text:
MAGYAR KÖZLÖNY szám. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA november 10., csütörtök. Tartalomjegyzék - PDF
 Download "MAGYAR KÖZLÖNY. 131. szám. A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA 2011. november 10., csütörtök. Tartalomjegyzék"
 1 MAGYAR KÖZLÖNY A MAGYAR KÖZTÁRSASÁG HIVATALOS LAPJA november 10., csütörtök 131. szám Tartalomjegyzék 234/2011. (XI. 10.) Korm. rendelet 24/2011. (XI. 10.) PSZÁF rendelet 62/2011. (XI. 10.) NEFMI rendelet 104/2011. (XI. 10.) VM rendelet 105/2011. (XI. 10.) VM rendelet 106/2011. (XI. 10.) VM rendelet 107/2011. (XI. 10.) VM rendelet 83/2011. (XI. 10.) AB határozat 84/2011. (XI. 10.) AB határozat 85/2011. (XI. 10.) AB határozat 86/2011. (XI. 10.) AB határozat 87/2011. (XI. 10.) AB határozat 88/2011. (XI. 10.) AB határozat 89/2011. (XI. 10.) AB határozat 90/2011. (XI. 10.) AB határozat A katasztrófavédelemrõl és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló évi XXVIII. törvény végrehajtásáról Az ISIN azonosítóról A jelnyelvi tolmácsszolgálatok mûködésének és a jelnyelvi tolmácsszolgáltatás igénybevételének feltételeirõl A környezetvédelmi és vízügyi miniszter hatáskörébe tartozó szakképesítések szakmai és vizsgakövetelményeinek kiadásáról szóló 12/2008. (IV. 30.) KvVM rendelet módosításáról A zöldség-gyümölcs termelõi szervezetek kiegészítõ nemzeti támogatásáról A védett és fokozottan védett növény- és állatfajokról, a fokozottan védett barlangok körérõl, valamint az Európai Közösségben természetvédelmi szempontból jelentõs növény- és állatfajok közzétételérõl szóló 13/2001. (V. 9.) KöM rendelet módosításáról Az étkezési célra forgalomba kerülõ vadon termett gombák gyûjtésérõl, feldolgozásáról, forgalomba hozataláról Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság határozata 32407
 2 32250 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám Tartalomjegyzék 91/2011. (XI. 10.) AB határozat 92/2011. (XI. 10.) AB végzés 269/2011. (XI. 10.) KE határozat 270/2011. (XI. 10.) KE határozat 271/2011. (XI. 10.) KE határozat 272/2011. (XI. 10.) KE határozat 273/2011. (XI. 10.) KE határozat 274/2011. (XI. 10.) KE határozat 275/2011. (XI. 10.) KE határozat 276/2011. (XI. 10.) KE határozat 277/2011. (XI. 10.) KE határozat 278/2011. (XI. 10.) KE határozat 279/2011. (XI. 10.) KE határozat 280/2011. (XI. 10.) KE határozat 281/2011. (XI. 10.) KE határozat 282/2011. (XI. 10.) KE határozat 283/2011. (XI. 10.) KE határozat 284/2011. (XI. 10.) KE határozat 285/2011. (XI. 10.) KE határozat 286/2011. (XI. 10.) KE határozat Az Alkotmánybíróság határozata Az Alkotmánybíróság végzése Rendkívüli és meghatalmazott nagykövet felmentésérõl Rendkívüli és meghatalmazott nagykövet felmentésérõl Rendkívüli és meghatalmazott nagykövet felmentésérõl Rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról Rendkívüli és meghatalmazott nagykövet megbízásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetés adományozásáról 32426
 3 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám Tartalomjegyzék 287/2011. (XI. 10.) KE határozat 288/2011. (XI. 10.) KE határozat 289/2011. (XI. 10.) KE határozat 290/2011. (XI. 10.) KE határozat 291/2011. (XI. 10.) KE határozat 292/2011. (XI. 10.) KE határozat 293/2011. (XI. 10.) KE határozat 1381/2011. (XI. 10.) Korm. határozat 1382/2011. (XI. 10.) Korm. határozat 1383/2011. (XI. 10.) Korm. határozat Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetések adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Kitüntetés adományozásáról Az olimpiai és paralimpiai felkészüléssel, az élsportolók kiemelt ellátásával kapcsolatos sportegészségügyi feladatok megvalósításáról Az olimpiai és paralimpiai felkészüléssel, az élsportolók kiemelt ellátásával kapcsolatos sportegészségügyi feladatok megvalósításának évi költségei fedezetének biztosításáról A rendkívüli kormányzati intézkedések elõirányzatból történõ átcsoportosításról 32434
 4 32252 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám III. Kormányrendeletek A Kormány 234/2011. (XI. 10.) Korm. rendelete a katasztrófavédelemrõl és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló évi XXVIII. törvény végrehajtásáról A Kormány a katasztrófavédelemrõl és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló évi XXVIII. törvény 80. a), b), c), d), i), m), n) és p) pontjában, a 105. tekintetében az atomenergiáról szóló évi XVI. törvény 67. e) pontjában kapott felhatalmazás alapján, az Alaptörvény 15. cikk (3) bekezdésében meghatározott feladatkörében eljárva a következõket rendeli el: ELSÕ RÉSZ ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK 1. Értelmezõ rendelkezések 1. E rendelet alkalmazásában: 1. Alapvetõ szolgáltatások: azon stratégiai fontosságú tevékenységek, melyek a társadalom és a gazdaság mindennapi mûködéséhez elengedhetetlenül szükségesek, és amelyek zavartalanságát veszélyhelyzet esetében is a lehetõ legtovább biztosítani kell. 2. Beavatkozás: a katasztrófák és veszélyhelyzetek hatásainak felszámolására irányuló szervezett, tervszerû megelõzõ, védekezõ, segítségnyújtó és kárfelszámoló tevékenység. 3. Befogadás: a kimenekített, illetve kitelepített lakosság és létfenntartáshoz szükséges anyagi javak befogadóhelyen történõ átmeneti jellegû elhelyezése. 4. sapatvezetõ: a mentõszervezet vezetés-irányításával megbízott személy, aki felelõs a mentõszervezet ki- és hazautazásának koordinációjáért, a kárhelyszíni tevékenységéért, a szakszerû és a balesetmentes feladat-végrehajtásért, a bevont eszközök alkalmazhatóságáért. 5. Egyedi azonosító jel: a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve által kiadott mentési igazolványban feltüntetett megjelölés. 6. Egyéni védõeszköz: az emberi szervezetet károsító veszélyes és radioaktív anyagok hatásai, valamint a fizikai veszélyforrások elleni védelemre szolgáló eszköz. 7. Elégséges védelmi szint: azon tervezési, szervezési, irányítási és beavatkozási tevékenység eredménye, amellyel a veszélyeztetettség mértékének függvényében az élet és a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelme biztosítható. 8. Értesítés: a felkészülés vagy a beavatkozás végrehajtására irányuló felhívás. 9. Európai Kritikus Infrastruktúra Védelmi Kapcsolattartási Pont: az európai kritikus infrastruktúrák védelmével kapcsolatos információk kezelésével megbízott központi államigazgatási szerv kijelölt szervezeti egysége. 10. Földmérési és térképészeti termék: a földmérési és térképészeti állami alapadatok felhasználásával, a földmérési és térképészeti állami alapadatok kezelõje által elõállított földmérési, térképészeti, ingatlan-nyilvántartási térképi, távérzékelési adat és egyéb digitális térinformatikai vonatkozású adatbázis, valamint ezek sokszorosított, kinyomtatott változata. 11. Helyszíni mûveletirányító: a kárhelyszínen a beavatkozást irányító, döntési jogkörrel felhatalmazott személy. 12. Induló katasztrófavédelmi készlet: a védelmi célokra felhasználható anyagok és eszközök összessége, amely a szükséges központi készletek megérkezéséig megfelelõ mennyiségben és minõségben biztosítja a védekezést. 13. Katasztrófavédelmi besorolás: az az eljárás, melynek során az ország területén található valamennyi települést, az adott település vonatkozásában elvégzett kockázatbecslés eredményei alapján, a meghatározott veszélyeztetettségi szintnek megfelelõen katasztrófavédelmi osztályokba sorolják. 14. Kimenekítés: közvetlen életveszély esetében a lakosság veszélyeztetett területrõl történõ azonnali kivonása. 15. Kitelepítés: a lakosság és a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak veszélyeztetett területrõl történõ a veszélyelhárítási tervben meghatározottak szerinti kivonása és befogadóhelyen történõ átmeneti jellegû elhelyezése.
 5 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám Kiürítés: a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak, a kijelölt intézmények és azok ingóságai, valamint a kulturális örökség elemeinek a veszélyeztetett területrõl történõ kivonása. 17. Kockázatbecslés: a kockázatazonosítás, a kockázatelemzés és a kockázatértékelés átfogó folyamata. 18. Kockázatazonosítás: az az eljárás, amely meghatározza az adott területen lehetséges kockázatokat és azok hatásait, valamint magában foglalja a veszélyeztetõ hatások forrásának azonosítását. Az eljárás elvégzése során figyelembe kell venni a vizsgált területre vonatkozó statisztikai adatokat, történeti adatokat, tapasztalati tényeket, valamint a rendelkezésre álló kockázatelemzések eredményeit. 19. Kockázatelemzés: olyan eljárás, mely az adott területre vonatkozó azonosított lehetséges kockázatok csoportosítását és értékelését foglalja magában. 20. Kockázatértékelés: az az eljárás, mely a kockázatelemzés eredményeit felhasználva meghatározza az adott veszélyeztetõ hatás adott településre gyakorolt kockázati szintjét. 21. Kockázati mátrix: olyan kétdimenziós diagramm, melynek függõleges tengelyén a veszélyeztetõ hatás következménye, vízszintes tengelyén a veszélyeztetõ hatás bekövetkezési valószínûsége (gyakorisága) található, és amelynek eredményeként megállapítható, hogy egy adott veszélyeztetõ hatás mekkora kockázatot jelent az adott településre. 22. Következmények: az egyes veszélyeztetõ hatások által okozott, az emberi életet, a létfenntartáshoz szükséges anyagi javakat és a környezetet érintõ káros hatások. 23. Központi készlet: a hivatásos katasztrófavédelmi szervek, valamint a polgári védelmi kötelezettség alapján létrehozott polgári védelmi szervezetek alkalmazásához szükséges felszerelések, technikai eszközök és anyagok, melyek beszerzése a központi költségvetésbõl történik. 24. Korrekciós tényezõ: az az adminisztratív vagy fizikai jellegû kockázatcsökkentõ intézkedés, amely a vizsgált település vonatkozásában a katasztrófavédelmi osztály besorolásának mértékét megváltoztathatja. 25. Kritikus infrastruktúra: Magyarországon található azon eszközök, rendszerek vagy ezek részei, amelyek elengedhetetlenek a létfontosságú társadalmi feladatok ellátásához, az egészségügyhöz, a biztonsághoz, az emberek gazdasági és szociális jólétéhez, valamint amelyek megzavarása vagy megsemmisítése, e feladatok folyamatos ellátásának hiánya miatt jelentõs következményekkel járna. 26. Lakosság alapvetõ ellátása: azon tevékenységek összessége, melyek az ország lakosságának alapvetõ életfeltételei és mindennapi életvitele folytonosságának biztosításához kapcsolódnak. 27. Létfenntartáshoz szükséges anyagi javak: a lakosság alapvetõ ellátását és életfeltételeit biztosító anyagok, eszközök, rendszerek és készletek összessége, különösen az ivóvíz-, az élelmiszer-, a takarmány-, a gyógyszerkészletek és a haszonállatok. 28. Szükség-védõeszköz: a kimenekítés, kitelepítés során alkalmazható, rövid idejû védelemre szolgáló egyéni védõeszköz. 29. Mentõcsapat: az a mentõegységekbõl álló, speciális eszközökkel felszerelt, összevont alakulat, amely a feladat végrehajtására több mentõszervezetbõl vagy önkormányzati, illetve állami szervezetbõl, továbbá szakértõk bevonásával kerül létrehozásra. 30. Mentõegység: az a közvetlen tevékenységet végrehajtó mûveleti egység, amely a feladat végrehajtására kijelölt, önálló mentési képességgel rendelkezik. 31. Nemzetközi kárhelyszínre kitelepülés: nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás esetében a segítségnyújtás jellegének megfelelõ képzettségû és felszereltségû mentõcsapat, szakértõk külföldi kárhelyszínre való utazási feltételeinek vagy eszközök kijuttatásának megszervezése. 32. Nemzeti Minõsítési Rendszer: a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve által kidolgozott szakmai követelményrendszer teljesítésén alapuló, 5 évente megújítandó minõsítés. 33. Radiológiai, biológiai és vegyi védelem: sugárzó, fertõzõ, mérgezõ anyagok káros hatásai ellen való védelem. 34. Veszélyeztetettség szintje: az adott települést érintõ veszélyeztetõ hatások bekövetkezésének valószínûsége (gyakorisága) és következményei alapulvételével megállapítható érték. 35. Veszélyhelyzeti tájékoztatás: a hivatásos katasztrófavédelmi szerv által végzett tájékoztató tevékenység az érintettek számára, a katasztrófariasztást követõen. 36. Visszatelepítés: a veszély elmúltával a kimenekített, kitelepített lakosság és a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak lakóhelyre történõ visszajuttatása.
 6 32254 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám I. FEJEZET A HIVATÁSOS KATASZTRÓFAVÉDELMI SZERV KÖZPONTI SZERVE ÉS A HIVATÁSOS KATASZTRÓFAVÉDELMI SZERV TERÜLETI SZERVEI KIJELÖLÉSE, VALAMINT A HELYI SZERVEK JOGÁLLÁSA ÉS KIJELÖLÉSE 2. (1) A Kormány a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerveként a Belügyminisztérium Országos Katasztrófavédelmi Fõigazgatóságot jelöli ki. (2) A Belügyminisztérium Országos Katasztrófavédelmi Fõigazgatóság székhelye Budapest. (3) A Belügyminisztérium Országos Katasztrófavédelmi Fõigazgatóságot fõigazgató vezeti. 3. (1) A Kormány a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerveiként a megyei, fõvárosi katasztrófavédelmi igazgatóságot jelöli ki. (2) A megyei, fõvárosi katasztrófavédelmi igazgatóságot igazgató vezeti. (3) A területi szervek székhelyét és illetékességi területét az 1. melléklet a) pontja tartalmazza. 4. (1) A Kormány a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerveiként a katasztrófavédelmi kirendeltséget jelöli ki. (2) A katasztrófavédelmi kirendeltséget kirendeltségvezetõ vezeti. (3) A helyi szervek kijelölését az 1. melléklet c) pontja tartalmazza. II. FEJEZET A KATASZTRÓFÁK ELLENI VÉDEKEZÉSÉRT FELELÕS MINISZTER, VALAMINT A KATASZTRÓFÁK ELLENI VÉDEKEZÉSBEN ÉRINTETT MINISZTEREK ÉS ÁLLAMI SZERVEK MEGELÕZÉSSEL, FELKÉSZÜLÉSSEL ÉS VÉDEKEZÉSSEL KAPSOLATOS FELADATAI, A KATASZTRÓFAVÉDELMI KORMÁNYZATI KOORDINÁIÓS SZERV 2. A katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter feladatai 5. A katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter: a) a kormányzati koordinációs szerv véleményének kikérése mellett irányítja a védekezéssel és a felkészüléssel kapcsolatban a megyei, fõvárosi védelmi bizottságok és a megyei, fõvárosi védelmi bizottságok elnökei feladatainak végrehajtását, b) meghatározza a megyei, fõvárosi védelmi bizottságok védekezésre történõ felkészítésének rendjét, c) jóváhagyja a megyei, fõvárosi védelmi bizottságok által tervezett a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve által egyeztetett katasztrófavédelmi gyakorlatok terveit, d) meghatározza a katasztrófavédelmi feladatok ellátásában közremûködõ, irányítása alá tartozó rendvédelmi szervek katasztrófavédelmi feladatait, e) irányítja az állampolgárok és a gazdálkodó szervek katasztrófavédelmi felkészítését, tájékoztatását, valamint a lakosság riasztását, f) meghatározza a lakosság és az anyagi javak mûszaki-technikai és radiológiai, biológiai és vegyi védelmének irányelveit, g) meghatározza a védekezés során megvalósítandó együttmûködés követelményeit, h) szervezi a katasztrófavédelem nemzetközi együttmûködésbõl eredõ feladatai végrehajtását, i) meghatározza a katasztrófavédelmi feladatok személyi, anyagi-technikai biztosításának elvi követelményeit, j) az érintett miniszterekkel egyetértésben a Kormány elé terjeszti a katasztrófavédelem fejlesztésével kapcsolatos tudományos kutatási és mûszaki fejlesztési, valamint az oktatási, képzési célokat és feladatokat, k) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve útján koordinálja és ellátja a katasztrófák elleni védekezés feladatkörében a kritikus infrastruktúrával kapcsolatos feladatokat, ezen belül a nemzeti kapcsolattartó és koordinációs feladatokat az Európai Bizottság és az Európai Unió tagállamai felé, l) kezdeményezi célzott támogatás biztosítását a Kormány felé az élet- és anyagi javak védelme, az alapvetõ szolgáltatások biztosításának folyamatossága érdekében, m) az élet és anyagi javak védelme, az alapvetõ szolgáltatások biztosításának folyamatossága érdekében javaslatot tesz a szükséges szabályozások kidolgozására a kritikus infrastruktúrák katasztrófák elleni védelme tekintetében, n) közremûködik a kritikus infrastruktúra védelemmel összefüggõ oktatási, képzési, felkészítési, tudományos kutatási és mûszaki fejlesztési tevékenység összehangolásában,
 7 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám o) az élet és anyagi javak védelme, az alapvetõ szolgáltatások biztosításának folyamatossága érdekében kijelöli a katasztrófavédelmi fejlesztések irányát és a prioritásokat, p) a kritikus infrastruktúra védelem feladatrendszerén belül képviseli a katasztrófavédelmi szempontrendszer érvényesítését, q) közremûködik a kritikus infrastruktúra védelem horizontális kritériumrendszerének kialakításában, r) részt vesz az ágazati miniszterek által elõterjesztett potenciális ágazati kritikus infrastruktúra elemek horizontális kritériumok alapján történõ beazonosításában, s) gondoskodik a kijelölt kritikus infrastruktúra elemek katasztrófák elleni fokozott védelmének megszervezésérõl. 3. A katasztrófák elleni védekezésben érintett miniszter feladatai 6. A katasztrófák elleni védekezésben érintett miniszter: a) rendszeresen tájékoztatja a kormányzati koordinációs szerv elnökét a feladatok végrehajtásának helyzetérõl, b) figyelemmel kíséri a szakterületén jelentkezõ, katasztrófaveszélyt jelentõ jelenségeket, folyamatokat, intézkedik a veszély elhárítására, illetve megteszi a szükséges intézkedéseket a megelõzéshez szükséges pénzügyi források biztosítására, a feladatok végrehajtására, c) gondoskodik a veszélyhelyzetet okozó emberi tevékenységek és a környezeti elemek körében a kockázat csökkentéséhez, a károk bekövetkezésének megelõzéséhez szükséges katasztrófavédelmi tervezési, kivitelezési, mûködtetési, ellenõrzési és biztonsági szabályok megállapításáról, d) gondoskodik az ágazat figyelõ- és ellenõrzõrendszerének az egységes irányítási rendszerbe illeszkedõ kiépítésérõl és mûködtetésérõl, valamint az ágazati adatszolgáltatási kapcsolat kialakításáról, e) gondoskodik az irányítása és felügyelete alá tartozó szervek védekezésre való felkészítésérõl és mûködési feltételeinek biztosításáról, jóváhagyja a feladatok végrehajtását szolgáló terveket, f) gondoskodik a minisztérium és a felügyelete alatt álló szervek alkalmazottainak katasztrófavédelmi felkészítésérõl, g) ellenõrzi a megelõzéssel és a felkészüléssel kapcsolatos ágazati feladatok végrehajtását, h) végzi a katasztrófák elleni védekezés feladatkörében az ágazati kockázatbecslési feladatokat, i) a biztonsági elemzések eredményei alapján javaslatot tesz az ágazati katasztrófavédelmi biztonsági célkitûzésekre és biztonságpolitikára, j) részt vesz a nemzeti és nemzetközi katasztrófavédelmi gyakorlatok tervezésében, szervezésében és végrehajtásában. 4. A katasztrófavédelemben részt vevõ központi államigazgatási szerv vezetõjének feladatai 7. (1) A katasztrófavédelemben részt vevõ központi államigazgatási szerv vezetõje: a) meghatározza szakterületén, illetve az alárendeltségébe tartozó szerv vonatkozásában a megelõzéssel kapcsolatos feladatokat, b) kialakítja a saját szervezetére vonatkozóan a védekezéssel kapcsolatos, a normál mûködési rendtõl eltérõ szabályokat és meghatározza a bevezetés rendjét, c) meghatározza a felügyelete alatt álló szervezet védekezés idejére szükséges mûködési rendjét, szervezetét és az ehhez kapcsolódó feltételrendszert, d) meghatározza más, a védekezésben részt vevõ állami szervekkel való együttmûködés és kapcsolattartás rendjét, e) kidolgozza a szakterületén a lakosság és az anyagi javak mûszaki-technikai és radiológiai, biológiai és vegyi védelmének fejlesztési irányait. (2) A katasztrófák elleni védekezésben részt vevõ központi államigazgatási szervek vezetõinek a tevékenységet úgy kell megszervezni, hogy a szervek a váratlan helyzetekben munkaidõn belül haladéktalanul, munkaidõn kívül három órán belül legalább az azonnal foganatosítható rendszabályok bevezetésére, hat órán belül a teljes mûködésre legyenek képesek. Munkaszüneti napon, illetve heti pihenõnapon ez az idõ kettõ órával növekedhet. (3) Az (1) és (2) bekezdés rendelkezéseit az autonóm államigazgatási szervekre és az önálló szabályozó szervekre nem kell alkalmazni.
 8 32256 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám 5. A kormányzati koordinációs szerv feladatai 8. (1) A kormányzati koordinációs szerv feladatai különösen: a) összehangolja a katasztrófák elleni védekezés terén a tudományos, kutató, elemzõ, értékelõ tevékenységet, b) éves feladattervében meghatározza az ágazati felkészüléssel kapcsolatos feladatokat, c) összehangolja az ország egészét érintõ katasztrófák elleni védekezési rendszergyakorlatok tervezését, szervezését, figyelemmel kíséri a két- és többoldalú nemzetközi megállapodásokban foglaltak végrehajtását, d) összehangolja a védekezésben részt vevõ központi államigazgatási szervek védekezésével kapcsolatos szakmai tevékenységet, e) több megyét érintõ katasztrófa esetében összehangolja a védekezésben részt vevõ területi szervezetek feladataira és az anyagi eszközök átcsoportosítására irányuló ágazati feladatokat, f) javaslatot tesz a felmerült védekezési költségek biztosítására, g) kezdeményezi a Kormány döntését a veszélyhelyzet kihirdetésére, h) javaslatot tesz a felmerült védekezési és helyreállítási pénzeszközök felhasználására, i) összehangolja a helyreállítással kapcsolatos feladatok végrehajtását, a kárfelmérést, a kormányzati pénzeszközök, valamint segélyek felhasználását. (2) A kormányzati koordinációs szerv a több minisztériumot érintõ katasztrófavédelmi feladatok irányításra vonatkozó jogosítványait testületi döntésein keresztül gyakorolja. III. FEJEZET A VÉDELMI BIZOTTSÁG ELNÖKE, A MEGYEI KÖZGYÛLÉS ELNÖKE, A FÕPOLGÁRMESTER ÉS A POLGÁRMESTER KATASZTRÓFÁK ELLENI VÉDEKEZÉSSEL ÖSSZEFÜGGÕ RÉSZLETES FELADATAI 6. A megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke katasztrófák elleni védekezéssel összefüggõ részletes feladatai 9. (1) A megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke a) meghatározza a védekezés területi feladatait, ellenõrzi azok végrehajtását, illetve elrendeli a területi polgári védelmi erõk bevonását, b) kijelöli a védekezés koordinálásáért felelõs személyt, c) a hatáskörét meghaladó esetekben a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének vezetõje útján kezdeményezi a kormányzati koordinációs szerv döntését, d) a kormányzati koordinációs szerv útján, illetve amennyiben az intézkedés késedelme elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna, közvetlenül a Magyar Honvédség Központi Ügyelet útján kezdeményezi a Magyar Honvédség védekezésbe történõ bevonását, a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének egyidejû tájékoztatása mellett, e) koordinálja a védekezésben részt vevõ helyi védelmi bizottságok, polgármesterek tevékenységét, f) gondoskodik a helyreállítás kormányzati koordinációs szerv által meghatározott sorrendjének és ütemének megvalósításáról, g) intézkedik a lakosság alapvetõ ellátásának biztosításáról a normál életkörülmények helyreállításáig, h) meghatározza az illetékességi területén mûködõ közigazgatási szervek helyreállítással kapcsolatos feladatait, i) koordinálja a humanitárius segélyek elosztását, j) katasztrófavédelmi operatív feladatainak ellátásához a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve közremûködésével a célnak megfelelõen kialakított és felszerelt, folyamatosan üzemképes állapotban tartott vezetési pontot tart fent. (2) A megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke a katasztrófavédelmi feladatok ellátásával kapcsolatos elõterjesztéseket és döntéseket a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének vezetõje útján felterjeszti a kormányzati koordinációs szerv elnökének.
 9 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám A megyei közgyûlés elnöke katasztrófák elleni védekezéssel összefüggõ feladatai 10. A megyei közgyûlés elnöke a) a területfejlesztési feladatok ellátása során érvényesíti a katasztrófák csökkentésére vonatkozó irányelveket, b) a megyei védelmi bizottság elnökének döntése alapján részt vesz a megyei katasztrófavédelmi megelõzési és felkészülési feladatok ellátásában, c) közremûködik az állami és magántulajdonú ingatlanokban keletkezett károkkal kapcsolatos kárenyhítésben. 8. A helyi védelmi bizottság elnöke katasztrófák elleni védekezéssel összefüggõ részletes feladatai 11. (1) A helyi védelmi bizottság elnöke a) meghatározza a védekezés helyi feladatait, ellenõrzi azok végrehajtását, illetve elrendeli a települési polgári védelmi erõk bevonását, b) kijelöli a védekezés koordinálásáért felelõs személyt, c) koordinálja a védekezésben részt vevõ polgármesterek tevékenységét, d) gondoskodik a helyreállítás meghatározott sorrendjének és ütemének megvalósításáról, e) intézkedik a lakosság alapvetõ ellátásának biztosításáról a normál életkörülmények helyreállításáig, f) meghatározza az illetékességi területén mûködõ közigazgatási szervek helyreállítással kapcsolatos feladatait, g) katasztrófavédelmi operatív feladatainak ellátásához a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve közremûködésével a célnak megfelelõen kialakított és felszerelt, folyamatosan üzemképes állapotban tartott vezetési pontot tart fent. (2) A helyi védelmi bizottság elnöke a katasztrófavédelmi feladatok ellátásával kapcsolatos elõterjesztésekrõl és döntésekrõl tájékoztatja a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének vezetõjét. 9. A polgármester, a fõpolgármester katasztrófák elleni védekezéssel összefüggõ feladatai 12. A polgármester: a) gondoskodik a település katasztrófavédelmi besorolásának elkészítésérõl, b) a települési veszélyelhárítási tervet jóváhagyásra felterjeszti a helyi védelmi bizottság elnökének, c) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének bevonásával legalább 3 évente ellenõrzi és értékeli a települési és munkahelyi polgári védelmi szervezetek felkészültségét, és errõl tájékoztatja a helyi védelmi bizottság elnökét, d) gondoskodik a védekezésben részt vevõ erõk váltásáról, pihentetésérõl és ellátásáról, e) hatósági határozattal dönt a katasztrófavédelmi célú gazdasági és anyagi szolgáltatások kijelölésérõl, igénybevételérõl, f) személyes adatnak nem minõsülõ adatokat szolgáltat a helyi védelmi bizottság, valamint a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve részére, g) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv közremûködésével és a védelmi bizottság irányításával illetékességi területén végzi a katasztrófa által okozott károk felmérését, h) irányítja a részére meghatározott helyreállítási feladatok végrehajtását, i) szervezi és irányítja a helyi erõk által végzett helyreállítási tevékenységet, j) közremûködik a humanitárius segélyek elosztásában. 13. A fõpolgármester: a) gondoskodik a fõváros katasztrófavédelmi besorolásának elkészítésérõl, b) gondoskodik a fõvárosi területi veszélyelhárítási terv elkészítésérõl és jóváhagyásra felterjeszti a fõvárosi védelmi bizottság elnökének, c) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének bevonásával ellenõrzi és értékeli a fõvárosi területi és munkahelyi polgári védelmi szervezetek felkészültségét, és errõl tájékoztatja a fõvárosi védelmi bizottság elnökét, d) közremûködik a védekezésben részt vevõ erõk váltásában, pihentetésében és ellátásában, e) hatósági határozattal dönt a katasztrófavédelmi célú gazdasági és anyagi szolgáltatások fõvárosi szintû kijelölésérõl, igénybevételérõl, f) személyes adatnak nem minõsülõ adatokat szolgáltat a fõvárosi védelmi bizottság részére,
 10 32258 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám g) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv és a fõvárosi védelmi bizottság irányításával illetékességi területén közremûködik a katasztrófa által okozott károk felmérésében, h) közremûködik a humanitárius segélyek elosztásában. IV. FEJEZET A KATASZTRÓFASEGÉLY NYÚJTÁSÁNAK SZABÁLYAI, A NEMZETKÖZI KATASZTRÓFA-SEGÍTSÉGNYÚJTÁS ÉS -SEGÍTSÉGKÉRÉS ÁLTALÁNOS SZABÁLYAI, AZ ORSZÁGGYÛLÉS ÁLTAL AZ ÉVES KÖLTSÉGVETÉSBEN A NEMZETKÖZI SEGÍTSÉGNYÚJTÁSRA JÓVÁHAGYOTT ELÕIRÁNYZAT FELHASZNÁLÁSÁNAK RENDJE, VALAMINT A VÉDEKEZÉSBEN RÉSZTVEVÕK KÖLTSÉGEI MEGTÉRÍTÉSÉNEK SZABÁLYAI 10. A katasztrófasegély nyújtásának szabályai 14. (1) A katasztrófaveszély, veszélyhelyzet miatt kialakult helyzetben a katasztrófa károsító hatása által érintett területen életvitelszerûen élõ, kárt szenvedett lakosság számára a túlélés feltételeinek megteremtése érdekében nyújtható katasztrófasegélyrõl a Kormány esetileg dönt: a) a katasztrófasegély forrásáról és fedezetérõl, b) a folyósításban közremûködõ szervezet kijelölésérõl, c) a folyósítás határidejérõl és módjáról, d) a katasztrófa-segélyezettek körérõl, e) az adómentesen folyósítható katasztrófasegély maximális összegérõl. (2) A katasztrófa-segélyezés lezárását követõen a folyósítással megbízott szervezet hitelt érdemlõen köteles elszámolni a folyósított katasztrófasegélyekkel és a keretbõl megmaradt összeget köteles visszafizetni a segély forrásául szolgáló számlára. (3) A katasztrófasegélyezés folyósításával megbízott szervezetet a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve felügyeli. (4) A katasztrófasegélyre jogosultak személyes adatairól a segélyek arányos elosztása érdekében az érintett önkormányzat jegyzõje, az illetékes hivatásos katasztrófavédelmi szerv útján akkor szolgáltat adatot az (1) bekezdés b) pontja szerint kijelölt szervezet számára, ha ahhoz az érintett írásban hozzájárult. Személyes adatok ismerete hiányában katasztrófasegély nem folyósítható. 11. Nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás és -segítségkérés általános szabályai 15. (1) A nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás, illetve -segítségkérés polgári védelmi koordinálását az érintett tárcák között, valamint a katasztrófa-segítségnyújtásban, illetve -segítségkérésben részt vevõ szervek tevékenységének megszervezését és egyéb operatív feladatokat a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve végzi, ennek keretében nemzeti kapcsolattartó pontként mûködik az Európai Unió (a továbbiakban: EU), az Észak-Atlanti Szerzõdés Szervezete (a továbbiakban: NATO), az Egyesült Nemzetek Szervezete (a továbbiakban: ENSZ) és egyéb regionális és kétoldalú katasztrófavédelmi együttmûködési rendszerben. (2) Nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás és -segítségkérés esetében a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének vezetõje tesz javaslatot a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter útján a Kormány számára. (3) A nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás a külpolitikáért felelõs miniszter hatáskörébe tartozó humanitárius segítségnyújtás része. Külföldrõl érkezõ katasztrófa-segítségkérés esetében a külpolitikáért felelõs miniszterrel egyeztetve a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve vezetõjének kezdeményezésére a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter a hazai feladatok ellátásának elsõbbségével tesz javaslatot a Kormány számára nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtásra. (4) Idõben egyszerre zajló nemzetközi katasztrófaesemények esetében a szomszédos országoknak felajánlott segítség elsõbbséget élvez a nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás tekintetében. (5) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve kezdeményezésére a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter és a külpolitikáért felelõs miniszter a nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás végrehajtásában és szervezésében szorosan együttmûködnek, ennek érdekében koordinációs eljárási rendet dolgoznak ki. (6) Nemzetközi katasztrófa-segítségkérés esetében a hivatásos katasztrófavédelmi szerv tájékoztatja az EU, a NATO, az ENSZ és egyéb regionális nemzetközi szervezetekhez rendelt magyar külképviseleteket a hazai intézkedésekrõl, a segítségkérés mibenlétérõl és feltételeirõl, továbbá a nemzetközi segélyt nyújtó szervezetekkel kapcsolatot tart, feladataikat meghatározza és koordinálja.
 11 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám Az Országgyûlés által az éves költségvetésben a nemzetközi segítségnyújtásra jóváhagyott elõirányzat felhasználásának rendje 16. (1) A nemzetközi segítségnyújtásra felhasználható támogatás célja a szolidaritási elv érvényre juttatása. (2) A külföldön bekövetkezett katasztrófa esetében a Kormány az emberi életek mentéséhez, a biztonságos életkörülmények megteremtéséhez és a katasztrófa következményeinek felszámolásához mentõcsapatok, szakértõk és eszközök kijuttatásával járul hozzá. (3) A nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás esetében a nemzetközi kárhelyszínre történõ kitelepülés szállítási költségeihez igényelhetõ a polgári védelmi pénzügyi eszköz létrehozásáról szóló, március 5-i 2007/162/EK, Euratom tanácsi határozat szállításról szóló rendelkezései szerinti támogatás. (4) A polgári védelmi pénzügyi eszköz létrehozásáról szóló, március 5-i 2007/162/EK, Euratom tanácsi határozat végrehajtásához és nemzetközi katasztrófa-segítségnyújtás esetében a szállításhoz való uniós támogatás igényjogosultjaként kijelölt nemzeti illetékes hatóság a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve. 13. A védekezésben résztvevõk költségei megtérítésének szabályai 17. (1) A védekezési költségeket az alábbi bontásban kell meghatározni: a) a végrehajtásban közremûködõ személyek többletfeladat-végzéshez kapcsolódó juttatásai, b) a feladatok végrehajtásához kapcsolódó anyagi, mûszaki, technikai költségek, c) a végrehajtásban közremûködõ erõk és eszközök ellátásának, elhelyezésének és üzemeltetésének költségei, d) a kitelepítettek, befogadottak ellátásával kapcsolatos költségek, e) a védekezés során felhasznált anyagok és készletek központi forrásból történõ visszapótlásának költségei. (2) A felmérési, tervezési és adminisztrációs költségelemek a helyreállítás, újjáépítés során számolhatóak el. (3) Az önkormányzat saját forrásai terhére többlettérítést biztosíthat. 14. A védekezés elszámolható költségei 18. (1) A védekezés körében a 17. (1) bekezdés a) és c) pontjaiba tartozó költségek utólagos elszámolása érdekében a polgármester, a fõvárosban a fõpolgármester, valamint a megyei védelmi bizottság elnöke intézkedik az alábbi adatok védekezési naplóban történõ folyamatos és naprakész rögzítésére: a) a kárterület és a bekövetkezett kár leírása, b) a védekezésben résztvevõk létszáma, c) a létszám által teljesített munkaórák száma, d) a védekezésben részt vevõ gépjármûvek és munkagépek által teljesített kilométer és üzemóra, e) a kitelepítettek, kimenekítettek és ellátásban részesülõk létszáma, f) a védekezés elrendelésének ideje, g) az elvégzett védekezési feladatok, h) a védekezés során meghozott intézkedések, beleértve a védekezés irányításának átadás-átvételét. (2) A polgármester, fõvárosban a fõpolgármester, a területileg illetékes védelmi bizottság elnöke intézkedik a védekezés során felmerült anyagköltségeket igazoló számlák, bizonylatok elkülönített nyilvántartására. (3) A védekezési költségek indokoltságát a védekezés irányításával megbízott igazolja. 19. (1) A 17. (1) bekezdés c) pontja alapján az alábbi költségek számolhatóak el: a) a különleges munkakörülmények és éjszakai munkavégzés figyelembevételével megállapított napidíj összege, b) az állami és önkormányzati fenntartású ingatlanban, intézményben történõ elhelyezés esetében a rezsiköltségen felüli mosatási költségnorma személyenként ágynemûre és takaróra, valamint a takarításra a jogszabályban vagy közjogi szervezetszabályozó eszközben meghatározott normák, c) amennyiben az elhelyezés a b) pont szerint nem biztosítható, az elhelyezés költségei számla alapján. (2) A szállító eszközök üzemeltetési költségeinek elszámolására, a típus szerinti fenntartási, üzemanyag- és amortizációs költségek meghatározására a jogszabályban vagy közjogi szervezetszabályozó eszközben meghatározott normákat kell alkalmazni. (3) A munkagépek, szivattyúk, erõgépek esetében a (2) bekezdésben foglalt költségeket a tényleges munka-üzemórák alapján kell elszámolni.
 12 32260 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám (4) A speciális munkagépeknél a mûszaki jellemzõktõl függõen a jogszabályban vagy közjogi szervezetszabályozó eszközben meghatározott normákat kell alkalmazni. (5) A (2) (4) bekezdésben foglaltak elszámolásának alapja a menetlevélben, illetve a gépüzemnaplóban dokumentált és a védekezés irányításával megbízott által igazolt adat. 15. Nem érvényesíthetõ költségek 20. (1) A védekezési költségek között helyi önkormányzat által nem számolható el: a) a helyi önkormányzat alapfeladatainak ellátásához kapcsolódó költségtérítések, eszközök értéke, költségei, b) rezsi jellegû fenntartási költségek számlaértéke, kivéve a lakosság kitelepítésével kapcsolatban felmerült többletköltségek, c) a polgármesteri hivatalok védekezési feladatok ellátására kötelezett munkatársai által, rendes munkaidõben végzett munka vagy nyújtott alapszolgáltatás, d) a biztosítók által megtérített költségek, e) a helyi önkormányzatok vis maior támogatása forrásból megtérülõ költségek, f) a más forrásából megtérülõ egyéb költségek. (2) Nem számolhatók el a tartósan és rendszeresen belvíz által veszélyeztetett területeken lévõ helyi önkormányzatok azon átlagos kárelhárítási, karbantartási költségei, amelyeket a kötelezõ feladatok ellátására az éves költségvetésében tervezni kötelesek. MÁSODIK RÉSZ A KATASZTRÓFAVÉDELMI SZABÁLYZAT V. FEJEZET A TELEPÜLÉSEK KATASZTRÓFAVÉDELMI BESOROLÁSÁNAK SZABÁLYAI ÉS A VÉDELMI KÖVETELMÉNYEK 16. A katasztrófavédelmi besorolási eljárás 21. (1) Az ország településeit az adott település vonatkozásában lefolytatott kockázatbecslési eljárás eredményeként katasztrófavédelmi osztályokba kell sorolni (a továbbiakban: besorolás). (2) A település polgármestere a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének közremûködésével a kockázatbecslést minden év szeptember 30-ig elvégzi és javaslatot tesz a település besorolására a megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnökének. (3) A megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének közremûködésével a besorolási javaslatot felülvizsgálja és a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve útján a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszterhez jóváhagyásra felterjeszti. (4) A települések besorolásához igazodó védelmi követelmények teljesítéséhez szükséges pénzeszközök központi költségvetésben történõ tervezésérõl a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter gondoskodik. (5) A besorolási osztályokra vonatkozó szabályokat és az egyes osztályokhoz tartozó elégséges védelmi szint követelményeit a 2. melléklet c) pontja tartalmazza. (6) A települések besorolásának megfelelõen megállapított elégséges védelmi szint alapulvételével, az élet és a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelme érdekében a polgármester települési veszélyelhárítási tervet készít, melyre a VI. Fejezet rendelkezései irányadók. 17. A kockázatbecslés 22. (1) A besorolást a települést érintõ veszélyeztetõ hatások komplex elemzése alapján, kockázatbecslés útján kell megállapítani. (2) A kockázatazonosítás során az adott területen a helyi sajátosságokra és jellemzõkre tekintettel, valamennyi ismert veszélyeztetõ hatást figyelembe kell venni a 2. melléklet szerint. (3) A kockázatazonosítást követõen a kockázatelemzés és -értékelés során meg kell határozni a település területére vonatkozó egyes veszélyeztetõ hatások következményeit, valamint a bekövetkezés valószínûségét (gyakoriságát), figyelemmel az egyes veszélyeztetõ hatások egymásra gyakorolt és együttes hatására is.
 13 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám A település az azonosított veszélyeztetõ hatások és a bekövetkezési gyakoriság, valamint a korrekciós tényezõ alapján, a 2. melléklet b) pontja szerinti táblázatban történõ elhelyezéssel kapott értékeknek megfelelõen, valamint a 24. rendelkezései szerint kerül katasztrófavédelmi osztályba besorolásra. 24. (1) I. osztályba kell sorolni azokat a településeket, amelyek a) közvetlenül veszélyeztetettek az atomerõmû 3 km-es és a kutatóreaktor 1 km-es körzetében, b) a katasztrófavédelemrõl és a hozzá kapcsolódó egyes törvények módosításáról szóló évi XXVIII. törvény (a továbbiakban: Kat.) IV. Fejezetének hatálya alá tartozó üzem által veszélyeztetettek és külsõ védelmi terv készítésére kötelezettek, c) az egyes veszélyeztetõ hatások kockázatbecslése és a kockázati mátrixban történõ elhelyezése alapján a 2. melléklet b) pontja szerinti I. besorolást kapják, illetve d) területén az egyes veszélyeztetõ hatások egymásra gyakorolt és együttes hatására tekintettel indokolt a települést fokozottabb védelemben részesíteni. (2) II. osztályba kell sorolni azokat a településeket, amelyek a) az atomerõmû által közvetetten veszélyeztetettek (3 30 km közötti területen lévõ), b) a Kat. IV. Fejezetének hatálya alá tartozó üzem által veszélyeztetettek és külsõ védelmi terv készítésére nem kötelezettek, illetve c) az egyes veszélyeztetõ hatások kockázatbecslése és kockázati mátrixban történõ elhelyezése alapján a 2. melléklet b) pontja szerinti II. besorolást kapják. (3) III. osztályba kell sorolni azokat a településeket, amelyek a) a Kat. IV. Fejezetének hatálya alá nem tartozó üzem által a veszélyes anyagok környezetbe kerülése esetén veszélyeztetettek, b) az egyes veszélyeztetõ hatások kockázatbecslése és a kockázati mátrixban történõ elhelyezése alapján a 2. melléklet b) pontja szerinti III. besorolást kapják. VI. FEJEZET A VESZÉLYELHÁRÍTÁSI TERVEZÉS 18. A veszélyelhárítási tervezés általános követelményei, szintjei, a tervkészítésre kötelezettek köre, a terv tartalma 25. (1) A veszélyelhárítási tervezés célja, hogy a Kat ában felsorolt természeti, civilizációs és egyéb eredetû veszélyekre a kockázatok azonosítása, elemzése és értelmezése alapján egységes okmányrendszerbe foglalja a katasztrófavédelmi feladatok és intézkedések rendjét, végrehajtását, az azt biztosító személyi, anyagi és technikai eszközök hozzárendelésével. (2) A veszélyelhárítási tervezés szintjei: a) települési (a fõvárosban kerületi) veszélyelhárítási terv (a továbbiakban együtt: települési veszélyelhárítási terv), b) munkahelyi veszélyelhárítási terv, c) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének összesített terve, d) területi (fõvárosi) veszélyelhárítási terv, e) központi veszélyelhárítási terv. (3) A tervkészítésre kötelezettek veszélyelhárítási terveiket folyamatosan naprakészen tartják. 19. Települési veszélyelhárítási terv 26. (1) A besorolt településeken a polgármester a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének közremûködésével települési veszélyelhárítási tervet készít. (2) A települési veszélyelhárítási terv alapdokumentumból és kapcsolódó mellékletekbõl áll. (3) A települési veszélyelhárítási tervet a településfejlesztési és településrendezési tervezés, valamint a települési környezetvédelmi program kialakítása és módosítása során figyelembe kell venni.
 14 32262 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám 27. (1) A települési veszélyelhárítási terv az adott településre készített kockázatelemzés és értékelés alapján kimutatott veszélyeztetõ hatásokra és azok következményei elhárítása érdekében a 2. melléklet c) pontjában meghatározott elégséges védelmi szint biztosítására különösen a 2. melléklet d) pontjában felsorolt elemeket tartalmazza. (2) A települési veszélyelhárítási terv mellékletét képezi a jogszabályokban meghatározott külsõ védelmi terv és a helyi vízkárelhárítási terv. 28. (1) A polgármester a települési veszélyelhárítási terv alapján a veszélyek és a követendõ magatartási szabályok megismerésére lakossági tájékoztató kiadványt készít és biztosítja a helyben rendelkezésre álló eszközökkel annak a lakosság számára történõ hozzáférhetõségét. (2) Az (1) bekezdésben meghatározott lakossági tájékoztató kiadvány elkészítésébe a polgármester bevonja a településen mûködõ kisebbségi önkormányzatokat. (3) A települési veszélyelhárítási terv elkészítése során a polgármester bevonja az adott elem tekintetében a feladat és hatáskörrel rendelkezõ illetékes szervet. (4) A települési veszélyelhárítási tervet a polgármester szükség esetén soron kívül, egyebekben minden év március 31-ig felülvizsgálja a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve vezetõjének közremûködésével. A felülvizsgálat eredményérõl, az elvégzett javításokról a polgármester tájékoztatja a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének vezetõjét, a védekezésbe bevont egyéb szerveket, szervezeteket, valamint a lakosságot. (5) A polgármester a települési veszélyelhárítási tervben foglaltak végrehajtásának biztosítására legalább 3 évente gyakorlatot tart. (6) A települési veszélyelhárítási tervet a helyi védelmi bizottság elnöke hagyja jóvá a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve vezetõjének egyetértésével. (7) A polgármester a jóváhagyott veszélyelhárítási terv egy példányát megküldi a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének. 20. Munkahelyi veszélyelhárítási terv 29. (1) A hatósági határozattal kijelölt gazdálkodó szerv munkahelyi veszélyelhárítási tervet készít a gazdálkodó szerv területén munkát végzõk és az egyéb okból ott tartózkodók védelmére. (2) Mentesül a munkahelyi veszélyelhárítási terv készítése alól a jogszabály alapján belsõ védelmi tervet, súlyos káresemény-elhárítási tervet készítõ gazdálkodó szerv. (3) A hatósági határozattal kijelölt gazdálkodó szervek a telephely környezetét veszélyeztetõ hatásokról adatokat szolgáltatnak a kockázati tényezõk megváltozása esetén soron kívül, egyebekben minden év február 28-ig a települési veszélyelhárítási terv elkészítéséhez és felülvizsgálatához a polgármester számára. (4) A munkahelyi veszélyelhárítási tervet a gazdálkodó szerv vezetõje hagyja jóvá a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének egyetértésével. 21. Területi veszélyelhárítási terv 30. (1) Illetékességi területére vonatkozóan a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve a települési szintet meghaladó beavatkozást igénylõ katasztrófavédelmi feladatok ellátása érdekében a települési veszélyelhárítási tervek alapján összesített tervet készít. (2) Területi (fõvárosi) veszélyelhárítási tervet készít a megyei, fõvárosi védelmi bizottság az illetékességi területén jelentkezõ veszélyelhárítási feladatok összehangolására, a megyei közgyûlés elnöke (a fõvárosban a fõpolgármester) és a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének közremûködésével. (3) A területi veszélyelhárítási terv alapdokumentumból és az adattárakat, térképeket tartalmazó mellékletekbõl áll a 27. (1) bekezdésében felsorolt elemek területi szintre történõ alkalmazásával. (4) A megyei, fõvárosi védelmi bizottság a területi veszélyelhárítási tervben foglaltak végrehajtásának biztosítására legalább 3 évente gyakorlatot tart. (5) A területi veszélyelhárítási tervet a megyei, fõvárosi védelmi bizottság szükség szerint, egyebekben minden év június 30-ig felülvizsgálja a megyei közgyûlés elnöke (a fõvárosban a fõpolgármester) és a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének közremûködésével. (6) A területi veszélyelhárítási tervet a megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke hagyja jóvá a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve vezetõjének egyetértésével.
 15 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám (7) Az egyetértésre történõ felterjesztés elõtt a megyei, fõvárosi védelmi bizottság a területi veszélyelhárítási tervet bizottsági ülésen megtárgyalja. (8) A területi veszélyelhárítási tervet a területfejlesztési és területrendezési tervezés, valamint a területi, átfogó környezetvédelmi terv kialakítása és módosítása során figyelembe kell venni. 22. Központi veszélyelhárítási terv 31. (1) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének vezetõje az érintett ágazatok bevonásával központi veszélyelhárítási tervet készít a katasztrófaveszély elhárítására és a katasztrófa következményeinek lehetõ legkisebbre csökkentésére. (2) A központi veszélyelhárítási terv különösen az alábbiakat tartalmazza: a) az emberi élet, a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelme, b) a kritikus infrastruktúra elemek katasztrófák elleni védelme, c) a lakosság alapvetõ ellátásának biztosítása. (3) A központi veszélyelhárítási tervet a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének vezetõje szükség szerint, egyebekben minden év szeptember 30-ig felülvizsgálja. (4) A központi veszélyelhárítási tervet a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter hagyja jóvá. (5) A központi veszélyelhárítási tervbõl az abban foglaltak végrehajtásában érintett ágazat ágazati veszélyelhárítási tervkivonatot készíthet. VII. FEJEZET A LAKOSSÁGVÉDELEM: A LAKOSSÁG RIASZTÁSA, AZ EGYÉNI VÉDÕESZKÖZ-ELLÁTÁS, A KITELEPÍTÉS, A KIMENEKÍTÉS, A BEFOGADÁS ÉS A VISSZATELEPÍTÉS 23. A lakosságvédelem módszerei 32. A lakosság védelmének alapvetõ módszerei a helyi és a távolsági védelem: a) a helyi védelem az elzárkózás a veszélyeztetõ hatás elleni védelemre alkalmas, illetve alkalmassá tett helyen, b) a távolsági védelem a lakosság veszélyeztetett területrõl történõ kimenekítése, illetve kitelepítése, valamint befogadóhelyen történõ átmeneti jellegû elhelyezése. 33. (1) Megelõzés, valamint katasztrófaveszély, illetve veszélyhelyzet során, a veszélyeztetõ hatás és a várható következmények szempontjából az emberi élet védelmének elsõbbségével alkalmazandó lakosságvédelmi módszer elsõ helyen a helyi védelem. (2) Amennyiben az adott körülmények között a lakosság védelmére nem alkalmas a helyi védelem, a távolsági védelem módszerét kell alkalmazni. 24. A riasztás és a veszélyhelyzeti tájékoztatás közös szabályai 34. (1) A lakosság riasztásának és veszélyhelyzeti tájékoztatásának módjai: a) elsõsorban közérdekû közlemény közzétételével, a médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló törvény rendelkezéseinek megfelelõen, b) a lakossági riasztó rendszer eszközeivel, c) a technikai feltételek megléte esetén elektronikus hírközlési szolgáltatások igénybevételével, d) a helyben szokásos módon (hangosbemondó, hírvivõ, falragaszok), e) a riasztás és veszélyhelyzeti tájékoztatás közzétételére alkalmas, helyben rendelkezésre álló egyéb eszközökkel, így a rendvédelmi szervek, magánszemélyek élõbeszéd sugárzására alkalmas kihangosító eszközei, valamint kézi kihangosító eszközök, f) szükség és lehetõség szerint az a) e) pontban megjelöltek egyidejû alkalmazásával. (2) A közérdekû közleményt a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve által kiadott tartalommal kell közzétenni, melyet a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve zártrendszerû kommunikációs csatornán ad át.
 16 32264 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám (3) A szöveges közlés tartalmazza különösen: a) a bekövetkezett esemény pontos helyét és idejét, b) az esemény várható hatásait, c) az okozott hatás kiterjedését, d) a keltett hatás várható idõtartamát, e) a követendõ magatartási szabályokat, f) a további tájékoztatási lehetõségeket. (4) A lakossági riasztást és veszélyhelyzeti tájékoztatást végzõk együttmûködnek a hiteles, pontos és gyors tájékoztatás érdekében, melynek során egyeztetik a tájékoztatás fõ területeit, az összehangolt információáramlás módját, a közvetlenül és közvetve érintett lakosság körét, valamint a nemzetközi hatásokat. (5) A település katasztrófavédelmi osztályba sorolásával, az annak megfelelõen megállapított elégséges védelmi szinttel és a veszélyelhárítási tervben meghatározott helyi riasztási és veszélyhelyzeti tájékoztatással összhangban a polgármester a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének közremûködésével gondoskodik a lakosság mindezekre történõ felkészítésérõl. 25. A lakosság riasztása 35. A Kat ában és 42. -ában meghatározott bejelentések értékelése után és katasztrófaveszély esetében a felkészülés során, valamint veszélyhelyzet esetében, az emberi élet és a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak mentése érdekében a rendelkezésre álló riasztó-, illetve tájékoztatórendszertõl függõen a) szöveges közléssel, illetve b) a 3. mellékletben meghatározott szirénajelekkel jelezni kell az esemény valószínû bekövetkezését vagy annak elmúlását (a továbbiakban együtt: katasztrófariasztás), illetve haladéktalanul közölni kell a lakossággal a követendõ magatartási szabályokat. 36. A katasztrófariasztás elrendeléséért felelõs: a) országos vagy több megyét érintõ veszélyeztetettség esetében a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter a Kormány utólagos tájékoztatásával a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve útján, b) megyei, fõvárosi szintû veszélyeztetettség esetében a megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter utólagos tájékoztatásával a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve útján, c) település veszélyeztetettsége esetén a polgármester a megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke utólagos tájékoztatásával a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve útján, d) a gazdálkodó szerv területén a gazdálkodó szerv vezetõje, a polgármester és a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének egyidejû tájékoztatásával. 26. A lakosság veszélyhelyzeti tájékoztatása 37. (1) A veszélyhelyzeti tájékoztatás tartalma különösen: a) a katasztrófaveszély, a bekövetkezett esemény, a védekezés, az irányadó magatartási szabályok, a lakosságvédelmi intézkedések, az elrendelt korlátozások, valamint a további tájékozódási lehetõségek, b) a helyreállítás idõszakában az elemi lakhatási feltételek megteremtése, a külön döntés szerinti kárenyhítés lehetõségei, valamint a helyreállítás. (2) Amennyiben jogszabály másként nem rendelkezik, a lakosság veszélyhelyzeti tájékoztatásáért felelõs: a) a katasztrófák elleni védekezésért felelõs miniszter, b) a központi államigazgatási szerv vezetõje, c) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi és területi szervének vezetõje, d) a megyei és a helyi védelmi bizottság elnöke, e) a polgármester, a fõpolgármester, f) a gazdálkodó szerv vezetõje.
 17 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám A hivatásos katasztrófavédelmi szervek feladatai 38. (1) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve: a) elõkészíti a közszolgálati mûsorszolgáltatók által végzett, a lakosság riasztásához szükséges okmányokat, a veszély jellegére utaló tájékoztatót és a követendõ magatartási szabályokat tartalmazó közleményeket, b) figyelemmel kíséri a tájékoztatással, riasztással kapcsolatos közlemények védelmi feladatokban részt vevõ közszolgálati mûsorszolgáltatók általi megjelenését, c) koordinálja a Kat. 21. (1) (5) bekezdésében meghatározott szolgalmi jog alapításával és az ellenében járó kártalanítással, valamint a lakossági riasztó rendszer végpontjainak kiépítésével összefüggõ feladatokat, d) szükség esetén igénybe veszi a belföldi vezetékes és mobil telekommunikációs szolgáltatást nyújtó gazdálkodó szervezetek szolgáltatását és eszközeit a lakosság riasztására, veszélyhelyzeti tájékoztatására. (2) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve a) szervezi a lakosság riasztásának, veszélyhelyzeti tájékoztatásának területi és helyi feladatait, b) végzi a Kat. 21. (1) (5) bekezdésében meghatározott szolgalmi jog alapításával és az ellenében járó kártalanítással, valamint a lakossági riasztó rendszer végpontjainak kiépítésével összefüggõ feladatokat, c) a lakossági riasztó rendszer végpontjaiban bekövetkezett változást, a változást követõ 72 órán belül bejelenti az áramszolgáltatónak és egyidejûleg a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének, d) a területi és helyi katasztrófavédelmi operatív feladatok ellátásához az illetékes védelmi bizottság elnökével együttmûködve, a célnak megfelelõen kialakított és felszerelt, folyamatosan üzemképes állapotban tartott vezetési pontot tart fent. 28. A polgármester és a gazdálkodó szerv vezetõjének feladatai 39. A polgármester a riasztási és veszélyhelyzeti tájékoztatási feladatainak végrehajtása érdekében gondoskodik: a) a lakosság riasztására szolgáló és a közigazgatási területén lévõ saját, illetve rendelkezésre bocsátott lakossági riasztó-tájékoztató végpont mûködtetésérõl, üzemképességérõl, folyamatos karbantartásáról, b) a hangos próbákon a felkészített személyek és az illetékes áramszolgáltató szakemberei részvételérõl, c) a lakossági riasztó, riasztó-tájékoztató végpont mûködtetéséhez szükséges üzemeltetési készlet összeállításáról, azok hozzáférésének helyi szabályozásáról, d) riasztó, tájékoztató polgári védelmi szakalegységek megalakításáról és felkészítésérõl, e) a feladatban érintett szakalegységek riasztási adatainak folyamatos pontosításáról. 40. A gazdálkodó szerv vezetõje gondoskodik: a) a területén munkát végzõk és egyéb okból ott tartózkodók számára a riasztási és veszélyhelyzeti tájékoztatási rendszer kiépítésérõl és folyamatos mûködõképességérõl, b) riasztási és veszélyhelyzeti tájékoztatási rendszer szükség szerinti alkalmazásáról, valamint az arra történõ felkészítésrõl. 41. A hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének a jogszabály szerinti felsõ küszöbértékû veszélyes ipari üzemek környezetében kiépített riasztó alrendszere eszközeinek mûködtetését országos szinten a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve, területi szinten a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve biztosítja. 29. A lakossági riasztó rendszerek típusai, jellemzõi, karbantartásukra és telepítésükre vonatkozó elõírások, ellenõrzõ és éles próbák rendszere 42. (1) A lakossági riasztó, lakossági riasztó-tájékoztató végpontok folyamatos mûködtetésérõl a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szervének szakmai felügyelete mellett a polgármester gondoskodik, a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervének a jogszabály szerinti felsõ küszöbértékû veszélyes ipari üzemek környezetében kiépített riasztó alrendszere, továbbá Paks és 30 km-es körzetében telepített lakossági riasztó-tájékoztató rendszer kivételével. (2) A riasztó-tájékoztató végpont mûködõképességét érintõ bármely tevékenységet a munka megkezdése elõtt 30 nappal, a területileg illetékes hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve útján a polgármester számára engedélyezés céljából be kell jelenteni.
 18 32266 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám 43. (1) A lakossági riasztó rendszerbe történõ új eszköz telepítése, meglévõ eszköz felújítása vagy karbantartása során a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve által használt rendszerelemekkel megegyezõ, valamint kialakításában, technikai megoldásaiban azokhoz illeszkedõ eszköz használható fel, amit a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve engedélyezett. (2) Új lakossági riasztó rendszer telepítésére, meglévõ eszközök karbantartására, meghibásodott eszközök újratelepítésére és felújítására, valamint az életveszélyessé vált eszközök bontására vonatkozó mûszaki feltételeket jogszabály állapítja meg. (3) Katasztrófaveszély vagy veszélyhelyzet idõszakán kívül a települési önkormányzat azon lakossági riasztó-tájékoztató végpontok esetében, ahol a települési önkormányzatnak közvetlen vezérlési lehetõsége van, a lakossági riasztó-tájékoztató végpontokat általános közlési célra, kizárólag közérdekû információ leadására is felhasználhatja. (4) A felhasználás során politikai célú közlemény nem közölhetõ. 44. (1) A lakossági riasztó rendszer riasztó, valamint riasztó-tájékoztató végpontjait, a riasztó eszközök meglétét, állapotát, karbantartottságát és mûködõképességét legalább évente egy alkalommal a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve ellenõrzi. Az ellenõrzésen a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve kérésére az áramszolgáltató térítésmentesen közremûködik. (2) Az ellenõrzés során az ellenõrzést végrehajtó hangos próbával gyõzõdik meg az eszköz mûködõképességérõl. A hangos próba idõpontját és a hangos próba alkalmával kiadásra tervezett szignálok és szövegek leírását a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve 10 nappal a hangos próba végrehajtása elõtt megküldi a területileg illetékes helyi önkormányzatnak. A hangos próbát, annak megtartása elõtt 5 nappal, a helyben szokásos módon a területileg illetékes települési önkormányzat hirdeti ki. (3) Az ellenõrzés során biztosítani kell a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve vezetõjének vagy képviselõjének megjelenését is. (4) Az ellenõrzésrõl készült jegyzõkönyvet az ellenõrzést végrehajtó szervezet képviselõje, valamint a polgármester írja alá. A jegyzõkönyv megõrzéséért a hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve felel. (5) A megrongált, életveszélyessé vált lakossági riasztó rendszer végpontjairól érkezõ bejelentés esetében, a tudomást szerzõ hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének vezetõje haladéktalanul jelentést terjeszt fel a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve számára. (6) A jelentés tartalmazza különösen: a) a végpont típusát, b) a végpont pontos címét, c) a végpont koordinátáit, d) a végpont telepítésének módját, e) a kár rövid leírását, a káresemény bekövetkezésének feltételezett idejét, f) a rongálást bizonyító fényképfelvételeket. (7) A káreljárás lefolytatására a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének vezetõje az illetékes, aki az eljárás eredményérõl tájékoztatja a hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szervét. 30. Az egyéni védõeszköz-ellátás 45. (1) A lakosság kimenekítése, illetve kitelepítése során amennyiben a veszélyeztetõ hatás indokolja a veszélyes, illetve radioaktív anyagok, más fizikai erõk káros élettani hatásainak megakadályozása érdekében szükség-védõeszközt, az atomerõmû által veszélyeztetett (0 30 km közötti) területeken szükség szerint jódprofilaxist is kell alkalmazni. (2) A beavatkozást végzõk számára biztosított egyéni védõeszközökrõl és az azzal történõ ellátásról jogszabály rendelkezik. 31. A kitelepítés, a befogadás és a visszatelepítés elrendelése 46. (1) A kitelepítés és a befogadás elrendelésére jogosult: a) veszélyhelyzetben, a Kormány felhatalmazása alapján, illetékességi területére vonatkozóan aa) a polgármester, ab) a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szervének vezetõje által kijelölt személy, aki veszélyhelyzetben a településen a helyi katasztrófavédelmi tevékenység irányítását a polgármestertõl átvette, ac) a megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke,
 19 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám b) halasztást nem tûrõ esetben az illetékességi területére vonatkozóan ba) a polgármester, bb) a megyei, fõváros védelmi bizottság elnöke. (2) A visszatelepítés elrendelésére a megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke jogosult. 47. (1) A kitelepítés elrendelésérõl szóló döntést az elrendelõ írásba foglalja akadályoztatása esetén az elrendelést követõ legkésõbb 3 napon belül és felhívás közzétételével gondoskodik a kihirdetésérõl. (2) A felhívást a veszélyeztetett terület sajátosságainak megfelelõen, a rendelkezésre álló lehetõségek alkalmazásával, a helyben szokásos módon, illetve a médiaszolgáltatásokról és a tömegkommunikációról szóló törvény alapján közérdekû közleményként kell közzétenni. (3) A felhívás tartalmazza legalább: a) a kijelölt gyülekezési helyet és idõpontot, b) a kijelölt befogadóhelyet, c) a saját jármûvel önállóan megoldott, befogadóhelyre történõ távozás lehetõségét és bejelentési kötelezettségét, d) a szállítási lehetõségeket, beleértve az elrendelt korlátozásokat is, e) a kitelepítés során szükséges alapvetõ okmányok és más ajánlott dolgok megjelölését, f) a hátrahagyott javakkal kapcsolatos tennivalókat, g) amennyiben ismert, a kitelepítés várható idõtartamát, h) a kitelepítéssel kapcsolatban további tájékoztatást adó szerv vagy személy megnevezését és elérhetõségét. 32. A kitelepítés végrehajtása 48. A kitelepítés végrehajtásának szempontjai: a) a kitelepítéssel érintett lakosság családi és közösségi életviszonyai a visszatelepítés elrendeléséig lehetõleg ne szenvedjenek kárt, b) különös figyelemmel kell lenni a kitelepített személyek korából, nemébõl vagy más tulajdonságából fakadó egyedi igényekre, c) az érintett lakosságot a Kat. 72. (10) bekezdés szerinti adatokkal kell nyilvántartásba venni (regisztráció), d) lehetõvé kell tenni, hogy a lakosság a lakóhelyét saját közlekedési eszközével hagyja el és a veszélyeztetett területen kívüli, általa megválasztott helyre távozhasson, amennyiben az a kitelepítés végrehajtását nem akadályozza, e) amennyiben a c) pontban meghatározott regisztráció elháríthatatlan kárral vagy veszéllyel járna, a polgármester vagy a helyszíni mûveletirányító engedélyezheti annak mellõzését. 49. (1) A megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnöke a) értékeli a kialakult helyzetet és meghatározza a kitelepítéssel kapcsolatos feladatokat, b) tájékoztatja a veszélyeztetett területen fekvõ települések polgármestereit és utasítja a kitelepítés elõkészítésére, c) utasítja a helyi védelmi bizottságokat a szükséges kitelepítési feladatok koordinálására, d) meghatározza a különbözõ ágazatok területi szintû szerveinek a kitelepítéssel kapcsolatos feladatait és koordinálja azok végrehajtását, e) amennyiben a kitelepítés megye, fõváros határán kívülre történik, felveszi a kapcsolatot az illetékes megyei, fõvárosi védelmi bizottság elnökével, f) veszélyhelyzetben elrendeli a vasúti, közúti, vízi, légi szállítások biztosítása érdekében a javítókapacitások, valamint az állomások, kikötõk, repülõterek, raktárak igénybevételét vagy használatának korlátozását, g) összehangolja a polgári védelmi szervezetek és a kitelepítésben részt vevõ szervek, társadalmi és karitatív szervezetek tevékenységét, h) feldolgozza, értékeli, összegzi és a Kormány számára a kormányzati koordinációs szerv útján felterjeszti a beérkezõ jelentéseket. (2) A helyi védelmi bizottság elnöke a) szükség esetén utasítja a kitelepítés irányítása során a polgármestereket, a kitelepítési feladatokra vonatkozóan a hatáskörükbe tartozó intézkedések megtételére, b) összehangolja a társadalmi és karitatív szervezetek tevékenységét,
 20 32268 M A G Y A R K Ö Z L Ö N Y évi 131. szám c) felveszi a kapcsolatot az illetékes helyi védelmi bizottság elnökével, amennyiben a kitelepítés a helyi védelmi bizottság honvédelmi körzetén kívülre, de a megyehatáron belül történik. (3) A polgármester a) intézkedik a lakosság, az intézmények, a gazdálkodó szervek, a szállító eszközök tulajdonosainak riasztására és tájékoztatására, b) intézkedik a lakosság kitelepítésére, a létfenntartáshoz szükséges anyagi, kulturális javak, az állatállomány, az ellátásukhoz szükséges takarmány és egyéb anyagok elszállítására, c) meghatározza a településen a helyes, követendõ lakossági magatartási szabályokat, d) készenlétbe helyezi a kitelepítési szakfeladat végrehajtásához szükséges polgári védelmi szervezeteket és irányítja tevékenységüket, e) megszervezi a kitelepítés biztosítását, f) intézkedik a gyülekezési, berakodási helyek mûködésének megkezdésére, g) fogadja az érkezõ külsõ erõket, eszközöket, koordinálja az együttmûködést, h) gondoskodik a fekvõbetegek, önerõbõl kitelepülni képtelenek kijelölt intézményekbe történõ elszállításáról, i) koordinálja az intézmények, gazdálkodó szervezetek kitelepülését, j) folyamatos kapcsolatot tart a befogadókkal és tájékoztatást ad különösen a következõkrõl: ja) útba indítások idejérõl, jb) az útba indított lakosság számáról, jc) az állatállományról és az anyagi és kulturális javakról, jd) a szállító eszközök számáról, k) intézkedik az ingatlanok átvizsgálására, az ingatlanok biztonságos hátrahagyása szabályainak betartására, l) intézkedik a Kat. 49. (5) bekezdése alapján a kötelezés ellenére lakóhelyén maradó személyekkel szembeni rendvédelmi intézkedés foganatosítására, m) intézkedik a hajléktalanok felkutatására, n) intézkedik, hogy a védekezés folytatására visszamaradó állomány a biztonsági rendszabályokat (riasztás, kimenekítés) megismerje és megszervezi az ellátásukat, o) intézkedik a közmûvek központilag történõ szükség szerinti kikapcsolására, p) intézkedik a gyógyszertárak, a méreganyagraktárak és a mûtrágya lerakatok fokozott õrzésére, szükség esetén az anyagok biztonságos helyre történõ elhelyezésére, q) biztosítja az általános rendõrségi feladatok ellátására létrehozott szerv (a továbbiakban: rendõrség) útján a kitelepítéssel érintett településen hátrahagyott ingó és ingatlan vagyon védelmét, r) összehangolja a társadalmi és karitatív szervezetek tevékenységét. (4) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv központi szerve a) irányítja a hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve lakosságvédelmi tervezõ munkáját, b) több megyét érintõen koordinálja a nemzetgazdaság és más szempontból fontos vagyontárgyak, valamint a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelmére vonatkozó feladatok végrehajtását, c) összehangolja az országhatáron, illetve megyehatárokon át történõ kitelepítés katasztrófavédelmi feladatait. (5) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv területi szerve a) ellátja a kitelepítés végrehajtása során a szakmai irányító, koordinációs feladatokat, b) összehangolja a létfenntartáshoz szükséges anyagi javak védelmének területi feladatait, c) irányítja a helyi katasztrófavédelmi szervek lakosságvédelmi tervezõ, szervezõ munkáját, d) szervezi és végzi a polgári védelmi szervezetek és a lakosság felkészítését. (6) A hivatásos katasztrófavédelmi szerv helyi szerve a) együttmûködik a kijelölt befogadó helyek szerint illetékes hivatásos helyi katasztrófavédelmi szerv vezetõjével és kölcsönösen biztosítják a tervezési adatokat, b) a társszervekkel együttmûködve kijelöli a kitelepülési útvonalakat, számvetéseket készít, c) pontosítja a körzeti és településszintû kitelepítési-befogadási terveket, d) javaslatot tesz a polgármesternek a kitelepítés végrehajtásához szükséges polgári védelmi szervezetek megalakítására, felkészítésére, e) közremûködik a lakosság riasztásának és tájékoztatásának megtervezésében, f) létrehozza a szükséges adatbázisokat, gondoskodik naprakészen tartásukról, valamint g) közremûködik a kitelepítés helyi feladatainak végrehajtásában.
 10. Ismertesse a helyi szintű védekezés finanszírozásának szabályait, a védekezés anyagitechnikai biztosításának települési lehetőségét.
 10. Ismertesse a helyi szintű védekezés finanszírozásának szabályait, a védekezés anyagitechnikai biztosításának települési lehetőségét. A felkészülés, védekezés és helyreállítás finanszírozásának módjáról


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 31985D0196
 85/196/CEE: Décision du Conseil du 12 mars 1985 concernant un programme pluriannuel de recherche et de développement pour la Communauté économique européenne dans les domaines de la recherche technologique fondamentale et de l' application des technologies nouvelles (BRITE) (1985-1988)
 Journal officiel n° L 083 du 25/03/1985 p. 0008 - 0012 édition spéciale espagnole: chapitre 16 tome 1 p. 0237 édition spéciale portugaise: chapitre 16 tome 1 p. 0237
 +++++( 1 ) JO N} C 230 DU 27 . 8 . 1983 , P . 3 . ( 2 ) JO N} C 342 DU 19 . 12 . 1983 , P . 161 . ( 3 ) JO N} C 358 DU 31 . 12 . 1983 , P . 1 . ( 4 ) JO N} L 177 DU 4 . 7 . 1984 , P . 25 . DECISION DU CONSEIL DU 12 MARS 1985 CONCERNANT UN PROGRAMME PLURIANNUEL DE RECHERCHE ET DE DEVELOPPEMENT POUR LA COMMUNAUTE ECONOMIQUE EUROPEENNE DANS LES DOMAINES DE LA RECHERCHE TECHNOLOGIQUE FONDAMENTALE ET DE L'APPLICATION DES TECHNOLOGIES NOUVELLES ( BRITE ) ( 1985-1988 ) ( 85/196/CEE ) LE CONSEIL DES COMMUNAUTES EUROPEENNES , VU LE TRAITE INSTITUANT LA COMMUNAUTE ECONOMIQUE EUROPEENNE , ET NOTAMMENT SON ARTICLE 235 , VU LA PROPOSITION DE LA COMMISSION ( 1 ) , VU L'AVIS DE L'ASSEMBLEE ( 2 ) , VU L'AVIS DU COMITE ECONOMIQUE ET SOCIAL ( 3 ) , CONSIDERANT QU'EN VERTU DE L'ARTICLE 2 DU TRAITE CEE LA COMMUNAUTE A NOTAMMENT POUR MISSION DE PROMOUVOIR UN DEVELOPPEMENT HARMONIEUX DES ACTIVITES ECONOMIQUES DANS L'ENSEMBLE DE LA COMMUNAUTE , UNE EXPANSION CONTINUE ET EQUILIBREE ET UN RELEVEMENT ACCELERE DU NIVEAU DE VIE ; CONSIDERANT QUE LA RECHERCHE SUR LES APPLICATIONS DES TECHNOLOGIES NOUVELLES CONTRIBUE A LA REALISATION DE CES OBJECTIFS ; CONSIDERANT QUE LA PROMOTION DE LA COMPETITIVITE DE L'INDUSTRIE EUROPEENNE CONSTITUE L'UN DES PRINCIPAUX OBJECTIFS DU PROGRAMME-CADRE ; CONSIDERANT QUE LE REGROUPEMENT D'ACTIONS INDIRECTES ET CONCERTEES DANS LE DOMAINE DE LA TECHNOLOGIE FONDAMENTALE CONTRIBUERAIT A LA REALISATION DE CET OBJECTIF ; CONSIDERANT QUE LE PROGRAMME D'ACTION DE RECHERCHE " TECHNOLOGIES INDUSTRIELLES " COMPREND UN CERTAIN NOMBRE DE PROGRAMMES DE RECHERCHE REVETANT UN INTERET POUR L'INDUSTRIE EUROPEENNE , MAIS QU'IL NE COMPORTE PAS DE PROGRAMME DE RECHERCHE TECHNOLOGIQUE FONDAMENTALE MULTISECTORIELLE ET PLURIDISCIPLINAIRE ; CONSIDERANT QU'IL EST NECESSAIRE D'ENCOURAGER ENCORE DAVANTAGE LES APPLICATIONS DES TECHNOLOGIES NOUVELLES DANS L'ENSEMBLE DE LA COMMUNAUTE POUR PROFITER PLEINEMENT DES AVANTAGES ECONOMIQUES DU MARCHE COMMUN ; CONSIDERANT QU'IL EST DE MEME NECESSAIRE DE REGROUPER LES TECHNOLOGIES PROVENANT DE DIVERS DOMAINES DE FABRICATION POUR EN FAIRE PROFITER DES SECTEURS INDUSTRIELS SPECIFIQUES ; QU'IL EST NECESSAIRE D'ENCOURAGER LES APPLICATIONS DES TECHNOLOGIES NOUVELLES DE FACON A EN FAIRE PROFITER TOUT SPECIALEMENT LES PETITES ET MOYENNES ENTREPRISES ; CONSIDERANT QUE LE PROGRAMME D'ACTION DE RECHERCHE " TECHNOLOGIES INDUSTRIELLES " CONTIENT UN CERTAIN NOMBRE DE PROGRAMMES DE RECHERCHE INTERESSANTS POUR L'INDUSTRIE EUROPEENNE , MAIS NE COMPORTE PAS ENCORE DE PROGRAMME REGROUPANT LES TECHNOLOGIES DE DIFFERENTES ORIGINES POUR EN FAIRE BENEFICIER DES SECTEURS INDUSTRIELS SPECIFIQUES ; CONSIDERANT QUE CE PROGRAMME REPOND A LA NECESSITE IMPERIEUSE DE CONSTITUER OU DE CONSOLIDER UN POTENTIEL INDUSTRIEL SPECIFIQUEMENT EUROPEEN DANS LES TECHNOLOGIES CONCERNEES ; QUE , PAR CONSEQUENT , LES ENTREPRISES , LES UNIVERSITES ET LES CENTRES DE RECHERCHE DE LA COMMUNAUTE QUI SONT LES MIEUX A MEME DE CONTRIBUER A LA REALISATION DE CES OBJECTIFS DOIVENT ETRE LES BENEFICIAIRES DE CE PROGRAMME ; CONSIDERANT QU'IL CONVIENT D'ASSOCIER LE PLUS POSSIBLE LES PETITES ET MOYENNES ENTREPRISES ( PME ) AU DEVELOPPEMENT DES TECHNOLOGIES INDUSTRIELLES ; CONSIDERANT QUE LE TRAITE CEE NE PREVOIT PAS LES POUVOIRS D'ACTION SPECIFIQUES REQUIS A CET EFFET ; CONSIDERANT QUE LE COMITE DE LA RECHERCHE SCIENTIFIQUE ET TECHNIQUE A EMIS SON AVIS , DECIDE : ARTICLE PREMIER 1 . UN PROGRAMME PLURIANNUEL DE RECHERCHE ET DE DEVELOPPEMENT POUR LA COMMUNAUTE ECONOMIQUE EUROPEENNE DANS LES DOMAINES DE LA TECHNOLOGIE FONDAMENTALE ET DE L'APPLICATION DES TECHNOLOGIES NOUVELLES ( BRITE ) , TEL QUE DEFINI EN ANNEXE , EST ARRETE POUR UNE DUREE DE QUATRE ANS A COMPTER DU 1ER JANVIER 1985 . 2 . LE PROGRAMME COMPREND DES ACTIVITES EFFECTUEES SOUS LA FORME DE RECHERCHES SOUS CONTRAT ET D'ACTIONS CONCERTEES . LES PARTICIPANTS PEUVENT ETRE DES ORGANISATIONS INDUSTRIELLES , DES INSTITUTS DE RECHERCHE ET DES UNIVERSITES ETABLIS SUR LE TERRITOIRE DE LA COMMUNAUTE . NORMALEMENT , LES INSTITUTS DE RECHERCHE ET LES UNIVERSITES CONSTITUENT UN GROUPE AVEC UNE ORGANISATION INDUSTRIELLE , ET LES PROJETS SONT REALISES PAR DES PARTICIPANTS APPARTENANT A PLUS D'UN ETAT MEMBRE . EN REGLE GENERALE , LA CONTRIBUTION DE LA COMMUNAUTE NE DEPASSE PAS 50 % , LE RESTE ETANT A LA CHARGE DES PARTICIPANTS INDUSTRIELS . LES ACTIONS CONCERTEES PORTENT SUR LA COORDINATION , AU NIVEAU COMMUNAUTAIRE , D'ACTIVITES DE RECHERCHE QUI FONT DEJA PARTIE INTEGRANTE DE PROGRAMMES DE RECHERCHE MIS EN OEUVRE PAR LES ETATS MEMBRES ET , LE CAS ECHEANT , PAR LA COMMUNAUTE . ARTICLE 2 LE MONTANT ESTIME NECESSAIRE POUR L'EXECUTION DU PROGRAMME ( 1985-1988 ) S'ELEVE A 125 MILLIONS D'ECUS ( Y COMPRIS LES DEPENSES AFFERENTES A UN EFFECTIF DE VINGT-CINQ AGENTS ) , DONT 20 % SONT ESTIMES NECESSAIRES A L'EXECUTION DU SOUS-PROGRAMME II DE L'ANNEXE . ARTICLE 3 AU COURS DE LA DEUXIEME ANNEE , LE PROGRAMME SERA REEXAMINE . LE RESULTAT DE CE REEXAMEN SERA SOUMIS AU CONSEIL ET A L'ASSEMBLEE . CE REEXAMEN POURRA CONDUIRE LA COMMISSION A PRESENTER UNE PROPOSITION DE REVISION DU PROGRAMME SELON LES PROCEDURES APPROPRIEES . ARTICLE 4 LA COMMISSION ASSURE L'EXECUTION DU PROGRAMME EN CE QUI CONCERNE LA RECHERCHE SOUS CONTRAT ET LA COORDINATION EN CE QUI CONCERNE LES ACTIONS CONCERTEES . LA COMMISSION DECIDE , DANS LE CADRE DU PROGRAMME , DE SES MODALITES D'EXECUTION , NOTAMMENT EN CE QUI CONCERNE LA REPARTITION DES ACTIVITES ENTRE LA RECHERCHE SOUS CONTRAT ET LES ACTIONS CONCERTEES ET EN CE QUI CONCERNE LE DEMARRAGE DES ACTIONS CONCERTEES . ARTICLE 5 LA COMMISSION EST ASSISTEE DANS SES TACHES DE GESTION DU PROGRAMME PAR LE COMITE CONSULTATIF EN MATIERE DE GESTION ET DE COORDINATION ( CGC ) " TECHNOLOGIES INDUSTRIELLES " , CREE PAR LA DECISION 84/338/EURATOM , CECA , CEE ( 4 ) . ARTICLE 6 AUX FINS DES ACTIONS CONCERTEES ET CONFORMEMENT A UNE PROCEDURE A FIXER PAR LA COMMISSION APRES CONSULTATION DU CGC , LES ETATS MEMBRES PARTICIPANTS ET LA COMMUNAUTE PROCEDENT A L'ECHANGE DE TOUTES LES INFORMATIONS APPROPRIEES AUXQUELLES ILS ONT ACCES ET QU'ILS SONT LIBRES DE DIVULGUER EN CE QUI CONCERNE LES ACTIVITES DE RECHERCHE ET DEVELOPPEMENT COUVERTES PAR LA PRESENTE DECISION , QU'ELLES SOIENT OU NON PROJETEES OU MISES EN OEUVRE SOUS LEUR AUTORITE . TOUTES LES INFORMATIONS SONT CONSIDEREES COMME CONFIDENTIELLES SI L'ETAT MEMBRE QUI LES A FOURNIES EN FAIT LA DEMANDE . FAIT A BRUXELLES , LE 12 MARS 1985 . PAR LE CONSEIL LE PRESIDENT F . M . PANDOLFI ANNEXE PROGRAMME 1985-1988 DANS LES DOMAINES DE LA RECHERCHE TECHNOLOGIQUE FONDAMENTALE ET DE L'APPLICATION DES TECHNOLOGIES NOUVELLES ( BRITE ) LES OBJECTIFS DU PROGRAMME SONT LES SUIVANTS . I . RECHERCHE ET DEVELOPPEMENT TECHNOLOGIQUES DE CARACTERE PRECOMPETITIF PORTANT SUR LES SECTEURS CI-APRES 1 . FIABILITE , USURE ET DETERIORATION EN PARTICULIER : A ) LES METHODES DE PREVISION DE LA DUREE DE VIE UTILE ET DE LA SURVIE DES MATERIAUX , COMPOSANTS ET ASSEMBLAGES , AINSI QUE L'EVALUATION DE LEURS DEFAUTS ; B ) LES PROPRIETES DE RESISTANCE AUX FROTTEMENTS , A L'USURE ET A L'EROSION DES MATERIAUX , COMPOSANTS ET ASSEMBLAGES LORSQU'ILS SONT UTILISES DANS DES CONDITIONS DEFAVORABLES , OU SOUMIS A DES CONTRAINTES PARTICULIEREMENT FORTES ; C ) LA MECANIQUE DES RUPTURES , Y COMPRIS LES RUPTURES INSTABLES , LA FATIGUE , LE FLUAGE ET LES EFFETS DE LA CORROSION , EN VUE D'AMELIORER LE COMPORTEMENT MECANIQUE ET LA DUREE DE VIE PREVISIBLE DES MATERIAUX , COMPOSANTS ET ASSEMBLAGES ; D ) LES MECANISMES DE CORROSION ET LA PROTECTION CONTRE LA CORROSION EN MILIEU AGRESSIF , Y COMPRIS SOUS L'EFFET D'UNE ACTION BIOLOGIQUE ; E ) LA TECHNOLOGIE DES TRAITEMENTS DE SURFACE ET DES REVETEMENTS PROTECTEURS , VISANT A MODIFIER LES PROPRIETES PHYSIQUES ET MECANIQUES DES MATERIAUX , COMPOSANTS ET ASSEMBLAGES , Y COMPRIS L'APPLICATION INDUSTRIELLE DE PROCEDES DEJA UTILISES EN LABORATOIRE , LES PROPRIETES DES SURFACES ET LES PHENOMENES D'INTERFACES . 2 . TECHNOLOGIE LASER ET SES APPLICATIONS ET AUTRES METHODES NOUVELLES DE FACONNAGE ET DE PROFILAGE DES METAUX EN PARTICULIER : A ) LES LASERS A HAUTE PUISSANCE POUR LE TRAITEMENT DE MATERIAUX , Y COMPRIS L'INTERACTION ENTRE LES FAISCEAUX LASER ET LES MATERIAUX , LES MESURES DE SECURITE ET LES METHODES DE TRAVAIL LIEES A L'UTILISATION INDUSTRIELLE DES LASERS ; B ) LA TECHNOLOGIE DE REALISATION DE PROFILS NE NECESSITANT PRATIQUEMENT PLUS DE FINISSAGE , EN PARTICULIER LA METALLURGIE DES POUDRES . 3 . TECHNIQUES D'ASSEMBLAGE EN PARTICULIER : A ) LES TECHNIQUES DE SOUDAGE NOUVELLES OU PERFECTIONNEES , Y COMPRIS LA SOUDURE PAR FAISCEAU ELECTRONIQUE , PAR DIFFUSION ET PAR FRICTION , ET LE SOUDAGE AUTOMATISE A FAIBLE COUT , Y COMPRIS LES SYSTEMES PAR CAPTEURS ET CONTROLE ADAPTATIF ; B ) L'UTILISATION DE TECHNIQUES DE COLLAGE , DE SOUDAGE TENDRE ET DE BRASAGE , NOUVELLES OU PERFECTIONNEES , ET LEUR ADAPTATION A LA PRODUCTION EN SERIE . L'ASSEMBLAGE DE MATERIAUX NOUVEAUX ET HETEROGENES . 4 . NOUVELLES METHODES D'ESSAIS , Y COMPRIS LES ESSAIS NON DESTRUCTIFS , LES ESSAIS EN MODE CONNECTE ET LES ESSAIS ASSISTES PAR ORDINATEUR EN PARTICULIER : A ) LES TECHNIQUES D'ESSAIS POUR MESURER , DETECTER ET METTRE EN EVIDENCE LES DEFAUTS , FATIGUES ET PROCESSUS DE DETERIORATION , Y COMPRIS LES PHENOMENES DE CORROSION , D'USURE ET DE FISSURATION AINSI QUE LES LESIONS D'ORIGINE BIOLOGIQUE , LES METHODES POUR L'UTILISATION DANS LES CONDITIONS DE SERVICE ( FATIGUE ) ET DE SIMULATION DE CES CONDITIONS ; B ) L'APPLICATION DE L'INFORMATIQUE AUX TECHNIQUES ET SYSTEMES D'ESSAIS , NOTAMMENT EN VUE DE SON UTILISATION DANS LES PROCESSUS DE FABRICATION . 5 . CAO/PAO ET MODELES MATHEMATIQUES EN PARTICULIER : A ) LES TECHNIQUES DE CAO/PAO DESTINEES AUX PROCESSUS INDUSTRIELS EXPLOITANT DES TRAVAUX SUR DES ARCHITECTURES ET DES ALGORITHMES EFFECTUES AILLEURS , Y COMPRIS ESPRIT , ET LIES A PROCESSUS DE FABRICATION SPECIFIQUES , Y COMPRIS LES TECHNIQUES A FAIBLE COUT CONVENANT POUR LES PETITES ET MOYENNES ENTREPRISES ( PME ) . B ) LA MODELISATION MATHEMATIQUE DES PROCESSUS ET PHENOMENES DE PRODUCTION , Y COMPRIS LA MODELISATION DES SYSTEMES SOUPLES DE FABRICATION CONVENANT AUX PME . 6 . MATERIAUX NOUVEAUX , NOTAMMENT POLYMERE , MATERIAUX COMPOSITES ET AUTRES MATERIAUX NOUVEAUX AYANT DES PROPRIETES SPECIALES EN PARTICULIER : A ) LES POLYMERES ET MATERIAUX COMPOSITES PRESENTANT DES PROPRIETES PHYSIQUES ET MECANIQUES SPECIALES ET PERFECTIONNEES AINSI QUE DES CARACTERISTIQUES DE STABILITE QUI PERMETTENT D'ETENDRE LEUR UTILISATION EN MECANIQUE , EN MEDECINE ET EN AGRICULTURE ; B ) LES NOUVELLES TECHNIQUES DE PRODUCTION ET DE TRANSFORMATION DES POLYMERES ET DES MATERIAUX COMPOSITES ; C ) LES MATERIAUX NOUVEAUX PRESENTANT DES PROPRIETES ELECTRIQUES , MAGNETIQUES ET OPTO-ELECTRONIQUES SPECIALES . 7 . SCIENCE ET TECHNOLOGIE DES MEMBRANES ET PROBLEMES RENCONTRES EN ELECTROCHIMIE EN PARTICULIER : A ) L'UTILISATION DES MEMBRANES DANS LES PROCESSUS DE SEPARATION DES MELANGES LIQUIDES ET GAZEUX , Y COMPRIS L'OSMOSE INVERSE , L'ULTRAFILTRATION , LA MICROFILTRATION , LA DIALYSE ET LA PERVAPORATION ; B ) LES MATERIAUX NOUVEAUX SERVANT A LA FABRICATION DES MEMBRANES , Y COMPRIS LES MATERIAUX CERAMIQUES ; C ) LA TECHNIQUE DE L'ELECTROLYSE , EN PARTICULIER PAR FUSION SALINE , LES PHENOMENES IRREVERSIBLES AFFECTANT LES CIRCUITS ANODIQUES ET L'APPLICATION DE LA TECHNOLOGIE DES MEMBRANES AUX SYSTEMES ELECTROLYTIQUES . 8 . CATALYSE ET TECHNOLOGIE DES PARTICULES ET EN PARTICULIER : A ) LES ZEOLITHES EN TANT QUE CATALYSEURS UTILISES POUR LES SYNTHESES EN CHIMIE ORGANIQUE , Y COMPRIS LEUR PRODUCTION , LEUR CARACTERISATION , LEUR PROFILAGE , AINSI QUE LEUR APPLICATION A LA CATALYSE SELECTIVE DE FORME ; B ) LA CATALYSE HOMOGENE , AXEE EN PARTICULIER SUR LES REACTIONS D'OXYDATION PRESENTANT UN INTERET POUR L'INDUSTRIE ; C ) LA PURIFICATION CATALYTIQUE DES EFFLUENTS INDUSTRIELS , Y COMPRIS L'ELIMINATION DE SO2 ET DE NOX ; D ) LA TECHNOLOGIE DES PARTICULES , EN PARTICULIER LES PROBLEMES LIES A LEUR FABRICATION ET A LEUR CONTAMINATION AINSI QU'A LA CONCEPTION DES EQUIPEMENTS . II . RECHERCHE ET DEVELOPPEMENT TECHNOLOGIQUES DE CARACTERE PRECOMPETITIF , Y COMPRIS LES PROJETS PILOTES ET LES PROJETS DE DEMONSTRATION , PORTANT SUR DES TECHNOLOGIES DE PRODUCTION NOUVELLES ADAPTEES A DES PRODUITS FABRIQUES A PARTIR DE MATIERES SOUPLES LE PROGRAMME COMPREND LES TROIS GRANDS SECTEURS DE RECHERCHE SUIVANTS : - LA MANIPULATION AUTOMATISEE DE MATIERES SOUPLES ET D'ARTICLES FABRIQUES A PARTIR DE CES MATIERES . CE SECTEUR PEUT COMPRENDRE DES RECHERCHES SUR : A ) LE TRANSPORT AUTOMATISE PAR ROBOTS , A PARTIR DE DIVERS SYSTEMES DE DISTRIBUTION , VERS ET A LA SORTIE DE MACHINES A COUDRE AUTOMATIQUES D'UNE OU PLUSIEURS PIECES DE TISSU OU PRE-ASSEMBLAGES , EN DEUX OU TROIS DIMENSIONS , A L'AIDE DE DISPOSITIFS CAPTEURS , PREHENSEURS , ETC . ; B ) LE TRANSPORT AUTOMATIQUE DE PIECES DE TISSU , PRE-ASSEMBLAGES ET ARTICLES FINIS D'UN POSTE DE TRAVAIL A UN AUTRE , Y COMPRIS LE CONTROLE PERMETTANT L'ADAPTATION AUTOMATIQUE DU PROGRAMME DE PRODUCTION . LE TRANSPORT PEUT ETRE EFFECTUE SOIT PAR DES SYSTEMES MECANIQUES , SOIT PAR DES CHARIOTS TELECOMMANDES OU PREPROGRAMMES ; C ) LA MISE AU POINT D'UNITES EFFECTUANT AUTOMATIQUEMENT UNE SEQUENCE D'OPERATIONS DE COUTURE , - L'ASSEMBLAGE AUTOMATIQUE DE MATIERES SOUPLES ET LEUR TRANSFORMATION EN PRODUITS FINIS . CE SECTEUR PEUT COMPRENDRE DES RECHERCHES SUR : A ) L'EXTENSION DES TECHNIQUES EXISTANTES DE COUTURE AUTOMATIQUE , PLUS PARTICULIEREMENT DE LA COUTURE TRIDIMENSIONNELLE ET DE LA COMMANDE DE PLUSIEURS MACHINES PAR UN SEUL OPERATEUR ; B ) LES TETES DE MACHINES MOBILES , SOIT MONTEES SUR DES MACHINES TRADITIONNELLES , SOIT SOUS FORME DE TETE LEGERE SOUPLE ; C ) LA NOUVELLE TECHNIQUE DU POINT , AXEE EN PARTICULIER SUR LA POSSIBILITE DE NE COUDRE QUE SUR UNE SEULE FACE DE LA PIECE DE TISSU ; D ) LES TECHNIQUES DE SUBSTITUTION DE L'ASSEMBLAGE PAR COUTURE ; E ) LES TECHNIQUES PERMETTANT DE DONNER AUX MACHINES A COUDRE AUTOMATIQUES UNE PLUS GRANDE SOUPLESSE D'UTILISATION , PAR EXEMPLE LES OUTILS INTERCHANGEABLES ; F ) IL POURRAIT ETRE NECESSAIRE DE FAIRE APPEL A DES TECHNIQUES DE CONTROLE UTILISANT LA MICRO-ELECTRONIQUE ( ET LE LOGICIEL ) POUR ENRICHIR LA GAMME DES TECHNIQUES DE COUTURE AUTOMATISEE , NOTAMMENT LA COUTURE TRIDIMENSIONNELLE , - L'INTEGRATION DES TECHNIQUES VISEES CI-AVANT AINSI QUE D'AUTRES POUR ARRIVER A UNE FABRICATION AUTOMATISEE ENCHAINANT LES DIFFERENTES OPERATIONS AVEC SOUPLESSE EN METTANT PLUS PARTICULIEREMENT L'ACCENT SUR LA NECESSITE DE CONCILIER UNE FABRICATION DIVERSIFIEE ET DES CHANGEMENTS FREQUENTS DE MODELES . CE SECTEUR PEUT COMPRENDRE DES RECHERCHES SUR : A ) LES ELEMENTS NECESSAIRES A LA CONSTRUCTION D'UN SYSTEME ENTIEREMENT AUTOMATISE DIFFERENT DE CEUX DECRITS CI-AVANT . CERTAINS D'ENTRE EUX POURRAIENT PORTER SUR LE CONTROLE DE QUALITE , LE CONTROLE DU TISSU , LES OPERATIONS DE COUPE ET DE FINITION . DIVERSES SOLUTIONS SONT POSSIBLES , ET IL EST IMPORTANT NON SEULEMENT QUE LE TRAVAIL EFFECTUE S'INSCRIVE DANS LE CADRE DE L'UNE OU L'AUTRE DES SOLUTIONS POSSIBLES , MAIS AUSSI QUE LES RECHERCHES PORTENT SUR TOUTES LES SOLUTIONS POSSIBLES ; B ) LA CREATION AUTOMATIQUE DE MODELES EN TROIS DIMENSIONS ET LE PATRON QUI EN RESULTE EN DEUX DIMENSIONS , Y COMPRIS LES MODIFICATIONS APPORTEES AU MODELE ; C ) LE DEVELOPPEMENT DES TECHNIQUES DE TRICOT COMME SOLUTION DE RECHANGE A LA COUPE ET A LA COUTURE DE TISSU ; D ) LE MARQUAGE ET L'IDENTIFICATION DES DIFFERENTES PIECES ET L'INTERPRETATION DES OPERATIONS A EFFECTUER SUR CES PIECES .


type: contracts

text:
 30.6.2011
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 171/41
 РЕШЕНИЕ НА СЪВМЕСТНИЯ КОМИТЕТ НА ЕИП
 No 40/2011
 от 1 април 2011 година
 за изменение на приложение XVIII (Здравословни и безопасни условия на труд, трудово законодателство и равно третиране на мъжете и жените) към Споразумението за ЕИП
 СЪВМЕСТНИЯТ КОМИТЕТ НА ЕИП,
 като взе предвид Споразумението за Европейското икономическо пространство, изменено с Протокола за адаптиране на Споразумението за Европейското икономическо пространство, наричано по-нататък „Споразумението“, и по-специално член 98 от него,
 като има предвид, че:
 (1)
 Приложение XVIII към Споразумението бе изменено с Решение на Съвместния комитет на ЕИП No 141/2010 от 10 декември 2010 г. (1)
 (2)
 Директива 2010/18/ЕС на Съвета от 8 март 2010 г. за прилагане на ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP и ETUC, и за отмяна на Директива 96/34/ЕО (2) следва да бъде включена в Споразумението.
 (3)
 Считано от 8 март 2012 г. Директива 2010/18/ЕС отменя Директива 96/34/ЕО на Съвета (3), която е включена в Споразумението и съответно следва да бъде отменена от Споразумението, считано от 8 март 2012 г.,
 РЕШИ:
 Член 1
 Приложение XVIII към Споразумението се изменя, както следва:
 1.
 След точка 31 (Директива 97/81/ЕО на Съвета) се вмъква следната точка:
 „31a.
 32010 L 0018: Директива 2010/18/ЕС на Съвета от 8 март 2010 г. за прилагане на ревизираното рамково споразумение за родителския отпуск, сключено между BUSINESSEUROPE, UEAPME, CEEP и ETUC, и за отмяна на Директива 96/34/ЕО (ОВ L 68, 18.3.2010 г., стр. 13).“
 2.
 Текстът на точка 32 (Директива 96/34/ЕО на Съвета) се заличава, считано от 8 март 2012 г.
 Член 2
 Текстовете на Директива 2010/18/ЕС на исландски и норвежки език, които ще бъдат публикувани в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз, са автентични.
 Член 3
 Настоящото решение влиза в сила на 2 април 2011 г., при условие че всички нотификации, предвидени в член 103, параграф 1 от Споразумението, са внесени в Съвместния комитет на ЕИП (4).
 Член 4
 Настоящото решение се публикува в раздела за ЕИП и в притурката за ЕИП към Официален вестник на Европейския съюз.
 Съставено в Брюксел на 1 април 2011 година.
 За Съвместния комитет на ЕИП
 Изпълняващ длъжността председател
 Gianluca GRIPPA
 (1) ОВ L 85, 31.3.2011 г., стр. 26.
 (2) ОВ L 68, 18.3.2010 г., стр. 13.
 (3) ОВ L 145, 19.6.1996 г., стр. 4.
 (4) С отбелязани конституционни изисквания.