miesto savivaldybė, Kauno rajono savivaldybės centras, katalikų arkivyskupijos centras. Gyventojų skaičius – 298,8 tūkst. (2021).
 Etimologija
 Kaunas buvo vienas dažniausiai minimų miestų vokiečių ordinų kronikose (Kauen, Cawen, Kauwenpille ir kt.), dažnai minimas ir Rusijos kronikose.
 Šiuo metu vyrauja kalbininkų nuomonė, kad Kaunas yra asmenvardinis vietovardis, kilęs iš asmenvardžio Kaunas; tokia pavardė ir dabar pasitaiko keturkampyje Jurbarkas–Jonava–Alytus–Vilkaviškis, į kurį patenka ir Kaunas. Šią versiją dar 1925 m. pateikė šveicarų kalbininkas Alfredas Senas (1899–1978), jai pritarė Pranas Skardžius ir Petras Jonikas. Kas buvo tas Kaunas – nežinoma, svarstoma, kad veikiausiai tai galėjęs būti pilies valdovas. Tokią prielaidą leidžia daryti ir dabartinis pilies pavadinimas: net kauniečiai ją dažniau vadina Kauno pilimi, o ne tiesiog pilimi, nors kitos pilies Kaune ir nėra. Pats asmenvardis Kaunas kildinamas iš būdvardžio kaunus – „kuris mėgsta muštis, kautis“. Jei taip, tai hipotetinis pilies valdovas Kaunas turėjęs būti arba „karštakošis“, arba „geras kovų meistras, gerai įvaldęs tuometinius ginklus“.
 Kiek vėliau už A. Seną vokiečių kalbininkas G. Študerus iškėlė hipotezę, kad Kauno pirminė reikšmė galėjusi būti „gilus, žemas, slėnyje esąs“. Jo nuomone, šaknis kaun- kilusi iš indoeuropiečių šaknies *kau-, *keu- „lenkti(s), linkti“; iš čia išsirutuliojo ir reikšmė „žemas“ bei su ja susijusios kitos reikšmės, plg. gotų hauns „žemas“, vokiečių Hohn „pajuoka“, latvių kauns „gėda“. Vadinasi, šiuo atveju Kaunas kildinamas iš spėjamai buvusio, bet išnykusio būdvardžio kaunas ar kaunus „žemas“. Atvejų, kai vietovardis užkonservuoja anksčiau turėtus, bet jau nebevartojamus žodžius ar jų dalis, yra ne vienas, plg. Simnas (iš spėjamai išnykusio tokio paties ežeravardžio ar asmenvardžio), Stabingis (iš jotvingių ir prūsų kalbų žodžio stabis „akmuo“), Kirsna (iš jotvingių ir prūsų kalbų žodžio kirsnan „juodas“), Palanga, Kretinga (su kuršiškomis priesagomis -ang-, -ing-) ir kt.
 Liaudies etimologija Kauno pavadinimą sieja su veiksmažodžio kautis esamojo laiko trečiojo asmens forma „kaunas(i)“. Kad kautynės gali duoti vardą jų vietai, rodo Pabaisko (į pietus nuo Ukmergės) pavyzdys, kur 1435 m. vyko Švitrigailos ir jo sąjungininkų mūšis su jo priešininko Žygimanto pajėgomis. Bėda tik ta, jog intensyvūs mūšiai su kryžiuočiais ties Kaunu prasidėjo nuo XIV a. vidurio, o pats vardas yra senesnis.
 Kauno vardas turi ir legendinius kilmės aiškinimus. Legendoje apie Palemoną (Bychovco kronika, XVI a.) Kauno vardas kildinamas iš Palemono viduriniojo sūnaus Kūno vardo: esą šis atsikėlęs prie Nevėžio žiočių ir įkūręs miestą, kurį pavadinęs savo vardu. Kita legenda pasakoja, kad Kaunu buvo pavadintas deivės Aleksotos ir medžioklio Dangeručio sūnus. Istorikas Teodoras Narbutas XIX a. yra užrašęs legendą, jog lietuviai garbinę dievaitį Kaunį, primenantį graikų Apoloną. Didžiulė Kaunio statula esą stovėjusi Nemuno pakrantėje ties dabartiniu Kauno senamiesčiu; Kaunį savo globėju laikę sielininkai, todėl audros metu šiam dievaičiui degindavę auką – augalų ūglių, šaknų, porą avinų.
 Geografija
 Miestas yra beveik pačiame Lietuvos centre, Lietuvos Vidurio žemumoje, išsidėstęs didžiausių šalies upių Nemuno ir Neries santakoje. Prieš miestą, užtvenkus Nemuną, suformuotos Kauno marios. Kitoje miesto pusėje telkšo Lampėdžio ežeras.
 Kaunas iškilęs apie 70–80 m virš jūros lygio. Aukščiausias miesto taškas yra IX forte (100,1 m), žemiausias – Nemuno vagoje ties Lampėdžiais. Miesto centrinė dalis yra tarp Nemuno ir Neries upių, žemumoje, 30–35 m aukštyje virš jūros lygio, apsupta trijų – Žaliakalnio, Aleksoto ir Šilainių kalvų. Miesto centrą supančiuose šlaituose pastatyta dešimtys laiptų, kurie būtini dėl vietos reljefo ypatybių. Vieni žinomiausių – Stasio Kudoko projektuoti Kauko laiptai.
 Miesto klimatas žemyninis, šalčiausias – sausio, šilčiausias – liepos mėnuo. Per metus iškrenta apie 630 milimetrų kritulių. Vyrauja pietvakarių krypties vėjai. Mieste yra daug saugomų teritorijų, draustinių, kuriuose aptinkami į Lietuvos raudonąją knygą įrašyti gyvūnai. Gražiausi mieste parkai – Ąžuolynas, Pažaislio ir Panemunės šilai.
 Pagrindiniai Kaune aplinkos teršėjai yra transportas, pramonės ir energetikos įmonės. Geriamajam vandeniui paruošti naudojamas gruntinis ir paviršinis vanduo, išgaunamas keturiose miesto vandenvietėse.
 2008 m. rugsėjo 16 d. Marvelėje paleisti nauji biologinio nuotekų valymo įrenginiai.
 Miesto dalys
 Seniausioji Kauno miesto dalis – Kauno senamiestis, kuriame susiformavo stačiakampis gatvių planas. Nuo 1847 m., suformavus naują carinio laikų tipo stačiakampę struktūrą, pradėtas planingas Kauno naujamiesčio užstatymas. Palaipsniui prie senosios Kauno dalies imta prijungti gretimas tankiai apgyvendintas teritorijas. Naujamiestis su Laisvės alėja yra laikomas dabartiniu miesto centru.
 1889 m. prie Kauno miesto prijungtas Žaliakalnis, išsiskiriantis privačiais namais, pagrindinė gatvė Vydūno alėja. Miestas dar labiau išsiplėtė 1919 m. prijungus Aleksotą ir Vilijampolę, o 1932 m. ir Šančius. Apie 1960 m. miestui taip pat priklausė ir Freda, Petrašiūnai, Panemunė. Visi kiti rajonai buvo išplėtoti ir prijungti prie Kauno maždaug iki 1980 m., o dabartines ribas miestas įgavo 1996 m. Šiuo metu yra 32 miesto dalys (gyvenamieji ir pramoniniai rajonai).
 Istorija
 Gyvenvietė Neries ir Nemuno santakoje buvo įkurta vėliausiai X a. Manoma, kad Kaunas minimas 1030 m. arabų aprašymuose. 1140 m. arabų geografas al Idrisijus šiose vietose mini Qaynu arba Qanys gyvenvietę, kuri galėjo būti dabartinio Kauno vietoje. Santakos gyvenvietės teritorijoje XIV a. viduryje buvo pastatyta mūrinė Kauno pilis. Kryžiuočių heroldo Vygando Marburgiečio kronikoje Kauno gyvenvietė pirmą kartą paminėta 1361 m. 1362 m. Vokiečių ordinas Kauno pilį užėmė ir sugriovė. XV a. pradžioje pilis atstatyta.
 1408 m. Vytautas Didysis miestui suteikė Magdeburgo teises. Miestas buvo prekybos kelių sankirtoje ir turėjo Kauno upių uostą, dėl to sparčiai plėtojosi prekyba ir amatai. 1413 m. Kaunas tapo Trakų vaivadijos Kauno pavieto centru. XV a. pradžioje tai buvo vokiečių pirklių miestas, 1441 m. jame įkurta Hanzos kontora. 1539 m. jis pavaizduotas Olaus Magnuso sudarytame žemėlapyje „Carta Marina“.
 Dėl XVII a. viduryje prasidėjusių karų ir epidemijų, Kauno plėtra labai sulėtėjo. 1665 m. miestą kelis kartus puolė Rusijos kariuomenė, 1701 m. užėmė švedai. 1657 ir 1708 m. mieste siautė maras, 1731 ir 1732 m. dalį miesto sunaikino gaisras.
 1795 m. po Abiejų Tautų Respublikos padalinimų miestas prijungtas prie Rusijos Vilniaus gubernijos. Napoleono karų metu 1812 m. Napoleono kariuomenė dukart praėjo pro miestą, abukart jį nusiaubdama. Miesto ekonomika atsigavo XIX a., 1843 m. tapus Kauno gubernijos centru, 1862 m. nutiesus geležinkelį ir 1898 m. pradėjus veikti pirmajai elektrinei. Miesto kultūrinis gyvenimas pagyvėjo po 1863 m. sukilimo numalšinimo 1864 m. iš Varnių atkėlus Žemaičių vyskupijos centrą ir kunigų seminariją. 1876 m. gatvės apšviestos žibalinėmis lempomis, 1899 m. – elektra. 1892 m. įkurtas teatras, 1898 m. – miesto muziejus.
 1919 m. Kaune pradėjo veikti pirmoji radijo stotis Lietuvoje. Tarpukario metais Kaunas stipriai išsiplėtė ir tapo svarbiausiu Lietuvos mokslo, pramonės, kultūros ir švietimo centru, 1920–1939 m. buvo laikinoji Lietuvos sostinė. Po to, kai 1940 m. birželio 15 d. Sovietų Sąjunga okupavo Lietuvą Kaune kūrėsi pogrindinės organizacijos. 1941 m. birželio 22 d. Kaune prasidėjo LAF organizuotas sukilimas prieš okupacinį režimą. Buvo sudaryta Laikinoji vyriausybė, kuri birželio 23 d. paskelbė atstatanti laisvą ir nepriklausomą Lietuvą. Birželio 25 d. į Kauną įžengę vermachto daliniai rado jį išlaisvintą nuo okupantų, tačiau Laikinąją vyriausybę toleravo tik pusantro mėnesio. Po Antrojo pasaulinio karo okupacinė valdžia naikino viską, kas priminė nepriklausomos Lietuvos gyvenimą, Kaunas buvo paverstas uždaru pramonės miestu. Tik prasidėjus Atgimimui mieste buvo atkurtas Vytauto Didžiojo universitetas, pradėti atstatyti paminklai, grąžinti istoriniai viešųjų erdvių, įstaigų, gatvių pavadinimai.
 1991 m. sausio įvykių metu sovietų kariuomenei pasikėsinus į Lietuvos valstybingumą, Kaune, taip pat prie Sitkūnų radijo ir televizijos siųstuvų, budėjo žmonės, pasiryžę paaukoti už ją savo gyvybes. Okupavus Lietuvos televizijos pastatus Vilniuje, iš Kauno buvo transliuojama vienintelė lietuviška televizijos programa. Atkūrus Lietuvos valstybingumą, 1993 m. patvirtintas naujasis Kauno herbas. Miesto ekonomika palaipsniui persitvarko į paslaugas orientuotas sritis, tokias kaip logistika, transportas, turizmas, informacinių technologijų plėtra.
 Ekonomika
 Kaunui tenka 14 proc. visos Lietuvos ekonominės veiklos, sukuriama 11 proc. BVP. Yra Kauno laisvoji ekonominė zona, mokslo technologijų parkas „Technopolis“, Kauno aukštųjų ir informacinių technologijų parkas, KTU regioninis mokslo parkas. Daugiau nei 1000 apdirbimo pramonės įmonių.
 Susisiekimas
 Kaunas yra lengvai pasiekiamas įvairiomis transporto priemonėmis. Seniausias, veikiantis nuo viduramžių – vandens transportas Nemunu.
 Mieste veikia seniausia Lietuvoje keleivių tarpmiestinė/priemiestinė autobusų stotis, 2 keleivių upių uostai, 1 tarptautinis ir 2 vietiniai oro uostai, 2 funikulieriai – abu paskelbti technikos paminklais. Vienas didžiausių Lietuvos keleivių vežėjų autobusais – UAB Kautra veža keleivius tarptautiniais ir vietiniais maršrutais.
 XIX a. antroje pusėje pro Kauną nutiestas geležinkelis.
 Kaunas yra Lietuvos vidaus vandens transporto centras, turintis visą reikalingą infrastruktūrą – keleivių ir krovinių uostus, prieplaukas, laivų remonto teritoriją, taip pat administracines ir organizacines struktūras. 2008 m. Kauno Nemuno prieplauka buvo rekonstruota.
 Mieste įsikūrusi Susisiekimo ministerijos Vandens kelių inspekcija, bei „Nemuno laivininkystės“ įmonė, užsiimanti keleivių bei krovinių pervežimu.
 Kaune yra apie 1500 gatvių, bendras jų ilgis – apie 900 kilometrų. Miestiečiai 60 % kelionių atlieka visuomeniniu transportu, 23 % – lengvaisiais automobiliais, 17 % – pėsčiomis arba biotransportu.
 Oro uostai
 Kaune gerai išvystytas oro transportas. Šalia Kauno veikia tarptautinis Kauno oro uostas, galintis priimti ir aptarnauti praktiškai visų tipų orlaivius. 1988 m. Kauno oro uostas buvo perkeltas iš Aleksoto į Karmėlavą. Per jį pervežama apie du trečdaliai krovinių, gabenamų oro transportu Lietuvoje, jis stambiausias krovinių pervežimo centras Baltijos valstybėse. 2010 m. gegužės mėn. Tarptautiniame Kauno oro uoste 40-ąją bazę ir pirmąją Centrinėje/Rytų Europoje atidarė didžiausia Europoje Airijos žemų kaštų aviakompanija „Ryanair“.
 Nuo 1915 m. Kaune veikia ir seniausias Lietuvoje S. Dariaus ir S. Girėno aerodromas, šiuo metu daugiausiai naudojamas sportinės ir turizmo aviacijos.
 Geležinkeliai
 Kaunas – stambus geležinkelio mazgas. 1861 m. įrengta Sankt Peterburgo–Varšuvos geležinkelio atšaka į Karaliaučių su visa geležinkelio infrastruktūra. Geležinkelio tiesimo metu, Kaune pastatyta keleivių tarpmiestinė/priemiestinė geležinkelio stotis. Šalia Kauno geležinkelio stoties 1862 m. paleistas eismas vieninteliu veikiančiu Baltijos valstybėse geležinkelio tuneliu ir geležinkelio tiltu per Nemuną.
 Nuo 1975 m. geležinkeliu Naujoji Vilnia–Vilnius–Kaunas kursuoja elektriniai keleiviniai traukiniai. Pagrindinė Kauno geležinkelio krovinių rūšiavimo ir skirstymo stotis veikia Palemono geležinkelio stotyje.
 Keliai
 Dėl patogios geografinės padėties, Kaunas yra sujungtas automobilių keliais su kitais svarbiausiais Lietuvos ir užsienio valstybių centrais. Pirmieji keliai, jungiantys Kauną su Vilniumi, Ryga ir Varšuva atsirado viduramžiais. 1836 m. buvo baigtas tiesti Sankt Peterburgo-Varšuvos plento Zarasų-Kauno ruožas, pirmasis Lietuvoje turintis grindinį – kietą suplūkto žvyro dangą. 1939 m. baigtas pirmasis Lietuvoje asfaltuotas Žemaičių plentas, sujungęs Kauną su Klaipėda.
 Šiuo metu per Kauną eina Europos greitkelis:
 Kauną su Vilniumi ir Klaipėda jungia:
 Iš Kauno išeinantys kiti Lietuvos valstybinės reikšmės keliai:
 /
 Viešasis transportas
 Pirmoji Kaune viešojo transporto priemonė – arklių tramvajus, vadintas konke, veikė nuo 1892 m. iki 1929 m., kai buvo pakeistas miesto autobusais. Laikotarpiu nuo 1915 m. iki 1935 m. viešojo transporto paslaugas teikė ir Kauno siaurukas – civilinės paskirties siaurasis geležinkelis. 1965 m. gruodžio 31 d. Kaune pradėjo kursuoti troleibusai.
 Šiuo metu Kaune veikia keturios viešojo transporto rūšys: autobusai, troleibusai, priemiestiniai maršrutiniai taksi ir taksi. Kaune eksploatuojama 154 troleibusai ir 267 autobusai, yra 15 troleibusų ir 45 autobusų maršrutai, jungiančių įvairius miesto rajonus ir jo artimuosius priemiesčius. Bendras maršrutų ilgis – 1854 km. Per metus pervežama apie 80 mln. keleivių. Per metus autobusai ir troleibusai mieste nuvažiuoja 21 mln. km. Miesto maršrutinių taksi nebėra nuo 2019 m. liepos 1 d.
 Kauno viešajame transporte nuo 2007 m. įdiegtas elektroninio bilieto projektas. Autobusuose ir troleibusuose buvo įrengti borto kompiuteriai, naujos kartos kasos aparatai, komposteriai, informacinės švieslentės, trumpojo ryšio modemai. Nuo 2009 m. rugsėjo 1 d. Kauno viešajame transporte nebegalioja terminuotieji mėnesiniai popieriniai bilietai, vietoj jų funkcionuoja elektroniniai aktyvuojamieji (3d., 7d,. 30d., 92d. ar 365d.) ir terminuotieji mėnesiniai (galioja nuo kalendorinio mėnesio pirmos iki paskutinės dienos).
 Tiltai
 Kauno urbanistinei ir gatvių tinklo plėtrai didelę įtaką turėjo tiltų statyba. Istorijos bėgyje miestas statėsi dviejų didžiųjų Lietuvos upių – Nemuno ir Neries – santakoje ir jungėsi tiltais su kitomis dalimis centrinėje ir senamiesčio zonoje. Iš viso Kaune 2007 m. pabaigoje buvo 34 automobilių, pėsčiųjų ir geležinkelių tiltai bei viadukai.
 Pastaraisiais metais Kaune rekonstruoti keli tiltai, įrengti nauji transporto mazgai. 2008 m. birželio 3 d. atidarytas automobilių eismui skirtas tiltas sujungęs A. Mickevičiaus gatvę ir Nemuno salą. 2008 m. atidaryta estakada virš geležinkelio, sujungusi Čiurlionio tiltą su Europos prospektu, užbaigtas Marvelės transporto mazgas, sujungęs Lampėdžių tiltą su Marvelės gatve, įrengtas Vytauto Didžiojo tilto kairiojo prietilčio mazgas.
 Per Nemuną (pasroviui):
 Kauno vandens jėgainės tiltas
 Trijų mergelių tiltas (pėsčiųjų)
 Panemunės tiltas
 Geležinkelio tiltas (Žaliasis tiltas)
 Čiurlionio tiltas
 Tiltai į Nemuno salą:
 Karmelitų tiltas
 A. Mickevičiaus g. tiltas į Nemuno salą
 Simono Daukanto tiltas (pėsčiųjų)
 Pėsčiųjų tiltas į Nemuno salą (ties Maironio g.)
 Vytauto Didžiojo tiltas
 Lampėdžių tiltas
 Per Nerį (pasroviui):
 Kleboniškio tiltas
 Varnių tiltas
 Petro Vileišio tiltas
 Per Jiesią (pasroviui):
 Jiesios tiltas
 Vytauto Didžiojo tiltas rekonstruotas 2005 m., Petro Vileišio tiltas 2008 m., Jiesios tiltas 2011 m., Panemunės tiltas 2015 m., Varnių tiltas 2018 m.
 Miesto bendrajame plane ateityje numatyta pastatyti dar kelis tiltus: per Nerį, jungiantį Baltų pr. ir Žeimenos g., Kėdainių tiltą per Nemuną, jungiantį Kėdainių ir Brastos gatves Vilijampolėje su senąja Marvelės gatve Marvelėje. Šis tiltas sudarytų galimybę, aplenkiant miesto centrą, pasiekti Marvelės rajoną ir Via Baltica magistralę., taip pat pastatyti naują pėsčiųjų tiltą iš Aleksoto į Nemuno salą.
 Gyventojai
 Kauno mieste gyvena 10,6 % visų Lietuvos gyventojų. Pagal tautybę apie 93 % miesto gyventojų yra lietuviai, 4 % – rusai, kitų tautybių – 3 %. 2001 m. gyventojų surašymo duomenimis, mieste gyvenančios tautinės mažumos (žmonių skaičius): rusai (16 622), ukrainiečiai (1906), lenkai (1600), baltarusai (1142), žydai (427), vokiečiai (378), čigonai (364), latviai – (211), totoriai (200), armėnai (141), kitų tautybių (534).
 Kaunas šiuo metu yra vienas tankiausiai apgyvendintų Lietuvos miestų. Pagal etninių gyventojų skaičių šis miestas didžiausias iš visų Baltijos šalyse esančių miestų. 1896 m. lietuviai Kaune sudarė tik 6 % gyventojų. 2001 m. 76,7 proc. gyventojų buvo katalikai, 2,5 proc. stačiatikiai, 0,7 proc. sentikiai, 0,3 proc. evangelikai liuteronai, 0,1 proc. evangelikai reformatai.
 Tautinė sudėtis
 Seniūnijos
 Žymūs žmonės
 Kaune įvairiu laikotarpiu gyveno daug žymių asmenybių: Lietuvos prezidentai – Antanas Smetona, Aleksandras Stulginskis, Kazys Grinius, Algirdas Brazauskas, Valdas Adamkus, pirmasis atkurtos valstybės vadovas, Aukščiausiosios Tarybos pirmininkas Vytautas Landsbergis, istorinės asmenybės – Steponas Darius – lakūnas, Atlanto nugalėtojas, sporto populiarintojas, Silvestras Žukauskas, generolas, pirmasis Lietuvos kariuomenės vadas, Maironis – kunigas ir rašytojas, poetai ir rašytojai – Vincas Mykolaitis Putinas, Balys Sruoga, Kazys Binkis, Salomėja Nėris, Donatas Banionis – aktorius, Stanislovas Moravskis – memuaristas, gydytojas, keliautojas, etnografas ir teisininkas, Antanas Baranauskas – Žemaičių vyskupas, poetas, rašytojas, Vilhelmas Čepinskis – smuikininkas, Edvardas Gudavičius – istorikas, Jurgis Mačiūnas – menininkas, Abraomas Mapu – žydų kilmės rašytojas, Adomas Mickevičius – poetas, Ričardas Mikutavičius – kunigas, poetas, Hermanas Minkovskis – fizikas, Albertas Vijūkas-Kojelavičius – istorikas, Arvydas Sabonis – krepšininkas, Liudvikas Zamenhofas – oftalmologas, orientalistas, esperanto kalbos išradėjas, Vladislovas Starevičius – lėlinės animacijos pradininkas, Mariana Veriovkina – paskutiniojo Kauno gubernatoriaus sesuo ir dailininkė, ir kiti įžymūs žmonės.
 1820 m. baigus tiesti Kauno – Suvalkų ir pradėjus Daugpilio – Kauno plentą, padidėjo miesto komunikacinė reikšmė, todėl čia dažnai apsilankydavo pro šalį vykstantys žymūs Vakarų Europos asmenys, pvz., Prūsijos ministras pirmininkas Otto von Bismarck (jis kelias naktis nakvojo Kauno arklių keitimo stotyje), žymus prancūzų poetas Théophile Gautier, kuris apie miestą atsiliepė gana proziškai. Tarpukaryje Kaune taipogi nestigo pasaulinio garso įžymybių: grafas Aleksėjus Tolstojus – pramintas „raudonojuoju grafu“, rašytojas, Markas Šagalas – dailininkas, Vera Karali – dalyvavusi Grigorijaus Rasputino nužudyme, garsi rusų balerina, Sergėjaus Diagiliavo „Rusų sezono“ trupės narė, choreografė, nebylaus kino aktorė susijusi su imperatoriška Romanovų šeima. Kaune ji atliko savo pasirodymus bei mokė šokti vietinius. Andrejus Belas – (tik. var. Andrejus Bugajevas) – žymiausias rusų simbolizmo poetas, rašytojas, kritikas ir kiti. 1920 m. – 1927 m. Kaune gyveno ir dirbo žymus rusų satyrikas, žurnalistas, redaktorius Arkadijus Buchovas. Mieste jis įkūrė bei vadovavo laikraščio rusų kalba "Эxo" ("Echo") redakcijai, veikusioje dabartinėje Maironio g. 19 nr. (namas nugriautas apie 1993 m. - 1995 m.).
 Mokslas ir švietimas
 Kaunas – vienas svarbiausių mokslo ir švietimo centrų Lietuvoje. Pirmoji mokykla Kaune jau veikė 1473 m. prie tuo metu parapijinės Šv. Petro ir Povilo bažnyčios. 1649 m. Kaune, šalia Rotušės keturklasę mokyklą įkūrė Jėzuitų ordinas. Ji 1702 m. tapo pirmąja kolegija Kaune. 1844 m. į Kauną buvo perkelta Kražių gimnazija ir pavadinta Kauno gubernijos gimnazija. 1860 m. Kaune pradėjo veikti pirmoji mergaičių gimnazija. 1864 m. atidaryta Kauno kunigų seminarija.
 Kokybiškai naujas švietimo raidos Kaune etapas susidarė atkūrus Lietuvos valstybingumą. 1920 m. sausio 27 d. Aukštųjų kursų draugija atidarė Aukštuosius kursus, parengusius dirvą universiteto sukūrimui. 1922 m. vasario 16 d., Lietuvos valstybės atkūrimo dieną, iškilmingai atidaryta pirmoji Kaune aukštojo mokslo įstaiga – Lietuvos universitetas. Tarpukario metais Kaune buvo įkurta ir daugiau aukštųjų, taip pat vidurinių bei specializuotų mokyklų.
 Šiuo metu septyniuose universitetuose ir akademijose, keturiuose kitų aukštųjų mokyklų padaliniuose ruošiami aukščiausios kvalifikacijos gydytojai, teisininkai, vadybininkai, inžinieriai, ekonomistai, programuotojai, žemės ūkio, sporto ir kitų sričių specialistai. Miesto visuomeniniam gyvenimui didelę įtaką daro aktyvios studentų organizacijos – akademinės korporacijos – Neo-Lithuania, KTU korporacija „Plienas“, LSMU korporacijos „Fraternitas Lituanica“ ir ateitininkų korporacija „Gaja“, skautai akademikai.
 Kolegijose ir universitetuose veikia studentų atstovybės, atstovaujančios studijuojančių interesus šalyje ir užsienyje. Jos teikia pasiūlymus organizuojant studijas, keičiant stipendijų nuostatas, sprendžiant finansinio rėmimo bei buities klausimus, puoselėja sportą ir kultūrą.
 Kaune veikia daug savarankiškų – Lietuvos energetikos institutas, Architektūros ir statybos institutas, Lietuvos tekstilės institutas, Transporto ir kelių tyrimo institutas, Valstybinis miškotvarkos institutas, Kauno aukštųjų ir informacinių technologijų parkas ir į miesto universitetų struktūras integruotų (Maisto institutas) mokslinių tyrimų įstaigų.
 Kauno mieste išplėtotas vidurinio ir pradinio išsilavinimo švietimo ir ugdymo įstaigų tinklas:
 Juozo Gruodžio konservatorija
 19 gimnazijų
 17 vidurinių mokyklų
 2 jaunimo mokyklos
 13 pagrindinių mokyklų
 7 progimnazijos
 9 pradinės mokyklos
 4 mokyklos-darželiai
 Sveikatos apsauga
 Kauno miestas išsiskiria išplėtota asmens sveikatos priežiūros paslaugų infrastruktūra. Šalia valstybinių sveikatos priežiūros įstaigų yra susiformavęs privačių gydymo įstaigų tinklas. 2004 m. mieste veikė 11 ligoninių, tarp jų – seniausia veikianti Lietuvoje – Kauno Raudonojo Kryžiaus ligoninė, (bendras ligoninių lovų skaičius siekė 5052), 14 ambulatorinio gydymo įstaigų, 222 privačios sveikatos priežiūros, 135 privačios odontologinės priežiūros, 2 laikino gyvenimo įstaigos, 5 įstaigos pagyvenusiems žmonėms, 14 vaikų globos įstaigų. Lietuvos sveikatos mokslų universitetas – stambiausia universitetinė medicinos ir farmacijos specialistų rengimo mokykla Lietuvoje. Nuo 1952 m. veikia Kauno respublikinė klinikinė ligoninė.
 LSMU ligoninės Kauno klinikos – didžiausia gydymo įstaiga Lietuvoje. Jose įsikūrusios 34 profilinės klinikos, 11 poliklinikų skyrių; priimami pacientai iš visos Lietuvos (klinikų stacionare vienu metu gali būti gydoma iki 2000 pacientų, poliklinikose kasdien vidutiniškai apsilanko 2700 pacientų).
 Architektūra
 Keturi istorinės raidos etapai Kauno miesto kultūros paveldo teritorinėje sanklodoje paliko skirtingos urbanistinės morfostruktūros zonas. Miestas didžiuojasi kompaktišku, gerai išsaugotu Senamiesčiu, kuriame daug vertingų kultūros ir architektūros paminklų: Kauno pilis (XIII–XVII a.), gotikiniai Perkūno namai (XV–XVI a.), Senieji Kauno kunigaikščių rūmai (XV a.), Šv. Gertrūdos ir Vytauto Didžiojo bažnyčios (XIV-XVI), „Baltoji gulbė“ Kauno rotušė (XVI–XVIII a.) ir kt.
 Kauno naujamiestyje ir Žaliakalnyje tarpukario metais buvo pastatyti Lietuvos banko rūmai, Karininkų ramovė, Prekybos, pramonės ir amatų rūmai, Kauno centrinis paštas, Vyriausiojo tribunolo rūmai, Kauno gaisrinė, Žemės ūkio rūmai, Kauno sporto halė, įstaigų, komercinių bankų, muziejų, aukštųjų mokyklų pastatai. Kauno modernizmo architektūra įvertinta Europos paveldo ženklu.
 XXI a. sporto kompleksas Kauno miesto Nemuno saloje iškilo Žalgirio Arena.
 Miesto erdvėse įrengtos J. Mačiūno, Nepriklausomybės, Rotušės, Sąjungos, Vienybės aikštės, Tibeto skveras.
 Kultūra
 Kaunas – stambus kultūros centras. Kaune veikia Kauno apskrities viešoji biblioteka, Vinco Kudirkos biblioteka su 23 skyriais visame mieste, 7 profesionalūs, 10 mėgėjiškų teatrų, 20 folklorinių ansamblių, vieninteliai Lietuvoje profesionalūs cirko – Baltijos cirkas ir džiazo – Kauno bigbendas kolektyvai. Svarbiausi valstybiniai teatrai Kaune – muzikinis teatras, dramos teatras ir lėlių teatras. Mieste taip pat kuria moderniojo šokio teatras „Aura“, Kauno pantomimos teatras, Mažasis teatras, Kamerinis teatras. Nuo 1969 m. koncertuoja Kauno valstybinis choras, nuo 1974 m. Lyros choras, nuo 1981 m. Kauno styginių kvartetas, nuo 2005 m. – Kauno simfoninis orkestras. Nuo 2004 m. veikia Kauno įvairių tautų kultūrų centras.
 Vykstančius renginius galima suskirstyti į keletą grupių: valstybinės šventės, festivaliai ir miesto šventės. Beveik visos valstybinės šventės Kaune vyksta Vytauto Didžiojo karo muziejaus sodelyje. Pagrindinis valstybinių švenčių akcentas – Vyčio Kryžiaus ordino vėliavos pakėlimo ceremonija.
 Kauniečiai ir miesto svečiai itin pamėgę tris vasaros mėnesius vykstantį tarptautinį Pažaislio muzikos festivalį, kuriame dalyvauja pasaulio muzikos elito atstovai. Džiazo mėgėjai susitinka „Kaunas Jazz“ festivalyje . Karo muziejaus sodelyje galima pasiklausyti Kauno kariljono muzikos garsų.
 Operos ir operetės mėgėjai pamėgę tarptautinį festivalį „Operetė Kauno pilyje“, šokio mėgėjai – modernaus šokio teatro „Aura“ organizuojamą tarptautinį modernaus šokio festivalį AURA. Gegužės mėn. pabaigoje vyksta folkloro festivalis „Atataria lamzdžiai“, rugpjūčio mėn. viduryje – „Hansa Kaunas“. Kiti žymesni renginiai: būgnų muzikos festivalis „Drum please“, netradicinio folkloro festivalis „Suklegos“, tarptautinis dramos teatrų festivalis, šiuolaikinės muzikos festivalis „Iš arti“, fotomeno festivalis „Kaunas Photo“, tarptautinis sakralinės muzikos festivalis, Kauno kino festivalis, vykstantis istoriniame kino teatre „Romuva“, nuo 1997 m. vyksta Kauno bienalė.
 Vienas žymiausių Kauno kultūrinių renginių – miesto gimtadienis Kauno miesto dienos (paskelbtas 1998 m. gruodžio 3 d. Kauno miesto tarybos nutarimu), švenčiamas gegužės 20 d. Būtent šią dieną 1463 m. kunigaikštis Kazimieras Jogailaitis patvirtino ir praplėtė miesto teises. Pagrindiniai šventės renginiai keletą dienų vyksta Senamiesčio gatvėse, prie Kauno pilies bei kitose miesto vietose.
 Kaunas paskelbtas 2022 metų Europos kultūros sostine.
 Muziejai ir galerijos
 Pirmasis Kauno miesto muziejus įkurtas 1897 m., vienas paskutinių – 2014 m. Šiuo metu Kaune veikia apie 40 muziejų ir jų padalinių, tarp kurių:
 Nacionalinis Mikalojaus Konstantino Čiurlionio dailės muziejus
 Kauno paveikslų galerija
 Mykolo Žilinsko dailės muziejus
 Velnių muziejus (Antano Žmuidzinavičiaus kūrinių ir rinkinių)
 Maironio lietuvių literatūros muziejus
 Vytauto Didžiojo karo muziejus
 Lietuvos medicinos ir farmacijos istorijos muziejus
 Kauno Tado Ivanausko zoologijos muziejus
 Lietuvos aviacijos muziejus
 Brangakmenių (gemologijos) muziejus
 Lietuvos sporto muziejus
 Kauno IX forto muziejus
 Kauno keramikos muziejus
 Kauno tremties ir rezistencijos muziejus
 Ryšių istorijos muziejus
 Lietuvos istorinė prezidentūra
 Sugiharos namai
 Pinigų muziejus
 Atominis bunkeris
 Kauno muziejus neregiams
 Kauno Povilo Stulgos lietuvių tautinės muzikos instrumentų muziejus
 Kauno policijos muziejus
 Kauno meno parko galerija
 Taip pat veikia Lietuvos zoologijos ir Botanikos sodai. Iš buvusių muziejų tarpukaryje garsėjo Motinos ir vaiko muziejus.
 Technikos paminklai
 Mieste veikia įdomūs technikos paveldo objektai – Žaliakalnio ir Aleksoto keltuvai. Pasikėlus ant Aleksoto kalno, kaip ir nuo Prisikėlimo bažnyčios, atsiveria puikios Kauno panoramos. Kaune yra keturi saulės laikrodžiai – ant Pažaislio bažnyčios, VUKHF pastato, dar dveji – Kauno technologijos universiteto teritorijoje; vienas jų – didžiausias Lietuvoje, įrengtas ant Informacinių technologijų plėtros instituto sienos, antras, atidengtas 2009 m. birželio 25 d. Cheminės technologijos fakulteto teritorijoje – žmogaus šešėlio Saulės laikrodis. Saulės laiką juo galima nustatyti atsistojus ant tam tikro mėnesio žymos nugara į Saulę ir tereikia stebėti kurioje akmeninės skalės vietoje krenta šešėlis.
 Kauno tvirtovė
 XIX a. antroje pusėje Rusijos caro valdžia dėl strateginės reikšmės Kauną pavertė pirmos klasės tvirtove. Nuo 1882 m. aplink miestą buvo įrengti 9 fortai, 12 baterijų, nutiesti keliai, karinė geležinkelio linija, pastatyti kareivinių miesteliai, dirbtuvės, laboratorijos, sandėliai, slėptuvės. 1912 m. patvirtintas naujas detalus Kauno tvirtovės išplėtimo planas, įrengtas pirmasis Lietuvoje aerodromas, pradėtas statyti antrasis tvirtovės fortų žiedas.
 Pirmojo pasaulinio karo metu, priartėjus frontui, tvirtovės plėtimo darbai buvo nutraukti. 1915 m. rugpjūčio 18 d., po 11 dienų trukusių kautynių, Vokietijos kariuomenė užėmė Kauno tvirtovę. Po Pirmojo pasaulinio karo tvirtovė prarado karinę paskirtį, kai kurie fortai buvo tušti, kituose buvo įrengti butai, dirbtuvės, karinis kalėjimas. Antrojo pasaulinio karo metais VI, VII ir IX fortai buvo paversti koncentracijos stovyklomis.
 Išlikę Kauno tvirtovės fortai:
 Pirmasis – Kazliškiuose (dab. Ringaudų seniūnija)
 Antrasis – Julijanavoje
 Trečiasis – Seniavoje (dab. Garliavos apylinkių seniūnija)
 Ketvirtasis – Rokuose
 Penktasis – Zuikinėje
 Šeštasis – Gričiupyje (nuo 2020 m. Karo technikos muziejus)
 Septintasis – Eiguliuose
 Aštuntasis – Milikonyse
 Devintasis – piečiau Giraitės (nuo 1958 m. muziejus)
 nebaigti statyti fortai:
 Geležinkelio (Palemono) fortas – Palemone
 Romainių fortas – Romainiuose
 Marvos fortas – Akademijoje
 Domeikavos fortas – Domeikavoje
 Religinės paskirties pastatai
 Mieste išlikę daug įvairių religijų maldos namų ir šventyklų. Daugiausia Kaune – katalikų bažnyčių (iš viso – 21; iš jų 18 priklauso Kauno arkivyskupijai, 3 – Vilkaviškio (kairiajame Nemuno krante):
 Gerojo Ganytojo (Dainavos)
 Palaimintojo arkivyskupo Jurgio Matulaičio (Eigulių)
 Kristaus Prisikėlimo bazilika
 Mažoji Kristaus Prisikėlimo bažnyčia
 Šv. Antano Paduviečio (Naujamiesčio)
 Šv. Antano Paduviečio (Rokų)
 Šv. apaštalų Petro ir Povilo arkikatedra bazilika
 Šv. arkangelo Mykolo (Įgulos) bažnyčia (Kauno soboras)
 Šv. Gertrūdos (Marijonų)
 Šv. Juozapo (Vilijampolės)
 Šv. Jurgio bažnyčia
 Šv. Kazimiero (Aleksoto)
 Šv. Kryžiaus (Karmelitų)
 Šv. Mikalojaus (Benediktinių)
 Šv. Pranciškaus Ksavero bažnyčia ir jėzuitų vienuolynas
 Šv. Vincento Pauliečio (Petrašiūnų) bažnyčia
 Švč. Jėzaus Širdies (Šančių) bažnyčia
 Švč. Mergelės Marijos Apsilankymo bažnyčia
 Švč. Mergelės Marijos Rožančiaus Karalienės (Palemono)
 Švč. Mergelės Marijos Vardo (Panemunės)
 Švč. Mergelės Marijos Ėmimo į dangų (Vytauto Didžiojo) bažnyčia
 Švč. Sakramento bažnyčia
 Švč. Trejybės bažnyčia (Seminarijos) bažnyčia
 Šventosios Dvasios (Šilainių)
 Pažaislio vienuolynas – Pažaislio Švč. Mergelės Marijos apsilankymo pas Elžbietą bažnyčios ir kamaldulių vienuolyno pastatų ansamblis. Tai vienas gražiausių baroko architektūros ansamblių Lietuvoje. Iš viso Kaune yra 8 vienuolynai: buvęs basųjų karmelitų, benediktinių, buvęs ir esamas bernardinų, jėzuitų, kamaldulių, pranciškonų konventualų bei marijonų (anksčiau – rokitų ir šaričių).
 Be katalikiškų bažnyčių taip pat yra ir kitų religijų šventovių :
 dvi stačiatikių – Kauno Apreiškimo Švč. Dievo Motinai katedra ir Kauno Kristaus Prisikėlimo cerkvė,
 sentikių Kauno Šv. Nikolajaus Stebukladario cerkvė (pastatyta 1906 m.),
 žydų Kauno choralinė sinagoga,
 totorių mečetė,
 Kauno evangelikų liuteronų bažnyčia,
 Šančiuose – pirmoji Lietuvoje metodistų bažnyčia ir baptistų bažnyčia,
 Dainavoje – mormonų Pastarųjų dienų šventųjų Jėzaus Kristaus bažnyčia, Kauno Naujoji apaštalų bažnyčia,
 Naujamiestyje – Kauno evangelikų reformatų bažnyčia.
 Kaune iš viso yra 24 kapinės, aštuonios iš jų – neveikiančios. Pagrindinė gyventojų laidojimo vieta – Karmėlavos kapinės, nuo 2014 m. – naujosios Vainatrakio kapinės. Miestui nusipelnę žmonės laidojami Petrašiūnų ir Panemunės kapinėse, valstybės saugomu objektu paskelbtos ir Aukštųjų Šančių karių kapinės. Kauno Eigulių kapinėse yra Lietuvos cirko artistų panteonas. Mieste yra 5 senosios žydų kapinės (Aleksoto, Panemunės, Vilijampolės, Žaliakalnio).
 Paminklai
 Kaune yra daug paminklų bei skulptūrų, jų kompozicijų. Svarbiausios valstybės šventės vyksta Karo muziejaus sodelyje, kuriame įrengtas memorialas su Amžinąja ugnimi, skirtas pagerbti visus žuvusius už Lietuvos laisvę ir ypač jai nusipelniusius asmenis. Dauguma tarpukario metais Kaune pastatytų paminklų, sovietinės okupacijos metais buvo nugriauti, atkūrus Lietuvos valstybingumą – atstatyti. Okupacijos metais Kaune pastatyti paminklai buvo demontuoti ir yra eksponuojami Grūto parke.
 Nuo 2015 m. miesto savivaldybės leidimu organizuojamas idėjų konkursas "Kauno akcentas." Konkurso dalyviai, kurių pristatomi darbai laimi, gali papuošti įvairias Kauno vietas. Svarbiausias veiksnys – unikalumas, savitumas, originalumas, bendra dermė su aplinka. Tai analogijų Lietuvoje neturinti idėja. Skulptūros ar kitokie meno projektai puošia ne tik miesto centrą, bet ir miegamuosius rajonus, pvz., Žaliakalnį, Vilijampolę ir kt. Be to, meno kūriniai įprasmina miesto istoriją, kaip antai, litvakus, "Fluxus" meno srovę.
 Laisvės statula (skulptorius Juozas Zikaras), „Žuvusiems už Lietuvos laisvę“ ir Knygnešių sienelės paminklai, Jono Basanavičiaus, Simono Daukanto, Vinco Kudirkos, Maironio, Antano Juozapavičiaus, Povilo Lukšio, Silvestro Žukausko, Vlado Putvinskio, Martyno Jankaus, Petro Vileišio biustai (visi – Vytauto Didžiojo karo muziejaus sodelyje).
 Vytauto Didžiojo paminklas (prie savivaldybės pastato), atidengtas 1990 m. liepos 15 d. (skulptorius Vincas Grybas).
 Česlovo Sasnausko, Miko Petrausko, Juozo Gruodžio, Kipro Petrausko, Stasio Šimkaus paminklai (visi – miesto sode, šalia Muzikinio teatro).
 Maironio paminklas (prie Kauno rotušės), atidengtas 1977 m.
 Stepono Dariaus ir Stasio Girėno skrydžiui atminti (atidengtas 1993 m. liepos 17 d. Parodos ir Sporto gatvių ašyje, Kauno ąžuolyne).
 Paminklas „Žuvome už Tėvynę“ (Ramybės parke, dail. S. Stanišauskas), atstatytas 1995 m.
 Antano Smetonos, Aleksandro Stulginskio ir Kazio Griniaus paminklai (istorinės Lietuvos prezidentūros sodelyje), atidengti 1996 m.
 Stasio Lozoraičio paminklas (prie VDU Rektorato rūmų, K. Donelaičio g.), atidengtas 1996 m.
 Stepono Kairio paminklas (Aukštaičių g.).
 Antano Kučingio paminklas (Aušros g.).
 Obeliskas „Perkūno žirgai” (Žemaičių plento statytojams atminti, ant Milikonių kalno).
 Švč. Mergelės Marijos paminklas (prie Kauno katedros).
 Romo Kalantos paminklas (Miesto sode, prie Kauno muzikinio teatro), atidengtas 2002 m.
 Danieliaus Dolskio paminklas (Laisvės alėjoje), atidengtas 2007 m.
 Motiejaus Valančiaus paminklas (prie Kauno kunigų seminarijos), atidengtas 2007 m.
 Popiežiaus Jono Pauliaus II paminklas Santakos parke, atidengtas 2011 m.
 Jono Vileišio paminklas (priešais Centrinį Paštą Laisvės al. skulp. Kęstutis Balčiūnas), atidengtas 2017 m.
 Nykštuko/Gnomo paminklas (ant Simono Daukanto tilto). Tai Vroclavo miesto dovana Kaunui, atidengtas 2018 m.
 Abraomo Mapu paminklas (A. Mapu gatvėje, galerijos „Ars et mundus“ kieme, senamiestyje, skulp. Martynas Gauba), atidengtas 2018 m.
 „Laisvės kario“ arba Vyčio skulptūra (prie Kauno pilies, skulpt. Arūnas Sakalauskas, Borisas Krylovas ir Olesius Sidorukas), atidengta 2018 m.
 Biustas Mahatma Gandžiui (2020 m.). Pastatytas po Indijos viceprezidento Venkaiah Naidu 2019 m. vizito ir jo siūlymo paminklu pagerbti indų nacionalinį didvyrį. Nesant Kaune tiesiogiai su Indija ar su M. Gandžiu susijusių vietų, pasirinktas Draugystės parkas, kurio pavadinimas asocijuojasi su draugyste ir bendradarbiavimu.
 Sportas
 Kaune įvairios sporto šakos aktyviai kultivuoti pradėtos dar tarpukario metais. 1921 m. Kauno savivaldybė išnuomojo Lietuvos fizinio lavinimo sąjungai (LFLS) žemės sklypą, kuriame buvo įrengta futbolo aikštė ir bėgimo takai. 1924–1925 m. LFLS pirmininko Stepono Dariaus iniciatyva įrengtas pirmasis sporto stadionas Lietuvoje. 1934 m. šalia stadiono pastatyti Kūno kultūros rūmai – dabartinė Lietuvos kūno kultūros akademija, kurioje kultivuojamos beveik visos sporto šakos, įtrauktos į olimpiadų programą.
 1927–1928 m. Aukštosios Panemunės kariniame miestelyje buvo įrengtas vienas geriausių kariuomenėje Lietuvos kariuomenės sporto stadionas. Jame vyko futbolo, kitų sporto šakų vietinės ir tarptautinės varžybos, kariuomenės ir civiliniai renginiai.
 1939 m. mieste atidaryta pirmoji specialiai krepšiniui pastatyta arena Europoje – Kauno sporto halė. 1990 m. rekonstruota Ledo arena. 2011 m. rugpjūtį Nemuno saloje baigta statyti naujoji Žalgirio arena, kurioje įvyko 2011 m. Europos krepšinio čempionato finalinis etapas.
 Populiariausia Kaune sporto šaka – krepšinis. Pirmosios krepšinio rungtynės Kaune įvyko 1922 m. Krepšinis ypač populiarus tapo Lietuvai laimėjus 1937 m. vykusį antrąjį Europos krepšinio čempionatą. Seniausias ir tituluočiausias Kauno vyrų krepšinio klubas – „Žalgiris“.
 Tarpukario metais Lietuvoje pradėtas žaisti ir futbolas. Lietuvos vyrų futbolo rinktinė pirmąsias tarptautines varžybas žaidė 1923 m. Kaune. Lietuvos futbolo čempionais daug kartų tapo Kauno klubai. Daugkartinis Lietuvos čempionas – FBK Kaunas. Siekiant parengti aukšto sportinio meistriškumo futbolininkus, kurie ateityje galėtų prisijungti prie Lietuvos nacionalinės futbolo rinktinės, Kaune 2006 m. įkurta Nacionalinė futbolo akademija. Jos auklėtiniai ir meistrai naudojasi moderniu futbolo maniežu. 2019 m. įrengtas pripučiamas Vilijampolės futbolo maniežas.
 Kaune gilias tradicijas turi ir rankinio sporto šaka. Kauno „Žalgirio“ moterų komanda yra 4 kartus laimėjusi SSRS rankinio čempionatą (1957, 1960, 1966 ir 1967 m.), vieną kartą SSRS taurę (1978 m.), du kartus laimėjo Europos taurę (1967 ir 1968 m.). 1963 m. SSRS čempionais tapo vyrų Kauno „Atleto“ komanda. Kauno „Granito“ vyrų rankinio komanda yra laimėjusi tarptautinės rankinio federacijos (IHF) taurę 1987 m.
 Kaune taip pat žaidžiamos komandinės sporto šakos: regbis (Regbio klubas Ąžuolas), beisbolas, ledo ritulys, tinklinis bei asmeninės sporto šakos: lengvoji atletika, badmintonas, boksas, tenisas, baidarių ir kanojų irklavimas, buriavimas, automobilių sportas. Šalia Kauno, Kačerginėje 1964 m. įrengtas Nemuno žiedas – vienintelė Lietuvoje speciali automobilių bei motociklų žiedinių lenktynių trasa. Kauno mariose vykdomos buriavimo varžybos. 2000 m. Lapėse atidarytas pirmasis Lietuvoje golfo aikštynas. Mieste veikia 5 plaukimo baseinai, daug įvairių sporto šakų klubų ir mokyklų:
 Futbolo klubai Kaune
 Krepšinio klubai Kaune
 Informavimo priemonės
 Televizija
 Mieste veikia kelios televizijos – „Cgates“ (anksčiau Mikrovisata), „Telia“(anksčiau Teo/Telekomas), „Pūkas“, „Init“ ir radijo stotys. Veikė kanalai Kaunas plius TV, AR televizija.
 Radijas
 Veikia radijo stotys Gaudeamus, Kauno fonas, Tau, Radijas „Kelyje“, radijo stotis „Pūkas“.
 Spauda
 Kaune leidžiami laikraščiai Kauno diena, Ūkininko patarėjas, XXI amžius, Laikinoji sostinė ir kt. Visą tarpukario laikotarpį buvo leidžiami Lietuvos žinios, Lietuvos aidas, Lietuvos ūkininkas, Diena. Taip pat buvo leidžiami žydų laikraščiai Arbeter Vort, Arbeter Lebn, Arbeter Zeitung, Apžvalga, Cu Hilf, Idiše štime, Folksblat, Di Cait, Der Funk, Der Emes, Jugnt Front, Das Vort, taipogi vienas žymiausių tarpukario laikraščių rusų kalba "Эxo" ("Echo"), vėliau pakeitęs pavadinimą į "Echo Litvy." Laikraščiai lenkų kalba Goniec Kowieński, Dzień Kowieński ir Litwa. Baltarusių kalba leistas laikraštis Sialianskaja Dolia.
 Savivaldybė
 Kauno miestas turi savivaldybės statusą Kauno apskrityje. Savivaldybės atstovaujamoji valdžia – Kauno miesto savivaldybės taryba, vykdomoji valdžia – Kauno miesto savivaldybės administracija. Savivaldybės funkcijas įgyvendina atitinkami jos struktūriniai padaliniai. Kauno savivaldybę sudaro 11 seniūnijų – smulkesnių savivaldos administracinių vienetų.
 Literatūra
 Kauno pasakojimai: fotoalbumas (sud. Romas Juškelis). – Vilnius: Lietuvos fotomenininkų sąjunga, 2008. – 128 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-438-37-3
 Kauno atradimai. – Kaunas: Vytauto Didžiojo universiteto leidykla, 2009. – 119 p.: iliustr. – ISBN 978-9955-12-519-8
 Šaltiniai
 Enciklopedijos
 Nuorodos
 Kauno turizmo tinklalapis
 Kas vyksta Kaune
 Kauno naujienos
 Kauno miesto savivaldybės tinklalapis
 Kauno regiono turizmo informacijos centras
 Lietuvos miestų ir miestelių gyventojų skaičius
 Kauno autobusų tiklalapis
 Kultūra
 Kauno muziejai
 Kauno bažnyčios
 Kauno vienuolynai
 Kauno sentikiai


type: other

text:
EY - CCaSS: New Economy Services - EY - Nederland
 De zeeën zitten vol plastic, de rivieren met metalen, de lucht met koolstofdioxide en mensenrechten worden op tal van plekken op de wereld met voeten getreden.
 Hoe kan uw organisatie zo worden ingericht dat de negatieve effecten op het milieu verminderen en het een positieve impact heeft op de maatschappij?
 In de markt wordt de transitie naar een duurzame organisatie steeds breder gedragen; mede ingegeven door een verhoogd maatschappelijk bewustzijn, nieuwe wet- en regelgeving en disruptieve (technologische en sociale) innovatie. EY CCaSS ondersteunt organisaties, start-up’s en multinationals, bij het inspelen op deze ontwikkelingen en het bijdragen aan deze positieve verandering.
 De Circulaire Economie is een relatief nieuw economisch begrip dat gestoeld is op de gedachte om grondstoffen, componenten en onderdelen op een zo’n hoogwaardig mogelijke manier, her te gebruiken; herbruikbaarheid van producten en grondstoffen te maximaliseren en waardevernietiging te minimaliseren.
 Vanuit EY CCaSS bieden wij dienstverlening aan op de volgende gebieden:
 Ontwikkelen, adviseren en ondersteunen bij (het opzetten van) een business model om alle elementen in de keten van een productieproces en product te kunnen hergebruiken;
 Helpen samenwerkingen tot stand te brengen waardoor afvalproducten weer een basis vormen voor producten in een andere keten;
 Het inzichtelijk maken van en ondersteunen bij de financiële, juridische en fiscale implicaties die nieuwe business modellen vaak met zich meebrengen;
 EY CCaSS gelooft dat als organisaties willen profiteren van een circulaire aanpak, er rigoureuze keuzes moeten worden gemaakt. Dit zal invloed hebben op veel aspecten van het bestaande business-model, zo heeft een circulair business model consequenties voor het ontwerpen van producten, de financiering van de organisatie, de cash flow forecasting, belastingen, verander management en vaak ook juridische consequenties rondom eigendom en aansprakelijkheid.
 Vanuit EY CCaSS wordt er vanaf twee kanten aandacht besteed aan sociaal ondernemen; EYnovation & Impact investeringen.
 Impact investeringen zijn investeringen, die naast financieel rendement, ook een positieve maatschappelijke bijdragen hebben. EY CCaSS ondersteunt financiële organisaties bij het ontwikkelen van ambitie en beleid, maar nog belangrijker is het concretiseren van de impact die behaald (kan) worden.
 Inkleuren van impact investeringsbeleid inclusief doelstellingen, ambitie en strategie;
 Ondersteuning bij het verder ontwikkelen van het portfolio rondom ESG en Impact Investeringen;
 Onafhankelijke auditor of evaluator in het vaststellen van de behaalde (maatschappelijke) rendementen.
 EYnovationTM is een succesvol programma binnen EY CCaSS waar vooruitstrevende start-up’s en scale-ups worden ondersteund. Het programma richt zich op diverse markten waaronder high-tech en social entrepreneurship.
 Vanuit EYnovation wordt de start-up’s een aantrekkelijk abonnement geboden waarmee de verdere groei van de start-up wordt gefaciliteerd. Een standaard abonnement omvat ondersteuning op aspecten als bijvoorbeeld:
 Het (door)ontwikkelen van het groeimodel;
 Het schrijven van investering prospectus;
 Belastingen en fiscaal advies;
 Impact metingen.
 De ondernemers binnen EYnovation krijgen één vast contactpersoon voor alle vragen; dit neemt de ondernemers veel uitzoekwerk uit handen. Binnen EY CCaSS worden de juiste contacten gezocht om vragen te beantwoorden.
 Mobiliteit is voor veel organisaties, maar ook voor overheden een belangrijk onderwerp wat hoog op de agenda staat. Werknemers willen een zo flexibel mogelijk pakket, overheden willen de vervoersbewegingen terugdringen en de milieuzones aanscherpen en bedrijven willen kosten besparen.
 De komende jaren zullen er belangrijke keuzes moeten worden gemaakt. Indien we in 2020 voor 10% elektrisch rijden zal dat consequenties hebben voor de laadinfrastructuur.
 Ook kan waterstof als alternatief op elektrisch rijden, op de Nederlandse markt, voor de nodige verschuivingen gaan zorgen in regelgeving en stimuleringsmaatregelen vanuit de overheid. Kortom een dynamisch veld met vele uitdagingen.
 EY CCaSS biedt met haar multidisciplinaire team, geïntegreerde en duurzame oplossingen voor uw organisatie en waardeketen.
 Onze mobiliteitsaanpak leidt tot een groen en financieel aantrekkelijk beleid met een robuust actieplan. Onze Sustainable Mobility Services geven u inzicht in de milieu-impact en financiële implicaties van uw huidige mobiliteitsbeleid en ondersteunen u bij het formuleren van een passende strategie om kostenreductie te realiseren en duurzaamheidsdoelstellingen te behalen.
 EY CCaSS maakt hierbij gebruik van een 4-stappenplan.
 De eerste stap is de situatieanalyse waarbij er onder andere onderzoek wordt gedaan naar de behoeften van de medewerkers en het beleid van de concurrentie. Vervolgens leggen we de basis voor de strategie met interne- en externe stakeholders in workshops en trainingen. Cost & carbon assessments en wetgeving staan tevens centraal.
 Tijdens de implementatiefase staat de bewustwording centraal, maar ook het eventueel aanpassen van financiële afspraken die zijn gemaakt met medewerkers en leveranciers. De laatste fase van dit cyclische proces is het monitoren van de indicatoren en KPI’s.
 Zoals beschreven is het veld rondom mobiliteit constant in beweging en is maatwerk vereist.
 Bent u klaar voor de circulaire economie?
 We explain and highlight the importance of the booming circular economy, and present an integral circular approach for companies.
 Zakelijke kansen creëren waarde voor de samenleving
 In dit rapport leggen we uit en benadrukken we waarom sociale ondernemers de wereld veranderen.


text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 22002D0111
 Oficialusis leidinys L 298 , 31/10/2002 p. 0037 - 0038
 EEE jungtinio komiteto sprendimasNr. 111/20022002 m. liepos 12 d.iš dalies keičiantis EEE susitarimo 31 protokolą dėl bendradarbiavimo konkrečiose srityse, nesusijusiose su keturiomis laisvėmisEEE JUNGTINIS KOMITETAS,atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą, patikslintą Protokolu, patikslinančiu Europos ekonominės erdvės susitarimą, toliau — Susitarimas, ypač į jo 86 ir 98 straipsnius,kadangi:(1) Susitarimo 31 protokolas buvo iš dalies pakeistas 2002 m. birželio 25 d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 94/2002 [1].(2) Tikslinga išplėsti Susitarimo Susitariančiųjų Šalių bendradarbiavimą, kad būtų įtrauktas 2002 m. gruodžio 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 50/2002/EB dėl Bendrijos veiksmų programos, skatinančios valstybių narių bendradarbiavimą, siekiant įveikti socialinę atskirtį, sukūrimo [2].(3) Dėl to reikėtų iš dalies pakeisti Susitarimo 31 protokolą, kad šis išplėstas bendradarbiavimas prasidėtų nuo 2002 m. sausio 1 d.,NUSPRENDĖ:1 straipsnisSusitarimo 31 protokolo 5 straipsnis iš dalies keičiamas taip:1. 5 dalies tekstas pakeičiamas taip:"ELPA valstybės nuo 1996 m. sausio 8 d. dalyvauja 8 dalies pirmosiose dviejose įtraukose minimose Bendrijos programose ir veiksmuose, nuo 2000 m. sausio 1 d. — trečiojoje įtraukoje minimoje programoje, nuo 2001 m. sausio 1 d. — ketvirtojoje įtraukoje minimoje programoje ir nuo 2002 m. sausio 1 d. — penktojoje įtraukoje minimoje programoje."2. 8 dalis papildoma šia įtrauka:"— 32002 D 0050: 2001 m. gruodžio 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos sprendimas Nr. 50/2002/EB, dėl Bendrijos veiksmų programos, skatinančios valstybių narių bendradarbiavimą, siekiant įveikti socialinę atskirtį, sukūrimo (OL L 10, 2002 1 12, p. 1)."2 straipsnisŠis sprendimas įsigalioja 2002 m. liepos 13 d., jei EEE jungtiniam komitetui buvo pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį [3].Jis taikomas nuo 2002 m. sausio 1 d.3 straipsnisŠis sprendimas skelbiamas Europos Bendrijų oficialiojo leidinio EEE dalyje ir EEE priede.Priimta Briuselyje, 2002 m. liepos 12 d.EEE jungtinio komiteto varduPirmininkasG. S. Gunnarsson[1] OL L 266, 2002 10 3, p. 71.[2] OL L 10, 2002 1 12, p. 1.[3] Konstituciniai reikalavimai nenurodyti.--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 24.4.2014
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 121/20
 UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 409/2014 VAN DE COMMISSIE
 van 23 april 2014
 houdende inschrijving van een benaming in het register van gegarandeerde traditionele specialiteiten (Bacalhau de Cura Tradicional Portuguesa (GTS))
 DE EUROPESE COMMISSIE,
 Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
 Gezien Verordening (EU) nr. 1151/2012 van het Europees Parlement en de Raad van 21 november 2012 inzake kwaliteitsregelingen voor landbouwproducten en levensmiddelen (1), en met name artikel 52, lid 2,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Overeenkomstig artikel 50, lid 2, onder b), van Verordening (EU) nr. 1151/2012 is de aanvraag van Portugal tot registratie van de naam „Bacalhau de Cura Tradicional Portuguesa” bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie
 (2).
 (2)
 Aangezien bij de Commissie geen bezwaren zijn ingediend overeenkomstig artikel 51 van Verordening (EU) nr. 1151/2012, moet de benaming „Bacalhau de Cura Tradicional Portuguesa” worden ingeschreven in het register van gegarandeerde traditionele specialiteiten,
 HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
 Artikel 1
 De benaming „Bacalhau de Cura Tradicional Portuguesa” (GTS) wordt ingeschreven in het register van gegarandeerde traditionele specialiteiten.
 Met de in de eerste alinea vermelde benaming wordt een product aangeduid van categorie 1.7. Verse vis en schaal-, schelp- en weekdieren en producten op basis van verse vis en schaal-, schelp- en weekdieren, als opgenomen in bijlage II bij Verordening (EG) nr. 1216/2007 van de Commissie (3).
 Artikel 2
 Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
 Gedaan te Brussel, 23 april 2014.
 Voor de Commissie
 De voorzitter
 José Manuel BARROSO
 (1) PB L 343 van 14.12.2012, blz. 1.
 (2) PB C 292 van 8.10.2013, blz. 8.
 (3) Verordening (EG) nr. 1216/2007 van de Commissie van 18 oktober 2007 houdende bepalingen ter uitvoering van Verordening (EG) nr. 509/2006 van de Raad inzake gegarandeerde traditionele specialiteiten voor landbouwproducten en levensmiddelen (PB L 275 van 19.10.2007, blz. 3).


text:
 11.8.2011
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 206/48
 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 808/2011
 af 10. august 2011
 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —
 under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
 under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),
 under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og
 ud fra følgende betragtning:
 Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning —
 VEDTAGET DENNE FORORDNING:
 Artikel 1
 De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.
 Artikel 2
 Denne forordning træder i kraft den 11. august 2011.
 Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 10. august 2011.
 På Kommissionens vegne For formanden
 José Manuel SILVA RODRÍGUEZ
 Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter
 (1) EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.
 (2) EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.
 BILAG
 Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager
 (EUR/100 kg)
 KN-kode
 Tredjelandskode (1)
 Fast importværdi
 0707 00 05
 TR
 105,8
 ZZ
 105,8
 0709 90 70
 TR
 128,9
 ZZ
 128,9
 0805 50 10
 AR
 73,7
 TR
 63,0
 UY
 98,8
 ZA
 72,4
 ZZ
 77,0
 0806 10 10
 EG
 150,8
 MA
 187,2
 TR
 166,4
 ZZ
 168,1
 0808 10 80
 AR
 114,4
 BR
 63,1
 CL
 86,0
 CN
 56,0
 NZ
 102,2
 US
 121,3
 ZA
 88,7
 ZZ
 90,2
 0808 20 50
 AR
 95,9
 CL
 75,1
 CN
 49,3
 NZ
 108,0
 ZA
 96,2
 ZZ
 84,9
 0809 30
 TR
 126,5
 ZZ
 126,5
 0809 40 05
 BA
 50,1
 XS
 57,7
 ZZ
 53,9
 (1) Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.


text:
Bod, mai demult Bota (în , în ), este satul de reședință al comunei cu același nume din județul Brașov, Transilvania, România.
 Date geografice
 Localitatea Bod este situată pe drumul județean DJ103, la 2 km de drumul național DN13, între Hălchiu, Sânpetru și Hărman.
 Se mărginește cu valea Oltului (la nord și est), Câmpul Înalt al Bodului (în sud) și cu valea Bârsei (în vest).
 Comuna Bod este compusă din două localități, Bod și Colonia Bod (denumită și Bod Fabrică, datorită fabricii de zahăr). Primăria, precum și sediul Poliției sunt în satul Bod. Colonia Bod dispune de școală generală și de gară proprie.
 Istoric
 Arheologii au stabilit existența așezării încă din perioada neolitică. Prima mențiune în documente datează din jurul anului 1211, când la Bod au fost colonizați sașii dintre Rin și Mosel. În 1241, satul a fost ars de tătari, după ce mai înainte avusese de suferit din pricina năvălirilor cumane. Din această cauză, sașii i-au zis „Brenndorf” („Satul ars”).
 În 1802 un puternic cutremur a dărâmat cetatea din mijlocul comunei. S-a mai păstrat până azi doar un colț de zid, pentru a marca vechea fortificație.
 În 1889 a luat ființă Fabrica de Zahăr Bod, o dată cu ea înființându-se și Colonia, o așezare de mai multe blocuri în jurul fabricii în care își aveau locuințele lucrătorii de la fabrică.
 Între 1933 și 1934 a fost construită Stația de emisie de la Bod, pe atunci cu o putere de 150 kW, mai apoi 2.000 kW. Astăzi emite doar la 200 kW. Stația se află în Colonia Bod.
 În timpul celui de-al doilea război mondial în zonă s-au dus numeroase lupte pentru controlul emițătorului de radio.
 În ianuarie 1942 aici s-a înregistrat cea mai mică temperatură din istorie în România: -38,5 °C.
 Personalități
 Paul Binder (1935-1995), istoric
 Economie
 Agricultură
 Prelucrarea sfeclei de zahăr la fabrica locală.
 Creșterea animalelor, în special vaci și oi, grupate la nivel de comunitate, dar și capre sau porci, în gospodăriile proprii.
 Turism
 Biserica Evanghelică-Luterană.
 Situl arheologic Gorgani.
 Învățământ
 Localitatea Bod dispunea până aproximativ în anul 2007 de două școli de opt nivele și două grădinițe. După această perioadă, școala veche săsească a fost revendicată, iar elevii care învățau acolo au fost mutați la cealaltă școală existentă în sat. Clădirea școlii cuprinde și grădinița, cea veche fiind mutată o dată cu clasele primare. Școala cuprinde opt clase, diferite laboratoare, teren de sport, precum și bibliotecă.
 Vezi și
 Biserici fortificate din Transilvania
 Biserica fortificată din Bod
 Biserica Sfântul Nicolae din Bod
 Stația de emisie de la Bod
 Note
 Legături externe
 Informații despre fortificația din localitate
 Bod Online
 Dicționar de localități din Transilvania
 Galerie de imagini
 Bod, Bod