text:
A Bíróság ítélete (első tanács), 2012. október 25.
 Folien Fischer AG és Fofitec AG kontra Ritrama SpA.
 A Bundesgerichtshof (Németország) által benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem.
 A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség – Polgári és kereskedelmi ügyekben fennálló joghatóság – Jogellenes károkozással, illetve jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel kapcsolatos ügyekben fennálló különös joghatóság – Nemleges megállapítási kereset (»negative Feststellungsklage«) – A lehetséges károkozó azon lehetősége, hogy az esetleges károsultat, a jogellenes károkozásért való felelősség hiányának megállapítása céljából, annak a helynek a bírósága előtt perelje, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet.
 C‐133/11. sz. ügy.
 2012. október 25. ( *1 )
 „A szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség — Polgári és kereskedelmi ügyekben fennálló joghatóság — Jogellenes károkozással, illetve jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel kapcsolatos ügyekben fennálló különös joghatóság — Nemleges megállapítási kereset (»negative Feststellungsklage«) — A lehetséges károkozó azon lehetősége, hogy az esetleges károsultat, a jogellenes károkozásért való felelősség hiányának megállapítása céljából, annak a helynek a bírósága előtt perelje, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet”
 A C-133/11. sz. ügyben,
 az EUMSZ 267. cikk alapján benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem tárgyában, amelyet a Bundesgerichtshof (Németország) a Bírósághoz 2011. március 18-án érkezett, 2011. február 1-jei határozatával terjesztett elő az előtte
 a Folien Fischer AG,
 a Fofitec AG
 a Ritrama SpA
 tekintettel az írásbeli szakaszra és a 2012. február 15-i tárgyalásra,
 a Folien Fischer AG és a Fofitec AG képviseletében G. Jaekel Rechtsanwalt,
 a Ritrama SpA képviseletében J. Petersen Rechtsanwalt,
 a francia kormány képviseletében G. de Bergues és B. Beaupère-Manokha, meghatalmazotti minőségben,
 a holland kormány képviseletében C. Wissels és B. Koopman, meghatalmazotti minőségben,
 az Európai Bizottság képviseletében W. Bogensberger és M. Wilderspin, meghatalmazotti minőségben,
 a főtanácsnok indítványának a 2012. április 19-i tárgyaláson történt meghallgatását követően,
 Az előzetes döntéshozatal iránti kérelem a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet (HL 2001. L 12., 1. o.; magyar nyelvű különkiadás 19. fejezet, 4. kötet, 42. o.; helyesbítések: HL 2006. L 242., 6. o., HL 2011. L 124., 47. o.) 5. cikke (3) bekezdésének értelmezésére vonatkozik.
 E kérelmet a svájci székhelyű Folien Fischer AG (a továbbiakban: Folien Fischer) és a szintén a svájci székhelyű Fofitec AG (a továbbiakban: Fofitec), valamint az olaszországi székhelyű Ritrama SpA (a továbbiakban: Ritrama) közötti – a versenyjogba ütköző jogellenes károkozásért való felelősség hiányának megállapítására irányuló, nemleges megállapítási keresettel kapcsolatos – jogvita keretében terjesztették elő.
 A 44/2001 rendelet (2) preambulumbekezdéséből kitűnik, hogy e rendelet a belső piac megfelelő működésének érdekében „a polgári és kereskedelmi ügyekben az e rendelet hatálya alá tartozó tagállamok határozatainak gyors és egyszerű elismerése és végrehajtása céljából elengedhetetlenül [szükséges,] a joghatósági összeütközésre vonatkozó szabályok egységesítésére és az alaki követelmények egyszerűsítésére irányuló rendelkezések” bevezetését célozza.
 E rendelet (11) preambulumbekezdése szerint:
 Az említett rendelet (12) preambulumbekezdése a következőképpen szól:
 Ugyanezen rendelet (15) preambulumbekezdése értelmében:
 „A harmonikus jogalkalmazás érdekében a párhuzamos eljárások lehetőségét el kell kerülni, és biztosítani kell, hogy ne hozzanak egymással összeegyeztethetetlen határozatot két tagállamban [...]”
 A 44/2001 rendelet (19) preambulumbekezdése szerint:
 „Biztosítani kell [az új tagállamoknak ezen egyezményhez való csatlakozásáról szóló egyezményekkel módosított, a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról és a határozatok végrehajtásáról szóló, 1968. szeptember 27-i egyezmény (HL 1972. L 299., 32. o., a továbbiakban: Brüsszeli Egyezmény)] és e rendelet közötti folytonosságot, ennek érdekében átmeneti rendelkezéseket kell megállapítani. Ugyanez a folytonossági követelmény vonatkozik a Brüsszeli Egyezménynek a [...] Bírósága általi értelmezésére is.”
 A joghatóságra vonatkozó szabályok a 44/2001 rendelet II. fejezetében, a 2–31. cikkben találhatók.
 E rendelet 2. cikkének (1) bekezdése, amely a II. fejezet „Általános rendelkezések” című 1. szakaszában található, a következőképpen szól:
 A rendelet ugyanezen szakaszban található 3. cikkének (1) bekezdése így rendelkezik:
 Ugyanezen rendelet 5. cikkének 3. pontja, amely a II. fejezet „Különös joghatóság” című 2. szakaszában található, a következőképpen szól:
 jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel kapcsolatos ügyekben annak a helynek a bírósága előtt, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet.”
 A 44/2001 rendelet 27. cikke szerint:
 „(1) Amennyiben azonos jogalapból származó, azonos felek között folyamatban lévő eljárásokat különböző tagállamok bíróságai előtt indítottak, a később megkeresett bíróság az elsőként megkeresett bíróság joghatósága megállapításáig hivatalból felfüggeszti az eljárást.
 (2) Amennyiben az elsőként megkeresett bíróság joghatóságát állapítják meg, a később megkeresett bíróság ennek javára megállapítja saját joghatóságának hiányát.”
 A svájci székhelyű Folien Fischer laminált papírtermékek és öntapadó fóliák kifejlesztésével, előállításával és értékesítésével foglalkozik. Többek között Németországban forgalmaz végtelenített kártyaűrlapokat.
 A szintén svájci székhelyű és a Folien Fischer vállalkozáscsoporthoz tartozó Fofitec az iratok különösen valamely tagsági kártyával együtt történő átadására szolgáló űrlapokat, valamint e kártyaűrlapok anyagát oltalom alá helyező szabadalmak jogosultja.
 Az olaszországi székhelyű Ritrama különféle fajtájú laminátokat és többrétegű fóliákat fejleszt, gyárt és forgalmaz.
 2007. márciusi levelében a Ritrama arra hivatkozott, hogy a Folien Fischer forgalmazási politikája, valamint a szabadalmi licenciák megadásának megtagadása a versenyjoggal ellentétes.
 E levél kézhezvételét követően a Folien Fischer és a Fofitec nemleges megállapítási keresetet nyújtottak be a Landgericht Hamburghoz (Németország), annak megállapítása érdekében, hogy a Folien Fischer nem köteles véget vetni a kedvezmények és a forgalmazási szerződések megfogalmazása körében kialakított kereskedelmi gyakorlatának, és a Ritramát e kereskedelmi gyakorlat tekintetében sem megszüntetési, sem kártérítési igény nem illeti meg. A Folien Fischer és a Fofitec annak megállapítását is kérték, hogy a Fofitec nem köteles az őt megillető – az űrlapok előállítását és az űrlapok előállítására szolgáló alapokat oltalmazó – európai szabadalmak közül kettő vonatkozásában licenciát adni.
 E nemleges megállapítási kereset benyújtását követően a Ritrama és svájci székhelyű leányvállalata, a Ritrama AG szolgáltatás kikényszerítésére irányuló keresetet indított a Tribunale di Milano (Olaszország) előtt, úgy érvelve, hogy a Folien Fischer és a Fofitec versenyellenes magatartást tanúsított, valamint kártérítést és annak kamatait, illetve a Fofitec arra kötelezését kérve, hogy az érintett szabadalmakon kényszerlicenciát biztosítson. A Bíróság előtti tárgyalás során a Ritrama megerősítette, hogy ezt az eljárást felfüggesztették.
 A Landgericht Hamburg a Folien Fischer és a Fofitec által benyújtott nemleges megállapítási keresetet, mint elfogadhatatlant, elutasította. E bíróság ítéletét az Oberlandesgericht Hamburg (Németország) a fellebbezési eljárásban helybenhagyta.
 Az Oberlandsgericht Hamburg határozatában nem ismerte el a német bíróságok joghatóságát, mivel álláspontja szerint a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontjában foglalt jogellenes károkozásra vonatkozó joghatósági szabály nem alkalmazható a Folien Fischer és a Fofitec által benyújtott nemleges megállapítási keresetre, hiszen e kereset éppen annak megállapítását célozza, hogy semmilyen jogellenes károkozás nem történt.
 A Bundesgerichtshof, miután a Folien Fischer és a Fofitec hozzá fordult felülvizsgálati kérelmével, arra szeretne választ kapni, hogy a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontjában foglalt joghatósági szabály abban az esetben is alkalmazható-e, amikor egy potenciális kár okozója nyújt be nemleges megállapítási keresetet annak megállapítása érdekében, hogy az adott kár potenciális károsultja semmilyen igényt nem támaszthat a lehetséges jogellenes károkozásra tekintettel. E körülmények között a Bundesgerichtshof úgy határozott, hogy az eljárást felfüggeszti, és az alábbi kérdést terjeszti a Bíróság elé előzetes döntéshozatalra:
 „Úgy kell-e értelmezni a [...] 44/2001 [...] rendelet 5. cikkének 3. pontját, hogy a jogellenes károkozással kapcsolatos ügyek tekintetében irányadó joghatósági ok az olyan nemleges megállapítási keresetre is alkalmazható, amelyben a potenciális károkozó arra hivatkozik, hogy a potenciális károsultat egy meghatározott történeti tényállásból eredően nem illetik meg a jogellenes károkozásból (a jelen ügyben: a versenyjogi rendelkezések megsértéséből) fakadó igények?”
 A Ritrama vitatja az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés relevanciáját az alapeljárás eldöntése szempontjából. A kérdést előterjesztő bíróság által hivatkozott 2007. márciusi levele nem hivatalos felszólítást jelentett, hanem csupán a nézeteltérések tisztázását szolgáló tárgyalásokra szóló felhívást. Az említett levél nem nyújt megfelelő eljárási alapot vagy megfelelő okot az alapeljárás alperesének perbevonására, a Folien Fischernek és a Fofitecnek tehát egyáltalán nincs perindítási joga.
 A Ritrama úgy érvel továbbá, hogy tekintettel arra, hogy nem áll versenyben a Folien Fischerrel és a Fofiteckel Németországban, az eljárásjog értelmében a vitatott jogellenes cselekményt nem követhették el e tagállamban. Következésképpen a német bíróságok nem alapíthatják joghatóságukat a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontjára.
 E tekintetben meg kell állapítani egyfelől, hogy a Ritrama a Folien Fischernek és a Fofitecnek a kérdést előterjesztő bíróság előtti eljáráshoz fűződő érdekét kívánja kétségbe vonni, és vitatja az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés relevanciáját. Amint a Bíróság már kimondta, kizárólag a kérdést előterjesztő bíróság rendelkezik hatáskörrel az előterjesztett jogvita tényállásának megállapítására és megítélésére, valamint a nemzeti jog értelmezésére és alkalmazására (lásd a C-11/07. sz., Eckelkamp és társai ügyben 2008. szeptember 11-én hozott ítélet [EBHT 2008., I-6845. o.] 32. pontját, valamint a C-165/09-C-167/09. sz., Stichting Natuur en Milieu és társai egyesített ügyekben 2011. május 26-án hozott ítélet [EBHT 2011., I-4599. o.] 47. pontját).
 Másfelől mindenesetre az állandó ítélkezési gyakorlatból kitűnik, hogy a nemzeti bíróság feladata, hogy az előtte folyamatban lévő ügy sajátosságaira figyelemmel megítélje mind az előzetes döntéshozatal szükségességét ítéletének meghozatala szempontjából, mind pedig a Bíróság elé terjesztendő kérdések jelentőségét (a C-439/08. sz. VEBIC-ügyben 2010. december 7-én hozott ítélet [EBHT 2010., I-12471. o.] 41. pontja, valamint a C-118/11. sz. Eon Aset Menidjmunt ügyben 2012. február 16-án hozott ítélet 76. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
 A Bíróság csak akkor utasíthatja el a határozathozatalt a nemzeti bíróság által előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdésről, ha a közösségi jog kért értelmezése nyilvánvalóan nem áll kapcsolatban az alapjogvita tényeivel vagy tárgyával, ha a probléma hipotetikus, vagy ha nem állnak a Bíróság rendelkezésére azon ténybeli és jogi körülmények, amelyek ahhoz szükségesek, hogy a feltett kérdésekre hasznos módon válaszolhasson (lásd különösen a C-188/10. és C-189/10. sz., Melki és Abdeli egyesített ügyekben 2010. június 22-én hozott ítélet [EBHT 2010., I-5667. o.] 27. pontját, valamint a C-41/11. sz., Inter-Environnement Wallonie és Terre wallonne ügyben 2012. február 28-án hozott ítélet 35. pontját).
 Márpedig a jelen esetben nem ez a helyzet, mivel a kérdést előterjesztő bíróság világosan megjelölte az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdés feltevésének okait, és e bíróság számára az előtte folyamatban lévő jogvita elbírálásához szükséges az e kérdésre adott válasz.
 E körülmények között az előzetes döntéshozatal iránti kérelmet elfogadhatónak kell minősíteni.
 Kérdésével a kérdést előterjesztő bíróság lényegében arra keres választ, hogy úgy kell-e értelmezni a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontját, hogy e rendelkezés hatálya alá tartozik a jogellenes károkozásért való felelősség hiányának megállapítására irányuló, nemleges megállapítási kereset is.
 Először is emlékeztetni kell egyrészről arra, hogy a 44/2001 rendelet rendelkezéseit önálló módon, e rendelet rendszerére és célkitűzéseire figyelemmel kell értelmezni (lásd többek között a C-189/08. sz. Zuid-Chemie-ügyben 2009. július 16-án hozott ítélet [EBHT 2009., I-6917. o.] 17. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a C-509/09. és C-161/10. sz., eDate Advertising és Martinez egyesített ügyekben 2011. október 25-én hozott ítélet [EBHT 2011., I-10269. o.] 38. pontját).
 Másrészről, mivel a 44/2001 rendelet a tagállamok viszonyában a Brüsszeli Egyezmény helyébe lépett, a Bíróság által az ezen egyezmény rendelkezéseire vonatkozóan adott értelmezés az említett rendelet rendelkezéseire is érvényes, amennyiben ezen jogszabályok rendelkezései egyenértékűnek tekinthetők (a fent hivatkozott Zuid-Chemie-ügyben hozott ítélet 18. pontja, valamint a fent hivatkozott eDate Advertising és Martinez egyesített ügyekben hozott ítélet 39. pontja).
 Márpedig a 44/2001 rendeletnek a jelen ügyben irányadó rendelkezései – azaz az 5. cikk 3. pontja és a 27. cikk – a Brüsszeli Egyezmény rendelkezéseivel megegyező rendszert tükröznek, ezenkívül azok szövege majdnem azonos. Az így megállapított egyenértékűségre tekintettel a 44/2001 rendelet (19) preambulumbekezdésének megfelelően biztosítani kell a két jogszabály értelmezése közötti folyamatosságot (lásd a fent hivatkozott Zuid-Chemie-ügyben hozott ítélet 19. pontját).
 Másodszor emlékeztetni kell arra, hogy egyfelől a 44/2001 rendelet célja tehát a jogbiztonság megteremtése, amely az Európai Unióban letelepedett személyek jogi védelmének megerősítésében nyilvánul meg, egyszerre lehetővé téve mind a felperesnek, hogy könnyen azonosíthassa, mely bíróság előtt indíthat keresetet, mind pedig az alperesnek, hogy ésszerűen kiszámíthassa, mely bíróság előtt indítható ellene kereset (lásd különösen a C-533/07. sz., Falco Privatstiftung és Rabitsch ügyben 2009. április 23-án hozott ítélet [EBHT 2009., I-3327. o.] 22. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot, valamint a C-327/10. sz. Hypoteční-banka ügyben 2011. november 17-én hozott ítélet [EBHT 2011., I-11543. o.] 44. pontját).
 Másfelől a 44/2001 rendelet különös joghatóságra vonatkozó rendelkezéseit a rendelet (12) preambulumbekezdésével összhangban a gondos igazságszolgáltatás megkönnyítésének célkitűzésére figyelemmel kell értelmezni.
 E megfontolások fényében kell a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontját értelmezni.
 A 44/2001 rendelet 5. cikke 3. pontjának hatálya
 Meg kell jegyezni, hogy a 44/2001 rendelet 5. cikke 3. pontjának szövege szerint az e rendelkezés tárgyát képező különös joghatósági szabály általánosan „jogellenes károkozással, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekménnyel vagy ilyen cselekményből fakadó igénnyel” kapcsolatos. E megfogalmazás alapján tehát nem zárható eleve ki az említett rendelkezés hatálya alól a nemleges megállapítás kereset.
 Egyébiránt állandó ítélkezési gyakorlat értelmében az alperes lakóhelye szerinti bíróság joghatóságának elvétől eltérést jelentő, a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontjában meghatározott különös joghatósági szabály alapja a különösen szoros kapcsolat léte a jogvita és a káresemény bekövetkezésének vagy esetleges bekövetkezésének helye szerinti bíróságok között, ami a gondos igazságszolgáltatásra és a hatékony eljárásszervezésre tekintettel igazolja a joghatóság ez utóbbiak számára való biztosítását (lásd a fent hivatkozott Zuid-Chemie-ügyben hozott ítélet 24. pontját, valamint a fent hivatkozott eDate Advertising és Martinez egyesített ügyekben hozott ítélet 40. pontját).
 Ugyanis a jogellenes károkozással kapcsolatos ügyekben a jogvita tárgyához való közelsége és a könnyebb bizonyításfelvétel miatt rendszerint a káresemény bekövetkezésének vagy esetleges bekövetkezésének helye szerinti bíróság a legalkalmasabb a határozathozatalra (lásd ebben az értelemben a C-167/00. sz. Henkel-ügyben 2002. október 1-jén hozott ítélet [EBHT 2002., I-8111. o.] 46. pontját, valamint a fent hivatkozott Zuid-Chemie-ügyben hozott ítélet 24. pontját).
 Emlékeztetni kell arra is, hogy a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontjában található „azon hely, ahol a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet” kifejezés magában foglalja egyrészt azt a helyet, ahol a kár, másrészt azt a helyet, ahol a kárt okozó esemény bekövetkezett, ezért a felperes választásától függően az alperes perelhető mind az egyik, mind a másik hely szerinti bíróság előtt (a C-523/10. sz. Wintersteiger-ügyben 2012. április 19-én hozott ítélet 19. pontja és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlat).
 Ennélfogva a nemzeti bíróságnak meg kell állapítania e két kapcsoló elv egyikének fennállását ahhoz, hogy megállapíthassa joghatósága fennállását jogellenes károkozásra, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekményre vagy ilyen cselekményből fakadó igényre vonatkozó jogvita elbírálására.
 Meg kell tehát határozni, hogy a nemleges megállapítási kereset sajátosságától függetlenül, az ilyen kereset elbírálására megállapítható-e joghatóság a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontjában meghatározott feltételek alapján.
 E tekintetben meg kell jegyezni, hogy a nemleges megállapítási kereset sajátossága azon alapul, hogy a felperes az alperes számára kártérítési jogosultságot eredményező felelősség feltételei fennállása hiányának megállapítását kéri.
 Ebben az összefüggésben, amint a főtanácsnok indítványa 46. pontjában kifejtette, a nemleges megállapítási kereset tehát a jogellenes károkozással kapcsolatos ügyekben megszokott szerepek felcserélődésével jár, hiszen itt a felperes egy jogellenes károkozásból eredő kötelem potenciális adósa, míg az alperes e cselekmény állítólagos károsultja.
 Ugyanakkor a szerepek e felcserélődése nem zárja ki a nemleges megállapítási keresetet a 44/2001 rendelet 5. cikke 3. pontjának hatálya alól.
 E rendelkezésnek a jogi fórum előreláthatóságára és a jogbiztonságra irányuló célkitűzései, melyekre az ítélkezési gyakorlat több ízben emlékeztetett (lásd legutóbb a C-292/10. sz. G-ügyben 2012. március 15-én hozott ítélet 39. pontját és a fent hivatkozott Wintersteiger-ügyben hozott ítélet 23. pontját), nem vonatkoznak sem a felperes és alperes szerepének felcserélődésére, sem egyik vagy másik védelmére.
 Közelebbről, a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontja nem ugyanazt a célt követi, mint az ugyanezen rendelet II. fejezete 3–5. szakaszában található joghatósági szabályok, melyek a gyengébb félnek kívánnak fokozott védelmet biztosítani (lásd e tekintetben a C-111/09. sz. ČPP Vienna Insurance Group ügyben 2010. május 20-án hozott ítélet [EBHT 2010., I-4545. o.] 30. pontját és az ott hivatkozott ítélkezési gyakorlatot).
 Következésképpen, amint arra a Folien Fischer és a Fofitec, a német, francia, holland és portugál kormány, valamint az Európai Bizottság helyesen hivatkozik, az említett 5. cikk 3. pontja alkalmazásának nem feltétele, hogy az állítólagos károsult indítson keresetet.
 Jóllehet a nemleges megállapítási keresetet benyújtó érdekei eltérnek annak az érdekeitől, aki annak megállapítására irányuló keresetet nyújt be, hogy az alperes felelős adott kárért, és kártérítésre kötelezését kéri. Ugyanakkor a bíróság által elvégzendő vizsgálat mindkét esetben lényegében ugyanazokra a ténybeli és jogi elemekre vonatkozik.
 Egyébiránt a C-406/92. sz. Tatry ügyben 1994. december 6-án hozott ítélet (EBHT 1994., I-5439. o.) – a többek között a Brüsszeli Egyezmény perfüggőségre vonatkozó 21. cikkének, mely jelenleg a 44/2001 rendelet 27. cikke, értelmezésével kapcsolatos – 45. pontjából kitűnik, hogy azonos a jogalapja és azonos a tárgya az alperesnek adott kárért való felelőssége megállapítására és e címen kártérítés fizetésére kötelezésére irányuló keresetnek és ugyanezen alperesnek adott kárért való felelőssége hiányának megállapítására irányuló keresetének.
 Meg kell továbbá állapítani, hogy a joghatóság vizsgálatának szakaszában a bíróság nem értékeli a nemleges megállapítási kereset elfogadhatóságát vagy megalapozottságát a nemzeti jog szabályai szerint, hanem kizárólag a bíróság államával fennálló kapcsoló elveket azonosítja, melyek a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontja értelmében igazolhatják joghatóságát.
 E körülmények között a nemleges megállapítási keresetnek a jelen ítélet 42. pontjában hivatkozott sajátossága nem befolyásolja azt a vizsgálatot, amelyet a nemzeti bíróságnak kell elvégeznie ahhoz, hogy megállapíthassa joghatósága fennállását jogellenes károkozásra, jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekményre vagy ilyen cselekményből fakadó igényre vonatkozó jogvita elbírálására, mivel az kizárólag a bíróság államával fennálló kapcsoló elv létének megállapítására vonatkozik.
 Ennélfogva, amennyiben a nemleges megállapítási keresetben szóban forgó tényezők igazolhatják a jelen ítélet 39. pontjában hivatkozott ítélkezési gyakorlat értelmében az azon állammal fennálló kapcsolatot, ahol akár a kár, akár a káresemény bekövetkezett vagy bekövetkezhet, a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontja címén e jogvita elbírálására e két hely egyikének bírósága helyesen megállapíthatja joghatóságát, függetlenül attól, hogy az említett keresetet a jogellenes károkozás állítólagos károsultja, vagy az e jogellenes károkozásból eredő kötelem potenciális adósa nyújtotta-e be.
 Ezzel ellentétben, amennyiben a bíróság nem tudja a bíróság államában azonosítani a jelen ítélet 39. pontjában hivatkozott két kapcsoló elv egyikét sem, nem állapíthatja meg joghatóságát a 44/2001 rendelet 5. cikke 3. pontja célkitűzéseinek megsértése nélkül.
 Fentiekből következik, hogy a nemzeti bíróságok joghatóságának megállapításához nem zárható ki a 44/2001 rendelet 5. cikke 3. pontjának hatálya alól a nemleges megállapítási kereset.
 Következésképpen az előterjesztett kérdésre azt a választ kell adni, hogy a 44/2001 rendelet 5. cikkének 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés hatálya alá tartozik a jogellenes károkozásért, illetve a jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekményért való felelősség hiányának megállapítására irányuló nemleges megállapítási kereset.
 A polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról szóló, 2000. december 22-i 44/2001/EK tanácsi rendelet 5. cikkének 3. pontját úgy kell értelmezni, hogy e rendelkezés hatálya alá tartozik a jogellenes károkozásért, illetve a jogellenes károkozással egy tekintet alá eső cselekményért való felelősség hiányának megállapítására irányuló nemleges megállapítási kereset.


type: wikipedia

text:
Il-Wikisors huwa proġett operat mill-Fondazzjoni Wikimedia li fih jipprovdi kontenut b'xejn ta' sorsi testwali, flimkien mat-tifsiriet b'lingwi differenti u materjal ieħor.
 Storja
 Il-Wikisource beda eżattament bejn l-2003 u l-2005 fejn f'dan iż-żmien il-lokazzjoni ta' dan il-proġett fuq l-internet (URL) kif ukoll ismu tbiddlu diversi drabi.
 Dan il-wiki kien l-ewwel imsemmi Project Sourceberg matul il-perjodu tat-tfassil tiegħu (logħob ta' kliem għal Project Gutenberg). Dan beda l-attività tiegħu f'lokazzjoni żbaljata, meta t-testi kienu ntefgħu fuq ps.wikipedia.org. Il-kontributuri ħasbu li "PS" ifissru "primary sources" (sorsi primarji) jew Project Sourceberg, u bi żball ħadu post tas-sotto-dominju tal-lingwa Pashtu tal-Wikipedija.
 Project Sourceberg beda uffiċċjalment meta rċieva l-lokazzjoni tiegħu fuq l-internet fl-24 ta' Novembru, 2003 (http://sources.wikipedia.org); kull testi u diskussjonijiet mxew fil-lokazzjoni l-ġdida. Fis-6 ta' Diċembru, 2003, ismu nbidel għal Wikisource. Minkejja t-tibdil fl-isem, il-proġett dam sat-23 ta' Lulju, 2004, qabel ma mexa fuq il-lokazzjoni permanenti (fuq http://wikisource.org).
 F'ġimgħatejn mill-bidu tal-proġett (fuq sources.wikipedia.org), 'il fuq minn 1000 paġna ġew ikkrejati, b'madwar 200 minnhom iddisinjati bħala artikli taħt forma tajba. Fl-4 ta' Jannar, 2004, Wikisource laqa' l-100 utent reġistrat. Fil-bidu ta' Lulju 2004, in-numru ta' artikli qabżu l-2400, u aktar minn 500 utent irreġistraw.
 Fit-30 ta' April, 2005, kien hemm 2667 utent reġistrati (inklużi 18-il amministratur) u madwar 19,000 artiklu. Il-proġett qabeż is-96,000 editjar f'dik il-ġurnata.
 Logo u slogan
 Sa meta l-Wikisource kienet inizzjalment imsemmija "Project Sourceberg", f'logħob ta' kliem għall-kliem Project Gutenberg, l-ewwel logo kienet stampa ta' iceberg. Żewġ voti li saru biex jintgħażel is-suċċessur ma' ġabu l-ebda konklużjoni, u l-logo oriġinali baqa' sa l-2006. Finalment, minħabba kemm problemi tekniċi u anki legali - minħabba li l-liċenzja ta' l-istampa ma kinitx tajba għal logo tal-Fondazzjoni Wikimedia u anki minħabba li r-ritratt ma jistax jitqassar u jitkabbar sewwa - stil ta' logo ta' l-iceberg, inspirata mill-istampa oriġinali kienet ġiet mandata biex isservi bħala l-logo tal-proġett.
 L-ewwel użu prominenti ta' l-islogan tal-Wikisource - The Free Library (Il-Librerija b'Xejn) - kienet fil-portal multilingwali tal-proġett, meta kienet ġiet ridiżinjata bbażata skond il-portal tal-Wikipedija fis-27 ta' Awwissu, 2005 (verżjoni storikali). Bħall-portal tal-Wikipedija, is-slogan tal-Wikisource jidher madwar il-logo ta' l-akbar għaxar lingwi tal-proġett.
 Kontenut
 Il-Wikisource jiġbor u jistorja taħt format diġitali testi ppublikati qabel; inklużi n-novelli, xogħol ta' stejjer vera, ittri, taħdidiet, dokumenti kostituzzjonali u storiċi, liġijiet u varjeta ta' dokumenti oħra. Kull test miġbur huwa jew liberu mill-copyright jew maħruġ taħt il-GNU Free Documentation License. Testi f'lingwi oħra huma aċċettati, kif ukoll it-translazzjonijiet.
 Ħoloq esterni
 Wikisource
 Danny Wool fuq il-Wikisource (artiklu tal-Fondazzjoni Wikimedia)
 Diskussjonijiet u pjanijiet għall-proġett
 Perspettiva personali fuq l-istorja tal-Wikisource minn Angela Beesley
 Proġetti tal-Wikimedia


text:
Bajaja je český dětský barevný animovaný film, natočený v roce 1950.
 Animace
 Břetislav Pojar - Bajaja
 Jan Karpaš - princezny
 Bohuslav Šrámek - ženichové a rytíři
 Zdeněk Hrabě - král
 Stanislav Látal - šašek
 František Braun - zbrojnoši
 Ocenění
 Cena filmové kritiky 1954 MFF Locarno
 Cena za nejlepší dlouhý loutkový film 1950 V. MFF Karlovy Vary
 za umělecké zpracování filmu 1950 Národní cena
 Externí odkazy
 České pohádkové filmy
 České animované filmy
 Filmy z roku 1950
 Filmy Jiřího Trnky


type: other

text:
Vysvětlení pojmů "OZO k zajišťování úkolů v prevenci rizik" a "technik BOZP" | BOZPinfo.cz
 Pojem odborně způsobilá osoba k zajišťování úkolů v prevenci rizik je na BOZPinfo dobře známý. Rovněž i zkratka OZO v prevenci rizik. V Národní soustavě kvalifikací se vyskytuje další pojem, a sice "technik BOZP", kde jsou mnohem měkčí podmínky pro získání kvalifikace, není například požadována praxe. Na dotaz ohledně těchto dvou pojmů odpovídá v článku JUDr. Anna Samková z MPSV.
 technici bt
 Dotaz: Zákonem č. 309/2006 Sb. byl zaveden pojem „odborně způsobilá osoba k zajišťování úkolů v prevenci rizik“ (OZO), která je onou osobou, jež má zaměstnavateli pomáhat v řešení otázek bezpečnosti a ochrany zdraví při práci. Je stanoveno několik podmínek pro získání této kvalifikace – dosažení věku 18 let, minimálně středoškolské vzdělání s maturitou, praxe v oboru a složení zkoušky u držitele akreditace, zkouška se opakuje každých pět let. V Národní soustavě kvalifikací se objevil další pojem, a to „technik BOZP“, kde jsou mnohem měkčí podmínky pro získání kvalifikace, není například požadována praxe. Důvodem prý bylo umožnit osobám, které by chtěli působit v oboru BOZP a nesplňují kvalifikační podmínky pro OZO, získat praxi a později složit zkoušky OZO. Kvalifikace je nazvána poněkud nešťastně, pojem technik BOZP byl v minulosti vžitý pro dnešní název OZO, personalisté a méně informovaná veřejnost si myslí, že je to stejné a dodnes pro OZO tento název používají. Je tedy třeba vysvětlit, že technik BOZP v žádném případě nenahrazuje osobu odborně způsobilou v prevenci rizik a nemůže u firmy suplovat její činnost. O tom, že zmatení pojmů je značné, svědčí i ta skutečnost, že se vyskytují OZO, které se poptávají po možnosti dodělat si zkoušku na technika BOZP. To je podobné, jako by si primář oddělení chtěl dodělávat zdravotní školu. Bohužel jsou signály, že některé z akreditovaných osob v této věci nepodávají přesné informace. Smutné je, že finální odpovědnost za to, že odborné činnosti budou vykonávány osobou s patřičnou odbornou způsobilostí, je na zaměstnavateli. Do budoucna by asi bylo vhodné zvážit změnu terminologie, např. na „junior BOZP“, ale čeština je bohatý jazyk, třeba někdo vymyslí jiný přiléhavý název.
 Dotazy, které se týkají rozdílu mezi tzv. „bezpečákem“, odborně způsobilou osobou v prevenci rizik a držitelem osvědčení profesní kvalifikace Technik BOZP, vznáší na Ministerstvo práce a sociálních věcí podnikající fyzické osoby anebo právnické osoby, které nabízejí fyzickým osobám vzdělávání v oblasti bezpečnosti a ochrany zdraví při práci (dále jen „BOZP“), dále držitelé akreditace pro provádění zkoušek fyzických osob z odborné způsobilosti k zajišťování úkolů v prevenci rizik v oblasti BOZP podle zákona č. 309/2006 Sb., kterým se upravují další požadavky bezpečnosti a ochrany zdraví při práci v pracovněprávních vztazích a o zajištění bezpečnosti a ochrany zdraví při činnosti nebo poskytování služeb mimo pracovněprávní vztahy (zákon o zajištění dalších podmínek bezpečnosti a ochrany zdraví při práci), ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon č. 309/2006 Sb.“), ale i odborně způsobilé osoby v prevenci rizik v oblasti BOZP a zaměstnavatelé.
 Přestože zákon č. 309/2006 Sb. nabyl platnosti a účinnosti již dnem 1. ledna 2007, tak se ještě dnes objevují nejasnosti ve výkladu pojmu, kdo je „odborně způsobilá osoba v prevenci rizik v oblasti BOZP“. Současně s tím vzniká otázka, proč tento pojem v právních předpisech nahradil dříve dlouho užívaný pojem „bezpečnostní technik“ či „bezpečák“, který se stále v praxi vyskytuje, přestože právní úprava spjatá s nimi již byla zrušena. Důvod spočívá v tom, že pojem „bezpečák“ byl hluboce zakořeněný pojem, který byl neoddělitelně spjatý s dřívějším pojetím zajišťování úkolů v BOZP založeném na zabránění vzniku pracovních úrazů a vzniku nemocí z povolání.
 Součástí naplňování podmínek pro přijetí ČR do Evropské unie byla postupná transpozice směrnic EU do národního práva založená na novém pojetí BOZP, a to na filosofii prevence rizik, a to v oblasti bezpečnosti práce, bezpečnosti technických zařízení a ochrany sociálních podmínek na pracovištích (např. zákaz kouření, stresu a šikany na pracovištích), a to již od roku 2000. Proto bylo potřeba v nových společensko ekonomických podmínkách hledat pro takto šířeji pojatý obsah BOZP nástroje, aby se tyto nové právní předpisy v oblasti BOZP založené na nové filosofii „prevence rizik a jejich vyhledávání a vyhodnocování“ prosadily co nejdříve do praxe.
 Z důvodu odlišení dřívějšího systému zajišťování BOZP od nového bylo nezbytné rovněž stávající názvy v oblasti BOZP, včetně názvu osoby, která poskytuje služby v oblasti BOZP, nahradit novými pojmy, aby již v názvu těchto osob byl zřejmý rozdíl v obsahu její činnosti a v jejím právním postavení. Důležité je si uvědomit, že od nabytí účinnosti tzv. harmonizační novely zákoníku práce č. 155/2000 Sb. (od 1. 1. 2000) se zásadním způsobem měnily úkoly osob, které v praxi zajišťují úkoly v této oblasti. Stále sice platí, že za oblast BOZP má objektivní odpovědnost zaměstnavatel, ale ten si pro zajišťování úkolů v této oblasti najímá odborníky, tj. odborně způsobilé osoby v prevenci rizik, které jsou „poradci zaměstnavatelů“ a v souladu s návrhem poslední novely zákona č. 309/2006 Sb. mají již zákonem uloženy konkrétní povinnosti vyplývající pro ně z veřejného práva.
 Proč vznikla potřeba zákonem upravit kromě odborné způsobilosti v prevenci rizik v BOZP i profesní kvalifikaci Technik BOZP
 Přechodem na tržní hospodářství se změnil i systém vzdělávání v ČR. Stále častěji se stávalo obvyklým, že pracovník přišel o práci, pro kterou měl vzdělání, ale v místě jeho bydliště, popř. v regionu, kde bydlel, podobné pracovní místo nenašel. Bylo třeba nalézt nový systém vzdělávání pracovníka, který získal novou práci, ale pracoval v jiném oboru, než který vystudoval nebo v němž se vyučil, a proto bylo potřebné, aby si toto chybějící vzdělání měl možnost získat i mimo systém školního vzdělávání. Kromě toho bylo třeba nastavit systém důvěryhodného uznávání znalostí a dovedností pracovníků pro zaměstnavatele cestou vydávání osvědčení (certifikátů) autorizovanými subjekty po úspěšně vykonané zkoušce podle zákona č. 179/2006 Sb., o ověřování a uznávání výsledků dalšího vzdělávání a o změně některých zákonů (zákon o uznávání výsledků dalšího vzdělávání), ve znění pozdějších předpisů (dále jen „zákon č. 179/2006 Sb.“). V tomto systému získávání odborné kvalifikace není rozhodné, zda znalosti a dovednosti fyzické osoby byly získány ve škole, praxí či absolvováním vzdělávacího kurzu, ale jaká je jejich skutečná úroveň a kvalita.
 Systém Národní soustavy kvalifikací přichází na pomoc lidem, kteří tímto způsobem mohou získat nové profesní dovednosti nad rámec svého původního vzdělání a po úspěšně vykonané zkoušce se stávají držiteli osvědčení, tj. důvěryhodného certifikátu, popř. více certifikátů, pro zaměstnavatele, který se může stát základem pro jejich další vzdělávání.
 Zásadní rozdíl mezi vzděláváním v systému školství a v rámci Národní soustavy kvalifikací spočívá v tom, že jednotlivé profesní kvalifikace jsou v Národní soustavě kvalifikací popsány prostřednictvím toho, co by měl člověk umět, tj. znalostmi a dovednostmi nikoliv školními učebními plány nebo školními osnovami. Každá profesní kvalifikace má svůj kvalifikační standard, tj. požadavky na znalosti a dovednosti uchazečů a hodnotící standard, tj. požadavky na zkoušku pro danou profesní kvalifikaci. Tento systém rovněž dává novou šanci i těm, kteří z různých důvodů nemají vzdělání (např. sociální a zdravotní důvody, věk aj.) nebo těm, kteří svoji původní profesi již nemohou z určitých důvodů, např. změny na trhu práce, zdravotních důvodů, vykonávat. Tato šance je zákonem č. 179/2006 Sb. dána nejen dospělým, např. při propuštění z práce, ale i mladistvým, kteří byli v situaci, ve které ztratili odvahu se vzdělávat ve školském systému. Systém Národní soustavy kvalifikací jim může otevřít cestu k jejich vzdělání, a to i do systému školního vzdělávání, např. mladiství z dětských domovů, z diagnostických ústavů apod., např. v rámci rekvalifikací, a to po dohodě s Úřadem práce ČR i za finanční podpory státu.
 Jaké jsou rozdíly v požadavcích a v obsahu odborné způsobilosti v prevenci rizik v oblasti BOZP a profesní kvalifikace Technik BOZP
 Odbornou kvalifikaci pro provádění úkolů v prevenci rizik podle zákona č. 309/2006 Sb. může získat fyzická osoba po splnění zákonných předpokladů odborné způsobilosti, tj. minimálně středoškolského vzdělání s maturitou, které nenahrazuje absolvování i víceletých kurzů u různých institutů nebo specializačních studií na školách a jeden rok až 3 roky odborné praxe na pracovišti, kde bude činnost odborně způsobilé osoby po úspěšně složené zkoušce podle zákona č. 309/2006 Sb. vykonávána. Profesní kvalifikaci Technik BOZP může získat fyzická osoba po úspěšně vykonané zkoušce podle zákona č. 179/2006 Sb. Rozdíly mezi oběma odbornými kvalifikacemi se však netýkají jen zákonných předpokladů pro jejich získání, rozsahem znalostí a dovedností ověřovaných zkouškou a dobou platnosti jejich osvědčení. Rozdíl mezi nimi je dán současně jejich právním postavením a rozsahem oprávnění, které mají zásadní dopad na výkon jejich činnosti v praxi v oblasti BOZP.
 Jaké jsou možnosti podnikání podle zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů
 Obsahem výkonu činnosti odborně způsobilé osoby k zajišťování úkolů v prevenci rizik v oblasti BOZP jsou činnosti poskytované buď v rámci pracovně právního nebo jiného podobného právního vztahu, ale i poskytováním těchto služeb pro zaměstnavatele na základě outsourcingu. Zaměstnavatel si vybírá na trhu práce odborně způsobilé osoby, které pro jeho specifickou činnost, druh a velikost podniku, počet a složení zaměstnanců aj. budou splňovat nejvíce jeho požadavky na zabezpečení plnění úkolů v oblasti BOZP v rozsahu daném § 349 odst. 1 zákona č. 262/2006 Sb., zákoník práce, ve znění pozdějších předpisů. Zejména „v rozsahu daném právními a ostatními předpisy na ochranu života a zdraví, technickými předpisy, technickými dokumenty a technickými normami k zajištění BOZP“.
 Služby v oblasti BOZP jsou poskytovány podle zákona č. 455/1991 Sb., o živnostenském podnikání (živnostenský zákon), ve znění pozdějších předpisů. Podle § 23 tohoto zákona je poskytování těchto služeb zařazeno mezi vázané (regulované) činnosti, které jsou uvedeny v jeho Příloze č. 2. Podmínky pro poskytování dílčích služeb v oblasti BOZP jsou uvedeny pod písm. a) až písm. e) této Přílohy. Pod písm. e) je uveden, jako podmínka pro podnikání k poskytování služeb v BOZP odborně způsobilou osobou v prevenci rizik podle § 9 zákona č. 309/2006 Sb., „doklad o úspěšně vykonané zkoušce z odborné způsobilosti v prevenci rizik“ (tj. osvědčení podle § 10 odst. 1 písm. c) zákona č. 309/2006 Sb.).
 Pokud podnikající fyzická osoba nemá platné osvědčení o úspěšném vykonání zkoušky z odborné způsobilosti k zajišťování úkolů v prevenci rizik v oblasti BOZP, které není starší 5 let a má jen např. osvědčení Technika BOZP a zároveň splňuje některou z podmínek uvedených pod písm. a) až d) v Příloze č. 2 k živnostenskému zákonu, tak může na základě živnostenského oprávnění poskytovat pro zaměstnavatele různé dílčí služby v oblasti BOZP. Nemůže však samostatně a vlastním jménem zajišťovat pro zaměstnavatele úkoly v prevenci rizik ve smyslu § 9 zákona č. 309/2006 Sb. Jestliže by v rámci poskytování služeb v oblasti BOZP fyzickou osobou, která má jen osvědčení o získání profesní kvalifikace Technik BOZP, měly být zajišťovány úkoly v prevenci rizik, musela by tato osoba takovou službu poskytovat pouze prostřednictvím jiné fyzické osoby, která má platné osvědčení o získání odborné způsobilosti k zajišťování úkolů v prevenci rizik v oblasti BOZP (ne starší než 5 let).
 Překročení pravomoci technika BOZP
 01.03.2016 - 19:47 Tomáš Neugebauer
 V Národní soustavě povolání je u technika BOZP uvedeno: "zpracovávání a aktualizace dokumentace BOZP kromě analýzy a hodnocení rizik", což je pochopitelně chybně, neboť tím by mohl vykonávat činnost, pro kterou je nutná kvalifikace odborně způsobilé osoby k zajišťování úkolů v prevenci rizik. Jedná se například o zpracování a aktualizaci dokumentace pro poskytování osobních ochranných pracovních prostředků včetně zpracování návrhu interního předpisu zaměstnavatele pro jejich poskytování. Což, podle mého názoru, lze zahrnout do dokumentace BOZP. Zásadní problém je totiž v tom, že není přesně definováno, co je náplní činnosti OZO (pouze se dovozuje z vágní formulace právního předpisu). A to se nezmění ani po blížící se novele zákona č. 309/2006 Sb., přestože, tato novela má přinést možnost pokutovat za neoprávněný výkon činnosti OZO. Bude tedy možná zajímavou otázkou, zda technici BOZP bez kvalifikace OZO za výkon své činnosti nebudou být moci pokutováni OIP?
 A co tzv. manažer BOZP?
 02.03.2016 - 01:00 Radoslav Vlasák
 Plně souhlasím s náhledem pana Neugebauera. Navíc - pokud se nemýlím, svého času byla prezentována (či aspoň uvažována) i kvalifikace "manažer BOZP". Ne že bych byl zase až tak konzervativní, ale hned 3 typy či druhy kvalifikace pro základní oblast BOZP (samozřejmě mimo koordinátora BOZP, revizních techniků atd.) mi připadají přece jenom dost matoucí - zejména když se jejich činnosti a pravomoci či oprávnění pouze odvozují a nejsou vlastně nikde stanoveny "natvrdo". Nelze se pak (s ohledem na obecnou úroveň povědomí o problematice BOZP, mj. i u vedoucích zaměstnanců) divit, že k zmíněným problémům dochází (a zřejmě i dál bude).
 Re: A co tzv. manažer BOZP?
 02.03.2016 - 08:51 Tomáš Neugebauer
 Nemýlíte se, pozice Manažer BOZP je schválenou pozicí v Národní soustavě povolání. Manažer BOZP, podle této soustavy, navrhuje, řídí a kontroluje procesy spojené s budováním a rozvojem systémů řízení bezpečnosti a ochrany zdraví při práci. Navíc v soustavě též naleznete schválenou typovou pozici "Chemický technik BOZP". Chemický technik BOZP komplexně zajišťuje, metodicky řídí a kontroluje všechny činnosti v souvislosti s BOZP v chemickém průmyslu, šetří pracovní úrazy, z hlediska bezpečnosti práce posuzuje a analyzuje projekty, technologické procesy, výrobní a provozní procesy, zpracovává osnovy školení, zajišťuje vzdělávání zaměstnanců v BOZP a vede příslušnou dokumentaci.


text:
STADGAR | TAF
 Föreningens firma är Transportörföreningen SverigeTaxi Stockholm -TAF.
 Föreningen har sitt säte i Stockholms län
 Föreningen skall ha till syfte att tillvarata medlemmarnas intressen gentemot bolaget Sverige Taxi i Stockholm AB, samt att verka för frågor som berör transportörer i Sverige Taxi i Stockholm AB.
 § 4 Samverkan
 Föreningen må samverka med andra föreningar och företag.
 Som medlem kan anslutas fysisk eller juridisk person, som är transportör i Sverige Taxi i Stockholm AB och som förbinder sig att följa föreningens stadgar samt verka för dess gemensamma ändamål.
 Medlem är skyldig att rätta sig efter bestämmelserna i dessa stadgar, samt av styrelsen fattade beslut. Medlem är skyldig att meddela styrelsen om förändrade ägarförhållanden.
 Bestäms för ett år i taget vid ordinarie stämma. Följande avgifter skall då bestämmas: års eller månadsavgift.
 Ordinarie Föreningsstämma skall hållas senast den 31 maj varje år. Närvarorätt har endast medlem i föreningen. Följande ärenden skall förekomma på föredragningslistan:
 a. Val av stämmoordförande.
 c. Beslut om stämman utlysts i behörig ordning.
 d. Val av två justeringsmän tillika rösträknare.
 e. Fastställande av föredragningslistan.
 f. Fastställande av röstlängd.
 g. Föredragning av resultat och balansräkning samt verksamhetsberättelse för senaste räkenskapsåret.
 h. Föredragning av revisors berättelse.
 i. Beslut om fastställande av resultat och balansräkning.
 j. Beslut om ansvarsfrihet för styrelsens ledamöter för räkenskapsåret.
 k. Beslut om disposition av uppkomna resultat.
 l. Fastställande av avgifter enligt § 7.
 m. Val av styrelseordförande.
 n. Val av styrelseledamöter.
 o. Val av revisor och revisors suppleant.
 p. Val av nomineringskommitténs ledamöter och suppleanter.
 q. Fastställande av arvoden för styrelse, revisor och övriga funktionärer.
 r. Behandling av inkomna motioner.
 s. Avslut.
 § 9 Ärenden på ordinarie föreningsstämma
 På ordinarie föreningsstämma får beslut ej fattas i ärenden som ej blivit i kallelsen till stämman angivet, annat än om det enligt stadgarna skall förekomma på stämman.
 Extra föreningsstämma skall hållas:
 a. När styrelsen så beslutar.
 b. Revisor så skriftligen kräver.
 c. Minst en tiondel av föreningens medlemmar så skriftligen påkallar.
 d. Vid punkt b och c skall stämman avhållas senast tre veckor efter den dag det blivit påkallat för styrelsen.
 Meddelande om stämmodatum för ordinarie stämma skall ske i god tid innan kallelse utsändes. Kallelse till ordinarie Föreningsstämma skall ske skriftligen och/eller via e-mail, samt anslås vid föreningens låda. Kallelsen skall vara medlemmarna tillhanda senast 14 dagar och högst 28 dagar innan stämmodagen. Tillsammans med kallelse skall följa årsredovisning, revisorsberättelse och inkomna motioner med svar från styrelsen. Kallelse till Extra föreningsstämma skall vara medlem tillhanda senast 7 dagar och högst 21dagar innan stämman. Styrelsen äger rätt att inbjuda personer utan att detta behöver anges i kallelse.
 Motioner skall skriftligen vara styrelsen tillhanda senast en månad före varje stämmodag.
 § 13 Rösträtt / valbarhet
 Vid Föreningsstämma har medlem rösträtt för eget medlemskap. Medlem som är juridisk person får företrädas av fysisk person som är ledamot i dess styrelse, är delägare eller av annan medlem i föreningen, då med fullmakt. Sådan företrädare är som fysisk person, valbar till funktioner i föreningen. Ingen får företräda mer än en medlem. Är medlem avstängd ifrån Sverige Taxi i Stockholm AB, äger denne ingen rösträtt och får heller inte företrädas med fullmakt. Styrelseledamot eller suppleant i Sverige Taxi i Stockholm AB styrelse är ej valbar. Om styrelseledamot eller suppleant utses till styrelseledamot eller suppleant i Sverige Taxi i Stockholm AB styrelse avgår denne automatiskt från sin post i styrelsen.
 Röstning sker öppet om ingen medlem begär sluten röstning. Beslut sker med enkel majoritet Vid lika röstetal vid öppen röstning skall sluten röstning ske. Är röstetalet lika då, skall ärendet bordläggas. Lika röstetal vid personval avgörs genom lottning.
 Föreningens angelägenheter handhas av en styrelse bestående av en ordförande och minst fyra (4) och högst sex (6) ordinarie ledamöter. Ordförande väljs på ordinarie föreningsstämma varje år för en tid av ett (1) år. Ledamöter väljs på ordinarie föreningsstämma på två (2) år. Ledamöter avgår växelvis vartannat år. Skall hela styrelsen väljas samtidigt, väljs halva för ett (1) år och halva för två (2) år. Avgående ledamot kan väljas om. Ledamot måste vara medlem i föreningen eller fysisk person som företräder juridisk person som är medlem.
 § 16 Nomineringskommitté
 Nomineringskommittén skall bestå av tre (3) ledamöter som väljs för en tid av ett år räknat från ordinarie föreningsstämma.
 § 17 Funktioner inom styrelse
 Styrelsen konstituerar sig själv och utser vice ordförande, sekreterare, och kassör.
 § 18 Styrelsens ansvar och skyldigheter
 Styrelsen är ansvarig för förvaltning av föreningens angelägenheter och egendom. Styrelsen skall tillse att föreningens värdehandlingar förvaras på ett betryggande sätt och att egendom i förekommande fall är till fullo försäkrad. Styrelsen skall bereda revisorer tillfälle att inventera föreningens kassa och övriga tillgångar. Senast en månad före ordinarie föreningsstämma skall styrelsen till revisor avlämna årsredovisning med resultat och balansräkning, samt förvaltningsberättelse.
 § 19 Beslutsmässighet
 För beslut inom styrelsen fodras att minst hälften av ledamöterna är närvarande.
 För granskning av räkenskaperna och förvaltning väljs vid ordinarie föreningsstämma, revisor för en tid av två (2) år, räknat från ordinarie föreningsstämma till ordinarie föreningsstämma. Revisorssuppleant väljs för en tid av ett (1) år. Revisorssuppleant som inträder på avgången ordinarie revisors plats, kvarstår under innevarande mandatperiod, då ny ordinarie revisor väljs in. Avgående revisor och suppleant kan väljas om.
 § 22 Granskningens omfattning
 Revisor skall minst en gång om året granska förvaltningen, räkenskaperna, protokoll samt kassa.
 § 23 Revisionsberättelse
 Efter verkställd årsredovisning skall revisor senast två (2) veckor efter mottagandet återlämna årsredovisning och övriga handlingar till styrelsen. Samtidigt skall revisor till styrelsen avlämna sin revisionsberättelse.
 § 24 Firmatecknande
 Styrelsen utser minst två (2) firmatecknare vid konstituerande möte, att teckna föreningens firma
 § 25 Påföljder/Uteslutning
 Medlem som eftersätter sina skyldigheter enligt dessa stadgar, styrelsens eller stämmans beslut, kan tilldelas skriftlig varning samt begäran om rättelse av föreningens styrelse.
 Medlem kan uteslutas om denne väsentligt åsidosatt sina skyldigheter eller på annat sätt förorsakat föreningen skada eller olägenheter. Sådan uteslutning kan beslutas av sittande styrelse. Beslut om medlems uteslutning kräver 2/3 av närvarande styrelse.
 § 26 Medlemskaps upphörande
 Medlemskap upphör vid: Trafiktillstånds återkallande, uteslutning, dödsfall eller när transportörsavtal med Sverige Taxi AB upphör att gälla. Avliden medlems dödsbo, är ej berättigad att i den avlidnes ställe inträda som medlem, annat än under den tid då dödsbo lagligen äger driva taxitrafiken vidare.
 § 27 Uppsägande av medlemskap
 Medlem som önskar utträde ur föreningen, skall skriftligen anmäla detta till styrelsen. Utträdet gäller en (1) månad efter det att styrelsen mottagit skrivelsen.
 § 28 Likvidation
 Beslut om föreningens trädande i likvidation är giltig om samtliga medlemmar är eniga, eller om beslut fattas på två av varandra följande stämmor. På den andra stämman som ovan skall 2/3 av stämmans deltagare vara för likvidation. Föreningens tillgångar skall utskiftas till medlemmarna.
 § 30 Tvister
 Tvister mellan föreningens styrelse, enskild ledamot eller föreningsmedlem skall avgöras vid allmän domstol.
 Förslag till ändring av dessa stadgar skall ske till styrelsen minst två (2) månader före ordinarie föreningsstämma. För ändring av dessa stadgar krävs 2/3 majoritet av stämman.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 4.5.2013
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 129/20
 Beschluss des Gerichts vom 7. März 2013 — Henkel und Henkel France/Kommission
 (Rechtssache T-607/11) (1)
 (Nichtigkeitsklage - Antrag der französischen Wettbewerbsbehörde auf Übermittlung bestimmter Dokumente, die Teil der Akte der Kommission in einem Wettbewerbsverfahren betreffend den europäischen Markt der Hersteller von Wasch- und Reinigungsmitteln im Haushalt sind - Verwendung im Rahmen eines nationalen, den Waschmittelsektor in Frankreich betreffenden Verfahrens - Wegfall des Rechtsschutzinteresses - Erledigung - Unzulässigkeit)
 2013/C 129/40
 Verfahrenssprache: Englisch
 Verfahrensbeteiligte
 Klägerinnen: Henkel AG & Co. KGaA (Düsseldorf, Deutschland) und Henkel France (Boulogne-Billancourt, Frankreich) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte R. Polley, T. Kuhn, F. Brunet und É. Paroche)
 Beklagte: Europäische Kommission (Prozessbevollmächtigte: N. Khan und P. J. Van Nuffel)
 Streithelfer zur Unterstützung der Klägerinnen: Königreich Dänemark (Prozessbevollmächtigter: C. Vang)
 Gegenstand
 Klage auf Nichtigerklärung des Beschlusses, der in einem Schreiben der Kommission vom 30. September 2011 (Sache COMP/39.579 — Wasch- und Reinigungsmittel im Haushalt — und Sache 09/0007 F) enthalten sein soll, mit dem die Kommission es ablehnte, einem Antrag der Autorité de la concurrence (Frankreich) stattzugeben, ihr im Rahmen der Sache 09/0007 F betreffend den französischen Wasch- und Reinigungsmittelsektor verschiedene in der Sache COMP/39.579 vorgelegte Dokumente zu übermitteln, und Klage mit dem Antrag, der Kommission aufzugeben, den Klägerinnen zu gestatten, sich in dem Verfahren vor der Autorité de la concurrence auf die fraglichen Dokumente zu berufen, und alle sonstigen geeigneten Maßnahmen zu ergreifen
 Tenor
 1.
 Über den ersten Klageantrag, mit dem die Nichtigerklärung des Beschlusses der Europäischen Kommission begehrt wird, der in ihrem an die französische Autorité de la concurrence gerichteten Schreiben vom 30. September 2011 enthalten sein soll, ist nicht zu entscheiden.
 2.
 Im Übrigen wird die Klage abgewiesen.
 3.
 Über den Antrag der Unilever PLC und der Unilever NV auf Zulassung als Streithelferinnen ist nicht zu entscheiden.
 4.
 Die Klägerinnen, die Henkel AG & Co. KGaA und Henkel France, tragen ihre eigenen Kosten sowie die Kosten der Kommission einschließlich der durch das Verfahren des vorläufigen Rechtsschutzes in der Rechtssache T-607/11 R entstandenen Kosten. Das Königreich Dänemark trägt seine eigenen Kosten.
 (1) ABl. C 25 vom 28.1.2012.


text:
30.10.1999 EL Επι ́σημη Εφημερι ́δα των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των C 314/7
 ΠΡΩΤΟ∆ΙΚΕΙΟ
 ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΟΥ ΠΡΩΤΟ∆ΙΚΕΙΟΥ 2. Κατα ́ τα λοιπα ́, απορρι ́πτει την προσφυγη ́.
 3. Κα ́θε δια ́δικος φε ́ρει τα δικαστικα ́ του ́εξοδα.
 της 16ης Σεπτεμβρι ́ου 1999
 (1) ΕΕ C 26 της 25.1.97.
 στην υπο ́θεση Τ-182/96, Partex — Companhia Portuguesa
 de Serviços, SA, κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ ν Κοινο-
 τη ́των(1)
 (Κοινωνικη ́ πολιτικη ́ — Ευρωπαϊκο ́ Κοινονικο ́ Ταμει ́ο —
 Προσφυγη ́ ακυρω ́ σεως — Μει ́ωση της χρηματοδοτικη ́ς ΑΠΟΦΑΣΗ ΤΟΥ ΠΡΩΤΟ∆ΙΚΕΙΟΥ
 συνδρομη ́ς — Πραγματικη ́ και λογιστικη ́ πιστοποι ́ηση
 — Κατα ́ χρο ́νον αρμοδιο ́τητα του οικει ́ου κρα ́τους — της 29ης Σεπτεμβρι ́ου 1999
 Αιτιολο ́γηση — ∆ικαιω ́ ματα α ́ μυνας — Κατα ́ χρηση
 δικαιω ́ ματος — ∆ικαιολογημε ́νη εμπιστοσυ ́νη — Προστα-
 σι ́α κεκτημε ́νων δικαιωμα ́ των — Κατα ́ χρηση εξουσι ́ας) στην υπο ́θεση Τ-126/97, Sonasa — Sociedade Nacional de
 Segurança, Ld.a, κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ ν Κοινο-
 τη ́των(1)
 (1999/C 314/16)
 (Προσφυγη ́ ακυρω ́ σεως — Ευρωπαϊκο ́ Κοινωνικο ́ Ταμει ́ο
 — Μει ́ωση χρηματοδοτικη ́ς συνδρομη ́ς — ∆ικαιολο-
 γημε ́νη εμπιστοσυ ́νη — Ασφα ́λεια δικαι ́ου — Χρηστη ́
 διοι ́κηση — 'Ελλειψη αιτιολογι ́ας)
 ́ σσα διαδικασι ́ας: η πορτογαλικη ́)
 (Γλω
 (1999/C 314/17)
 Στην υπο ́θεση Τ-182/96, Partex — Companhia Portuguesa de
 Serviços, SA, με ́εδρα τη Λισαβο ́να, εκπροσωπου ́μενη απο ́ τους (Γλω ́ σσα διαδικασι ́ας: η πορτογαλικη ́)
 Rui Chancerelle de Machete, Pedro Machete και Miguel Pena
 Machete, δικηγο ́ρους Λισαβο ́νας, με αντι ́κλητο στο Λουξεμ- Στην υπο ́θεση Τ-126/97, Sonasa — Sociedade Nacional de
 βου ́ργο τον δικηγο ́ρο Louis Schiltz, 2, rue du Fort Rheinsheim, Segurança, Ld.a, με ́εδρα την Λισσαβω ́να, εκπροσωπου ́μενη απο ́
 κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των (εκπρο ́σωποι: Maria τον Nuno Morais Sarmento, δικηγο ́ρο Λισσαβω ́νας, με αντι ́κλητο
 Teresa Figueira και Knut Simonsson), που ει ́χε ως αντικει ́μενο στο Λουξεμβου ́ργο τον δικηγο ́ρο Victor Gillen, 13, rue
 αι ́τηση ακυρω ́σεως της αποφα ́σεως C (96) 1184 της Επιτροπη ́ς, Aldringen, κατα ́ Επιτροπη ́ς των Ευρωπαϊκω ́ν Κοινοτη ́των (εκπρο ́-
 της 14ης Αυγου ́στου 1996, περι ́ μειω ́σεως της συνδρομη ́ς του σωποι: Maria Teresa Figueira και Knut Simonsson), με αντικει ́-
 Ευρωπαϊκου ́ Κοινωνικου ́ Ταμει ́ου που χορηγη ́θηκε στο πλαι ́σιο μενο αι ́τημα ακυρω ́σεως της αποφα ́σεως C (96)3451 της Επιτρο-
 του σχεδι ́ου 880412/93, το Πρωτοδικει ́ο (τρι ́το τμη ́μα), πη ́ς, της 16ης ∆εκεμβρι ́ου 1996, σχετικα ́ με μει ́ωση χρηματοδοτι-
 συγκει ́μενο απο ́ τους M. Jaeger, Προ ́εδρο, και K. Lenaerts και κη ́ς συνδρομη ́ς χορηγηθει ́σας στην προσφευ ́γουσα απο ́ το Ευρω-
 J. Azizi, δικαστε ́ς, γραμματε ́ας: J. Palacio González, υπα ́λληλος παϊκο ́ Κοινωνικο ́ Ταμει ́ο, το Πρωτοδικει ́ο (τε ́ταρτο τμη ́μα),
 διοικη ́σεως, εξε ́δωσε στις 16 Σεπτεμβρι ́ου 1999 απο ́φαση με το συγκει ́μενο απο ́ τους R. M. Moura Ramos, Προ ́εδρο, V. Tiili και
 ακο ́λουθο διατακτικο ́: P. Mengozzi, δικαστε ́ς, γραμματε ́ας: A. Mair, κυ ́ριος υπα ́λληλος
 διοικη ́σεως, εξε ́δωσε στις 29 Σεπτεμβρι ́ου 1999 απο ́φαση με το
 ακο ́λουθο διατακτικο ́:
 1. Ακυρω ́ νει την απο ́φαση C (96) 1184 της Επιτροπη ́ς, της
 14ης Αυγου ́στου 1996, περι ́ μειω ́ σεως της συνδρομη ́ς του 1. Απορρι ́πτει την προσφυγη ́.
 Ευρωπαϊκου ́ Κοινωνικου ́ Ταμει ́ου που χορηγη ́θηκε στο πλαι ́-
 σιο του σχεδι ́ου 880412/93, στον βαθμο ́ που επιβα ́λλει
 μει ́ωση των ποσω ́ ν που ζη ́τησε η προσφευ ́γουσα με την 2. Καταδικα ́ζει την προσφευ ́γουσα στο συ ́νολο των δικαστικω ́ν
 αι ́τηση ́ της πληρωμη ́ς του υπολοι ́που για τα υποκεφα ́λαια εξο ́δων.
 14.2.6, 14.2.7, 14.3.1, στοιχει ́ο β', 14.3.1, στοιχει ́ο γ',
 14.3.7, 14.3.8 και 14.3.15 του τμη ́ματος του σχεδι ́ου που
 αφορα ́ την Tintas Robbialac SA και 14.2.8, 14.3.1, στοιχει ́ο (1) EE C 199 της 28.6.97.
 β', 14.3.1, στοιχει ́ο γ', 14.3.7 και 14.3.11 του τμη ́ματος
 του σχεδι ́ου που αφορα ́ την Sapec — Produits et engrais
 chimiques du Portugal SA.


text:
 7.11.2009
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 267/45
 Odvolanie podané 2. septembra 2009: Perfetti Van Melle SpA proti rozsudku Súdu prvého stupňa (ôsmej komory) z 1. júla 2009 vo veci T-16/08, Perfetti Van Melle SpA/Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Cloetta Fazer AB
 (Vec C-353/09 P)
 2009/C 267/78
 Jazyk konania: angličtina
 Účastníci konania
 Odvolateľka: Perfetti Van Melle SpA (v zastúpení: P. Perani a P. Pozzi, avvocati)
 Ďalší účastníci konania: Úrad pre harmonizáciu vnútorného trhu (ochranné známky a vzory) (ÚHVT), Cloetta Fazer AB
 Návrhy odvolateľky
 Odvolateľka navrhuje, aby Súdny dvor:
 —
 vyhovel odvolaniu a v plnom rozsahu zrušil rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci T-16/08 v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora a článkom 113 rokovacieho poriadku,
 —
 ak to stav konania dovoľuje, vydal konečný rozsudok vo veci a zrušil rozhodnutie výmazového oddelenia ÚHVT z 24. novembra 2005 vydané na základe návrhu na výmaz č. 941 C 973065 a zaviazal odporcov na náhradu trov konania na Súde prvého stupňa, konania na Súdnom dvore, ako aj konania o neplatnosť na ÚHVT.
 Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia
 1. Právne dôvody
 Perfetti Van Melle SpA odvolaním napáda rozsudok Súdu prvého stupňa vyhlásený 1. júla 2009 vo veci T-16/08, ktorý bol doručený 2. júla 2009.
 Na podporu svojho odvolania odvolateľka uvádza, že rozsudok Súdu prvého stupňa má vady spočívajúce v nesprávnom výklade a nesprávnej aplikácii článku 8 ods. 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 40/94 z 20. decembra 1993 o ochrannej známke spoločenstva (1) v spojení s článkom 53 ods. 1 písm. a) toho istého nariadenia.
 1.1. Prvá výhrada: odvolateľka vytýka Súdu prvého stupňa, že kolidujúce ochranné známky nepreskúmal na základe kritéria „celkového posúdenia“ alebo „celkového dojmu“.
 Je ustálenou zásadou, že celkové posúdenie pravdepodobnosti zámeny v súvislosti s vizuálnou, fonetickou a koncepčnou podobnosťou kolidujúcich ochranných známok musí byť založené na celkovom dojme, ktorý ochranné známky vyvolávajú, majúc na pamäti najmä ich rozlišovacie a dominantné prvky. Odvolateľka tvrdí, že Súd prvého stupňa neuplatnil uvedenú zásadu a konštatoval pravdepodobnosť zámeny vychádzajúc výlučne zo skutočnosti, že ochranné známky majú spoločný prvok „CENTER“.
 V napadnutom rozsudku neboli ochranné známky posúdené uplatnením „celkového posúdenia“ alebo „celkového dojmu“, ktorý vyvolávajú. Napadnutý rozsudok namiesto toho použil analytický prístup a preskúmal na jednej strane ochrannú známku „CENTER“ a na druhej strane začiatočný slovný prvok „CENTER“ napadnutej ochrannej známky, pričom druhej slovnej zložke „SHOCK“ uprel akýkoľvek význam. Je pravda, že napadnutý rozsudok spomenul kritérium celkového posúdenia a celkového dojmu, ale je tiež pravda, že spomenutie a zopakovanie kritéria stanoveného súdmi nestačí: aby bolo konanie správne, je dôležité, aby sa podľa neho postupovalo a aby bolo kritérium správne aplikované na daný prípad. To sa v prípade napadnutého rozsudku nestalo. Napadnutý rozsudok sa obmedzil na to, že konštatoval, že dve porovnávané ochranné známky sú podobné, pretože majú spoločný slovný prvok „CENTER“, pričom nevysvetlil, prečo slovný prvok „SHOCK“ nestačí na vylúčenie pravdepodobnosti zámeny.
 Vzhľadom na uvedené dôvody odvolateľka tvrdí, že napadnutý rozsudok má vady spočívajúce v skreslení skutkových okolností a v porušení povinnosti odôvodnenia.
 1.2. Druhá výhrada: odvolateľka vytýka Súdu prvého stupňa, že v napadnutom rozsudku nevzal do úvahy niektoré mimoriadne dôležité a relevantné okolnosti.
 Napadnutý rozsudok tiež porušil článok 8 ods. 1 písm. b), pretože neposúdil okolnosti, ktoré sú mimoriadne dôležité pre určenie pravdepodobnosti zámeny medzi ochrannými známkami. Súd prvého stupňa najmä nezohľadnil dlhodobú koexistenciu porovnávaných ochranných známok a absenciu skutočného zamieňania, ktoré boli pred Súdom prvého stupňa obsiahlym spôsobom vysvetlené.
 Okrem toho Súd prvého stupňa neposúdil správne ďalšiu dôležitú okolnosť, a to stupeň pozornosti príslušnej skupiny verejnosti. Bolo totiž nelogické, že Súd prvého stupňa rozhodol, že riadne informovaný, primerane pozorný a obozretný spotrebiteľ si nevšimne prítomnosť slova „SHOCK“, a neuzná, že skúmané ochranné známky majú nielen vizuálne a fonetické rozdielnosti, ale aj rozdielny význam, keďže ochranná známka „CENTER“ je slovo, ktoré evokuje centrálny bod niečoho a ochranná známka „CENTER SHOCK“ je vzhľadom na prítomnosť vysoko rozlišovacieho prvku „SHOCK“ výrazom, ktorý vyvoláva predstavu silného pocitu (šoku), ktorý bude spotrebiteľ vnímať pri prežúvaní strednej časti žuvačky.
 2. Návrhy odvolateľky:
 —
 vyhovieť odvolaniu a v dôsledku toho zrušiť rozsudok Súdu prvého stupňa v celom rozsahu v súlade s článkom 61 Štatútu Súdneho dvora a článkom 113 rokovacieho poriadku,
 —
 ak to stav konania dovoľuje, vydať konečný rozsudok vo veci a zrušiť rozhodnutie výmazového oddelenia ÚHVT z 24. novembra 2005 vydané na základe návrhu na výmaz č. 941 C 973065 a v súlade s článkom 122 rokovacieho poriadku zaviazať odporcov na náhradu trov konania na Súde prvého stupňa, konania Súdnom dvore, ako aj konania o neplatnosť na ÚHVT,
 —
 subsidiárne, ak to stav konania nedovoľuje, vrátiť vec Súdu prvého stupňa, aby rozhodol v súlade so záväznými kritériami, ktoré stanoví Súdny dvor.
 (1) Ú. v. ES L 11, s. 1; Mim. vyd. 17/001, s. 146.


type: contracts

text:
 30.3.2017
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 85/43
 DET BLANDEDE EØS-UDVALGS AFGØRELSE
 Nr. 220/2015
 af 25. september 2015
 om ændring af bilag XI (Elektronisk kommunikation, audiovisuelle tjenesteydelser og informationssamfund) til EØS-aftalen [2017/527]
 DET BLANDEDE EØS-UDVALG HAR —
 under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 98, og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/750 af 8. maj 2015 om harmoniseret anvendelse af frekvensbåndet 1 452-1 492 MHz til jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Unionen (1), bør indarbejdes i aftalen.
 (2)
 Bilag XI til EØS-aftalen bør derfor ændres —
 VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 Følgende punkt indsættes efter punkt 5czj (Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/641/EU) i bilag XI til EØS-aftalen:
 »5czk.
 32015 D 0750: Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/750 af 8. maj 2015 om harmoniseret anvendelse af frekvensbåndet 1 452-1 492 MHz til jordbaserede systemer, der kan levere elektroniske kommunikationstjenester i Unionen (EUT L 119 af 12.5.2015, s. 27).«
 Artikel 2
 Den islandske og den norske udgave af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/750, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-tillæg, er begge autentiske.
 Artikel 3
 Denne afgørelse træder i kraft den 26. september 2015, forudsat at alle meddelelser er indgivet, jf. EØS-aftalens artikel 103, stk. 1 (*1).
 Artikel 4
 Denne afgørelse offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidendes EØS-afsnit og EØS-tillæg.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 25. september 2015.
 På Det Blandede EØS-Udvalgs vegne
 Ingrid SCHULERUD
 Formand
 (1) EUT L 119 af 12.5.2015, s. 27.
 (*1) Ingen forfatningsmæssige krav angivet.


text:
 5.4.2012
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 102/6
 Protokol o spolupráci medzi Európskou komisiou a Výborom regiónov
 2012/C 102/02
 Európska komisia (ďalej len Komisia) a Výbor regiónov (ďalej len výbor),
 so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii (ZEÚ) a na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), najmä na články 305 až 307 a 263 a na článok 8 protokolu č. 2 o uplatňovaní zásady subsidiarity a proporcionality, ktorý je prílohou zmlúv,
 so zreteľom na protokol o spolupráci medzi Európskou komisiou a Výborom regiónov, ktorý bol podpísaný 17. novembra 2005, a dodatkom k nemu, ktorý bol podpísaný 5. júna 2007,
 A.
 keďže Lisabonskou zmluvou sa posilňuje územný rozmer Európskej únie odvolávaním sa na zásadu samosprávy, zavedením cieľa územnej súdržnosti a začlenením regionálneho a miestneho rozmeru pri dodržiavaní zásady subsidiarity;
 B.
 keďže tam, kde to zmluvy stanovujú, je konzultácia s Výborom regiónov povinná pre Európsku komisiu, Európsky parlament a Radu;
 C.
 keďže prístup viacúrovňového riadenia je dôležitým nástrojom na vypracúvanie a uplatňovanie politík EÚ, Európska komisia a Výbor regiónov sa dohodli takto:
 I. SPOLUPRÁCA TÝKAJÚCA SA LEGISLATÍVNYCH POSTUPOV A PLÁNOVANIA
 i) Pracovný program Komisie
 1.
 V prvom polroku daného roka výbor prijme uznesenie určené Komisii, v ktorom priblíži kľúčové postoje výboru k pracovnému programu Komisie na ďalší rok. Toto uznesenie bude založené na politických prioritách výboru a na hodnotení ďalšieho vývoja predchádzajúcich stanovísk VR.
 2.
 Raz za rok sa organizuje stretnutie predsedu Komisie alebo podpredsedu pre vzťahy s výborom a predsedom výboru počas príprav pracovného programu Komisie, aby sa zhodnotilo uplatňovanie tohto protokolu, a najmä vplyv stanovísk výboru.
 3.
 Predseda alebo podpredseda Komisie pre vzťahy s výborom každý rok predloží výboru strategické priority na ďalší rok. Výbor na tento účel zorganizuje diskusiu o budúcnosti EÚ.
 Výbor pri určovaní svojich ročných politických priorít a pri organizácii svojej vlastnej činnosti zohľadňuje priority a lehoty Komisie.
 4.
 Raz za rok by sa mohlo zorganizovať stretnutie medzi oddeleniami Komisie a výboru s cieľom preskúmať strednodobé iniciatívy Komisie, ku ktorým by výbor mohol výrazne prispieť a ktorých implementáciu by mohol monitorovať.
 ii) Postupy počas legislatívneho procesu
 Výmena informácií a prítomnosť Komisie na schôdzach výboru
 5.
 Komisia a výbor si čo najrýchlejšie vymieňajú všetky potrebné dokumenty a informácie.
 6.
 Členovia Komisie sú pozývaní predsedom výboru, aby sa zúčastňovali na činnosti výboru, najmä na plenárnych zasadnutiach a schôdzach predsedníctva, ako aj na osobitných podujatiach organizovaných na základe vzájomnej dohody. Člen/členka Komisie má oprávnenie vystúpiť na plenárnom zasadnutí výboru, keď sa diskutuje o legislatívnych návrhoch spadajúcich do jeho/jej zodpovednosti.
 7.
 Za výnimočných okolností môžu byť vyšší úradníci Komisie vypočutí predsedníctvom výboru. Členovia Komisie zodpovední za témy, ktorými sa výbor zaoberá, sa v najvyššej možnej miere zúčastňujú na schôdzach komisií výboru, na ktoré sú pozvaní, aby objasnili návrhy Komisie a oboznámili sa s názormi členov výboru.
 Zoznam konzultácií
 8.
 Na základe pracovného programu Komisie generálny tajomník Komisie odovzdá výboru zoznam návrhov na povinnú konzultáciu spolu s návrhmi na možnú nepovinnú konzultáciu vrátane výhľadových stanovísk. Tento zoznam by tiež mohol obsahovať nelegislatívne dokumenty, ku ktorým Komisia zamýšľa požiadať výbor o stanovisko, a návrhy na spoluprácu v oblasti súladu so zásadami subsidiarity a proporcionality.
 Nepovinné konzultácie
 9.
 O nepovinnej konzultácii je možné uvažovať, ak je splnené aspoň jedno z týchto kritérií:
 —
 príslušná téma sa týka regulačných alebo vykonávacích právomocí poverených orgánov: regionálnych, miestnych alebo orgánov strednej úrovne,
 —
 navrhovaná legislatíva EÚ alebo národné opatrenia, ktoré budú musieť byť prijaté na jej realizáciu, môžu mať priamy vplyv na rozpočet a/alebo fungovanie regionálnej alebo miestnej správy,
 —
 príslušné opatrenie EÚ môže mať vplyv na hospodársku, sociálnu a územnú súdržnosť,
 —
 budúci legislatívny akt je obzvlášť citlivý, pokiaľ ide o subsidiaritu,
 —
 plánované opatrenia sa týkajú informovania občanov o politikách Európskej únie v oblastiach v právomoci výboru a rozširovania povedomia o týchto otázkach.
 Výhľadové stanoviská
 10.
 Komisia víta proaktívnejšiu úlohu výboru prostredníctvom výhľadových stanovísk o budúcich politikách EÚ pred tým, než sa začne konať na európskej úrovni, a v oblastiach, kde má výbor k dispozícii vhodné informačné prostriedky na mieste.
 Takéto konzultácie oznámi výboru podpredseda pre vzťahy s výborom. Žiadosť o vypracovanie výhľadového stanoviska obsahuje aj osobitné poverenie a jednotný akčný rámec, ktorý sa vypracúva na základe spoločnej dohody. Lehota takejto konzultácie nemôže byť kratšia ako jeden mesiac od dátumu doručenia oznámenia predsedovi výboru. Pracovný program Komisie, ktorý príležitostne dopĺňa priebežný program, je hlavným nástrojom na určenie tém pre tento typ konzultácie.
 Politické monitorovanie výhľadových stanovísk by sa mohlo zabezpečiť účasťou člena Komisie na plenárnom zasadnutí výboru alebo účasťou vyšších úradníkov Komisie na príslušných schôdzach komisie výboru.
 Nová konzultácia
 11.
 Komisia môže vyzvať výbor, aby vypracoval nové stanovisko o dôsledkoch, ktoré vyplývajú z výsledku legislatívneho procesu, pre regionálne a miestne orgány.
 Ak Komisia podstatne mení svoj návrh po tom, ako predložila výboru počiatočnú žiadosť, a tam, kde zmluvy stanovujú povinnú konzultáciu, zabezpečí opätovnú konzultáciu s výborom.
 Monitorovanie stanovísk
 12.
 Vždy, keď je to možné, výbor vo svojich stanoviskách zdôrazní zmeny, ktoré chce navrhnúť k legislatívnym návrhom, a to prijatím osobitných pozmeňovacích návrhov k textom Komisie. Výbor tiež ku každému stanovisku priloží zhrnutie.
 13.
 Výbor čo najrýchlejšie poskytne generálnemu sekretariátu Komisie zápisnice zo schôdzí výboru a plenárnych zasadnutí, ktorých obsah by mohol byť v osobitnom záujme Komisie, najmä ak ide o uplatňovanie zásady subsidiarity.
 14.
 Oddelenia Komisie aspoň dvakrát do roka poskytnú výboru podrobné odpovede s vysvetlením toho, ako boli poznámky obsiahnuté v stanoviskách výboru zohľadnené. Výbor na základe týchto odpovedí pravidelne vypracúva správy o vplyve svojej činnosti.
 Komisia pri tejto príležitosti odpovie na znepokojenia výboru týkajúce sa subsidiarity, ktoré vyjadril vo svojich stanoviskách.
 II. SPOLUPRÁCA PRI ČINNOSTI
 15.
 Komisia a výbor súhlasia s posilnením vzájomnej spolupráce, aby zvýšili súčinnosť aktivít organizovaných ich oddeleniami, najmä v oblasti stratégie Európa 2020, hospodárskej, sociálnej a územnej súdržnosti a predovšetkým v uplatňovaní cezhraničnej, medziregionálnej a medzinárodnej spolupráce.
 Konzultácie miestnych a regionálnych orgánov
 16.
 Komisia uznáva privilegovanú úlohu výboru vo vzťahoch medzi inštitúciami, orgánmi, kanceláriami a agentúrami Európskej únie a miestnymi a regionálnymi orgánmi členských štátov.
 17.
 Výbor v spolupráci s Komisiou vypracuje skutočnú stratégiu pre konzultácie s regionálnymi a miestnymi orgánmi, pričom riadne rešpektuje výsady všetkých zúčastnených strán a proces konzultácií, ktorý sa v najvyššej možnej miere uskutočňuje zdola nahor. Na tomto základe výbor povzbudzuje územný dialóg v kontexte nového cyklu riadenia stratégie Európa 2020 pred jarným zasadnutím Európskej rady.
 18.
 V súlade so zásadou dobrého riadenia výbor plne zohráva úlohu sprostredkovateľa v dialógu so združeniami regionálnych a miestnych orgánov. Komisia zabezpečuje, aby bol Výbor regiónov v plnej miere zapojený do prípravy spoločne organizovaných stretnutí.
 Štruktúrovaný dialóg so združeniami
 19.
 Komisia a výbor spoločne organizujú štruktúrovaný dialóg so združeniami regionálnych a miestnych orgánov. S výborom a oddeleniami generálneho sekretariátu Komisie sa každoročne uskutočňuje štruktúrovaný dialóg, aby sa prediskutoval prijatý pracovný program Komisie. Počas roka sa štruktúrované dialógy, na ktorých sa zúčastnia zodpovední členovia Komisie, budú konať na schôdzach príslušných komisií výboru podľa potreby.
 Európsky semester
 20.
 Výbor každý rok predloží správu, v ktorej zhodnotí zapojenie miestnych a regionálnych orgánov do stratégie Európa 2020. Komisia zohľadní túto správu pri vypracúvaní ročného prieskumu rastu. Výbor vyzve zodpovedného člena Komisie, aby predstavil ročný prieskum rastu na plenárnom zasadnutí.
 Výbor zorganizuje v súvislosti s jarným zasadnutím Európskej rady územný dialóg. Pri príprave tohto dialógu bude výbor konzultovať so svojou sieťou pre stratégiu Európa 2020 a vypracuje správu, ktorú predloží Komisii a Európskej rade.
 Európske zoskupenie územnej spolupráce
 21.
 Komisia s pomocou výboru má v úmysle zvýšiť povedomie o Európskom zoskupení územnej spolupráce (EZÚS) medzi miestnymi a regionálnymi orgánmi a oddeleniami inštitúcií EÚ. Výbor, ktorý sa stará o register všetkých existujúcich EZÚS, zabezpečí, že Komisia bude informovaná o všetkých nových EZÚS a že sa táto informácia zverejní v sérii C Úradného vestníka EÚ podľa článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1082/2006.
 III. UPLATŇOVANIE SUBSIDIARITY A PROPORCIONALITY A VIACÚROVŇOVÉHO RIADENIA
 Zhromaždenie zložené z politických zástupcov miestnych a regionálnych orgánov
 22.
 Komisia uznáva privilegovanú úlohu výboru ako zhromaždenia zloženého z politických zástupcov miestnych a regionálnych orgánov EÚ. Bude úzko spolupracovať s výborom pri vykonávaní článku 2 protokolu o uplatňovaní zásad subsidiarity a proporcionality, ktorý ustanovuje, že predlegislatívne konzultácie musia zohľadniť miestny a regionálny rozmer plánovaných opatrení.
 23.
 Počas legislatívneho procesu venuje výbor osobitnú pozornosť súladu legislatívnych návrhov EÚ so zásadami subsidiarity a proporcionality a zohľadňuje platné ustanovenia a plánované zmeny. Na tento účel bude výbor využívať sieť na monitorovanie subsidiarity a s výsledkami týchto konzultácií oboznámi Komisiu. Komisia a výbor budú spolupracovať na posilnení zásady partnerstva prostredníctvom viacúrovňového riadenia v tých oblastiach politiky EÚ, v ktorých je povinné konzultovať výbor.
 Komisia a výbor si pravidelne vymieňajú informácie o monitorovaní subsidiarity, najmä v súvislosti s príslušnými pozíciami národných a regionálnych parlamentov. Ak počas legislatívneho procesu vyjadrí výbor výrazné znepokojenie týkajúce sa dodržiavania zásady subsidiarity, okamžite upovedomí spolutvorcov legislatívy.
 Práca výboru je súčasťou spoločného úsilia s Komisiou o vytvorenie kultúry subsidiarity. Komisia a výbor vyjadrujú súhlas s tým, že rozhodnutia by sa mali prijímať na úrovni čo najbližšej občanom najvhodnejším spôsobom, aby mohli čo najefektívnejšie splniť cieľ. Komisia a výbor súhlasia s určovaním priorít, ktoré vyžadujú osobitné monitorovanie subsidiarity a proporcionality.
 Oddelenia Komisie môžu výbor požiadať o pomoc pri príprave hodnotení vplyvu. Platformy a siete výboru môžu byť vhodným prístupovým miestom pre miestne a regionálne orgány a môžu preto v prípade potreby Komisii umožniť posilniť analýzu miestnych a regionálnych aspektov v rámci hodnotení vplyvu. Výbor zhrnie svoje činnosti v tejto oblasti vo výročnej správe predkladanej Komisii.
 24.
 Výbor predkladá Komisii výročnú správu o subsidiarite ako príspevok k správe Komisie o lepšej tvorbe právnych predpisov.
 IV. VONKAJŠÍ ROZMER EÚ
 25.
 Výbor najmä na žiadosť Komisie rozvíja aktivity, pokiaľ ide o vonkajší rozmer politík EÚ, v ktorých majú miestne orgány inštitucionálne právomoci. Spolupráca s Komisiou sa bude zameriavať predovšetkým na:
 a)
 pomoc pri procese rozširovania a účasť na predvstupovej politike EÚ;
 b)
 podporu susedskej politiky, najmä prostredníctvom vytvorených inštitucionálnych platforiem ako sú ARLEM (Európsko-stredomorské zhromaždenie regionálnych a miestnych samospráv) a CORLEAP (Konferencia regionálnych a miestnych samospráv krajín Východného partnerstva);
 c)
 podporu miestnej a regionálnej demokracie v tretích krajinách (predovšetkým kandidátskych a susedných krajinách), najmä prostredníctvom monitorovania volieb na miestnej a regionálnej úrovni;
 d)
 podporu politiky a pozícií EÚ ako pozorovateľ na medzinárodných konferenciách o oblastiach politiky, ktoré sa týkajú aj práva povinnej konzultácie s výborom;
 e)
 rozvoj a podporu decentralizovanej spolupráce, najmä neustálou spoločnou podporou ATLAS-u, portálu a konferencie o decentralizovanej spolupráci;
 f)
 cezhraničnú spoluprácu medzi EÚ a susednými krajinami.
 V. INFORMAČNÁ A KOMUNIKAČNÁ POLITIKA
 26.
 Komisia a výbor úzko spolupracujú v komunikačnej a informačnej oblasti a rovnako spolupracujú pri uplatňovaní decentralizovanej komunikačnej politiky na regionálnej a miestnej úrovni. Uznávajú úlohu, ktorú zohrávajú miestne a regionálne orgány pri informovaní verejnosti o politike EÚ.
 27.
 Komisia a výbor spolupracujú najmä pri organizácii fór a podujatí, ktoré sú dôležité pre regionálne a miestne orgány. Prispievajú k spoločnému pokrytiu týchto podujatí zo strany médií.
 28.
 V oblasti komunikácie sa budú realizovať a pravidelne aktualizovať spoločné kroky. Zamerajú sa predovšetkým na:
 —
 spoluprácu medzi zastúpeniami EÚ v členských štátoch a členmi výboru s cieľom podporiť ich vzájomné aktivity v oblasti komunikácie na národnej, regionálnej a miestnej úrovni,
 —
 zintenzívnenie spolupráce a podporu s cieľom rozvíjať činnosti zamerané na miestne a regionálne médiá, ako aj lepšiu súčinnosť medzi národnými združeniami volených miestnych a regionálnych zástupcov,
 —
 spoluprácu v oblasti verejnej mienky prostredníctvom výmeny informácií a spätnej väzby v súvislosti s prieskumami Eurobarometra, ktoré sú predmetom záujmu výboru a/alebo prostredníctvom prieskumov Eurobarometra s miestnym a/alebo regionálnym rozmerom vždy, keď to bude možné,
 —
 spoluprácu pri rozvoji nástrojov, ako sú internetové stránky a informačné bulletiny v kontexte Medziinštitucionálneho redakčného výboru pre internet, aby sa rozvíjali spôsoby informovania širokej verejnosti a komunikácie s ňou.
 V Bruseli 16. februára 2012
 Za Európsku komisiu
 José Manuel BARROSO
 predseda
 Za Výboru regiónov
 Mercedes BRESSO
 predsedníčka


text:
Svarbus teisinis pranešimas
 |
 22007A0713(03)
 Europos Sąjungos ir Malaizijos susitarimas pasikeičiant laiškais dėl Malaizijos dalyvavimo Europos Sąjungos stebėjimo misijoje Ačehe (Indonezija) (Stebėjimo misija Ačehe – SMA)
 Oficialusis leidinys L 183 , 13/07/2007 p. 0064 - 0069
 VERTIMASEuropos Sąjungos ir Malaizijossusitarimaspasikeičiant laiškais dėl Malaizijos dalyvavimo Europos Sąjungos stebėjimo misijoje Ačehe (Indonezija) (Stebėjimo misija Ačehe – SMA)A. Europos Sąjungos laiškasDžakarta, 2005 m. spalio 26 d.Jūsų Ekscelencija,2005 m. rugpjūčio 15 d. Helsinkyje Indonezijos Vyriausybės ir Ačeho išsilaisvinimo judėjimo (GAM) pasirašytame susitarimo memorandume, inter alia, numatoma, kad Europos Sąjunga ir ASEAN prisidedančios šalys Ačehe (Indonezija) įsteigs Stebėjimo misiją Ačehe (SMA). Šiame susitarimo memorandume taip pat numatoma, kad Indonezijos Vyriausybė ir Europos Sąjunga (ES) susitars dėl SMA ir jos narių statuso, privilegijų ir imunitetų.Todėl man yra garbė šio laiško priede pasiūlyti nuostatas, kurios būtų taikomos Jūsų šalies dalyvavimui SMA ir dislokuotam Jūsų šalies personalui, kurio statusas, privilegijos ir imunitetai yra nustatyti Indonezijos Vyriausybės, ES ir ASEAN prisidedančių šalių susitarime.Būčiau dėkingas, jeigu galėtumėte patvirtinti, kad sutinkate su priede nustatytomis nuostatomis, taip pat patvirtinti, kad suprantate, jog šis laiškas ir jo priedas kartu su Jūsų atsakymu sudaro teisiškai privalomą ES ir Malaizijos Vyriausybės susitarimą, kuris įsigalioja tą dieną, kurią Jūs pasirašote savo atsakymą, ir galioja visą Jūsų šalies dalyvavimo SMA laiką.Reiškiu Jūsų Ekscelencijai savo didžią pagarbą.I PRIEDAS1. Malaizija, kaip numatyta susitarimo memorandume, dalyvauja SMA laikydamasi toliau nurodytų nuostatų ir visų būtinų įgyvendinimo susitarimų, nepažeidžiant Europos Sąjungos sprendimų priėmimo autonomijos.2. ES dalyvavimas grindžiamas 2005 m. rugsėjo 9 d. Tarybos priimtais bendraisiais veiksmais dėl Europos Sąjungos stebėjimo misijos Ačehe (Indonezija) (Stebėjimo misija Ačehe – SMA). Malaizija prisijungia prie tų bendrųjų veiksmų nuostatų, kurios susijusios su jos dalyvavimu SMA ir jos personalo dalyvavimu SMA laikantis šio priedo nuostatų.3. Sprendimą nutraukti ES dalyvavimą SMA priima Europos Sąjungos Taryba, pasikonsultavusi su Malaizija ir su sąlyga, kad to sprendimo priėmimo dieną Malaizija dar tebeprisideda prie SMA.4. Malaizija užtikrina, kad SMA dalyvaujantis jos personalas vykdo savo misiją laikydamasis:- 2005 m. rugsėjo 9 d. Europos Sąjungos Tarybos priimtų bendrųjų veiksmų ir galimų vėlesnių pakeitimų atitinkamų nuostatų,- 2005 m. rugsėjo 9 d. Europos Sąjungos Tarybos patvirtinto Veiksmų plano (OPLAN),- šiame susitarime numatytų įgyvendinimo susitarimų.5. Malaizijos personalas, komandiruotas į SMA, vykdo savo pareigas ir elgiasi atsižvelgdamas išimtinai į SMA interesus.6. Malaizija laiku praneša SMA vadovui apie bet kokį savo įnašo į SMA pakeitimą.7. Malaizijos kompetentinga institucija atlieka į SMA komandiruojamo personalo sveikatos patikrinimą, skiepijimą ir išduoda medicinos pažymėjimus, kad darbuotojas gali eiti pareigas. Į SMA komandiruotas personalas pateikia šio pažymėjimo kopiją.8. SMA personalo, įskaitant Malaizijos į SMA atsiųstą personalą, statusą reglamentuoja Indonezijos Vyriausybės, Europos Sąjungos ir ASEAN prisidedančių šalių susitarimas dėl SMA statuso, privilegijų ir imunitetų.9. Nepažeidžiant 8 dalyje minėto susitarimo dėl misijos statuso, Malaizija turi jurisdikciją savo personalo, dalyvaujančio SMA, atžvilgiu.10. Malaizija pagal savo nacionalinės teisės aktus ir atsižvelgdama į visus susitarimu dėl SMA statuso, privilegijų ir imunitetų suteiktus imunitetus yra atsakinga už reagavimą į bet kokias su dalyvavimu SMA susijusias pretenzijas, pateikiamas jos personalo ar susijusias su juo. Malaizija yra atsakinga už bet kokio ieškinio, ypač teisinio ar drausminio, pateikimą bet kuriam savo personalo nariui pagal savo įstatymus ir kitus teisės aktus.11. Remdamasi abipusiškumo principu, Malaizija įsipareigoja pateikti deklaraciją dėl pretenzijų bet kuriai valstybei, dalyvaujančiai SMA, atsisakymo ir tai padaryti pasirašydamas šį pasikeitimą laiškais. Tokios deklaracijos pavyzdys pateikiamas II priede.12. Europos Sąjunga užtikrina, kad jos valstybės narės, remdamosi abipusiškumo principu, pateiks deklaraciją dėl pretenzijų, susijusių su Malaizijos dalyvavimu SMA, atsisakymo ir tai padarys pasirašydamos šį pasikeitimą laiškais. Tokios deklaracijos pavyzdys pateikiamas II priede.13. Taisyklės, susijusios su keitimusi įslaptinta informacija ir jos apsauga, nustatytos III priede. Kompetentingos institucijos, įskaitant SMA vadovą, gali pateikti tolesnius nurodymus.14. Visas SMA dalyvaujantis personalas lieka visiškai pavaldus savo nacionalinėms institucijoms.15. Nacionalinės institucijos perduoda veiklos kontrolę SMA vadovui, kuris vadovauja remdamasis vadovavimo ir kontrolės hierarchine struktūra.16. Misijos vadovas vadovauja SMA ir administruoja jos kasdienę veiklą.17. Administruojant kasdienę operacijos veiklą Malaizija turi tas pačias teises ir pareigas kaip ir SMA dalyvaujančios Europos Sąjungos valstybės narės, remiantis 2 dalyje nurodytu teisiniu dokumentu.18. SMA vadovas yra atsakingas už SMA personalo drausmės kontrolę. Prireikus atitinkama nacionalinė institucija imasi drausminių priemonių.19. Malaizija skiria nacionalinio kontingento koordinatorių (NKK), kuris atstovauja SMA dalyvaujančiam jos nacionaliniam kontingentui. NKK nacionaliniais klausimais atsiskaito SMA vadovui ir yra atsakingas už kasdienę kontingento drausmę.20. Malaizija prisiima visas išlaidas, susijusias su jos dalyvavimu misijoje.21. Malaizija neprisideda prie SMA veiklos biudžeto finansavimo.22. Valstybės, kurioje vykdoma misija, fizinių arba juridinių asmenų mirties, sužalojimo atveju arba jiems patyrus nuostolių ar žalą, Malaizija, nustačius jos atsakomybę, sumoka kompensaciją pagal sąlygas, numatytas 8 dalyje nurodytame susitarime dėl SMA statuso, privilegijų ir imunitetų.23. Europos Sąjungos Tarybos generalinis sekretorius – vyriausiasis įgaliotinis bendrai užsienio ir saugumo politikai arba misijos vadovas ir Malaizijos atitinkamos institucijos sudaro šiam susitarimui įgyvendinti būtinus techninius ir administracinius susitarimus.24. Bet kuri Šalis turi teisę nutraukti šį susitarimą, pranešusi apie tai prieš vieną mėnesį.25. Ginčus dėl šio susitarimo aiškinimo ar taikymo Šalys sprendžia tik diplomatinėmis priemonėmis.II PRIEDAS11 ir 12 dalyse minėtų abipusiškumo deklaracijų tekstaiES valstybių narių tekstas:"Taikydamos 2005 m. rugsėjo 9 d. Europos Sąjungos Tarybos priimtus bendruosius veiksmus dėl ES stebėjimo misijos Ačehe (Indonezija) (Stebėjimo misija Ačehe – SMA), ES valstybės narės, kiek joms tai leidžia jų vidaus teisinės sistemos, stengsis kiek galima atsisakyti pretenzijų Malaizijai dėl jų personalo sužalojimo, mirties arba joms priklausančiam ir SMA naudojamam turtui padarytos žalos ar nuostolių, jeigu toks sužalojimas, mirtis, žala arba nuostoliai:- buvo sukelti Malaizijos personalo, jam vykdant su SMA susijusias savo pareigas, išskyrus didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus, arba- buvo sukelti naudojant bet kurį Malaizijai priklausantį turtą, jeigu tas turtas buvo naudotas vykdant operaciją, išskyrus šį turtą naudojusio SMA personalo iš Malaizijos didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus."Malaizijos tekstas:"Malaizija, dalyvaujanti SMA, kaip nurodyta susitarimo memorandumo 5.3 punkte ir 2005 m. rugsėjo 9 d. Europos Sąjungos Tarybos priimtuose bendruosiuose veiksmuose dėl Europos Sąjungos stebėjimo misijos Ačehe (Indonezija) (Stebėjimo misija Ačehe – SMA), kiek jai tai leidžia jos vidaus teisinė sistema, stengsis kiek galima atsisakyti pretenzijų bet kuriai kitai SMA dalyvaujančiai valstybei dėl jos personalo sužalojimo, mirties arba jai priklausančiam ir SMA naudojamam turtui padarytos žalos ar nuostolių, jeigu toks sužalojimas, mirtis, žala arba nuostoliai:- buvo sukelti personalo, jam vykdant su SMA susijusias savo pareigas, išskyrus didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus, arba- buvo sukelti naudojant bet kurį SMA dalyvaujančiai valstybei priklausantį turtą, jeigu tas turtas buvo naudotas vykdant misiją, išskyrus šį turtą naudojusio SMA personalo didelio neatsargumo ar tyčinio nusižengimo atvejus."III PRIEDASKeitimosi įslaptinta informacija ir jos apsaugos taisyklėsSiekiant nustatyti bendrąsias sąlygas, pagal kurias Europos Sąjunga ir Malaizija keisis iki RESTRICTED (RESTREINT UE) slaptumo žymos lygio įslaptinta informacija, kuri svarbi vykdant SMA, bus taikomos šios taisyklės:Malaizija užtikrins, kad būtų išsaugota jai perduotos ES įslaptintos informacijos (t. y. bet kurios informacijos (t. y. žinių, kurios gali būti perduodamos bet kokia forma) ar medžiagos, kurią, kaip nustatyta, reikia saugoti nuo neleistino atskleidimo ir kuri yra priskirta tokiai informacijai ar medžiagai pagal saugumo klasifikaciją) slaptumo žyma, kurią jai suteikė ES, ir saugos tokią informaciją laikydamasi šių taisyklių, kurios pagrįstos Tarybos saugumo nuostatais [1], visų pirma to, kad:- Malaizija nenaudos perduotos ES įslaptintos informacijos kitais tikslais nei tie, kuriais Malaizijai buvo perduota ES įslaptinta informacija, ir kitais nei tie, kuriuos nustatė tos informacijos rengėjas,- Malaizija neatskleis tokios informacijos trečiosioms šalims be išankstinio ES sutikimo,- Malaizija užtikrins, kad susipažinti su jai perduota ES įslaptinta informacija būtų leidžiama tik tiems asmenims, kuriems galioja "būtina žinoti" principas,- Malaizija užtikrins, kad prieš leidžiant susipažinti su ES įslaptinta informacija visi asmenys, prašantys leisti susipažinti su tokia informacija, būtų informuojami apie apsaugai nustatytų saugumo taisyklių reikalavimus, susijusius su informacijos, su kuria jie turi susipažinti, saugumo žyma, ir laikytųsi tų reikalavimų,- atsižvelgiant į ES įslaptintos informacijos slaptumo lygį, ji bus siunčiama Malaizijai diplomatinėmis valizomis, naudojantis karinėmis pašto tarnybomis, saugiomis pašto tarnybomis, saugiu telekomunikacijų ryšiu ar per kurjerį. Malaizija iš anksto praneš ES Tarybos generaliniam sekretoriatui organo, atsakingo už įslaptintos informacijos apsaugą, pavadinimą ir adresą bei tikslius adresus, kuriais turi būti siunčiama informacija ir dokumentai,- Malaizija užtikrins, kad visos patalpos, zonos, pastatai, biurai, kambariai, ryšių ir informacijos sistemos ir kt., kuriuose saugoma ir (arba) tvarkoma ES įslaptinta informacija ir dokumentai, būtų apsaugoti tinkamomis fizinio saugumo priemonėmis,- Malaizija užtikrins, kad jai perduoti ES įslaptinti dokumentai juos gavus būtų registruojami specialiame registre. Malaizija užtikrins, kad šiame specialiame registre būtų registruojamos jai perduotų ES įslaptintų dokumentų kopijos, kurias gali padaryti gaunantis organas, duomenys apie jų skaičių, išplatinimą ir sunaikinimą,- Malaizija praneš ES Tarybos generaliniam sekretoriatui apie visus jai perduotos ES įslaptintos informacijos neteisėto atskleidimo atvejus. Tokiu atveju Malaizija pradės tyrimą ir imsis tinkamų priemonių, kad būtų išvengta tokių atvejų pasikartojimo.Pagal šias taisykles įslaptinta informacija, kurią Europos Sąjungai perduos Malaizija, bus laikoma esanti ES įslaptinta informacija ir bus saugoma lygiaverčiu apsaugos lygiu.Pasibaigus šio susitarimo galiojimui arba jį nutraukus, visa įslaptinta informacija ar medžiaga, kuri buvo suteikta ar kuria buvo pasikeista pagal šį susitarimą, toliau saugoma laikantis šio susitarimo nuostatų.B. Malaizijos laiškasJakarta, 23 December 2005Your Excellency,I have the honour to refer to the abovementioned subject.Firstly, I would like to express my appreciation to your letter dated 26 October 2005 regarding the participation of Malaysia in the Aceh Monitoring Mission (AMM) which was established after the signing of the Memorandum of Understanding (MoU) between the Government of Indonesia and the Free Aceh Movement (GAM) in Helsinki on 15 August 2005.I have the honour to confirm, on behalf of the Government of Malaysia, its acceptance of the provisions set out in the Annexes as attached in your letter. I have further the honour to confirm that this letter, together with your letter and its Annexes, shall constitute a legally binding agreement, between the Government of Malaysia and the European Union, which shall enter into force on the date of this letter, and shall remain in force for the duration of Malaysia's participation in the AMM.Please accept, Excellency, the assurances of my highest consideration.+++++ TIFF +++++(DATO’ ZAINAL ABSDIN ZAIN)Ambassador of Malaysia to the Republic of Indonesia[1] OL L 101, 2001 4 11, p. 1. Dokumentas pridedamas prie šio laiško.--------------------------------------------------


text:
16.5.2009
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 C 113/12
 Domstolens dom (Ottende Afdeling) af 12. marts 2009 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik
 (Sag C-298/08) (1)
 (Traktatbrud - direktiv 2006/22/EF - tilnærmelse af lovgivninger - sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed - manglende gennemførelse inden for den fastsatte frist)
 2009/C 113/24
 Processprog: græsk
 Parter
 Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved N. Yerrell og I. Chatzigiannis, som befuldmægtigede)
 Sagsøgt: Den Hellenske Republik (ved N. Dafniou, som befuldmægtiget)
 Sagens genstand
 Traktatbrud — manglende vedtagelse inden for den fastsatte frist af de bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EFT L 102, s. 35)
 Konklusion
 1)
 Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF, idet den ikke har vedtaget de love og administrative bestemmelser, der er nødvendige for at efterkomme dette direktiv.
 2)
 Den Hellenske Republik betaler sagens omkostninger
 (1) EUT C 223 af 30.8.2008.