type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 10.6.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 175/46
 2014. március 7-én benyújtott kereset – ANKO kontra Bizottság
 (T-154/14. sz. ügy)
 2014/C 175/63
 Az eljárás nyelve: görög
 Felek
 Felperes: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Athén, Görögország) (képviselő: V. Christianos ügyvéd)
 Alperes: az Európai Bizottság
 Kérelmek
 A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék:
 —
 állapítsa meg, hogy a Bizottság által már a felperes részére az OASIS projektre már kifizetett 185 664,10 eurós teljes összeg, valamint a PERFORM projektre már kifizetett 465 062,84 eurós teljes összeg elszámolható költségnek minősül;
 —
 állapítsa meg, hogy a Bizottság által az OASIS projektre ki nem fizetett 1 824,05 eurós összeg, valamint PERFORM projektre pénzügyi támogatás címén ki nem fizetett 637 117,17 eurós összeg olyan elszámolható költségnek minősül, amelyet ennek megfelelően a Bizottságnak ki kell fizetnie az ANKO részére;
 —
 kötelezze a Bizottságot a felperes felmerült költségeinek viselésére.
 Jogalapok és fontosabb érvek
 A jelen kereset tárgya a Bizottságnak az EUMSZ 272. cikk alapján az a) OASIS–projekt, valamint a b) PERFORM–projekt teljesítésére irányuló a) 215 754. sz., illetve b) 215 952. sz. szerződéssel kapcsolatos felelőssége.
 A felperes pontosabban azt állítja, hogy annak ellenére, hogy szerződéses kötelezettségeit teljesítette, a Bizottság a fent hivatkozott szerződések megszegésével, illetve a jogos bizalomnak, a joggal való visszaélés tilalmának, valamint az arányosság elvének megsértésével azt követeli, hogy az ANKO fizesse vissza a neki kifizetett összegeket, mivel azok nem minősülnek elszámolható költségeknek, valamint hogy a Bizottság nem hajlandó a pénzügyi támogatás maradékösszegét kifizetni részére. A felperes ezért először arra hivatkozik, hogy a Bizottság megsérti az ANKO-val szemben fennálló szerződéses kötelezettségeit azáltal, hogy az OASIS– és a PERFORM–projektre nyújtott pénzügyi támogatásnak majdnem az egészéről azt állítja, hogy nem elszámolható. Másodszor arra hivatkozik, hogy ezen összegek visszahívása aránytalan és visszaélésszerű.


type: wikipedia

text:
Prof. MUDr. Michal Drobný DrSc. (* 27. október 1934, Zeleneč) je slovenský lekár - neurológ a bývalý poslanec Národnej rady SR. Býva v Martine.
 Bol prednostom Neurologickej kliniky Martinskej fakultnej nemocnice (od roku 1977, predtým od roku 1962 pedagógom Lekárskej fakulty UK v Martine, profesorom Lekárskej fakulty Univerzity Komenského. Zakladajúci člen Federácie európskej neurológie a Neurological Emergencies, člen organizačnej rady Donau sympózií v neurológii a v neurovedách, člen poradného zboru ILAE ( Medzinárodná liga proti epilepsii ), člen Európskej a Svetovej federácie neurológie a aktívny člen IBRO ( Medzinárodná výskumná organizácia mozgu ).
 Michal Drobný bol zvolený za poslanca NR SR vo volebnom období 1998 - 2002 za Hnutie za demokratické Slovensko.
 Ocenenia
 V roku 1998 mu prezident Michal Kováč prepožičal štátne vyznamenanie Rad Ľudovíta Štúra III. triedy.
 Referencie
 Externé odkazy
 Stránka NR SR
 Slovenskí lekári
 Slovenskí politici
 Politici ĽS-HZDS
 Držitelia Radu Ľudovíta Štúra III. triedy
 Poslanci NR SR (1998 – 2002)
 Osobnosti zo Zelenča


text:
28. huhtikuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 118. päivä (119. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 247 päivää.
 Nimipäivät
 suomalainen kalenteri: Ilpo, Tuure, Ilppo
 suomenruotsalainen kalenteri: Ture
 ortodoksinen kalenteri: Jason, Maksima
 saamenkielinen kalenteri: Duvre
 vanhemmissa kalentereissa: Adelward, Armo, Teodora, Theodora, Theodorus, Thure, Tore, Vitalis
 Tapahtumia
 1788 – Maryland allekirjoitti seitsemäntenä osavaltiona Yhdysvaltain perustuslain.
 1789 – Bountyn kapina: kapina HMAV Bountylla. Kapteeni William Bligh ja 18 merimiestä hylättiin merelle, ja miehistö purjehti Pitcairn-saarelle.
 1920 – Azerbaidžanista tuli Azerbaidžanin sosialistinen neuvostotasavalta.
 1936 – Farukista tuli Egyptin kuningas.
 1943 – Toinen maailmansota: 749 sotilasta sai surmansa maihinnousun harjoitteluoperaatiossa (koodinimeltään ”Tiger”), kun saksalaiset sukellusveneet yllättivät harjoitteluosastot.
 1947 – Thor Heyerdahl lähti viiden muun seikkailijan kanssa Kon-Tiki-lautalla Perusta kohti Polynesiaa.
 1952 – Dwight D. Eisenhower erosi Naton ylipäällikön virasta ottaakseen vastaan Yhdysvaltain presidentin tehtävät.
 1952 – Yhdysvaltain joukkojen toisen maailmansodan jälkeinen Japanin miehitys päättyi.
 1969 – Ranskan presidentti Charles de Gaulle erosi hävittyään uudistuksia koskeneen kansanäänestyksen.
 1986 – Neuvostoliitto myönsi Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden tapahtuneen.
 1996 – Martin Bryant surmasi 35 ihmistä ja haavoitti 18:aa Port Arthurissa Tasmaniassa.
 2001 – Miljonääri Dennis Titosta tuli maailman ensimmäinen avaruusturisti.
 2003 – Applen iTunes-musiikkipalvelu käynnistyi ja myi ensimmäisen viikon aikana yli miljoona kappaletta.
 2004 – Branko Crvenkovskista tuli Makedonian tasavallan presidentti.
 2015 – Seinäjoen teinisurma.
 Syntyneitä
 32 – Otho, Rooman keisari (k. 69)
 1442 – Edvard IV, Englannin kuningas (k. 1483)
 1545 – Yi Sun-sin, korealainen amiraali (k. 1598)
 1676 – Fredrik I, Ruotsin kuningas (1720–1751) (k. 1751)
 1742 – Henry Dundas, skotlantilainen poliitikko (k. 1811)
 1758 – James Monroe, Yhdysvaltain 5. presidentti (1817–1825) (k. 1831)
 1795 – Charles Sturt, brittiläinen tutkimusmatkailija (k. 1869)
 1838 – Tobias Michael Carel Asser, vuoden 1911 Nobelin rauhanpalkinnon saanut alankomaalainen lakimies (k. 1913)
 1874 – Karl Kraus, itävaltalainen kirjailija (k. 1936)
 1878 – Lionel Herbert Blythe (”Lionel Barrymore”), yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1954)
 1882 – Hilja Gestrin, suomalainen arkkitehti (k. 1963)
 1882 – Hilja Onerva Lehtinen (”L. Onerva”), suomalainen runoilija (k. 1972)
 1889 – António de Oliveira Salazar, Portugalin pääministeri 1932–1968 ja diktaattori (k. 1970)
 1896 – Josep Andreu i Lasserre (”Charlie Rivel”), katalonialainen klovni (k. 1983)
 1899 – Yrjö Valtter Kyander (”Yrjö Kianne”), suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (k. 1961)
 1900 – Jan Oort, alankomaalainen tähtitieteilijä (Oortin pilvi) (k. 1992)
 1902 – Rurik Ekroos, suomalainen näyttelijä (k. 1977)
 1906 – Kurt Gödel, itävaltalainen matemaatikko (k. 1978)
 1908 – Oskar Schindler, saksalainen liike- ja teollisuusmies (k. 1974)
 1911 – Leon Harrison Gross (”Lee Falk”), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä (Mustanaamio ja Taika-Jim) (k. 1999)
 1911 – Tuure Armas Junttu (”Ture Junttu”), suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja (k. 1981)
 1916 – Ferruccio Lamborghini, italialainen autotehtailija (k. 1993)
 1922 – Alistair MacLean, skotlantilainen jännityskirjailija (Navaronen tykit) (k. 1987)
 1924 – Kenneth Kaunda, Sambian presidentti 1964–1991 (k. 2021)
 1926 – Harper Lee, yhdysvaltalainen kirjailija (Kuin surmaisi satakielen) (k. 2016)
 1928 – Yves Klein, ranskalainen taidemaalari (k. 1962)
 1937 – Saddam Hussein, Irakin presidentti (1979–2003) ja diktaattori (k. 2006)
 1941 – Ann-Margret Olsson (”Ann-Margret”), ruotsalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja tanssija
 1941 – Barry Sharpless, vuosien 2001 ja 2022 Nobelin kemianpalkinnot saanut yhdysvaltalainen kemisti
 1942 – Kauko Juhantalo, suomalainen lakimies, poliitikko ja ministeri (k. 2020)
 1943 – Jacques Dutronc, ranskalainen laulaja, lauluntekijä, kitaristi, säveltäjä sekä näyttelijä
 1948 – Terence David John Pratchett (”Terry Pratchett”), brittiläinen tieteis- ja fantasiakirjailija (Kiekkomaailma-sarja) (k. 2015)
 1949 – Paul Guilfoyle, yhdysvaltalainen näyttelijä
 1949 – Bruno Giovanni Quidaciolu, Jr. (”Bruno Kirby”), yhdysvaltalainen näyttelijä (Hyvää huomenta, Vietnam) (k. 2006)
 1950 – Willie Colón, yhdysvaltalainen salsamuusikko
 1950 – James Douglas Muir-Leno (”Jay Leno”), yhdysvaltalainen koomikko ja juontaja (The Tonight Show)
 1951 – Silvi Vrait, virolainen laulaja ja taiteilija (k. 2013)
 1953 – Roberto Bolaño, chileläinen kirjailija (k. 2003)
 1953 – Kim Gordon, yhdysvaltalainen muusikko ("Sonic Youth")
 1955 – Pekka Salminen (”Petteri Salminen”), suomalainen muusikko ("Juice Leskinen Slam") (k. 1985)
 1959 – Dainis Kūla, latvialainen keihäänheittäjä (olympiavoittaja)
 1960 – Ian Rankin, skotlantilainen rikoskirjailija
 1966 – Jean-Luc Crétier, ranskalainen alppihiihtäjä (olympiavoittaja)
 1970 – Nicklas Lidström, ruotsalainen jääkiekkoilija
 1972 – Jarkko Varvio, suomalainen jääkiekkoilija
 1973 – Jorge Garcia, yhdysvaltalainen näyttelijä (Lost)
 1974 – Penélope Cruz, espanjalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Vicky Cristina Barcelona)
 1977 – Mika Nenonen, suomalainen jalkapalloilija
 1979 – Wang Zheng, kiinalainen haulikkoampuja
 1980 – Johanna Debreczeni, suomalainen iskelmälaulaja, tangokuningatar 2004
 1980 – Bradley Wiggins, englantilainen rata- ja maantiepyöräilijä (Ranskan ympäriajon voittaja, moninkertainen olympiavoittaja ja maailmanmestari)
 1981 – Jessica Alba, yhdysvaltalainen näyttelijä
 1986 – Martynas Pocius, liettualainen koripalloilija
 1988 – Niclas Andersén, ruotsalainen jääkiekkoilija
 1988 – Juan Mata, espanjalainen jalkapalloilija
 1995 – Kevin Lankinen, suomalainen jääkiekkomaalivahti (maailmanmestari)
 1995 – Melanie Martinez, yhdysvaltalainen laulaja
 Kuolleita
 1721 – Mary Read, englantilaissyntyinen sotilas ja merirosvo (s. 1690)
 1813 – Mihail Kutuzov, Venäjän keisarillisen armeijan sotamarsalkka (s. 1745)
 1918 – Gavrilo Princip, bosnianserbialainen anarkisti (s. 1894)
 1920 – Herman Saastamoinen, kuopiolainen suurliikemies (s. 1850)
 1936 – Fuad I, Egyptin kuningas 1922–1936 (s. 1868)
 1945 – Benito Mussolini (”Il Duce”), Italian diktaattori (1922–1945) (ammuttiin) (s. 1883)
 1945 – Clara Petacci, Mussolinin italialainen rakastajatar (ammuttiin) (s. 1912)
 1954 – Léon Jouhaux, vuoden 1951 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ranskalainen ammattiyhdistysjohtaja (s. 1879)
 1970 – Ed Begley, yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä (Nuoruuden suloinen lintu) (s. 1901)
 1973 – Clas Thunberg, suomalainen pikaluistelija (viisinkertainen olympiavoittaja) (s. 1893)
 1976 – Oke Tuuri, suomalainen näyttelijä (s. 1909)
 1978 – Mohammed Daud Khan, Afganistanin 1. presidentti (1973–1978) (s. 1909)
 1989 – Feliks Esaias Pakarinen (”Esa Pakarinen”), suomalainen näyttelijä ja muusikko (s. 1911)
 1992 – Francis Bacon, irlantilaissyntyinen brittiläinen taidemaalari (s. 1909)
 1999 – Arthur Leonard Schawlow, vuoden 1981 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (s. 1921)
 1999 – Arvo Viitanen, suomalainen kilpahiihtäjä (maailmanmestari ja olympiamitalisti) (s. 1924)
 2000 – Kim Borg, suomalainen oopperalaulaja (s. 1919)
 2002 – Aleksandr Lebed, venäläinen kenraali (s. 1950)
 2008 – Antti Ilveskoski, suomalainen arkkitehti (s. 1944)
 2012 – Matilde Camus, espanjalainen runoilija (s. 1919)
 2019 – Dick Lugar, yhdysvaltalainen senaattori (s. 1932)
 2019 – John Singleton, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja (Boyz n the Hood) sekä tuottaja (s. 1968)
 2020 – Jānis Lūsis, latvialainen keihäänheittäjä (olympiavoittaja) (s. 1939)
 2020 – Robert May, australialainen ekologi ja professori (s. 1936)
 2021 – Michael Collins, yhdysvaltalainen astronautti (s. 1930)
 Katso myös: kalenteri ~ 27. huhtikuuta, 29. huhtikuuta
 Huhtikuu
 -04-28


text:
 19.4.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 165/20
 Achomharc arna thabhairt an 24 Bealtaine 2021 ag Roberto Alejandro Macías Chávez, José María Castillejo Oriol, Fernando Presencia i gcoinne ordú na Cúirte Ginearálta (Ceathrú Dlísheomra) a fógraíodh an 27 Aibreán 2021 i gCás T-719/20, Macías Chávez agus páirtithe eile v An Spáinn agus an Pharlaimint
 (Cás C-322/21 P)
 (2022/C 165/29)
 Teanga an cháis: an Spáinnis
 Páirtithe
 Iarratasóirí: Roberto Alejandro Macías Chávez, José María Castillejo Oriol y Fernando Presencia (ionadaí: J. Jover Padró, Dlíodóir)
 Páirtí eile sna himeachtaí: Parlaimint na hEorpa agus Ríocht na Spáinne
 Le hordú an 1 Feabhra 2022, tá an Chúirt Bhreithiúnais (Deichiú Dlísheomra) tar éis an t-achomharc a dhíbhe i bpáirt mar achomharc atá doghlactha go follasach agus i bpáirt mar achomharc atá gan bunús go follasach, agus a chinneadh nach mór do na hiarratasóirí a gcostais féin a iompar.


text:
 26.9.2009
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 233/12
 NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB 12. augustil 2009 esitatud apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 9. juuni 2009. aasta otsuse peale kohtuasjas T-152/06: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB versus Euroopa Ühenduste Komisjon
 (Kohtuasi C-322/09 P)
 2009/C 233/21
 Kohtumenetluse keel: inglise
 Pooled
 Apellant: NDSHT Nya Destination Stockholm Hotell & Teaterpaket AB (esindajad: advokaadid M. Merola ja L. Armati)
 Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon
 Apellandi nõuded
 —
 Tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna;
 —
 tunnistada Destination Stockholmi hagi kohtuasjas T-152/06 vastuvõetavaks ja põhjendatuks, ning sellest tulenevalt rahuldada esitatud nõuded;
 —
 mõista kohtukulud välja komisjonilt.
 Teise võimalusena:
 —
 tühistada vaidlustatud kohtuotsus tervikuna ja tunnistada Destination Stockholmi hagi kohtuasjas T-152/06 vastuvõetavaks;
 —
 suunata asi tagasi Esimese Astme Kohtule asjaolude uurimiseks;
 —
 teha otsus esimese astme ja apellatsiooniastme kohtukulude kohta hiljem.
 Väited ja peamised argumendid
 Apellatsioonkaebuse esitaja väidab, et vaidlustatud kohtuotsuses Esimese Astme Kohus:
 —
 kohaldas vääralt EÜ artiklit 230, kuna ta on ilmselgelt moonutanud vaidlustatud kirjade sisu, nende autori tahet ja Esimese Astme Kohtule esitatud tõendeid;
 —
 liigitas vääralt komisjoni seisukoha vaidlustatud meetmete osas esialgseks ja põhjendas sama asjaolu vastuoluliselt;
 —
 viitas asjakohatult EÜ artikli 88 lõikele 1, leides, et komisjon jättis rahuldamata taotluse, mis käsitles asjakohaste meetmete soovitamist;
 —
 kohaldas vääralt määruse nr 659/1999 (1) artikleid 4, 10, 13 ja artikli 20 lõiget 2, eelkõige sedastades, et komisjon poolt vaidlustatud meetmete liigitamine olemasolevaks abiks takistab kaebuse rahuldamata jätmist vaidlustamast.
 (1) Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21993D0202(01)
 Recomendación no 1/91 de la Comisión Mixta CEE-AELC «Tránsito Común», de 19 de septiembre de 1991, por la que se modifica el Convenio, de 20 de mayo de 1987, relativo a un régimen común de tránsito
 Diario Oficial n° L 025 de 02/02/1993 p. 0029 - 0033
 ANEXORECOMENDACIÓN No 1/91 DE LA COMISIÓN MIXTA CEE-AELC « TRÁNSITO COMÚN »de 19 de septiembre de 1991por la que se modifica el Convenio de 20 de mayo de 1987 relativo a un régimen común de tránsitoLA COMISIÓN MIXTA,Visto el Convenio de 20 de mayo de 1987 sobre un régimen común de tránsito y, en particular, la letra a) del apartado 2 de su artículo 15,Considerando que el Convenio de 20 de mayo de 1987 contiene lo esencial de la normativa sobre el tránsito comunitario en lo que se refiere a los intercambios entre la Comunidad y los países de la AELC y de estos países entre sí;Considerando que recientemente se han reformado sustancialmente las disposiciones de base en vigor en la Comunidad Económica Europea en el ámbito del tránsito comunitario en la perspectiva de la realización del mercado interior el 1 de enero de 1993; que conviene adaptar el Convenio en el mismo sentido;Considerando que es necesario prever la simultaneidad de la entrada en aplicación de dichas adaptaciones y de las reformas operadas en el régimen de tránsito comunitario;RECOMIENDA a las Partes Contratantes en el Convenio:- que se modifique dicho Convenio, con efecto a partir del 1 de enero de 1993, en el sentido señalado en la propuesta que figura en el Anexo a la presente Recomendación,- que se vuelva a examinar, antes del 1 de noviembre de 1992, la presente Recomendación basándose en un informe de la Comisión de las Comunidades Europeas sobre la armonización de las disposiciones relativas a la realización del mercado interior,- que se informen mutuamente, mediante un Canje de Notas, de la aceptación de la presente Recomendación.Hecho en Helsinki, el 19 de septiembre de 1991.Por la Comisión mixtaEl PresidenteAnexo al AnexoProyecto de modificación del Convenio entre la Comunidad Económica Europea, la República de Austria, la República de Finlandia, la República de Islandia, el Reino de Noruega, el Reino de Suecia y la Confederación Suiza relativo a un régimen común de tránsito El Convenio entre la Comunidad Económica Europea, la República de Austria, la República de Finlandia, la República de Islandia, el Reino de Noruega, el Reino de Suecia y la Confederación Suiza queda modificado como sigue:A. El artículo 2 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 21. El régimen común de tránsito se denominará en adelante régimen T 1 o régimen T 2, según el caso.2. El régimen T 1 podrá aplicarse a cualquier transporte de mercancías de conformidad con el apartado 1 del artículo 1.3. El régimen T 2 se aplicará al transporte de mercancías que se ajuste a lo dispuesto en el apartado 1 del artículo 1:a) en la Comunidad:únicamente cuando las mercancías sean comunitarias.Por mercancías comunitarias se entenderá las mercancías:- obtenidas totalmente en el territorio aduanero de la Comunidad, sin aporte de mercancías procedentes de países terceros o de territorios que no formen parte del territorio aduanero de la Comunidad,- procedentes de países o territorios que no formen parte del territorio aduanero de la Comunidad y que se encuentren en régimen de libre práctica en un Estado miembro,- obtenidas en el territorio aduanero de la Comunidad a partir de las mercancías contempladas exclusivamente en el segundo guión o a partir de las mercancías contempladas en los guiones primero y segundo.No obstante, sin perjuicio del presente Convenio o de otros acuerdos establecidos por la Comunidad, no se considerarán comunitarias las mercancías que, aun cumpliendo las condiciones establecidas en uno de los tres guiones precedentes, vuelvan a introducirse en el territorio aduanero de la Comunidad después de exportarse fuera de dicho territorio.b) en un país de la AELC:únicamente cuando las mercancías hayan llegado a dicho país al amparo del régimen T 2 y sean reexpedidas en las condiciones especiales establecidas en el artículo 9.4. Las condiciones especiales establecidas en el presente Convenio con relación a la inclusión de mercancías en el régimen T 2 se aplicarán también a la expedición de los documentos que establezcan el carácter comunitario de las mercancías; las mercancías amparadas por un documento de este tipo se considerarán asimismo como mercancías transportadas al amparo del régimen T 2, salvo que el documento que establezca el carácter comunitario de las mercancías podrá no acompañar a las mismas. »B. El artículo 3 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 31. A efectos del presente Convenio, el término:a) "tránsito", se refiere al régimen de circulación en el que se transportan las mercancías, bajo control de las autoridades competentes, de una oficina de una Parte Contratante a otra oficina de la misma Parte Contratante u otra distinta cruzando, al menos, una frontera;b) "país", se refiere a cualquier país de la AELC y a cualquier Estado miembro de la Comunidad;c) "país tercero", se refiere a cualquier Estado que no sea ni un país de la AELC ni un Estado miembro de la Comunidad.2. A efectos de las normas relativas al régimen T 1 o T 2 establecidas en el presente Convenio, los países de la AELC y la Comunidad y sus Estados miembros tendrán los mismos derechos y obligaciones. »C. El artículo 4 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 41. El presente Convenio se entiende sin perjuicio de la aplicación de cualquier otro acuerdo internacional relativo a un régimen de tránsito, y con sujeción a cualquier restricción a dicha aplicación en relación con el transporte de mercancías entre dos puntos de la Comunidad y de otras limitaciones a la expedición de los documentos por los que se establece el carácter comunitario de dichas mercancías.2. El presente Convenio se entendrá, asimismo, sin perjuicio de:a) la circulación de mercancías al amparo de un régimen de admisión temporal, y de losb) acuerdos relativos al tráfico fronterizo. »D. El artículo 6 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 6Siempre que se garantice la aplicación de cualesquiera medidas a que estén sujetas las mercancías, los países tendrán la facultad de introducir entre ellos, en el régimen T 1 o T 2, mediante acuerdos bilaterales o multilaterales, procedimientos simplificados de conformidad con los criterios que se establezcan cuando sea necesario, con arreglo al Apéndice II, aplicables a determinados tráficos o a determinadas empresas. Estos acuerdos serán comunicados a la Comisión de las Comunidades Europeas y a los demás países. »Aplicación del régimen de tránsito E. El artículo 7 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 71. Si en el presente Convenio no se dispone particularmente otra cosa, las oficinas competentes de los países de la AELC estarán facultadas para asumir las funciones de oficinas de partida, de paso, de destino y de garantía.2. Las oficinas competentes de los Estados miembros de la Comunidad estarán facultadas para expedir documentos T 1 o T 2 para el tránsito hasta una oficina de destino situada en un país de la AELC. Salvo que el presente Convenio disponga otra cosa con carácter específico, dichas oficinas estarán autorizadas igualmente para expedir documentos que establezcan el carácter comunitario de las mercancías con destino a un país de la AELC.3. En caso de agrupación y carga en un único medio de transporte de diversos envíos, con arreglo al apartado 2 del artículo 12 del Apéndice I, y siempre que tales envíos sean expedidos como envío combinado por un único obligado principal en una operación única T 1 o T 2 de una oficina de partida a una oficina de destino para su entrega a un único consignatario, una Parte Contratante podrá exigir que tales envíos, salvo casos excepcionales debidamente justificados, se incluyan en una única declaración T 1 o T 2 con las correspondientes listas de carga.4. Sin perjuicio de la obligación de la eventual justificación del carácter comunitario de las mercancías, no se exigirá, en su caso, que la persona que realiza las formalidades de exportación en la aduana fronteriza de una Parte Contratante incluya las mercancías consignadas en el régimen T 1 o T 2, siendo irrelevante el régimen aduanero bajo el cual serán colocadas las mercancías en la aduana vecina fronteriza.5. Sin perjuicio de la exigencia de la certificación del carácter comunitario de las mercancías, la aduana cercana fronteriza de la Parte Contratante en donde se realicen las formalidades de exportación, podrá denegar que las mercancías se coloquen al amparo de un régimen T 1 o T 2 en el caso en que tal régimen finalice en la aduana vecina fronteriza. »F. El artículo 9 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 91. Las mercancías introducidas en un país de la AELC al amparo del régimen T 2 y que puedan ser reexpedidas bajo el mismo régimen, permanecerán bajo el control permanente de las autoridades aduaneras de dicho país, de modo que quede garantizada su identidad y su integridad.2. No podrá aplicarse el régimen T 2 a las mercancías reexpedidas desde un país de la AELC tras haber permanecido en dicho país en un régimen aduanero distinto del de tránsito o de depósito.No obstante, esta disposición no se aplicará a las mercancías que se admitan temporalmente para su presentación en una exposición, feria o manifestación pública similar y que no hayan sufrido más manipulaciones que las necesarias para asegurar su estado de conservación o que consistan en fraccionar los envíos.3. En caso de reexpedición de mercancías desde un país de la AELC, tras su permanencia en el régimen de depósito aduanero, sólo podrá aplicarse el régimen T 2 en las siguientes condiciones:- que las mercancías no hayan sido almacenadas por un período superior a cinco años; no obstante, en relación con las mercancías comprendidas en los capítulos 1 a 24 de la Nomenclatura para la clasificación de mercancías en los aranceles de aduanas (Convenio internacional del sistema armonizado de designación y codificación de mercancías, de 14 de junio de 1983) dicho período quedará limitado a seis meses,- que las mercancías hayan sido depositadas en lugares reservados y no hayan sufrido más manipulaciones que las necesarias para mantener su estado de conservación o consistentes únicamente en fraccionar los envíos sin sustituir los envases,- que las manipulaciones hayan sido efectuadas bajo vigilancia de la aduana.4. Los documentos T 2 o cualesquiera otros que establezcan el carácter comunitario de las mercancías expedidos por una oficina competente de un país de la AELC deberán hacer referencia al correspondiente documento T 2 o al documento que establezca el carácter comunitario de las mercancías con el que éstas hayan llegado a dicho país de la AELC, y deberán contener todas las menciones particulares que figuren en ellos. »G. El artículo 10 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 101. Salvo lo dispuesto en contra en el apartado 2 o en los Apéndices del presente Convenio, toda operación T 1 o T 2 deberá estar cubierta por una garantía válida para todas las Partes Contratantes afectadas en dicha operación.2. Las disposiciones del apartado 1 se entenderán sin perjuicio del derecho:a) de las Partes Contratantes a acordar entre ellas la dispensa de la garantía para operaciones T 1 o T 2 que afecten exclusivamente a sus territorios;b) de una Parte Contratante a no exigir una garantía para aquella parte de la operación T 1 o T 2 que se desarrolle entre la oficina de partida y la primera oficina de paso.3. A efectos de la garantía a tanto alzado establecida en los Apéndices I y II, se entenderá por "ecu" la suma de las cantidades siguientes:0,6242 marcos alemanes,0,08784 libras esterlinas,1,332 francos franceses,151,8 liras italianas,0,2198 florines neerlandeses,3,301 francos belgas,0,130 francos luxemburgueses,0,1976 coronas danesas,0,008552 libras irlandesas,1,440 dracmas griegas,6,885 pesetas españolas,1,393 escudos portugueses.El valor del ecu en cualquier moneda será igual a la suma de los contravalores, en dicha moneda, de las cantidades indicadas en el párrafo primero. »H. El artículo 11 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 111. Como norma general, la identificación de las mercancías se asegurará por medio de precintos.2. El precintado se efectuará:a) por precinto conjunto cuando el medio de transporte haya sido habilitado para ello en aplicación de otras idsposiciones o reconocido apto por la aduana de partida;b) por bultos, en los demás casos.3. Podrán ser considerados aptos para el precinto los medios de transporte que:a) puedan ser precintados de manera simple y eficaz;b) estén constituidos de tal manera que ninguna mercancía pueda ser extraída o introducida sin fractura que deje huellas visibles o sin ruptura de precintos;c) no contenga ningún espacio oculto que permita esconder mercancías;d) sean fácilmente accesibles a la inspección los espacios reservados o la carga por las autoridades competentes.4. La oficina de partida podrá eximir del precinto cuando, teniendo en cuenta otras medidas eventuales de identificación, la descripción de las mercancías en la declaración T 1 o T 2 en los documentos complementarios permita su identificación. »I. En la versión alemana, en las letras a) y b) del apartado 1 del artículo 12, la palabra « GRENZÜBERGANGSSTELLE » se sustituye por la palabra « DURCHGANGSZOLLSTELLE ».J. El artículo 13 queda reemplazado por el texto siguiente:« Artículo 131. Las autoridades competentes de los países afectados se facilitarán mutuamente toda la información importante que tengan a su disposición para asegurar la correcta aplicación del presente Convenio.2. Siempre que sea necesario, las autoridades competentes de los países afectados se comunicarán mutuamente las comprobaciones, documentos, informes, actas e información relativos a las operaciones de transporte efectuadas al amparo del régimen T 1 o T 2, así como a las irregularidades o infracciones en relación con tales operaciones.Además, siempre que sea necesario, se comunicarán las comprobaciones relativas a las mercancías para las que se haya previsto la asistencia administrativa y hayan estado sometidas al régimen de depósito aduanero.3. Cuando se sospeche la existencia de irregularidades o infracciones con respecto a mercancías introducidas en un país procedentes de otro o que hayan atravesado un país o hayan permanecido en él en depósito aduanero, las autoridades competentes de los países afectados se comunicarán mutuamente, previa petición, toda la información relativa a:a) las condiciones de transporte de las mercancías:- cuando hayan llegado, al amparo e un documento T 1, T 2 o de un documento que establezca el carácter comunitario de las mercancías, al país al que se dirige la petición, independientemente de la forma de reexpedición, o- cuando hayan sido reexpedidas, al amparo de un documento T 1, T 2 o de un documento que establezca el carácter comunitario de las mercancías desde el país al que se dirige la petición, independientemente de la forma de introducción;b) las condiciones de depósito aduanero de estas mercancías cuando se hayan introducido en el país a que se dirige la petición al amparo de un documento T 2 o de un documento que establezca el carácter comunitario de las mercancías, o cuando hayan sido reexpedidas desde el citado país al amparo de un documento T 2 o de un documento que establezca el carácter comunitario de las mercancías.4. En toda solicitud realizada con arreglo a los apartados 1 a 3 se especificará el caso o los casos a que se refiere.5. Si la autoridad competente de un país solicitara una cooperación que no pudiera ofrecer si le fuera solicitada, deberá indicarlo en la solicitud. Tal solicitud se atenderá discrecionalmente por parte de la autoridad competente a la que se haya efectuado.6. La información que se obtenga en virtud de lo dispuesto en los apartados 1 y 3 deberá utilizarse únicamente para los fines del presente Convenio y gozará de la misma protección en el país receptor que la que otorgue la legislación nacional de dicho país a informaciones similares. La mencionada información podrá utilizarse con otros fines únicamente con el consentimiento por escrito de la autoridad competente que la suministre y estará sujeta a las restricciones que establezca dicho servicio. ».


text:
 Avis juridique important
 |
 22002D0019
 Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 19/2002 av den 1 mars 2002 om ändring av bilaga XIII (Transport) till EES-avtalet
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 110 , 25/04/2002 s. 0017 - 0018
 Gemensamma EES-kommitténs beslutnr 19/2002av den 1 mars 2002om ändring av bilaga XIII (Transport) till EES-avtaletGEMENSAMMA EES-KOMMITTÉN HAR BESLUTAT FÖLJANDEmed beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, ändrat genom protokollet med justeringar av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nedan kallat "avtalet", särskilt artikel 98 i detta, ochav följande skäl:(1) Bilaga XIII till avtalet ändrades genom Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 6/2002 av den 1 februari 2002(1).(2) Kommissionens rekommendation 2001/290/EG av den 21 mars 2001 om de grundegenskaper för det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg som avses i artikel 5.3 b i direktiv 96/48/EG(2) bör införlivas med avtalet.HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.Artikel 1Följande nya punkt skall införas efter punkt 93 (rådets resolution 2000/C 56/02) i bilaga XIII till avtalet: "94. 32001 H 0290: Kommissionens rekommendation 2001/290/EG av den 21 mars 2001 om de grundegenskaper för det transeuropeiska järnvägssystemet för höghastighetståg som avses i artikel 5.3 b i direktiv 96/48/EG (EGT L 100, 11.4.2001, s. 17)."Artikel 2Texterna till rekommendation 2001/290/EG på isländska och norska, som skall offentliggöras i EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning, skall vara autentiska.Artikel 3Detta beslut träder i kraft den 2 mars 2002, under förutsättning att alla anmälningar enligt artikel 103.1 i avtalet har gjorts till Gemensamma EES-kommittén(3).Artikel 4Detta beslut skall offentliggöras i EES-delen av och EES-supplementet till Europeiska gemenskapernas officiella tidning.Utfärdat i Bryssel den 1 mars 2002.På Gemensamma EES-kommitténs vägnarP. WesterlundOrdförande(1) EGT L 88, 4.4.2002, s. 12.(2) EGT L 100, 11.4.2001, s. 17.(3) Inga konstitutionella krav angivna.


text:
 7.4.2016
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 93/18
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΤΟΥ ΕΟΧ
 αριθ. 11/2015
 της 25ης Φεβρουαρίου 2015
 για την τροποποίηση του παραρτήματος II (Τεχνικοί κανόνες, πρότυπα, δοκιμές και πιστοποίηση) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ [2016/499]
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΟΥ ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο (εφεξής «η συμφωνία για τον ΕΟΧ»), και ιδίως το άρθρο 98,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Ο κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 488/2014 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2014, σχετικά με την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1881/2006 όσον αφορά τον καθορισμό μέγιστων επιτρεπτών επιπέδων καδμίου σε τρόφιμα (1) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (2)
 Ο κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 589/2014 της Επιτροπής, της 2ας Ιουνίου 2014, για καθορισμό των μεθόδων δειγματοληψίας και ανάλυσης για τον έλεγχο των επιπέδων των διοξινών, των παρόμοιων με διοξίνες PCB και των μη παρόμοιων με διοξίνες PCB σε ορισμένα τρόφιμα και την κατάργηση του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 252/2012 (2) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (3)
 Ο κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 601/2014 της Επιτροπής, της 4ης Ιουνίου 2014, για την τροποποίηση του παραρτήματος II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά την κατηγορία τροφίμων «Κρέας και προϊόντα κρέατος» και τη χρήση ορισμένων προσθέτων τροφίμων σε παρασκευάσματα κρέατος (3) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (4)
 Ο κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 923/2014 της Επιτροπής, της 25ης Αυγούστου 2014, για την τροποποίηση του παραρτήματος II του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου όσον αφορά τη χρήση λακών αργιλίου που παρασκευάζονται από ριβοφλαβίνες (E 101) και κοχενίλη, καρμινικό οξύ, καρμίνες (Ε 120) σε ορισμένες κατηγορίες τροφίμων και του παραρτήματος του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 231/2012 όσον αφορά τις προδιαγραφές για τις ριβοφλαβίνες (E 101) (4) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (5)
 Η σύσταση 2014/118/ΕΕ της Επιτροπής, της 3ης Μαρτίου 2014, για την παρακολούθηση των ιχνών βρωμιωμένων επιβραδυντικών φλόγας στα τρόφιμα (5) πρέπει να ενσωματωθεί στη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (6)
 Ο κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 589/2014 καταργεί τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 252/2012 της Επιτροπής (6), ο οποίος είναι ενσωματωμένος στη συμφωνία για τον ΕΟΧ και πρέπει, συνεπώς, να διαγραφεί από τη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (7)
 Η παρούσα απόφαση αφορά νομοθεσία σχετικά με είδη διατροφής. Η νομοθεσία σχετικά με τα είδη διατροφής δεν εφαρμόζεται στο Λιχτενστάιν στον βαθμό που η εφαρμογή της συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Ελβετικής Συνομοσπονδίας σχετικά με το εμπόριο γεωργικών προϊόντων επεκτείνεται στο Λιχτενστάιν, όπως διευκρινίζεται στην εισαγωγή του κεφαλαίου XII του παραρτήματος II της συμφωνίας για τον ΕΟΧ. Ως εκ τούτου, η παρούσα απόφαση δεν πρέπει να εφαρμοστεί στο Λιχτενστάιν.
 (8)
 Το παράρτημα II της συμφωνίας για τον ΕΟΧ θα πρέπει, επομένως, να τροποποιηθεί αναλόγως,
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
 Άρθρο 1
 Το κεφάλαιο XII του παραρτήματος II της συμφωνίας για τον ΕΟΧ τροποποιείται ως εξής:
 1)
 Στο σημείο 54ρδ [Κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1881/2006 της Επιτροπής) προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:
 «—
 32014 R 0488: Κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 488/2014 της Επιτροπής, της 12ης Μαΐου 2014 (ΕΕ L 138 της 13.5.2014, σ. 75).».
 2)
 Στο σημείο 54ρκβ [κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1333/2008 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου) προστίθενται οι ακόλουθες περιπτώσεις:
 «—
 32014 R 0601: Κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 601/2014 της Επιτροπής, της 4ης Ιουνίου 2014 (ΕΕ L 166 της 5.6.2014, σ. 11),
 —
 32014 R 0923: Κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 923/2014 της Επιτροπής, της 25ης Αυγούστου 2014 (ΕΕ L 252 της 26.8.2014, σ. 11)».
 3)
 Στο σημείο 69 [κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 231/2012 της Επιτροπής) προστίθεται η ακόλουθη περίπτωση:
 «—
 32014 R 0923: Κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 923/2014 της Επιτροπής, της 25ης Αυγούστου 2014 (ΕΕ L 252 της 26.8.2014, σ. 11)».
 4)
 Μετά το σημείο 86 [κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 1169/2011 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου], προστίθεται το ακόλουθο σημείο:
 «87.
 32014 R 0589: Κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 589/2014 της Επιτροπής, της 2ας Ιουνίου 2014, για καθορισμό των μεθόδων δειγματοληψίας και ανάλυσης για τον έλεγχο των επιπέδων των διοξινών, των παρόμοιων με διοξίνες PCB και των μη παρόμοιων με διοξίνες PCB σε ορισμένα τρόφιμα και την κατάργηση του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 252/2012 (ΕΕ L 164 της 3.6.2014, σ. 18)».
 5)
 Κάτω από την επικεφαλίδα: «ΠΡΑΞΕΙΣ ΤΙΣ ΟΠΟΙΕΣ ΛΑΜΒΑΝΟΥΝ ΥΠΟΨΗ ΤΑ ΣΥΜΒΑΛΛΟΜΕΝΑ ΜΕΡΗ», μετά το σημείο 16 προστίθεται το ακόλουθο σημείο (Σύσταση 2013/647/ΕΕ της Επιτροπής):
 «17.
 32014 H 0118: Σύσταση 2014/118/ΕΕ της Επιτροπής, της 3ης Μαρτίου 2014, για την παρακολούθηση των ιχνών βρωμιωμένων επιβραδυντικών φλόγας στα τρόφιμα (ΕΕ L 65 της 5.3.2014, σ. 39)».
 6)
 Το κείμενο του σημείου 70 [κανονισμός (ΕΕ) αριθ. 252/2012 της Επιτροπής] διαγράφεται.
 Άρθρο 2
 Τα κείμενα των κανονισμών (ΕΕ) αριθ. 488/2014, (ΕΕ) αριθ. 589/2014, (ΕΕ) αριθ. 601/2014, (ΕΕ) αριθ. 923/2014 και της σύστασης 2014/118/ΕΕ στην ισλανδική και τη νορβηγική γλώσσα, τα οποία δημοσιεύονται στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης, είναι αυθεντικά.
 Άρθρο 3
 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 26 Φεβρουαρίου 2015, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ (*).
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 25 Φεβρουαρίου 2015.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Ο Πρόεδρος
 Gianluca GRIPPA
 (1) ΕΕ L 138 της 13.5.2014, σ. 75.
 (2) ΕΕ L 164 της 3.6.2014, σ. 18.
 (3) ΕΕ L 166 της 5.6.2014, σ. 11.
 (4) ΕΕ L 252 της 26.8.2014, σ. 11.
 (5) ΕΕ L 65 της 5.3.2014, σ. 39.
 (6) ΕΕ L 84 της 23.3.2012, σ. 1.
 (*) Δεν έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.


type: legislation

text:
 25.4.2014
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 124/22
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 419/2014 AL COMISIEI
 din 24 aprilie 2014
 de stabilire a valorilor forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1),
 având în vedere Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 al Comisiei din 7 iunie 2011 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului în sectorul fructelor și legumelor și în sectorul fructelor și legumelor procesate (2), în special articolul 136 alineatul (1),
 întrucât:
 (1)
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 prevede, ca urmare a rezultatelor negocierilor comerciale multilaterale din cadrul Rundei Uruguay, criteriile pentru stabilirea de către Comisie a valorilor forfetare de import din țări terțe pentru produsele și perioadele menționate în partea A din anexa XVI la regulamentul respectiv.
 (2)
 Valoarea forfetară de import se calculează în fiecare zi lucrătoare, în conformitate cu articolul 136 alineatul (1) din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011, ținând seama de datele zilnice variabile. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Valorile forfetare de import prevăzute la articolul 136 din Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 543/2011 sunt stabilite în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 24 aprilie 2014.
 Pentru Comisie,
 pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală
 (1) JO L 299, 16.11.2007, p. 1.
 (2) JO L 157, 15.6.2011, p. 1.
 ANEXĂ
 Valorile forfetare de import pentru fixarea prețului de intrare pentru anumite fructe și legume
 (EUR/100 kg)
 Codul NC
 Codul țării terțe (1)
 Valoarea forfetară de import
 0702 00 00
 MA
 55,5
 MK
 105,0
 TR
 90,2
 ZZ
 83,6
 0707 00 05
 AL
 65,0
 MA
 39,8
 MK
 59,4
 TR
 124,2
 ZZ
 72,1
 0709 93 10
 MA
 29,9
 TR
 94,6
 ZZ
 62,3
 0805 10 20
 EG
 43,4
 IL
 68,2
 MA
 53,7
 TN
 59,3
 TR
 48,0
 ZZ
 54,5
 0805 50 10
 MA
 35,6
 TR
 80,6
 ZZ
 58,1
 0808 10 80
 AR
 106,8
 BR
 88,9
 CL
 102,9
 CN
 96,9
 MK
 21,6
 NZ
 139,9
 US
 196,2
 ZA
 130,1
 ZZ
 110,4
 0808 30 90
 AR
 94,7
 CL
 146,6
 ZA
 108,1
 ZZ
 116,5
 (1) Nomenclatura țărilor stabilită prin Regulamentul (CE) nr. 1833/2006 al Comisiei (JO L 354, 14.12.2006, p. 19). Codul „ZZ” desemnează „alte origini”.


type: other

text:
ΟΑΕΔ Archives - taxvoice.gr
 ΕΠΙΔΟΜΑ ΜΑΚΡΟΧΡΟΝΙΑΣ ΑΝΕΡΓΙΑΣ: Πότε είμαι δικαιούχος;
 ΕΠΙΔΟΜΑ ΜΑΚΡΟΧΡΟΝΙΑΣ ΑΝΕΡΓΙΑΣ: Πότε είμαι δικαιούχος; https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 855 500 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 05/10/2019 05/10/2019
 Ανάσα από τον ΟΑΕΔ για ίδρυση νέας επιχείρησης!
 Ανάσα από τον ΟΑΕΔ για ίδρυση νέας επιχείρησης! https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 855 500 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 15/07/2019 15/07/2019
 ΟΑΕΔ: Τί πρέπει να κάνετε για να μπείτε σε κάποιο πρόγραμμα επιχορήγησης;
 ΟΑΕΔ: Τί πρέπει να κάνετε για να μπείτε σε κάποιο πρόγραμμα επιχορήγησης; https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 855 500 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 11/05/2019 11/05/2019
 ΣΗΜΑΝΤΙΚΗ ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ: Ποσά που δίνονται από τον ΟΑΕΔ και θεωρούνται εισόδημα από μισθωτές υπηρεσίες.
 ΣΗΜΑΝΤΙΚΗ ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ: Ποσά που δίνονται από τον ΟΑΕΔ και θεωρούνται εισόδημα από μισθωτές υπηρεσίες. https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 855 500 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/04/oaed-855x500.jpg 06/04/2019 01/05/2019
 ΣΗΜΑΝΤΙΚΗ ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ: Φορολογία επιχορήγησης ΟΑΕΔ σε άνεργους νέους για τη δημιουργία δικής τους επιχείρησης.
 ΣΗΜΑΝΤΙΚΗ ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ: Φορολογία επιχορήγησης ΟΑΕΔ σε άνεργους νέους για τη δημιουργία δικής τους επιχείρησης. https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/01/PROSTIMA.jpg 720 405 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2019/01/PROSTIMA.jpg 04/04/2019 04/04/2019
 Υπενθύμιση: Τί ισχύει σχετικά με την περιστασιακή εργασία ανέργων;
 Υπενθύμιση: Τί ισχύει σχετικά με την περιστασιακή εργασία ανέργων; https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2017/01/koinoniko-eisod-allil-_xl-e1541087582653.jpg 100 70 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2017/01/koinoniko-eisod-allil-_xl-e1541087582653.jpg 03/08/2017 03/08/2017
 ΥΠΕΝΘΥΜΙΣΗ: Φορολογική αντιμετώπιση των παροχών, επιδοτήσεων και λοιπών ποσών που χορηγούνται από τον ΟΑΕΔ!
 ΥΠΕΝΘΥΜΙΣΗ: Φορολογική αντιμετώπιση των παροχών, επιδοτήσεων και λοιπών ποσών που χορηγούνται από τον ΟΑΕΔ! https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2017/01/eisod-allileg.jpg 900 630 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2017/01/eisod-allileg.jpg 09/03/2017 20/10/2018
 Τα δικαιολογητικά που απαιτούνται για την έκδοση κάρτας ανεργίας από τον ΟΑΕΔ.
 Τα δικαιολογητικά που απαιτούνται για την έκδοση κάρτας ανεργίας από τον ΟΑΕΔ. https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2017/01/koinoniko-eisod-allil-_xl-e1541087582653.jpg 100 70 taxvoice.gr taxvoice.gr https://taxvoice.gr/wp-content/uploads/2017/01/koinoniko-eisod-allil-_xl-e1541087582653.jpg 25/01/2017 25/01/2017
 AIRBNB Α21 ΑΓΡΟΤΕΣ ΑΓΡΟΤΕΣ ΕΙΔΙΚΟΥ ΚΑΘΕΣΤΩΤΟΣ ΑΔΕΙΑ ΑΠΑΛΛΑΓΗ ΦΠΑ ΑΠΛΟΓΡΑΦΙΚΑ ΒΙΒΛΙΑ ΑΠΟΔΕΙΞΗ ΛΙΑΝΙΚΗΣ ΠΩΛΗΣΗΣ ΑΠΟΛΥΣΗ ΑΠΟΣΒΕΣΕΙΣ ΓΚΟΛΙΑΡΑΣ ΘΑΝΑΣΗΣ ΔΑΠΑΝΕΣ ΔΑΠΑΝΕΣ ΜΗ ΕΚΠΙΠΤΟΜΕΝΕΣ Ε9 ΕΙΣΦΟΡΑ ΑΛΛΗΛΕΓΓΥΗΣ ΕΝΔΟΚΟΙΝΟΤΙΚΕΣ ΣΥΝΑΛΛΑΓΕΣ ΕΝΦΙΑ ΕΠΙΔΟΜΑ ΕΝΟΙΚΙΟΥ ΕΠΙΔΟΜΑ ΜΑΚΡΟΧΡΟΝΙΑΣ ΑΝΕΡΓΙΑΣ ΕΠΙΔΟΜΑ ΠΑΙΔΙΟΥ ΕΠΙΔΟΜΑ ΣΤΕΓΑΣΗΣ ΕΠΙΔΟΜΑΤΑ ΟΑΕΔ ΕΠΙΣΤΡΟΦΗ ΦΠΑ ΑΓΡΟΤΩΝ ΕΙΔΙΚΟΥ ΚΑΘΕΣΤΩΤΟΣ ΕΦΚΑ ΗΛΕΚΤΡΟΝΙΚΕΣ ΣΥΝΑΛΛΑΓΕΣ ΚΑΣΣΕΛΑΣ ΣΠΥΡΟΣ ΚΑΤΑΓΓΕΛΙΑ ΣΥΜΒΑΣΗΣ ΚΟΙΝΩΝΙΚΟ ΜΕΡΙΣΜΑ ΚΟΥΡΔΗΣ ΘΑΝΑΣΗΣ ΚΟΥΣΟΥΝΗ ΚΑΤΕΡΙΝΑ ΜΕΙΩΣΗ ΕΝΦΙΑ ΜΕΡΙΚΗ ΑΠΑΣΧΟΛΗΣΗ ΜΥΦ ΟΑΕΔ ΠΑΡΟΧΕΣ ΣΕ ΕΙΔΟΣ ΠΡΟΣΤΙΜΑ ΚΦΔ ΡΥΘΜΙΣΗ ΟΦΕΙΛΩΝ ΣΥΜΒΑΣΗ ΟΡΙΣΜΕΝΟΥ ΧΡΟΝΟΥ ΤΕΚΜΗΡΙΑ ΤΕΛΟΣ ΕΠΙΤΗΔΕΥΜΑΤΟΣ ΤΡΟΠΟΠΟΙΗΤΙΚΗ ΔΗΛΩΣΗ ΥΠΟΛΟΓΙΣΜΟΣ ΜΙΣΘΟΔΟΣΙΑΣ ΦΜΥ ΦΟΡΟΛΟΓΙΚΕΣ ΔΗΛΩΣΕΙΣ ΦΟΡΟΛΟΓΙΚΕΣ ΔΗΛΩΣΕΙΣ 2019
 ΕΠΕΙΓΟΥΣΑ ΕΝΗΜΕΡΩΣΗ: Υποχρεώσεις ενοικιαζόμενων δωματίων ως τις 31/12/2019!
 Πότε μπορεί να εκπέσει το ΦΠΑ ο λήπτης εικονικού τιμολογίου;
 ΚΟΙΝΩΝΙΚΟ ΜΕΡΙΣΜΑ 2019. Όλα τα SOS που πρέπει να γνωρίζετε!


text:
Johan Joost (John) de Crane (Rotterdam, 18 mei 1928 – Amsterdam, 3 december 1982) was een Nederlandse impresario en theaterproducent.
 De Crane begon zijn carrière als stage manager van het Spaanse dansduo Susanne en José in Amerika. Vervolgens kwam hij in dienst van de Internationale Concertdirectie Ernst Krauss, die hij later volledig overnam.
 John de Crane produceerde met zijn impresariaat zes van de zeven musicals van Annie M.G. Schmidt en Harry Bannink. Daarnaast had De Crane lange tijd de zakelijke leiding over de shows van Wim Sonneveld en Conny Stuart, de laatste lanceerde hij ook als musicalster. Hij was vijftien jaar de impresario van Rients Gratama.
 De Crane was ook verantwoordelijk voor een groot aantal vrije theaterproducties, waaronder blijspelen van Neil Simon en Alan Ayckbourn. De Crane produceerde een groot aantal van zijn producties samen met zijn compagnon Gislebert Thierens. In 1978 kreeg De Crane de Johan Kaartprijs, omdat hij als vrije producent zijn hoge kwaliteitseisen boven de kostenfactor stelde. John de Crane overleed halverwege de voorbereidingen van zijn productie van "De dader heeft het gedaan", wederom een musical van Annie M.G. Schmidt. Hij werd opgevolgd door Marga Wagenaar, die zijn impresariaat overnam.
 John de Crane had korte tijd een relatie met acteur en musicalster Willem Nijholt.
 Producties van John de Crane
 Musical
 Heerlijk duurt het langst (1965)
 De kleine parade (1969)
 En nu naar bed (1971)
 Salvation: terug naar genesis (1971)
 Wat een planeet (1973)
 Foxtrot (1977)
 Madam (1981)
 De dader heeft het gedaan (1983)
 Cabaret
 Met man en muis (1969)
 Wat je zegt dat ben je zelf (1973)
 Je moet ermee leren leven (1975)
 Alle laatjes open (1979)
 Toneel
 En ik dan? (1968)
 Er zit een haar in m'n soep (1969)
 Sex a la meunière (1971)
 The Sunshine Boys (1975)
 Vechtpaar (1975)
 Allemaal mensen (1975)
 Een doos vol kruimels (1976)
 Als jij de bloemen vertrapt, zal ik jou vertrappen (1976)
 Wie slaapt waar? (1978)
 Gag (1979)
 Hoofdstuk twee (1980)
 Het interview (1981)
 Binnenste boven (1982)
 Er valt een traan op de tompoes (1988)
 Nederlands theaterproducent
 Impresario


text:
 28.5.2009
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 130/21
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 28/2009
 vom 17. März 2009
 zur Änderung von Anhang II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Anhang II des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 100/2008 vom 26. September 2008 (1) geändert.
 (2)
 Die Richtlinie 2008/15/EG der Kommission vom 15. Februar 2008 zur Änderung der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates zwecks Aufnahme des Wirkstoffs Clothianidin in Anhang I (2) ist in das Abkommen aufzunehmen.
 (3)
 Die Richtlinie 2008/16/EG der Kommission vom 15. Februar 2008 zur Änderung der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates zwecks Aufnahme des Wirkstoffs Etofenprox in Anhang I (3) ist in das Abkommen aufzunehmen —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 In Anhang II Kapitel XV des Abkommens werden unter Nummer 12n (Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates) folgende Gedankenstriche angefügt:
 „—
 32008 L 0015: Richtlinie 2008/15/EG der Kommission vom 15. Februar 2008 (ABl. L 42 vom 16.2.2008, S. 45)
 —
 32008 L 0016: Richtlinie 2008/16/EG der Kommission vom 15. Februar 2008 (ABl. L 42 vom 16.2.2008, S. 48)“
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Richtlinien 2008/15/EG und 2008/16/EG in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 18. März 2009 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen (4).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 17. März 2009.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Vorsitzende
 Alan SEATTER
 (1) ABl. L 309 vom 20.11.2008, S. 22.
 (2) ABl. L 42 vom 16.2.2008, S. 45.
 (3) ABl. L 42 vom 16.2.2008, S. 48.
 (4) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


text:
 2.4.2011
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 103/23
 Klage, eingereicht am 24. Januar 2011 — Verenigde Douaneagenten/Kommission
 (Rechtssache T-32/11)
 2011/C 103/41
 Verfahrenssprache: Niederländisch
 Parteien
 Klägerin: Verenigde Douaneagenten BV (Rotterdam, Niederlande) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt J. van der Meché)
 Beklagte: Europäische Union, vertreten durch die Europäische Kommission
 Anträge
 Die Klägerin beantragt,
 —
 den Beschluss aus untenstehenden Gründen für nichtig zu erklären.
 Klagegründe und wesentliche Argumente
 Die Klägerin beantragt die Nichtigerklärung des Beschlusses der Europäischen Kommission vom 1. Oktober 2010 mit dem Zeichen REC 02/09.
 Die Kommission habe aufgrund von Art. 220 Abs. 2 Buchst. b der Verordnung Nr. 2913/92 (1) und Art. 871 der Verordnung Nr. 2454/93 (2) festgestellt, dass die Klägerin gutgläubig gehandelt und alle geltenden Vorschriften über die Zollanmeldung eingehalten habe, dass aber kein Irrtum der zuständigen Behörden vorliege und so die Nachforderung nicht unterbleiben könne.
 Nach Ansicht der Klägerin liegt im vorliegenden Fall ein Irrtum nach Art. 220 Abs. 2 Buchst. b 2. Halbsatz der Verordnung Nr. 2913/92 vor. Denn dieser Halbsatz bestimme, dass, wenn der Präferenzstatus der Waren anhand eines Systems der Verwaltungszusammenarbeit bestimmt werde und Stellen eines Drittlands betroffen seien, die Ausstellung eines unrichtigen Zertifikats durch diese Stellen als ein Irrtum betrachtet werde. Dies sei gegeben.
 Zudem müssten die niederländischen Zollbehörden bei der Nacherhebung von Zöllen beweisen, dass die Ausstellung der unrichtigen Zertifikate der unrichtigen Wiedergabe der Tatsachen durch den Ausführer zuzuschreiben sei.
 Deshalb müsse man folgern, dass die Ausstellung unrichtiger Zertifikate durch die Zollbehörden auf Curaçao ein Irrtum gemäß Art. 220 Abs. 2 Buchst. b 2. Halbsatz der Verordnung Nr. 2913/92 sei.
 Die Kommission habe ferner in ihrer Untersuchung festgestellt, dass die Klägerin weder betrügerische Handlungen begangen noch mit offensichtlicher Fahrlässigkeit gehandelt habe, dass aber keine besonderen Umstände vorlägen und folglich ein Erlass nicht gerechtfertigt sei.
 Die Klägerin trägt in diesem Zusammenhang vor, dass die in dem angefochtenen Beschluss nach Art. 239 der Verordnung Nr. 2913/92 getroffene Entscheidung über den Erlass nicht innerhalb der in Art. 907 der Verordnung Nr. 2454/93 genannten Frist erfolgt sei. Deshalb müsse die niederländische Zollbehörde dem Antrag auf Erlass stattgeben.
 Bei der Untersuchung habe die Kommission zudem nicht das richtige Verfahren eingehalten, da sie die Klägerin nicht gehört und ihr keine Gelegenheit gegeben habe, in zweckdienlicher Weise ihre Auffassung darzulegen, was dem Grundsatz des rechtlichen Gehörs des Art. 41 der Charta der Grundrechte der Europäischen Union widerspreche.
 Außerdem lägen besondere Umstände vor, da die Klägerin bei der Berufung auf Art. 220 Abs. 2 Buchst. b der Verordnung Nr. 2913/92 von Dokumenten abhängig sei, die sie selbst nicht besitze und auch nicht hätte haben müssen.
 (1) Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (ABl. L 302, S. 1).
 (2) Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission vom 2. Juli 1993 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (ABl. L 253, S. 1).


text:
 26.10.2012
 EN
 Official Journal of the European Union
 C 326/1
 PROTOCOL (No 30)
 ON THE APPLICATION OF THE CHARTER OF FUNDAMENTAL RIGHTS OF THE EUROPEAN UNION TO POLAND AND TO THE UNITED KINGDOM
 THE HIGH CONTRACTING PARTIES,
 WHEREAS in Article 6 of the Treaty on European Union, the Union recognises the rights, freedoms and principles set out in the Charter of Fundamental Rights of the European Union,
 WHEREAS the Charter is to be applied in strict accordance with the provisions of the aforementioned Article 6 and Title VII of the Charter itself,
 WHEREAS the aforementioned Article 6 requires the Charter to be applied and interpreted by the courts of Poland and of the United Kingdom strictly in accordance with the explanations referred to in that Article,
 WHEREAS the Charter contains both rights and principles,
 WHEREAS the Charter contains both provisions which are civil and political in character and those which are economic and social in character,
 WHEREAS the Charter reaffirms the rights, freedoms and principles recognised in the Union and makes those rights more visible, but does not create new rights or principles,
 RECALLING the obligations devolving upon Poland and the United Kingdom under the Treaty on European Union, the Treaty on the Functioning of the European Union, and Union law generally,
 NOTING the wish of Poland and the United Kingdom to clarify certain aspects of the application of the Charter,
 DESIROUS therefore of clarifying the application of the Charter in relation to the laws and administrative action of Poland and of the United Kingdom and of its justiciability within Poland and within the United Kingdom,
 REAFFIRMING that references in this Protocol to the operation of specific provisions of the Charter are strictly without prejudice to the operation of other provisions of the Charter,
 REAFFIRMING that this Protocol is without prejudice to the application of the Charter to other Member States,
 REAFFIRMING that this Protocol is without prejudice to other obligations devolving upon Poland and the United Kingdom under the Treaty on European Union, the Treaty on the Functioning of the European Union, and Union law generally,
 HAVE AGREED UPON the following provisions, which shall be annexed to the Treaty on European Union and to the Treaty on the Functioning of the European Union:
 Article 1
 1. The Charter does not extend the ability of the Court of Justice of the European Union, or any court or tribunal of Poland or of the United Kingdom, to find that the laws, regulations or administrative provisions, practices or action of Poland or of the United Kingdom are inconsistent with the fundamental rights, freedoms and principles that it reaffirms.
 2. In particular, and for the avoidance of doubt, nothing in Title IV of the Charter creates justiciable rights applicable to Poland or the United Kingdom except in so far as Poland or the United Kingdom has provided for such rights in its national law.
 Article 2
 To the extent that a provision of the Charter refers to national laws and practices, it shall only apply to Poland or the United Kingdom to the extent that the rights or principles that it contains are recognised in the law or practices of Poland or of the United Kingdom.


text:
 30.10.2014
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 310/75
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 105/2014
 vom 16. Mai 2014
 zur Änderung von Anhang XXI (Statistik) des EWR-Abkommens
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum (im Folgenden „EWR-Abkommen“), insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Die Verordnung (EU) Nr. 912/2013 der Kommission vom 23. September 2013 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 452/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates über die Erstellung und die Entwicklung von Statistiken über Bildung und lebenslanges Lernen im Hinblick auf Statistiken über die Systeme der allgemeinen und beruflichen Bildung (1) ist in das EWR-Abkommen aufzunehmen.
 (2)
 Mit der Verordnung (EU) Nr. 912/2013 wird die Verordnung (EU) Nr. 88/2011 der Kommission (2) aufgehoben, die in das EWR-Abkommen aufgenommen wurde und daher aus diesem zu streichen ist.
 (3)
 Anhang XXI des EWR-Abkommens sollte daher entsprechend geändert werden —
 HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
 Artikel 1
 In Anhang XXI des EWR-Abkommens erhält der Text von Nummer 18wb (Verordnung (EU) Nr. 88/2011 der Kommission) folgende Fassung:
 „32013 R 0912: Verordnung (EU) Nr. 912/2013 der Kommission vom 23. September 2013 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 452/2008 des Europäischen Parlaments und des Rates über die Erstellung und die Entwicklung von Statistiken über Bildung und lebenslanges Lernen im Hinblick auf Statistiken über die Systeme der allgemeinen und beruflichen Bildung (ABl. L 252 vom 24.9.2013, S. 5).“
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnung (EU) Nr. 912/2013 in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 17. Mai 2014 in Kraft, sofern alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des EWR-Abkommens vorliegen (3).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 16. Mai 2014.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Präsident
 Gianluca GRIPPA
 (1) ABl. L 252 vom 24.9.2013, S. 5.
 (2) ABl. L 29 vom 3.2.2011, S. 5.
 (3) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


text:
David Hume (7. mai 1711 Edinburgh – 25. august 1776 Edinburgh) oli Šoti filosoof, ajaloolane ja esseist. Ta oli koos Adam Smithi ja Thomas Reidiga üks Šoti valgustusliikumise juhtkujudest. Ka peetakse teda üheks kõige olulisemaks inglise keeles kirjutanud filosoofiks ja viimaseks kolmest suurest Briti empiristist.
 Elulugu
 David Hume koostas mõni kuu enne surma oma eluloo visandi (dateeritud 18. aprilliga 1776).
 David Home sündis 26. aprillil vkj 1711 Edinburghis Lawnmarketi põhjaosas advokaadina tegutseva vaesunud aadliku Joseph Home of Chirnside'i teise pojana; tal oli vanem vend John (sündis 1709) ja vanem õde Catharine (sündis 1710). Tema ema oli Catharine Home, sündinud Falconer, kelle isa oli Sir David Falconer (1640–1685), Lord President of the College of Justice. Isa suri 1713 ning jättis vanemale vennale alates 16. sajandist perekonnale kuulunud Ninewellsi mõisa Berwickshire'is Chirnside'i lähedal Whitadderi jõe ääres, kus lapsed üles kasvasid, ja lord Halkertoni tiitli, Hume'ile kui nooremale vennale jäi väike osa varandusest, nii et tal oli noorena vähe raha. Sellepärast oli ta sunnitud kuidagi elatist teenima. Aeg-ajalt viibis ta ka hiljem Ninewellsis. Hume jäi eluks ajaks vallaliseks.
 12-aastasena (võib-olla isegi 10-aastasena; tavaliselt asuti õppima 14-aastaselt) astus David Home koos vanema vennaga Edinburghi Ülikooli. Ta õppis seal ladina ja kreeka keelt, loogikat ja metafüüsikat. Ema ning onu George'i survel hakkas ta 1726 Edinburghis õigusteadust (Šoti õigust]) õppima. Aastal 1729 katkestas ta õpingud, sest tundis "ületamatut vastumeelsust kõige vastu peale filosoofia ja üldise õpetatuse". Nagu ta oma eluloos samas lauses mainib, eelistas ta Johannes Voeti ning Arnold Vinniuse asemel lugeda Cicerot ja Vergiliust. Ta tegeles matemaatikaga ning luges ajaloo-, kirjandus- ja filosoofiaalaseid teoseid. Õppejõudude vastu oli tal vähe austust: aastal 1735 kirjutas ta sõbrale, et professorilt pole midagi õppida, mida ei leiaks raamatutest. Ta omandas selle aja jooksul nii palju teadmisi, et võis hiljem sõpradele õigusabi anda. Ta läks tagasi Inglismaa piiri äärsesse Ninewellsi ema, venna ja õe juurde, kus ta pühendus filosoofiale, lugedes raamatuid ning vaadeldes inimeste, sealhulgas iseenda mõtlemist ja tegevust.
 Umbes 18-aastasena tegi David filosoofilise avastuse, mis avas talle "uue mõttelava", mis ajendas teda "heitma kõrvale kõik muud meelelahutused ja tegevused, et pühenduda täielikult sellele". Ta ei öelnud, mis see "lava" on, ja kommentaatorid on teinud mitmesuguseid oletusi. Hume otsustas vähemalt kümme aastat lugeda ja kirjutada. Ta jõudis vaimse kokkuvarisemise äärele ning leidis siis, et selleks et paremini kirjutada, peab tal olema aktiivsem elu. "Seesmise rahulolematuse" seisundi kõrval oli tal kehalisi kaebusi, algul skorbuut, siis süljevoolus. Ta pidi saama arstiabi ja oma eluviisi muutma. Arst diagnoosis selle õpetlaste haiguseks. Hume kirjutas, et see algas külmusest, mille ta pani laisa meele arvele ja mis kestis umbes üheksa kuud. Hiljem aga ilmusid sõrmedele skorbuudiplekid. See otsustaski arsti diagnoosi. Hume kirjutas, et ta sai tinktuuride ja hüsteeriavastaste pillide kuuri, ta pidi neid võtma iga päev koos pindi klaretiga. Tervis paranes veidi, kuid 1731. aastal oli tal täitmatu söögiisu ja hooti südamepekslemine. Kui ta oli mõne aja palju söönud, muutus ta pikast ja peenikesest tüsedaks. Sellest ajast jäi ta eluks ajaks tugevalt ülekaaluliseks. Ta loobus kabinetiüksindusest, veetis rohkem aega perekonna ja sõpradega, käis iga päev ratsutamas ega sundinud end enam filosoofilises uurimistöös kiireid edusamme tegema. Aegamööda tuli töötahe tagasi ja tervis paranes.
 Hume'i katse täiendada oma teadusele pühendatud elu kaupmehetegevusega ebaõnnestus. Ta töötas umbes 1734. aastast pool aastat Bristolis kaupmehe sekretärina. Sel ajal muutis ta oma nime kirjapildi Home'ist Hume'iks, et Inglismaal seda õigesti hääldataks. Kaupmees ja tema sõbrad pilkasid Hume'i tema šoti päritolu, häälduse ja teadmiste pärast. Ka see oli üks põhjustest, miks ta tegevusest kontoris varsti loobus.
 Alates 1734. aastast viibis Hume Pariisis ja Reimsis auf. Prantsuse elustiil meeldis talle. Suvel 1735 asus ta elama Le Mansi lähedaleLoire'i äärde La Flèche'i. Selle küla jesuiitide kloostris oli René Descartes koolis käinud. Hume töötas erakorteris La Flèche'is kaks aastat oma teose "A Treatise of Human Nature" ("Traktaat inimloomusest") kallal.
 Londonis valmistas ta alates 1737. aastast seda 1739/40 ilmunud teost trükiks ette. Teos ei saanud suurt vastukaja. Hume avaldas anonüümsena ise teosele retsensiooni, mis aga teosele kuigi palju rohkem tähelepanu ei toonud, nii et Hume leidis hiljem:: "Surnult sündinuna tuli see trükist ega leidnud niigi palju tähelepanu, et vähemalt kadestajatel tasast nurinat tekitada." Järgnevalt pühendus Hume esseede kirjutamisele. Tema "Moraalsed ja poliitilised esseed" (Essays, Moral and Political, esimene köide 1741, teine 1742) osutusid mõnevõrra populaarsemaks kui "Traktaat inimloomusest". Kadestajate nurin avaldus siiski anonüümses pamfletis, mis pani alguse tema mainele ateisti, materialisti ja amoralistina, mistõttu tal oli vähe lootust saada Edinburghis eetika ja pneumaatilise filosoofia õppetooli, millele ta 1745 kandideeris; kandidatuur tekitas teravat protesti ja 1746 öeldi talle ära. Pärast ema surma pidi Hume eraõpetlase elust loobuma, töötas selle asemel 1745 Inglismaal kolmanda Annandale'i markii juures koduõpetajana ning 1746. aastast kaks aastat sekretärina kindral St. Clairi juures, keda saatis sõjaväelisel ekspeditsioonil Prantsusmaa rannikule, seejärel adjutandina sõjaväediplomaatilisel missioonil Viinis ja Torinos. Need aastad, mil ta filosoofilise uurimistööga ei tegelnud, töid talle varanduse, mis tagas talle järgnevateks aastateks finantsilise sõltumatuse; mõnedel andmetel umbes 1000 naelsterlingit.
 Samuti ebaõnnestus 1751 kandideerimine Glasgow' ülikooli loogikaprofessori kohale. Pärast edutut kandideerimist Edinburghi ülikooli professoriks sai Hume'ist Annandale'i markii koduõpetaja. Peagi avastas Hume, et noor markii oli hullumeelne ja tema mõisavalitseja ebaaus. Hume'il õnnestus ebameeldivast olukorrast pääseda ja ta võttis vastu oma nõo, kindralleitnandi James St. Claire'i juures sekretäri koha. Ta saatis kindralit diplomaatilistel missioonidel Viinis ja Torinos. Aastal 1748 ilmus Hume'i "Uurimus inimmõistusest" (Philosophical Essays Concerning Human Understanding, hilisema pealkirjaga An Enquiry Concerning Human Understanding), mis oli katse esitada "Traktaadi" esimese köite ideid arusaadavamas vormis. 1751 ilmus "Uurimus moraaliprintsiipidest" (An Enquiry Concerning the Principles of Morals), mis põhines osalt "Traktaadi"-teose kolmandal osal.
 Aastal 1752 ilmunud "Poliitilised esseed" (Political Discourses) ja 6-köiteline "Inglismaa ajalugu" (History of England, 1754–1762) tõid talle tuntuse ja majandusliku iseseisvuse.
 Filosoofia
 Psühholoogia
 Hinge kui substantsi ei ole. Teadvus koosneb muljetest ning nende kahvatutest koopiatest ideedest. Nii muljed kui ka ideed võivad olla lihtsad või liitsed. Liitmuljed ja liitideed saadakse lihtmuljete ja lihtideede liitmisel. Teadvus töötab paratamatute reeglite järgi, näiteks mõtlemine toimub varasemast kogemusest saadud assotsiatsioonide toimel.
 Hume jaotas assotsiatsioonid sarnasusassotsiatsioonideks, naabrusassotsiatsioonideks ja põhjuslikkusassotsiatsioonideks.
 Looming
 Enesetapust
 Essees "On Suicide" kaitseb Hume enesetappu.
 Ta ütleb, et filosoofia on ülim vastumürk ebausule ja väärale religioonile. Kõik teised vahendid on kasutud või ebakindlad. Lihtne taip ja elukogemus pole tõhus: paljud võimekad ärimehed on elanud jämedaimas ebausus. Isegi rõõmsameelsus ja leebus ei aita; paljud naised, kellel tavaliselt need omadused on, on lasknud ebausul paljud rõõmud mürgitada. Terve filosoofia saab ebausust paremini võitu kui enamikust inimloomuse pahedest ja ebatäiustest. Armastuse või viha, auahnuse või kitsiduse juured on meelelaadis ja afektsioonides, mida kõige tervemgi mõistus vaevalt kunagi täielikult parandab, aga ebausk, mis põhineb vääral arvamusel, kaob kohe, kui tõene filosoofia inspireerib õigemaid sentimente kõrgemate jõudude kohta. Ravimi tõhusust saab siin
 takistada ainult väärus. Cicero (De divinatione ii. 72, 150) ütleb, et ebausklik inimene on alati õnnetu, isegi uni, mis teisi muredest vabastab, toob talle hirmu unenäoennete pärast.
 Cicero lisab, et kuigi ainult surm saab tema viletsusele lõpu teha, ei julge ta seda pääseteed kasutada, vaid pikendab oma elu ainult asjatust hirmust, et ta võib oma loojat pahandada, kui ta kasutab seda võimet, millega heategev olend on teda varustanud. Ebausk on temalt röövinud Jumala ja looduse annid, ja kuigi üksainus samm võiks teda valu ja kurbuse vallast välja viia, hoiavad ebausu ähvardused teda vihatud elu küljes, mida peamiselt ebausk teebki viletsaks. Neil, keda elu hädad on sundinud seda vahendit kasutama, kuid kellel see sõprade hoole tõttu pole õnnestunud, on harva julgust teistsuguseks surmaks ja otsustavust seda uuesti teha. Nii suur on surmahirm, et kui surm näitab end kujul, millega inimene pole püüdnud oma kujutlust lepitada, siis see omandab uue hirmsuse ja saab tema õrnast julgusest võitu. Aga kui sellele loomulikule argusele lisanduvad ebausu ähvardused, kaotavad inimesed kogu kontrolli oma elu üle, sest see ebainimlik türann röövib meilt needki paljud naudingud, milleks meil on tugev kalduvus.
 Püüame siin inimestele algse vabaduse tagasi anda, uurides tavalisi argumente enesetapu vastu ning näidata, et see tegu võib kõigi antiikfilosoofide sentimentide järgi olla süüst vaba. Kui enesetapp on kuritegelik, peab ta olema üleastumine kohusest Jumala, ligimese või iseenda ees.
 Tõestamiseks, et enesetapp ei astu üle kohusest Jumala ees, piisab ehk järgnevast. Materiaalse maailma ülalpidamiseks kehtestas Jumal üldised ja muutumatud seadused, millega kõiki kehasid hoitakse nende õiges vallas ja funktsioonis. Loomade ülalpidamiseks andis ta neile kehalised ja vaimsed võimed, millega neid hoitakse selles eluviisis, milleks nad on määratud. Need kaks printsiipi tungivad pidevalt sisse teineteise valda ning aeglustavad või kiirendavad teise toimimist. Nende mittetäielikust lahusolekust ei teki segadust, vaid üllatav harmoonia ja proportsioon, mis annab kõige kindlama argumendi kõrgeima tarkuse kohta. Jumalik ettehoole ei ilmne vahetult igas toimingus, vaid hoiab kõike ülal nende üldiste ja muutumatute seadustega, mis on aegade algusest kehtestatud. Kõiki sündmusi võib pidada Jumala tööks, sest need tulenevad loodutele antud võimetest. Kõik sündmused on Jumala silmis ühtviisi tähtsad ja ta on kõiki ette näinud. Ta pole ühtki sündmust üldiste seaduste alt välja võtnud oma vahetuks tööks. Kui jumal oma erilise tahtega üldisi seadusi rikub, siis see jääb inimeste vaatluse alt täielikult välja. Kui elutu loodus toimib inimeste huve ja olukorda arvestamata, siis saavad inimesed oma võimete abil enda eest hoolitseda. Mis on siis selle printsiibi tähendus, et inimene, kes elust väsinuna ning vaevast ja viletsusest jahituna vapralt ületab loomuliku surmahirmu ning põgeneb sellelt julmalt näitelavalt, et ta peaks esile kutsuma Looja meelepaha Jumala pädevusse sekkumise ja universumi loomuliku korra rikkumise pärast? Kas siis Jumal reserveeris inimeste elu võtmise endale ega jätnud seda universumi üldiste seaduste juhtida? See on ilmselt väär; inimeste elu sõltub samadest seadustest nagu teiste loomade elu ning allub samadele mateeria ja liikumise seadustele. Kas sellepärast, et inimeste elu sõltub mateeria ja liikumise üldistest seadustest, on iseendalt elu võtmine kuritegelik, sest neisse seadustesse sekkuda või nende toimimist häirida on igal juhtumil kuritegelik? Aga see tundub absurdne, sest kõigil loomadel on oma võimete piires täielik voli looduse toimimist muuta. Seda teeb inimese iga tegu ja liigutus. Selleks et näidata, et endalt elu võttes looduse käiku muuta ei tohi, on tarvis põhjendit, miks see juhtum on erandlik. Kas sellepärast, et inimelu on nii tähtis? Aga universumi jaoks ei ole inimelu tähtsam kui austri elu. Ja olgu selle tähtsus kui tahes suur, on loodus jätnud selle inimese äranägemise hooleks. Kui inimestel poleks õigust oma elu käsutada, siis oleks sama kuritegelik püüda oma elu säilitada. Juuksekarv, kärbes, putukas suudab hävitada selle vägeva olendi, kelle elu on nii tähtis. Kas on absurdne eeldada, et inimese äranägemine võib legitiimselt kõrvaldada selle, mis sõltub nii tähtsusetutest põhjustest? Kas arvate, et ma sellepärast nurisen jumaliku ettehoolde üle või nean enda loomist, et ma teen lõpu elule, mis jätkudes teeks mind õnnetuks? Kaugel sellest; olen lihtsalt teadlik sellest, et edasine elu oleks õnnetu, aga ma tänan ettehoolet hüve eest, mida olen nautinud, ja võime eest mind ootavast halvast hoiduda. (Agamus Deo gratias, quod nemo in vita teneri potest. Seneca, Epistulae 12) Sina, kes sa rumalast peast arvad, et sul seda võimet pole ning sa pead oma vihatud elu jätkama, nurised ettehoolde üle. Sina ju õpetad, et mis halb mind ka ei tabaks, tuleb mul ettehooldega leppida, sest kõik on Jumala töö, ka inimeste teod. Nii et ka siis, kui ma langen oma mõõga läbi, võtan ma surma vastu Jumalalt. Alistumine ettehooldele igas hädas ei välista inimlikku oskust ja usinust, kui nende abil on võimalik häda vältida või sellest pääseda. Miks ma siis ei või kasutada mis tahes vahendit? Kui minu elu ei kuuluks mulle, oleks minust kuritegelik ka seda ainult ohtu seada ning keegi, kes seda kuulsuse või sõpruse pärast teeb, ei tohiks nimetada kangelaseks. Ettehoolet ei saa inimene kahjustada (Tacitus, Annales i. 79) Vana-Rooma ebausu järgi on ebavaga jõesänge muuta, Prantsusmaa ebausu järgi on ebavaga rõugete vastu vaktsineerida, tänapäeva Euroopa ebausu järgi on ebavaga oma elu lõpetada. Miks siis ei ole ebavaga maju ehitada, maad harida ja ookeanil seilata? Aga väidetakse vastu, et ettehoole on pannud sind otsekui tunnimeheks, ja kui sa deserteerid, oled süüdi mässus Jumala vastu ja pahandad teda. Aga kust sa võtad, et ettehoole
 on mind tunnimeheks pannud? Minu sünnil on pikk põhjuste ahel, ja paljud põhjused olenesid inimeste tahtlikest tegudest. Aga ükski neist poleks toimunud ettehoolde nõusoleku ja kaasabita, ja oma eluväsimusest ma võingi järeldada, et mind on tunnimehepostilt ära kutsutud. Ettehoole on pannud mind ka praegu sellesse tuppa; kas ma ei või siis lahkuda, kui ma heaks arvan, ilma et oleksin desertöör? Kui ma olen surnud, jätkavad minu keha koostisosad oma osa täitmist universumis; universumi kui terviku seisukohast pole see suurem muutus kui minu lahkumine toast. Inimene võib küll häirida ühiskonda ja sellega Jumalat pahandada, kuid maailma ta ei suuda häirida.
 Ja kuidas on näha, et ühiskonna häirimine Jumalat pahandab? Inimloomuses olevast süü- ja kahetsustundest ning laitusest. Vaatame nüüd, kas enesetapp on niisugune tegu, kas see rikub meie kohust ligimese ja ühiskonna ees. Elust lahkuv inimene ei kahjusta ühiskonda, vaid ainult lakkab head tegemast; kui see on kahju, siis kõige väiksemat sorti. Tundub, et kõik meie kohustused teha ühiskonnale head eeldavad midagi vastastikust. Ma saan ühiskonnalt kasu ning seetõttu peaksin edendama selle huvisid, aga kui ma ühiskonnast täielikult tagasi tõmbun, kas ma saan siis veel seotud olla? Aga kui pidada meie kohustusi head teha igikestvaks, siis kindlasti on neil mingid piirid; ma ei ole kohustatud tegema ühiskonnale väikest head suure kahju hinnaga mulle endale; miks ma peaksin siis pikendama õnnetud elu pisikese kasu pärast, mida avalikkus võib-olla minult saab? Kui ma vanuse ja haiguste pärast on õigus mis tahes ametist lahkuda, pühendudes enda kaitsmisele nende hädade eest ja leevendades oma tulevase elu viletsust nii palju kui võimalik, miks ma ei võiks siis neile viletsustele kohe lõpu teha teoga, mis ei ole ühiskonnale kahjulikum? Aga oletame, et ma ei suuda enam ühiskonnale kasuks olla, oletame, et olen ühiskonnale koormaks ja minu elu takistab kellelgi olla ühiskonnale kasulikum; siis ei ole elust loobumine mitte ainult süütu, vaid ka kiiduväärne. Ja enamik inimesi, kellel on kiusatus elust loobuda on sellises olukorras. Inimene osaleb vandenõus avalikes huvides, ta on kahtluse all, teda ähvardab võllas ning ta teab, et ta on nii nõrk, et annab piinamisel saladuse välja. Kas ta mitte ei teeniks siis avalikku huvi paremini, kui ta teeks oma elule kiire lõpu nagu Filippo Strozzi noorem? Või oletame, et pahategija on õiglaselt mõistetud häbistavasse surma? Miks ta ei võiks siis oma karistust ennetada, säästes end lähenevale surmale mõtlemise ärevusest? Ta ei sekku ettehoolde asjadesse rohkem kui see, kes teda surma mõistis, ja tema vabasurm on ühiskonnale sama kasulik kui hukkamine.
 Selles, et enesetapp võib sageli olla kooskõlas asjaosalise huvidega ja tema kohusega enda ees, ei saa olla kahtlus kellelgi, kes möönab, et vanus, haigus või halb saatus võib teha elust koorma, mis on hullem kui hävimine. Vaevalt on keegi loobunud elust, mis on väärt elamist. Loomulik surmahirm on nii suur, et väikesed motiivid ei saa meid sellega lepitada; ja kui meile ei tundu enesetapja olukord nii hull, siis võime vähemalt kindlad olla, et ta on niisugune ravimatu halb meeleolu, mis mürgitab igasuguse naudingu, nii et ta on sama õnnetu nagu see, kellele on osaks saanud kõige rängem saatus.
 Kui enesetappu pidada kuriteoks, siis saab sellele tõugata ainult argus. Kui see pole kuritegu, siis peaksid nii elutarkus kui ka julgus panema meid kohe elust vabanema, kui see muutub koormaks. See on ainus viis, kuidas me siis saame ühiskonnale kasu tuua, andes eeskuju, mis jätaks igaühele alles õnne võimaluse elus ja vabastaks teda tõhusalt igasugusest ohust ja õnnetusest.
 (Oleks kerge tõestada, et enesetapp on sama seaduslik kristluse järgi, kui see oli paganatele. Pole ühtki Pühakirja teksti, mis seda keelaks. Pühakirjas soovitatakse küll ettehooldega leppimist, kuid see peab silmas allumist ainult vältimatutele pahedele, mitte sellistele, millest elutarkuse või julguse abil jagu saab. Tapmise keed on ilmselt mõeldud välistama ainult teiste tapmist, kelle elu üle meil pole voli. See, et seda käsku, nagu enamikku teisigi Pühakirja käske, tuleb mõistuse ja terve mõistuse abil modifitseerida, on selge surmanuhtluse rakendamise praktikast, mis on seaduse kirjatähega vastuolus. Aga isegi kui see käsk oleks surmanuhtluse vastu, poleks sellel praegu autoriteeti, sest kogu Moosese seadus on tühistatud, niivõrd kui see pole kehtestatud loomuõigusega, ja sellega pole see keelatud. Cato Noorem ja Brutus, Arria ja Porcia toimisid kangelaslikult; nende jäljendajad peaksid saama järelpõlvedelt samasugust kiitust. Plinius Vanem ütleb, et võime enesetappu sooritada on inimeste eelis jumalate ees: Deus non sibi potest mortem consciscere si velit, quod homini dedit optimum in tantis vitæ pœnis (ii, ptk 5).)
 Mõju
 Psühholoogias sai Hume'ist alguse assotsiatsionism.
 Teosed
 A Treatise of Human Nature, 1739[
 An Enquiry Concerning the Principles of Morals
 An Enquiry Concerning Human Understanding
 Essays
 The History of England
 Political Discourses. 2nd ed. Google`i raamat veebiversioon
 "Of the Standard of Taste", 1757.
 "Of Suicide", 1783. Veebiversioon.
 Vaata ka
 Ruum (füüsika)#Hume
 Idee
 Viited
 Kirjandus
 Igor Narski, "David Hume". Sari Suuri mõtlejaid. Vene keelest tõlkinud Aino Lukas. Eesti Raamat, Tallinn 1978
 Anthony Quinton, "Hume". Sari Suured filosoofid. Inglise keelest tõlkinud Lauri Vahtre. Varrak, Tallinn 2000
 Esa Saarinen. "Läänemaise filosoofia ajalugu tipult tipule Sokratesest Marxini". Avita, 1996, ISBN 9985-825-73-X.
 Välislingid
 C. Walden. Essays On The Philosophy Of David Hume (Essays On The Great Philosophers), 2013, Kindle`i raamat veebiversioon
 R. Klibansky, E. C. Mossner, New letters of David Hume, Oxford University Press, 1954, ISBN 978-0-19-813413-9. Google`i raamat veebiversioon
 W. Waxman. Hume's Theory of Consciousness. Cambridge University Press, 1994, ISBN 0 521 45381 X. Google`i raamat veebiversioon
 S. Tweyman. David Hume Crit Assessments V3. Routledge, 1995, ISBN 0-415-11781-X. Google`i raamat veebiversioon
 A.J. Jacobson. Feminist interpretations of David Hume. Pennsylvania State University Press, 2000, ISBN 0-271-01971-9. Google`i raamat osaline veebiversioon
 E.Rotwein.David Hume:Writings on Economics, Transaction Publischers, 2007, ISBN 978-1-4128-0604-6, Google`i raamat osaline veebiversioon
 S.Traiger. The Blackwell Guide to Hume's Treatise, Blackwell Publishing, 2006, ISBN 978-1-4051-1508-7. Google`i raamat osaline veebiversioon
 P.Bretton, Hume's Historical Liberalism, UMI: 3298023, 2008, Google`i raamat osaline veebiversioon
 T.Penelhum.David Hume: an introduction to his philosophical system, Purdue University Research Foundation, 1992, ISBN 1-55753-013-0. Google`i raamat osaline veebiversioon
 P. Millican. Against the “New Hume”. Hertford College, Oxford, Veebiversioon (pdf)
 A. Weber. History of Philosophy, § 61. David Hume, NEW YORK, CHARLES SCRIBNER'S SONS, 1908. Veebiversioon
 Ken Levy. Hume, the New Hume, and Causal Connections, Hume Studies, Volume XXVI, Number 1 (April, 2000), 41–76. Veebiversioon (pdf)
 S, Latham. Hume, HobNobs and Metaphysics,
 P.Millican.Hume, Causal Realism, and Causal Science, Mind, Vol. 118 , 471. 2009, doi:10.1093/mind/fzp095. Veebiversioon (pdf)
 G. Strawson. The Evident Connexion: Hume on Personal Identity, Oxford University Press, 2011, 165pp., ISBN 9780199608508. Veebiversioon
 W. Waxman.“David Hume”.Veebiversioon (pdf)
 C.M. Lorkowski. Internet Encyclopedia of Philosophy, Veebiversioon
 Valgustusajastu filosoofid
 Šotimaa filosoofid
 Sündinud 1711
 Surnud 1776