text:
 Σημαντική ανακοίνωση νομικού περιεχομένου
 |
 52004PC0592
 Βρυξέλλες, 15.9.2004COM(2004) 592 τελικό2004/0202 (COD)ΠρότασηΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ ΤΟΥ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟΥ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥπερί τροποποίησης του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τη θέσπιση μιας κοινής ονοματολογίας των εδαφικών στατιστικών μονάδων (NUTS) λόγω της προσχώρησης της Τσεχικής Δημοκρατίας, της Εσθονίας, της Κύπρου, της Λεττονίας, της Λιθουανίας, της Ουγγαρίας, της Μάλτας, της Πολωνίας, της Σλοβενίας και της Σλοβακίας στην Ευρωπαϊκή Ένωση(υποβληθείσα από την Επιτροπή)ΑΙΤΙΟΛΟΓΙΚΗ ΕΚΘΕΣΗΟ κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου θέσπισε μια κοινή ονοματολογία των εδαφικών στατιστικών μονάδων (στο εξής αναφερόμενη ως «NUTS») για τα κράτη μέλη.Λόγω της προσχώρησης της Τσεχικής Δημοκρατίας, της Εσθονίας, της Κύπρου, της Λεττονίας, της Λιθουανίας, της Ουγγαρίας, της Μάλτας, της Πολωνίας, της Σλοβενίας και της Σλοβακίας στην Ευρωπαϊκή Ένωση, ο παρών προτεινόμενος κανονισμός θεσπίζει την ονοματολογία των εδαφικών στατιστικών μονάδων γι’ αυτά τα νέα κράτη μέλη.ΠρότασηΚΑΝΟΝΙΣΜΟΥ ΤΟΥ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟΥ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟΥ ΚΑΙ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟΥπερί τροποποίησης του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου για τη θέσπιση μιας κοινής ονοματολογίας των εδαφικών στατιστικών μονάδων (NUTS) λόγω της προσχώρησης της Τσεχικής Δημοκρατίας, της Εσθονίας, της Κύπρου, της Λεττονίας, της Λιθουανίας, της Ουγγαρίας, της Μάλτας, της Πολωνίας, της Σλοβενίας και της Σλοβακίας στην Ευρωπαϊκή ΈνωσηΤΟ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟ ΚΑΙ ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,Έχοντας υπόψη:τη συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Κοινότητας, και ιδίως το άρθρο 285 παράγραφος 1,την πρόταση της Επιτροπής[1],τη γνώμη της Ευρωπαϊκής Οικονομικής και Κοινωνικής Επιτροπής[2],τη γνώμη της Επιτροπής των Περιφερειών[3],Αποφασίζοντας σύμφωνα με τη διαδικασία του άρθρου 251 της συνθήκης[4],Εκτιμώντας τα ακόλουθα:(1) Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 26ης Μαΐου 2003, για τη θέσπιση μιας κοινής ονοματολογίας των εδαφικών στατιστικών μονάδων (NUTS)[5] αποτελεί το νομικό πλαίσιο για την περιφερειακή ταξινόμηση ώστε να καταστεί δυνατή η συλλογή, κατάρτιση και διάδοση εναρμονισμένων περιφερειακών στατιστικών στην Κοινότητα.(2) Όλες οι στατιστικές των κρατών μελών που διαβιβάζονται στην Επιτροπή και οι οποίες ταξινομούνται ανά εδαφικές μονάδες θα πρέπει να χρησιμοποιούν την ταξινόμηση NUTS, αν είναι δυνατόν.(3) Είναι αναγκαίο να αναπροσαρμοστούν τα παραρτήματα του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 ώστε να ληφθεί υπόψη η προσχώρηση της Τσεχικής Δημοκρατίας, της Εσθονίας, της Κύπρου, της Λεττονίας, της Λιθουανίας, της Ουγγαρίας, της Μάλτας, της Πολωνίας, της Σλοβενίας και της Σλοβακίας.(4) Επομένως, ο κανονισμός (EΚ) αριθ. 1059/2003 πρέπει να τροποποιηθεί ανάλογα.ΕΞΕΔΩΣΑΝ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:Άρθρο 1Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 τροποποιείται ως εξής:1. Το παράρτημα Ι τροποποιείται σύμφωνα με το κείμενο που παρουσιάζεται στο παράρτημα I του παρόντος κανονισμού.2. Τα παραρτήματα ΙΙ και ΙΙΙ αντικαθίστανται από το κείμενο που περιέχεται στο Παράρτημα ΙΙ και στο Παράρτημα ΙΙΙ του παρόντος κανονισμού.Άρθρο 2Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την επομένη της δημοσίευσής του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης .Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.Βρυξέλλες, [...]Για το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο Για το ΣυμβούλιοΟ Πρόεδρος Ο Πρόεδρος[...] [...]ΠΑΡΑΡΤΗΜΑ IΤο παράρτημα Ι του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1059/2003 τροποποιείται ως εξής:1) Μεταξύ BE – BELGIQUE/BELGIË και DK – DANMARK παρεμβάλλεται ο ακόλουθος πίνακας:«+++++ TABLE +++++»2) Μεταξύ DE –DEUTSCHLAND και GR – ΕΛΛΑΔΑ (Ellada) παρεμβάλλεται ο ακόλουθος πίνακας:«+++++ TABLE +++++»3) Μεταξύ IT – ITALIA και LU – LUXEMBOURG (GRAND-DUCHÉ) παρεμβάλλεται ο ακόλουθος πίνακας:«+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++»4) Μεταξύ LU – LUXEMBOURG (GRAND-DUCHÉ) και NL – NEDERLAND παρεμβάλλεται ο ακόλουθος πίνακας:«+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++»5) Μεταξύ AT – ÖSTERREICH και PT – PORTUGAL παρεμβάλλεται ο ακόλουθος πίνακας:«+++++ TABLE ++++++++++ TABLE +++++»6) Μεταξύ PT – PORTUGAL και FI – SUOMI/FINLAND παρεμβάλλεται ο ακόλουθος πίνακας:«+++++ TABLE +++++»«Παράρτημα IIΥφιστάμενες διοικητικές μονάδεςΣε επίπεδο NUTS 1, στο Βέλγιο «Gewesten/Regions», στη Γερμανία «Länder», στην Πορτογαλία «Continente», Região dos Açores και Região da Madeira και στο Ηνωμένο Βασίλειο Scotland, Wales, Northern Ireland και το Government Office Regions of England.Σε επίπεδο NUTS 2, «Provincies/Provinces» στο Βέλγιο, «Regierungsbezirke» στη Γερμανία, «περιφέρειες» στην Ελλάδα, «comunidades y ciudades autonomas» στην Ισπανία, «régions» στη Γαλλία, «regions» στην Ιρλανδία, «regioni» στην Ιταλία, «provincies» στις Κάτω Χώρες, «Länder» στην Αυστρία και «Wojewodztwa» στην Πολωνία.Σε επίπεδο NUTS 3, «arrondissementen arrondissements» στο Βέλγιο, «Kraje» στην Τσεχική Δημοκρατία, «Amtskommuner» στη Δανία, «Kreise/kreisfreie Stadte» στη Γερμανία, «νομοί» στην Ελλάδα, «provincias» στην Ισπανία, «départements» στη Γαλλία, «regional authority regions» στην Ιρλανδία, «provincie» στην Ιταλία, «Apskritis» στη Λιθουανία, «Megyék» στην Ουγγαρία, «Kraje» στη Σλοβακική Δημοκρατία, «län» στη Σουηδία και «maakunnat/landskapen» στη Φινλανδία. »« Παράρτημα IIIΜικρότερες διοικητικές μονάδες«Gemeenten/Communes» στο Βέλγιο, «Obce» στην Τσεχική Δημοκρατία, «Kommuner» στη Δανία, «Gemeinden» στη Γερμανία, «Vald, Linn» στην Εσθονία, «Δήμοι / κοινότητες» στην Ελλάδα, «Municipios» στην Ισπανία, «Communes» στη Γαλλία, «counties ή county boroughs» στην Ιρλανδία, «Comuni» στην Ιταλία,, «Δήμοι / κοινότητες (Dimoi / koinotites)» στην Κύπρο, «Pilsētas, novadi, pagasti» στη Λεττονία, «Seniūnija» στη Λιθουανία, «Communes» στο Λουξεμβούργο, «Települések» στην Ουγγαρία, «Localities» στη Μάλτα, «Gemeenten» στις Κάτω Χώρες, «Gemeinden» στην Αυστρία, «Gminy, miasta» στην Πολωνία, «Freguesias» στην Πορτογαλία, «Občina» στη Σλοβενία, «Obce» στη Σλοβακική Δημοκρατία, «Kunnat/Kommuner» στη Φινλανδία, «Kommuner» στη Σουηδία και «Wards» στο Ηνωμένο Βασίλειο.»[1] ΕΕ C [...], [...], σ. [...].[2] ΕΕ C [...], [...], σ. [...].[3] ΕΕ C [...], [...], σ. [...].[4] ΕΕ C [...], [...], σ. [...].[5] ΕΕ L 154, 21.6.2003, σ. 1.


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Dôležité právne oznámenie
 |
 22007A1219(10)
 Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobyt - Vyhlásenia
 Úradný vestník L 334 , 19/12/2007 S. 0149 - 0167
 20071122Dohodamedzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobytVYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,EURÓPSKE SPOLOČENSTVO, ďalej len "Spoločenstvo",aMOLDAVSKÁ REPUBLIKA, ďalej len "Moldavsko",ODHODLANÉ posilniť spoluprácu v záujme účinnejšieho boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu,ŽELAJÚC si vytvoriť prostredníctvom tejto dohody a na základe reciprocity rýchle a účinné postupy na identifikáciu a bezpečný a usporiadaný návrat osôb, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území Moldavska alebo jedného z členských štátov Európskej únie, a zjednodušiť tranzit takýchto osôb v duchu spolupráce,ZDÔRAZŇUJÚC, že touto dohodou nie sú dotknuté práva, povinnosti ani záväzky Spoločenstva, členských štátov Európskej únie a Moldavska vyplývajúce z medzinárodných právnych predpisov, a najmä z Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950, Dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951 a Dohovoru proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu z 10. decembra 1984;BERÚC DO ÚVAHY, že ustanovenia tejto dohody, ktorá spadá do pôsobnosti hlavy IV Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, sa v súlade s Protokolom o postavení Dánska, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, nevzťahujú na Dánske kráľovstvo,DOHODLI SA TAKTO:Článok 1Vymedzenie pojmovNa účely tejto dohody sa stanovujú tieto definície:a) "zmluvné strany" sú Moldavsko a Spoločenstvo;b) "štátny príslušník Moldavska" je akákoľvek osoba, ktorá má štátnu príslušnosť Moldavskej republiky;c) "štátny príslušník členského štátu" je akákoľvek osoba, ktorá má štátnu príslušnosť členského štátu v tom zmysle, v akom je definovaná na účely Spoločenstva;d) "členský štát" je akýkoľvek členský štát Európskej únie s výnimkou Dánskeho kráľovstva;e) "štátny príslušník tretej krajiny" je akákoľvek osoba, ktorá má inú štátnu príslušnosť ako štátnu príslušnosť Moldavska alebo jedného z členských štátov;f) "osoba bez štátnej príslušnosti" je akákoľvek osoba, ktorá nemá štátnu príslušnosť;g) "povolenie na pobyt" je povolenie akéhokoľvek druhu vydané Moldavskom alebo jedným z členských štátov, ktoré oprávňuje osobu na pobyt na ich území. Nemyslí sa tým časovo obmedzené povolenie zdržiavať sa na ich území v súvislosti s vybavovaním žiadosti o azyl alebo žiadosti o udelenie povolenia na pobyt;h) "hraničný prechod" je akýkoľvek prechod schválený príslušnými orgánmi Moldavskej republiky alebo členskými štátmi na účely prechodu ich príslušných hraníc, vrátane medzinárodných letísk;i) "vízum" je povolenie alebo rozhodnutie vydané Moldavskom alebo jedným z členských štátov, ktoré sa vyžaduje na účely vstupu na ich územie alebo tranzitu cez ich územie. Nemyslí sa tým letiskové tranzitné vízum;j) "žiadajúci štát" je štát (Moldavsko alebo jeden z členských štátov), ktorý predkladá žiadosť o readmisiu podľa článku 7 alebo žiadosť o tranzit podľa článku 14 tejto dohody;k) "požiadaný štát" je štát (Moldavsko alebo jeden z členských štátov), ktorému je určená žiadosť o readmisiu podľa článku 7 alebo žiadosť o tranzit podľa článku 14 tejto dohody;l) "príslušný orgán" je akýkoľvek vnútroštátny orgán Moldavska alebo jedného z členských štátov poverený plnením tejto dohody v súlade s jej článkom 19 ods. 1 písm. a);m) "pohraničná oblasť" je územie, ktoré sa rozprestiera do vzdialenosti 30 kilometrov od spoločnej pozemnej hranice medzi členským štátom a Moldavskom, ako aj územia medzinárodných letísk členských štátov a Moldavska;n) "tranzit" je prechod štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osoby bez štátnej príslušnosti cez územie požiadaného štátu pri ceste zo žiadajúceho štátu do krajiny určenia.ODDIEL IREADMISNÉ POVINNOSTI MOLDAVSKAČlánok 2Readmisia vlastných štátnych príslušníkov1. Moldavsko prijme na žiadosť členského štátu a bez ďalších formalít, okrem tých, ktoré sú uvedené v tejto dohode, všetky osoby, ktoré nespĺňajú, alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území žiadajúceho členského štátu za predpokladu, že v súlade s článkom 8 je dokázané alebo je možné dokázateľne predpokladať na základe poskytnutého evidentného dôkazu, že sú štátnymi príslušníkmi Moldavska.2. Moldavsko prijme aj:- maloleté slobodné deti osôb, ktoré sú uvedené v odseku 1, bez ohľadu na miesto ich narodenia alebo ich štátnu príslušnosť okrem prípadov, keď majú právo na samostatný pobyt v žiadajúcom členskom štáte,- manželov a manželky osôb uvedených v odseku 1 s inou štátnou príslušnosťou, ak majú právo na vstup a pobyt na území Moldavska alebo získajú právo na tento vstup a pobyt okrem prípadov, keď majú právo na samostatný pobyt v žiadajúcom členskom štáte.3. Moldavsko tiež prijme osoby, ktoré sa vstupe na územie členského štátu pozbavené moldavskej štátnej príslušnosti alebo ktoré sa jej vzdali, pokiaľ takýmto osobám nebola členským štátom aspoň prisľúbené udelenie štátneho občianstva.4. Po kladnej odpovedi Moldavska na žiadosť o readmisiu vydá príslušná diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad Moldavska bezodkladne a najneskôr do troch pracovných dní osobe, ktorá sa má prijať späť, cestovný doklad potrebný na vrátenie tejto osoby s platnosťou najmenej tri mesiace. Ak príslušná osoba nemôže byť z právnych alebo vecných dôvodov odovzdaná pred skončením platnosti pôvodne vydaného cestovného dokladu, príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad Moldavska vydá do 14 kalendárnych dní nový cestovný doklad s rovnakou dobou platnosti. Ak Moldavsko nevydá nový cestovný doklad do 14 kalendárnych dní, musí na účely vyhostenia akceptovať použitie štandardného cestovného dokladu EÚ [1].5. V prípade, že osoba, ktorá má byť prijatá späť, má okrem štátnej príslušnosti Moldavska aj štátnu príslušnosť tretieho štátu, žiadajúci členský štát zohľadní vôľu tejto osoby, aby bola prijatá do štátu podľa vlastného výberu.Článok 3Readmisia štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti1. Moldavsko prijme na žiadosť členského štátu a bez ďalších formalít, okrem tých, ktoré sú uvedené v tejto dohode, všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti, ktorí nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území žiadajúceho členského štátu, za predpokladu, že v súlade s článkom 9 je dokázané alebo je možné dokázateľne predpokladať na základe poskytnutého evidentného dôkazu, že tieto osoby:a) sú držiteľmi alebo v čase vstupu boli držiteľmi platných víz alebo povolenia na pobyt vydaných Moldavskom alebob) vstúpili na územie členských štátov neoprávnene a priamo z Moldavska po pobyte alebo prechode cez územie Moldavska.2. Readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 sa neuplatňuje, ak:a) štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti boli iba v tranzitnom priestore medzinárodného letiska Moldavska alebob) žiadajúci členský štát udelil štátnemu príslušníkovi tretej krajiny alebo osobe bez štátnej príslušnosti vízum alebo povolenie na pobyt pred vstupom na územie alebo po vstupe naň okrem prípadov, ak:- táto osoba má vízum alebo povolenie na pobyt udelené Moldavskom, ktorého platnosť končí neskôr, alebo- sa vízum alebo povolenie na pobyt udelené žiadajúcim členským štátom získali použitím pozmenených alebo falšovaných dokladov alebo pomocou falošných vyhlásení, alebo- táto osoba nedodrží niektorú z podmienok na získanie víza.3. Po kladnej odpovedi Moldavska na žiadosť o readmisiu vydá žiadajúci členský osobe, ktorej readmisia bola akceptovaná, štandardný cestovný doklad EÚ určený na účely vyhostenia [1].ODDIEL IIREADMISNÉ POVINNOSTI SPOLOČENSTVAČlánok 4Readmisia vlastných štátnych príslušníkov1. Členský štát prijme na žiadosť Moldavska a bez ďalších formalít, okrem tých, ktoré sú uvedené v tejto dohode, všetky osoby, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území Moldavska, za predpokladu, že v súlade s článkom 8 je dokázané alebo je možné dokázateľne predpokladať na základe poskytnutého evidentného dôkazu, že sú štátnymi príslušníkmi uvedeného členského štátu.2. Členský štát prevezme aj:- maloleté slobodné deti osôb uvedených v odseku 1 bez ohľadu na miesto ich narodenia alebo ich štátnu príslušnosť okrem prípadov, keď majú právo na samostatný pobyt v Moldavsku,- manželov a manželky osôb uvedených v odseku 1 s inou štátnou príslušnosťou, ak majú právo na vstup a pobyt na území požiadaného členského štátu, pokiaľ nemajú právo na samostatný pobyt v Moldavsku.3. Členský štát prevezme aj osoby, ktorým bola po vstupe na územie Moldavska štátna príslušnosť k členského štátu odňatá alebo ktoré sa jej vzdali, pokiaľ tieto osoby nedostali od Moldavska aspoň prísľub na udelenie štátneho občianstva.4. Po kladnej odpovedi požiadaného členského štátu na žiadosť o readmisiu vydá príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad uvedeného členského štátu bezodkladne a najneskôr do troch pracovných dní osobe, ktorá sa má prijať späť, cestovný doklad vyžadovaný na vrátenie tejto osoby s platnosťou najmenej 3 mesiace. Ak dotknutá osoba nemôže byť z právnych alebo vecných dôvodov odovzdaná pred skončením platnosti pôvodne vydaného cestovného dokladu, príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad uvedeného členského štátu vydá do 14 kalendárnych dní nový cestovný doklad s rovnakou dobou platnosti.5. V prípade, že osoba, ktorá sa má prijať späť, má okrem štátnej príslušnosti požiadaného členského štátu aj štátnu príslušnosť tretieho štátu, Moldavsko zohľadní vôľu tejto osoby, aby bola prijatá späť do krajiny podľa vlastného výberu.Článok 5Readmisia štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti1. Členský štát prijme na žiadosť Moldavska a bez ďalších formalít, okrem tých, ktoré sú uvedené v tejto dohode, všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti, ktorí nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území Moldavska, za predpokladu, že sa v súlade s článkom 9 preukázalo alebo na základe hodnoverného dôkazu možno oprávnene predpokladať, že takéto osoby:a) majú alebo pri vstupe na územie mali platné vízum alebo povolenie na pobyt vydané požiadaným členským štátom alebob) vstúpili na územie Moldavska neoprávnene a priamo z územia požiadaného členského štátu po tom, čo sa na ňom zdržiavali alebo cezeň prechádzali.2. Readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 sa neuplatňuje, ak:a) štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti boli iba v tranzite cez medzinárodné letisko požiadaného členského štátu alebob) Moldavsko vydalo štátnemu príslušníkovi tretej krajiny alebo osobe bez štátnej príslušnosti vízum alebo povolenie na pobyt pred alebo po vstupe na jeho územie, ak:- táto osoba má vízum alebo povolenie na pobyt vydané požiadaným členským štátom, ktorého platnosť končí neskôr, alebo- vízum alebo povolenie na pobyt udelené Moldavskom sa získali použitím pozmenených alebo falšovaných dokladov alebo pomocou falošných vyhlásení, alebo- táto osoba nedodrží niektorú z podmienok na získanie víza.3. Readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre členský štát, ktorý vydal vízum alebo povolenie na pobyt. Ak vízum alebo povolenie na pobyt vydali dva alebo viaceré členské štáty, readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre ten členský štát, ktorý vydal doklad, ktorého platnosť končí neskôr, prípadne ak jednému alebo viacerým dokladom skončila platnosť, pre ten členský štát, ktorý vydal doklad, ktorý je stále platný. Ak sa skončila platnosť všetkých dokladov, readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre ten členský štát, ktorý vydal doklad, ktorého platnosť sa skončila najneskôr. Ak takýto doklad nie je možné predložiť, readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre členský štát, ktorý bol opustený ako posledný.4. Po kladnej odpovedi členského štátu na žiadosť o readmisiu vydá Moldavsko osobe, ktorej readmisia bola akceptovaná, cestovný doklad vyžadovaný na jej vrátenie.ODDIEL IIIPOSTUP PRI READMISIIČlánok 6Zásady1. S výhradou odseku 2 sa pri akomkoľvek odovzdávaní osoby, ktorá sa má prijať späť na základe niektorej z povinností uvedených v článkoch 2 až 5, vyžaduje predložiť príslušnému orgánu požiadaného štátu žiadosť o readmisiu.2. Žiadosť o readmisiu nie je potrebná v prípade, ak osoba, ktorá sa má prijať späť, vlastní platný cestovný doklad, a v prípade, že takáto osoba je štátnym príslušníkom tretej krajiny alebo osobou bez štátnej príslušnosti, vlastní prípadne aj platné vízum alebo povolenie na pobyt požiadaného štátu.3. Ak bola osoba zaistená v pohraničnej oblasti (vrátane letísk) žiadajúceho štátu po nezákonnom prekročení hranice, pričom prichádzala priamo z územia požiadaného štátu, žiadajúci štát môže podať žiadosť o readmisiu do 2 dní po zaistení tejto osoby (zrýchlené konanie).Článok 7Obsah žiadosti o readmisiu1. Žiadosť o readmisiu obsahuje v rámci možností tieto informácie:a) konkrétne údaje o osobe, ktorá sa má prijať späť (napr. krstné mená, priezviská, dátum narodenia, a ak je to možné, aj miesto narodenia a posledné miesto pobytu), prípadne aj údaje o jej maloletých slobodných deťoch a/alebo manžela/manželky;b) údaje o spôsoboch, prostredníctvom ktorých sa zabezpečí dôkaz alebo evidentné svedectvo o štátnej príslušnosti, tranzite, dôvodoch readmisie štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti a nezákonnom vstupe a pobyte.2. Žiadosť o readmisiu obsahuje v rámci možností aj tieto údaje:a) vyhlásenie, v ktorom sa uvádza, že osoba, ktorá má byť odovzdaná, môže potrebovať pomoc alebo starostlivosť – za predpokladu, že dotknutá osoba s týmto vyhlásením výslovne súhlasí;b) akékoľvek iné ochranné alebo bezpečnostné opatrenie alebo údaje o zdravotnom stave osoby, ktoré môžu byť pri odovzdávaní tejto osoby nevyhnutné.3. Jednotný formulár, ktorý sa má použiť pri žiadosti o readmisiu, je pripojený k tejto dohode vo forme prílohy 5.Článok 8Dôkazné prostriedky v súvislosti so štátnou príslušnosťou1. Štátnu príslušnosť podľa článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1 možno preukázať najmä prostredníctvom dokladov uvedených v prílohe 1 k tejto dohode, a to aj keď sa skončila ich platnosť. Ak sú takéto doklady predložené, členské štáty a Moldavsko vzájomne uznajú štátnu príslušnosť bez toho, aby sa vyžadovalo ďalšie prešetrovanie. Štátnu príslušnosť nemožno preukázať falošnými dokladmi.2. Hodnoverný dôkaz o štátnej príslušnosti podľa článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1 možno poskytnúť najmä prostredníctvom dokladov uvedených v prílohe 2 k tejto dohode, a to aj keď sa skončila ich platnosť. Ak sú takéto dokumenty predložené, členské štáty a Moldavsko považujú štátnu príslušnosť za určenú, pokiaľ nemôžu dokázať opak. Evidentný dôkaz o štátnej príslušnosti nemožno poskytnúť prostredníctvom falošných dokladov.3. Ak nemožno predložiť žiaden z dokladov uvedených v prílohách 1 alebo 2, príslušné diplomatické alebo konzulárne zastúpenie príslušného požiadaného štátu na požiadanie zariadia s príslušným orgánom žiadajúceho štátu, aby bola osoba, ktorá sa má prijať späť, bezodkladne a najneskôr do troch pracovných dní odo dňa požiadania vypočutá s cieľom určiť jej štátnu príslušnosť.Článok 9Dôkazné prostriedky, pokiaľ ide o štátnych príslušníkov tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti1. Splnenie podmienok na readmisiu štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti uvedených v článku 3 ods. 1 a článku 5 ods. 1 sa preukazuje najmä prostredníctvom dôkazných prostriedkov uvedených v prílohe 3 k tejto dohode; splnenie podmienok nemožno preukázať predložením falošných dokladov. Akékoľvek takéto dôkazy si členské štáty a Moldavsko vzájomne uznajú bez toho, aby sa vyžadovalo ďalšie prešetrovanie.2. Evidentný dôkaz o splnení podmienok na readmisiu štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti uvedených v článku 3 ods. 1 a článku 5 ods. 1 sa predkladá najmä prostredníctvom dôkazných prostriedkov uvedených v prílohe 4 k tejto dohode; nemožno ho predložiť prostredníctvom falošných dokladov. Ak sa predloží takýto hodnoverný dôkaz, členské štáty a Moldavsko považujú podmienky za splnené, pokiaľ nemôžu dokázať opak.3. Neoprávnenosť vstupu, prítomnosti alebo pobytu na území sa preukazuje tým, že v cestovných dokladoch príslušnej osoby chýba potrebné vízum alebo iné povolenie na pobyt na území žiadajúceho štátu. Takisto vyhlásenie žiadajúceho štátu, že o dotknutej osobe sa zistilo, že nemá potrebné cestovné doklady, vízum ani povolenie na pobyt, predstavuje evidentný dôkaz o neoprávnenom vstupe, prítomnosti alebo pobyte na území.Článok 10Lehoty1. Žiadosť o readmisiu sa musí predložiť príslušnému orgánu požiadaného štátu do maximálne 6 mesiacov po tom, čo príslušný orgán žiadajúceho štátu zistil, že štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky potrebné na vstup na jeho územie, prítomnosť na jeho území alebo na pobyt na ňom. Ak existujú právne alebo vecné prekážky podania žiadosti v rámci stanovenej lehoty, predmetná lehota sa na požiadanie žiadajúceho štátu predĺži, ale iba dovtedy, kým tieto prekážky prestanú existovať.2. Na žiadosť o readmisiu sa odpovedá písomne:- do dvoch pracovných dní, ak sa žiadosť podáva v rámci zrýchleného konania (článok 6 ods. 3),- do 11 pracovných dní vo všetkých ostatných prípadoch.Tieto lehoty začnú plynúť dňom prijatia žiadosti o readmisiu. Ak sa odpoveď neposkytne v tejto lehote, odovzdanie osoby sa považuje za odsúhlasené.3. Ak existujú právne alebo vecné prekážky poskytnutia odpovede na žiadosť do 11 pracovných dní, táto lehota sa na riadne odôvodnené požiadanie môže predĺžiť najviac o 2 pracovné dni. Ak sa odpoveď neposkytne ani v predĺženej lehote, odovzdanie osoby sa považuje za schválené.4. V prípade zamietnutia žiadosti o readmisiu sa uvádzajú dôvody.5. Po vydaní súhlasu alebo v prípade uplynutia lehoty stanovenej v odseku 2 sa dotknutá osoba do troch mesiacov odovzdá. Na žiadosť žiadajúceho štátu možno túto lehotu predĺžiť o čas potrebný na odstránenie právnych alebo vecných prekážok.Článok 11Postupy pri odovzdávaní a spôsoby prepravy1. Pred vrátením osoby sa príslušné orgány Moldavska a príslušného členského štátu vopred písomne dohodnú na dátume prepravy, mieste vstupu, prípadnom sprievode a na iných dôležitých informáciách o preprave.2. Preprava sa môže uskutočniť letecky alebo po súši. Letecký návrat sa neobmedzuje na používanie národných prepravcov Moldavska alebo členských štátov a môže sa uskutočniť využitím pravidelných alebo charterových letov. V prípade návratu so sprievodom sa takýto sprievod neobmedzuje na oprávnené osoby žiadajúceho štátu za predpokladu, že ide o oprávnené osoby z Moldavska alebo akéhokoľvek členského štátu.Článok 12Readmisia omylomŽiadajúci štát prijme späť akúkoľvek osobu znovu prijatú požiadaným štátom, ak sa v lehote troch mesiacov po odovzdaní príslušnej osoby preukáže, že nie sú splnené požiadavky uvedené v článkoch 2 a 5 tejto dohody.V týchto prípadoch sa procedurálne ustanovenia tejto dohody uplatňujú obdobne a poskytujú sa všetky dostupné údaje o skutočnej totožnosti a štátnej príslušnosti osoby, ktorá sa má prijať späť.ODDIEL IVTRANZITČlánok 13Zásady1. Členské štáty a Moldavsko by mali obmedziť tranzit štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti na prípady, keď takéto osoby nemožno vrátiť do cieľového štátu priamo.2. Moldavsko umožní tranzit štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osôb bez štátnej príslušnosti, ak o to členský štát požiada, a členský štát povolí tranzit príslušníkov tretích krajín alebo osôb bez štátnej príslušnosti, ak o to Moldavsko požiada, ak je zabezpečený prechod cez možné iné štáty tranzitu a readmisia cieľovým štátom.3. Moldavsko alebo členský štát môže zamietnuť tranzit:a) ak existuje riziko, že by štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti mohli byť v štáte určenia alebo v inom tranzitnom štáte vystavení mučeniu, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu, trestaniu alebo trestu smrti alebo prenasledovaniu z dôvodu rasy, náboženstva, štátnej príslušnosti, príslušnosti k určitej sociálnej skupine alebo z dôvodu politického presvedčenia, alebob) ak štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti čelia v požiadanom štáte alebo v inom tranzitnom štáte trestnému stíhaniu, aleboc) z dôvodov verejného zdravia, vnútornej bezpečnosti, verejného poriadku alebo na základe iných štátnych záujmov požiadaného štátu.4. Moldavsko alebo členský štát môžu zrušiť udelené povolenie, ak sa následne vyskytnú alebo zistia okolnosti uvedené v odseku 3, ktoré bránia tranzitu, alebo ak už nie je zabezpečený prechod cez možné tranzitné štáty alebo readmisia cieľovým štátom. V tomto prípade žiadajúci štát prijme štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osobu bez štátnej príslušnosti podľa potreby a bezodkladne späť.Článok 14Tranzitné konanie1. Príslušnému orgánu požiadaného štátu musí byť predložená písomná žiadosť o tranzit, ktorá obsahuje tieto údaje:a) druh tranzitu (letecky alebo po súši), prípadné ďalšie tranzitné štáty a plánované miesto konečného určenia;b) osobné údaje o príslušnej osobe (napr. krstné meno, priezvisko, rodné priezvisko, iné používané, respektíve známe mená alebo prezývky, dátum narodenia, pohlavie a – ak je to možné – miesto narodenia, štátnu príslušnosť, jazyk, druh a číslo cestovného dokladu);c) predpokladaný hraničný priechod, čas prepravy a prípadné použitie sprievodu;d) vyhlásenie, že z pohľadu žiadajúceho štátu sú podmienky podľa článku 13 ods. 2 splnené a že nie sú známe žiadne dôvody na zamietnutie žiadosti podľa článku 13 ods. 3.Jednotný formulár žiadosti o tranzit je vo forme prílohy 6 pripojený k tejto dohode.2. Požiadaný štát do 4 pracovných dní písomnou formou informuje žiadajúci štát o prijatí a potvrdí hraničný prechod a predpokladaný čas prijatia, alebo ho informuje o zamietnutí prijatia a dôvodoch takéhoto zamietnutia.3. Ak sa tranzit uskutočňuje letecky, osoba, ktorá má byť prijatá späť, a jej prípadný sprievod sú oslobodené od povinnosti zaobstarať si letiskové tranzitné vízum.4. Príslušné orgány požiadaného štátu si po vzájomných konzultáciách pomáhajú pri uskutočnení tranzitu, najmä zabezpečením dohľadu nad príslušnými osobami a poskytnutím potrebného vybavenia na tento účel.ODDIEL VNÁKLADYČlánok 15Náklady na dopravu a tranzitBez toho, aby bolo dotknuté právo príslušných orgánov vymáhať náklady spojené s readmisiou od osoby, ktorá sa má prijať späť, alebo od tretích strán, všetky náklady v súvislosti s readmisiou a tranzitom podľa tejto dohody až po hranicu štátu konečného určenia hradí žiadajúci štát.ODDIEL VIOCHRANA ÚDAJOV A DOLOŽKA O NEDOTKNUTEĽNOSTIČlánok 16Ochrana údajovOznamovanie osobných údajov sa uskutoční, iba ak je takéto oznamovanie potrebné na vykonávanie tejto dohody príslušnými orgánmi Moldavska alebo členského štátu, v závislosti od prípadu. Spracovanie osobných údajov a nakladanie s nimi v konkrétnom prípade podlieha vnútroštátnym právnym predpisom Moldavska, a ak dozor vykonáva príslušný orgán členského štátu, podlieha ustanoveniam smernice 95/46/ES [2] a vnútroštátnej právnej úprave daného členského štátu, ktorá bola prijatá podľa tejto smernice. Okrem toho platia tieto zásady:a) osobné údaje sa musia spracúvať spravodlivým a zákonným spôsobom;b) osobné údaje sa musia zbierať iba na konkrétny, výslovne uvedený a zákonný účel plnenia tejto dohody a nesmú byť odovzdávajúcim orgánom ani prijímajúcim orgánom ďalej spracúvané spôsobom nezlučiteľným s uvedeným účelom;c) osobné údaje musia byť vo vzťahu k účelu, na ktorý sa zbierajú a/alebo ďalej spracúvajú, primerané a náležité a nesmú tento účel presahovať; konkrétne možno oznamovať iba tieto osobné údaje:- osobné údaje osoby, ktorá má byť odovzdaná (napr. krstné mená, priezviská, akékoľvek predchádzajúce mená, iné používané, respektíve známe mená alebo prezývky, pohlavie, rodinný stav, dátum a miesto narodenia, súčasná a akákoľvek predchádzajúca štátna príslušnosť),- údaje z pasu, preukazu totožnosti alebo z vodičského preukazu (číslo, doba platnosti, dátum vydania, vydávajúci orgán, miesto vydania),- zastávky a trasy cesty,- ďalšie informácie potrebné na určenie totožnosti odovzdávanej osoby alebo na preskúmanie splnenia podmienok na readmisiu v zmysle tejto dohody;d) osobné údaje musia byť presné a v prípade potreby aktualizované;e) osobné údaje sa musia uchovávať vo forme, ktorá umožňuje určenie totožnosti subjektu údajov len dovtedy, kým je to potrebné na účel, na ktorý sa údaje zbierali alebo na ktorý sa ďalej spracúvali;f) odovzdávajúci orgán aj prijímajúci orgán prijmú všetky primerané opatrenia, aby sa zabezpečila príslušná oprava osobných údajov, ich vymazanie alebo zablokovanie v prípade, ak spracovanie týchto osobných údajov nie je v súlade s ustanoveniami tohto článku, a to najmä preto, lebo uvedené údaje sú vo vzťahu k účelu spracovania neprimerané, nenáležité alebo tento účel presahujú. Medzi tieto opatrenia patrí aj oznamovanie akejkoľvek opravy, vymazania alebo zablokovania údajov druhej strane;g) na požiadanie prijímajúci orgán informuje odovzdávajúci orgán o použití oznámených údajov a o výsledkoch, ktoré z nich získal;h) osobné údaje možno oznamovať iba príslušným orgánom; na oznámenie ďalším orgánom je potrebný predchádzajúci súhlas odovzdávajúceho orgánu;i) odovzdávajúci orgán aj prijímajúci orgán sú povinné viesť si písomný záznam o oznamovaní a preberaní osobných údajov.Článok 17Doložka o nedotknuteľnosti1. Touto dohodu nie sú dotknuté práva, záväzky a povinnosti Spoločenstva, členských štátov ani Moldavska vyplývajúce z medzinárodného práva, a najmä z:- Dohovoru o právnom postavení utečencov z 28. júla 1951, zmeneného a doplneného protokolom týkajúcim sa právneho postavenia utečencov z 31. januára 1967,- medzinárodných dohovorov stanovujúcich, ktorý štát je zodpovedný za preskúmanie podaných žiadostí o azyl,- Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950,- Dohovoru proti mučeniu a inému krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu alebo trestaniu z 10. decembra 1984,- medzinárodných dohovorov o vydávaní osôb a ich tranzite,- mnohostranných medzinárodných dohovorov a dohôd o readmisii cudzích štátnych príslušníkov.2. Nič v tejto dohode nebráni vráteniu osoby podľa iných oficiálnych alebo neformálnych dojednaní.ODDIEL VIIVYKONÁVANIE A UPLATŇOVANIEČlánok 18Spoločný readmisný výbor1. Zmluvné strany si poskytujú vzájomnú pomoc pri uplatňovaní a výklade tejto dohody. Na tento účel zriadia spoločný readmisný výbor (ďalej len "výbor"), ktorý bude mať najmä tieto úlohy:a) monitorovať uplatňovanie tejto dohody;b) rozhodovať o vykonávacích opatreniach potrebných na jednotné uplatňovanie tejto dohody;c) zabezpečovať pravidelnú výmenu informácií o vykonávacích protokoloch vypracovaných jednotlivými členskými štátmi a Moldavskom podľa článku 19;d) odporúčať zmeny a doplnenia tejto dohody a jej príloh.2. Rozhodnutia výboru sú pre zmluvné strany záväzné.3. Výbor je zložený zo zástupcov Spoločenstva a Moldavska; Spoločenstvo zastupuje Komisia.4. Výbor zasadá v prípade potreby na žiadosť jednej zo zmluvných strán.5. Výbor prijme svoj rokovací poriadok.Článok 19Vykonávacie protokoly1. Na žiadosť členského štátu alebo Moldavska vypracuje Moldavsko alebo členský štát vykonávací protokol, ktorý zahŕňa pravidlá o:a) určení príslušných orgánov, hraničných prechodov a oznámení kontaktných miest;b) spôsoboch vrátenia osôb v rámci zrýchleného konania;c) podmienkach návratu so sprievodom, vrátane tranzitu štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti so sprievodom;d) ďalších prostriedkoch a dokladoch okrem tých, ktoré sú uvedené v prílohách 1 až 4 k tejto dohode.2. Vykonávacie protokoly uvedené v odseku 1 nadobúdajú platnosť až po tom, čo sa oznámia readmisnému výboru uvedenému v článku 18.3. Moldavsko súhlasí s uplatňovaním akéhokoľvek ustanovenia vykonávacieho protokolu vypracovaného s jedným členským štátom aj vo vzťahu s akýmkoľvek iným členským štátom na základe jeho žiadosti.Článok 20Vzťah k dvojstranným dohodám alebo dojednaniam členských štátovUstanovenia tejto dohody majú prednosť pred ustanoveniami akejkoľvek dvojstrannej dohody alebo dojednania o readmisii osôb bez povolenia na pobyt, ktoré boli alebo môžu byť podľa článku 19 uzavreté medzi jednotlivými členskými štátmi a Moldavskom, pokiaľ ich ustanovenia nie sú v súlade s ustanoveniami tejto dohody.ODDIEL VIIIZÁVEREČNÉ USTANOVENIAČlánok 21Územná pôsobnosť1. Pokiaľ odsek 2 nestanovuje inak, táto dohoda sa uplatňuje na území Moldavska a na území, na ktorom sa uplatňuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva.2. Táto dohoda sa neuplatňuje na území Dánskeho kráľovstva.Článok 22Nadobudnutie platnosti dohody, jej trvanie a ukončenie1. Túto dohodu ratifikujú alebo schvália zmluvné strany v súlade so svojimi príslušnými postupmi.2. Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom druhého mesiaca nasledujúceho po dni, keď si zmluvné strany navzájom oznámili, že postupy uvedené v prvom odseku boli ukončené.3. Táto dohoda sa uzatvára na dobu neurčitú.4. Každá zo zmluvných strán môže túto dohodu vypovedať oficiálnym oznámením druhej zmluvnej strane. Táto dohoda sa prestáva uplatňovať šesť mesiacov po dni takéhoto oznámenia.Článok 23PrílohyPrílohy 1 až 6 tvoria neoddeliteľnú súčasť tejto dohody.V Bruseli desiateho októbra dvetisícsedem v dvoch pôvodných vyhotoveniach v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom, holandskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, poľskom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom, talianskom a moldavskom jazyku, pričom všetky texty sú rovnako autentické.За Европейската общностPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunitá EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapenPentru Comunitatea EuropeanăPentru Comunitatea Europeană+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За Република МолдоваPor la República de MoldovaZa Moldavskou republikuFor Republikken MoldovaFür die Republik MoldauMoldova Vabariigi nimelΓια τη Δημοκρατία της ΜολδαβίαςFor the Republic of MoldovaPour la République de MoldovaPer la Repubblica di MoldovaMoldovas Republikas vārdāMoldovos Respublikos varduA Moldovai Köztársaság részérőlGħar-Repubblika tal-MoldovaVoor de Republiek MoldaviëW imieniu Republiki MołdowyPela República da MoldáviaPentru Republica MoldovaZa Moldavskú republikuZa Republiko MoldavijoMoldovan tasavallan puolestaFör Republiken MoldavienPentru Republica Moldova+++++ TIFF +++++[1] V súlade s formou predpísanou v odporúčaní Rady EÚ z 30. novembra 1994.[2] Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane fyzických osôb pri spracovaní osobných údajov a voľnom pohybe týchto údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).--------------------------------------------------20071122PRÍLOHA 1SPOLOČNÝ ZOZNAM DOKLADOV, KTORÝCH PREDLOŽENIE SA POVAŽUJE ZA DÔKAZ ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI (ČLÁNOK 2 ODS. 1, ČLÁNOK 4 ODS. 1 A ČLÁNOK 8 ODS. 1)- pasy akéhokoľvek druhu (štátne pasy, diplomatické pasy, služobné pasy, hromadné pasy a náhradné pasy vrátane detských pasov),- preukazy totožnosti akéhokoľvek druhu,- námornícke knižky a služobné preukazy veliteľov námorných lodí,- osvedčenia o občianstve a iné úradné doklady, v ktorých sa uvádza alebo jasne označuje občianstvo.--------------------------------------------------20071122PRÍLOHA 2SPOLOČNÝ ZOZNAM DOKLADOV, KTORÝCH PREDLOŽENIE SA POVAŽUJE ZA HODNOVERNÝ DÔKAZ ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI (ČLÁNOK 2 ODS. 1, ČLÁNOK 4 ODS. 1 A ČLÁNOK 8 ODS. 2)- fotokópie akéhokoľvek z dokladov uvedených v prílohe 1 k tejto dohode,- vojenské knižky a vojenské preukazy totožnosti,- úradné vyhlásenia na účely zrýchleného konania, najmä vyhlásenia príslušníkov hraničných orgánov a iných svedkov, ktorí môžu dosvedčiť, že príslušná osoba prekročila hranicu,- vodičské preukazy alebo ich fotokópie,- rodné listy alebo ich fotokópie,- zamestnanecké preukazy alebo ich fotokópie,- písomné výpovede svedkov,- písomné výpovede dotknutej osoby a jazyk, ktorým hovorí, vrátane akéhokoľvek úradného testu,- akýkoľvek iný doklad, pomocou ktorého sa dá určiť štátna príslušnosť dotknutej osoby.--------------------------------------------------20071122PRÍLOHA 3SPOLOČNÝ ZOZNAM DOKLADOV, KTORÉ SA POVAŽUJÚ ZA DÔKAZ DÔVODOV NA READMISIU ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV TRETÍCH KRAJÍN A OSÔB BEZ ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI (ČLÁNOK 3 ODS. 1, ČLÁNOK 5 ODS. 1 A ČLÁNOK 9 ODS. 1)- vízum alebo povolenie na pobyt vydané požiadaným štátom,- vstupné/výstupné pečiatky alebo podobné potvrdenia v cestovnom doklade dotknutej osoby alebo iný dôkaz vstupu na územie, respektíve odchodu z územia (napr. fotografický),- doklady, potvrdenia a účty akéhokoľvek druhu s uvedením mena osoby (napr. hotelové účty, karty dosvedčujúce návštevu u lekára/zubára, vstupné preukazy do verejných/súkromných inštitúcií, zmluvy o prenájme auta, potvrdenky o transakciách uskutočnených kreditnou kartou atď.), ktorými možno jasne preukázať, že príslušná osoba sa zdržiavala na území požiadaného štátu,- letenky alebo lístky na vlak, autobus či loď, na ktorých je meno osoby a/alebo zoznamy osôb cestujúcich leteckou, železničnou, cestnou alebo lodnou dopravou, ktoré dokazujú prítomnosť a trasu príslušnej osoby na území požiadaného štátu,- úradné výpovede príslušníkov pohraničnej stráže, ktorí môžu dosvedčiť, že dotknutá osoba prekročila hranicu.--------------------------------------------------20071122PRÍLOHA 4SPOLOČNÝ ZOZNAM DOKLADOV, KTORÉ SA POVAŽUJÚ ZA HODNOVERNÝ DÔKAZ DÔVODOV NA READMISIU ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV TRETÍCH KRAJÍN A OSÔB BEZ ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI (ČLÁNOK 3 ODS. 1, ČLÁNOK 5 ODS. 1 A ČLÁNOK 9 ODS. 2)- informácie svedčiace o tom, že príslušná osoba použila služby sprievodcu alebo cestovnej kancelárie,- úradná výpoveď dotknutej osoby v súdnom alebo správnom konaní, rodinných príslušníkov alebo spolucestujúcich,- úradná výpoveď svedkov, ktorí môžu dosvedčiť, že dotknutá osoba prekročila hranicu,- informácie týkajúce sa totožnosti a/alebo pobytu osoby, ktoré poskytla medzinárodná organizácia (napr. UNHCR).--------------------------------------------------20071122PRÍLOHA 5[Štátny znak Moldavskej republiky](miesto a dátum)(názov žiadajúceho orgánu)Značka:Adresát:ZRÝCHLENÉ KONANIE(názov požiadaného orgánu)+++++ TIFF +++++ŽIADOSŤ O READMISIUpodľa článku 7 Dohody z18. septembra 2007medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobytA. OSOBNÉ ÚDAJE1. Celé meno (podčiarknite priezvisko):2. Rodné priezvisko:3. Dátum a miesto narodenia:Fotografia4. Pohlavie a fyzický opis (výška, farba očí, rozpoznávacie znaky atď.):5. Iné mená (predchádzajúce mená, iné používané, respektíve známe mená alebo pseudonymy):6. Štátna príslušnosť a jazyk:7. Rodinný stav:Ak ženatý/vydatá: meno manžela/manželkyMená a vek detí (ak sú)8. Posledná adresa v žiadajúcom štáte:B. OSOBNÉ ÚDAJE MANŽELA/MANŽELKY (AK JE TO VHODNÉ)1. Celé meno (podčiarknite priezvisko):2. Rodné priezvisko:3. Dátum a miesto narodenia:4. Pohlavie a fyzický opis (výška, farba očí, rozpoznávacie znaky atď.):5. Iné mená (predchádzajúce mená, iné používané, respektíve známe mená alebo pseudonymy):6. Štátna príslušnosť a jazyk:ženatý/vydatáovdovený(-á)slobodný(-á)rozvedený(-á)+++++ TIFF +++++C. OSOBNÉ ÚDAJE O DEŤOCH (AK JE TO VHODNÉ)1. Celé meno (podčiarknite priezvisko):2. Dátum a miesto narodenia:3. Pohlavie a fyzický opis (výška, farba očí, rozpoznávacie znaky atď.):4. Štátna príslušnosť a jazyk:D. ZVLÁŠTNE OKOLNOSTI V SÚVISLOSTI S ODOVZDÁVANOU OSOBOU1. Zdravotný stav(napr. informácie o prípadnej zvláštnej zdravotnej starostlivosti, latinský názov prípadnej choroby):2. Upozornenie na zvlášť nebezpečnú osobu(napr. podozrenie zo spáchania závažného trestného činu, agresívne správanie):E. PRILOŽENÉ DÔKAZNÉ PROSTRIEDKY(pas č.)(dátum a miesto vydania)(vydávajúci orgán)(dátum skončenia platnosti)(preukaz totožnosti č.)(dátum a miesto vydania)(vydávajúci orgán)(dátum skončenia platnosti)(vodičský preukaz č.)(dátum a miesto vydania)(vydávajúci orgán)(dátum skončenia platnosti)(iný úradný doklad č.)(dátum a miesto vydania)(vydávajúci orgán)(dátum skončenia platnosti)F. POZNÁMKY(podpis) (pečiatka)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------20071122PRÍLOHA 6[Štátny znak Moldavskej republiky](miesto a dátum)(názov žiadajúceho orgánu)Značka:Adresát:(názor požiadaného orgánu)+++++ TIFF +++++ŽIADOSŤ O TRANZITpodľa článku 14 Dohody z 18. septembra 2007 medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobytA. OSOBNÉ ÚDAJe1. Celé meno (podčiarknite priezvisko):2. Rodné priezvisko:3. Dátum a miesto narodenia:Fotografia4. Pohlavie a fyzický opis (výška, farba očí, rozpoznávacie znaky atď.):5. Iné mená (predchádzajúce mená, iné používané, respektíve známe mená alebo pseudonymy):6. Štátna príslušnosť a jazyk:7. Druh a číslo cestovného dokladu:B. PODĽA POTREBY ZVLÁŠTNE OKOLNOSTI V SÚVISLOSTI S ODOVZDÁVANOU OSOBOU1. Zdravotný stav(napr. informácie o prípadnej zvláštnej zdravotnej starostlivosti, latinský názov prípadnej choroby):2. Upozornenie na zvlášť nebezpečnú osobu(napr. podozrenie zo spáchania závažného trestného činu, agresívne správanie):C. TRANZIT1. Druh tranzitu2. Štát konečného určenia3. Prípadné ďalšie tranzitné štáty4. Navrhovaný hraničný priechod, dátum, čas odovzdania a prípadný sprievod5. Prechod cez ďalšie tranzitné štáty a readmisia štátom určenia sú zaručené:(článok 13 ods. 2)leteckypo súšiánonie+++++ TIFF +++++6. Akékoľvek známe dôvody na zamietnutie tranzitu:(článok 13 ods. 3)D. POZNÁMKYánonie(podpis) (pečiatka)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
26.10.2012
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 326/1
 PROTOKOLAS (Nr. 4)
 DĖL EUROPOS CENTRINIŲ BANKŲ SISTEMOS IR EUROPOS CENTRINIO BANKO STATUTO
 AUKŠTOSIOS SUSITARIANČIOS ŠALYS,
 NORĖDAMOS išdėstyti Europos centrinių bankų sistemos ir Europos centrinio banko statutą, numatytą Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 2 dalyje,
 SUSITARĖ dėl šių nuostatų, kurios pridedamos prie Europos Sąjungos sutarties ir Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo:
 I SKYRIUS
 EUROPOS CENTRINIŲ BANKŲ SISTEMA
 1 straipsnis
 Europos centrinių bankų sistema
 Vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 282 straipsnio 1 dalimi, Europos centrinis bankas (ECB) kartu su nacionaliniais centriniais bankais sudaro Europos centrinių bankų sistemą (ECBS). ECB kartu su valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionaliniais centriniais bankais sudaro Eurosistemą.
 ECBS ir ECB atlieka savo uždavinius ir vykdo savo veiklą pagal Sutarčių ir šio Statuto nuostatas.
 II SKYRIUS
 ECBS TIKSLAI IR UŽDAVINIAI
 2 straipsnis
 Tikslai
 Vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 1 dalimi ir 282 straipsnio 2 dalimi, pagrindinis ECBS tikslas yra palaikyti kainų stabilumą. Nepažeisdama kainų stabilumo tikslo, ji remia Sąjungos bendrąsias ekonominės politikos kryptis, kad padėtų siekti Europos Sąjungos sutarties 3 straipsnyje nustatytų Sąjungos tikslų. ECBS veikia vadovaudamasi atviros rinkos ekonomikos esant laisvai konkurencijai principu, palankiu veiksmingam išteklių paskirstymui, ir laikydamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 119 straipsnyje išdėstytų principų.
 3 straipsnis
 Uždaviniai
 3.1. Vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 2 dalimi, pagrindiniai uždaviniai, kurie turi būti vykdomi per ECBS, yra:
 —
 nustatyti ir įgyvendinti Sąjungos pinigų politiką;
 —
 atlikti užsienio valiutos operacijas, atitinkančias minėtos Sutarties 219 straipsnio nuostatas;
 —
 laikyti ir valdyti valstybių narių oficialiąsias užsienio atsargas;
 —
 skatinti sklandų mokėjimo sistemų veikimą.
 3.2. Vadovaujantis minėtos Sutarties 127 straipsnio 3 dalimi, 3.1 straipsnio trečioji įtrauka nepažeidžia valstybių narių vyriausybių teisės laikyti ir valdyti apyvartines užsienio valiutos lėšas.
 3.3. Vadovaudamasi minėtos Sutarties 127 straipsnio 5 dalimi, ECBS prisideda prie to, kad kompetentingos institucijos galėtų sklandžiai vykdyti savo politiką, susijusią su rizikos ribojimu pagrįsta kredito įstaigų priežiūra ir finansų sistemos stabilumu.
 4 straipsnis
 Patariamosios funkcijos
 Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 4 dalį:
 a)
 su ECB konsultuojasi:
 —
 dėl bet kurio siūlomo Sąjungos akto, priklausančio jo kompetencijai;
 —
 nacionalinės institucijos dėl bet kurios teisinės nuostatos, priklausančios jo kompetencijai, projekto, tačiau laikantis 41 straipsnyje numatyta tvarka Tarybos nustatytų apribojimų ir sąlygų;
 b)
 ECB gali Sąjungos institucijoms, įstaigoms ar organams arba nacionalinėms institucijoms teikti nuomones jo kompetencijai priklausančiais klausimais.
 5 straipsnis
 Statistinės informacijos rinkimas
 5.1. Kad galėtų vykdyti ECBS uždavinius, ECB, padedamas nacionalinių centrinių bankų, renka reikiamą statistinę informaciją arba iš kompetentingų nacionalinių institucijų, arba tiesiogiai iš ūkio subjektų. Šiais tikslais jis bendradarbiauja su Sąjungos institucijomis, įstaigomis ar organais ir su valstybių narių ar trečiųjų šalių kompetentingomis institucijomis bei tarptautinėmis organizacijomis.
 5.2. Nacionaliniai centriniai bankai, kiek tai įmanoma, vykdo 5.1 straipsnyje aprašytus uždavinius.
 5.3. Prireikus ECB prisideda prie taisyklių ir praktikos, kuria vadovaujamasi renkant, kaupiant ir platinant statistinę informaciją jo kompetencijos srityse, suvienodinimo.
 5.4. Vadovaudamasi 41 straipsnyje išdėstyta tvarka, Taryba nustato, fizinius ir juridinius asmenis, kuriems taikomi atskaitomybės reikalavimai, konfidencialumo režimą ir atitinkamas įgyvendinimo užtikrinimo nuostatas.
 6 straipsnis
 Tarptautinis bendradarbiavimas
 6.1. ECB nusprendžia, kaip atstovaujama ECBS tarptautinio bendradarbiavimo, susijusio su ECBS pavestais uždaviniais, srityje.
 6.2. ECB ir, jam pritarus, nacionaliniai centriniai bankai gali dalyvauti tarptautinėse finansų institucijose.
 6.3. 6.1 ir 6.2 straipsniai nepažeidžia Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 138 straipsnio.
 III SKYRIUS
 ECBS ORGANIZACINĖ STRUKTŪRA
 7 straipsnis
 Nepriklausomumas
 Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 130 straipsnį, naudodamiesi Sutartimis ir šio Statuto jiems suteiktais įgaliojimais ir vykdydami juose nustatytus uždavinius bei pareigas, nei ECB, nei nacionalinis centrinis bankas, nei bet kuris jų sprendimus priimančių organų narys nesiekia gauti ar nepriima jokių Sąjungos institucijų, įstaigų ar organų, valstybių narių vyriausybių ar bet kurios kitos organizacijos nurodymų. Sąjungos institucijos, įstaigos ar organai ir valstybių narių vyriausybės įsipareigoja gerbti šį principą ir nesiekti paveikti ECB ar nacionalinių centrinių bankų sprendimus priimančių organų narių, kai jie atlieka savo uždavinius.
 8 straipsnis
 Bendrasis principas
 ECBS vadovauja ECB sprendimus priimantys organai.
 9 straipsnis
 Europos centrinis bankas
 9.1. ECB, kuris, pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 282 straipsnio 3 dalį, yra juridinis asmuo, kiekvienoje valstybėje narėje naudojasi plačiausiu teisnumu, suteikiamu juridiniams asmenims pagal jos teisę; būtent – jis gali įsigyti kilnojamąjį ir nekilnojamąjį turtą ar juo disponuoti ir būti šalimi teismo procese.
 9.2. ECB užtikrina, kad pagal minėtos Sutarties 127 straipsnio 2–3 ir 5 dalis ECBS numatyti uždaviniai bus įgyvendinami arba jam pačiam veikiant vadovaujantis šiuo Statutu, arba per nacionalinius centrinius bankus vadovaujantis 12.1 ir 14 straipsniais.
 9.3. Pagal minėtos Sutarties 129 straipsnio 1 dalį, ECB sprendimus priimantys organai yra Valdančioji taryba ir Vykdomoji valdyba.
 10 straipsnis
 Valdančioji taryba
 10.1. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 283 straipsnio 1 dalį, Valdančioji taryba susideda iš ECB vykdomosios valdybos narių bei valstybių narių, kurių valiuta yra euro, nacionalinių centrinių bankų valdytojų.
 10.2. Kiekvienas Valdančiosios tarybos narys turi vieną balsą. Nuo datos, kai Valdančiosios tarybos narių skaičius viršija 21, kiekvienam Vykdomosios valdybos nariui suteikiama po vieną balsą ir 15 valdytojų įgauna balsavimo teisę. Pastarosios balsavimo teisės bus paskirtos ir keisis taip:
 —
 nuo datos, kai valdytojų skaičius viršija 15 iki jis pasiekia 22, valdytojai suskirstomi į dvi grupes priklausomai nuo jų nacionalinio centrinio banko valstybės narės dalies dydžio pagal valstybių narių, kurių valiuta yra euro, agreguotą bendrąjį vidaus produktą rinkos kainomis ir pinigų finansinių institucijų suvestinio balanso sumą. Agreguoto bendrojo vidaus produkto rinkos kainomis ir pinigų finansinių institucijų bendro suvestinio balanso sumos dalims atitinkamai paskiriami 5/6 ir 1/6 svoriai. Pirmąją grupę sudaro penki valdytojai, o antrąją – likusieji. Pirmajai grupei priskirti valdytojai balsavimo teise naudojasi ne rečiau nei antrosios grupės valdytojai. Atsižvelgiant į prieš tai esantį sakinį pirmajai grupei skiriamos keturios balsavimo teisės, o antrajai grupei – vienuolika balsavimo teisių,
 —
 nuo datos, kai valdytojų skaičius padidėja iki 22, valdytojai suskirstomi į tris grupes pagal įvertinimą, nustatomą pagal prieš tai minėtus kriterijus. Pirmąją grupę sudaro penki valdytojai ir jiems skiriamos keturios balsavimo teisės. Antrąją grupę sudaro viso valdytojų skaičiaus pusė, trupmenos atveju suapvalinta iki artimiausio sveikojo skaičiaus, ir šiai grupei skiriamos aštuonios balsavimo teisės. Trečiąją grupę sudaro likusieji valdytojai, kuriems skiriamos trys balsavimo teisės,
 —
 kiekvienoje grupėje valdytojai savo balsavimo teisėmis naudojasi vienodą laiko tarpą,
 —
 skaičiuojant dalis agreguotame bendrajame vidaus produkte rinkos kainomis taikomas 29.2 straipsnis. Pinigų finansinių institucijų suvestinio balanso suma skaičiuojama pagal statistikos sistemą, taikomą Sąjungoje skaičiavimo metu,
 —
 jei agreguotas bendrasis vidaus produktas rinkos kainomis koreguojamas pagal 29.3 straipsnį arba, jei padidėja valdytojų skaičius, grupių dydis ir (arba) sudėtis pakoreguojama pagal pirmiau minėtus principus,
 —
 Valdančioji taryba, veikdama dviejų trečdalių visų savo narių, turinčių balsavimo teisę ir be jos, dauguma, imasi visų priemonių, būtinų pirmiau minėtiems principams įgyvendinti, ir gali nuspręsti atidėti rotacijos sistemos pradžią iki datos, kai valdytojų skaičius viršys 18.
 Tik asmeniškai dalyvaujantieji turi teisę balsuoti. Šiai taisyklei taikant išlygą, 12.3 straipsnyje minimame Darbo reglamente gali būti nustatyta, kad Valdančiosios tarybos nariai gali balsuoti telekonferencijos būdu. Šiame reglamente taip pat numatoma, kad Valdančiosios tarybos narys, kuris negali dalyvauti Valdančiosios tarybos posėdžiuose ilgesnį laiką, gali paskirti pakaitinį Valdančiosios tarybos narį.
 Prieš tai esančių straipsnio dalių nuostatos nepažeidžia Valdančiosios tarybos visų narių, turinčių balsavimo teisę ir be jos, balsavimo teisių pagal 10.3, 40.2 ir 40.3 straipsnius.
 Jeigu šiame Statute nenustatyta kitaip, Valdančioji taryba sprendimus priima balsavimo teisę turinčių narių paprasta balsų dauguma. Balsams pasiskirsčius po lygiai, lemia pirmininko balsas.
 Kad Valdančioji taryba galėtų balsuoti, turi būti dviejų trečdalių jos narių, turinčių balsavimo teisę, kvorumas. Jeigu kvorumo nėra, pirmininkas gali kviesti neeilinį posėdį, kuriame sprendimai gali būti priimami nesant kvorumo.
 10.3. Priimant bet kokius sprendimus pagal 28, 29, 30, 32 ir 33 straipsnius, balsai Valdančiojoje taryboje paskirstomi pagal nacionalinių centrinių bankų dalį pasirašytame ECB kapitale. Vykdomosios valdybos narių balsų indeksai lygūs nuliui. Kvalifikuotos daugumos reikalaujantis sprendimas priimamas, jeigu atiduoti balsai „už“ atstovauja mažiausiai dviem trečdaliams pasirašyto ECB kapitalo ir ne mažiau kaip pusei dalininkų. Jeigu valdytojas negali dalyvauti, jis gali paskirti pakaitinį asmenį balsuoti jam skirtu indeksuotu balsu.
 10.4. Posėdžiai yra konfidencialūs. Valdančioji taryba gali nuspręsti viešai paskelbti savo svarstymų rezultatus.
 10.5. Valdančioji taryba posėdžiauja mažiausiai dešimt kartų per metus.
 11 straipsnis
 Vykdomoji valdyba
 11.1. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 283 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą Vykdomoji valdyba susideda iš pirmininko, pirmininko pavaduotojo ir keturių kitų narių.
 Nariai atlieka savo pareigas dirbdami visu etatu. Nė vienas narys negali turėti jokio kito mokamo ar nemokamo darbo, išskyrus ypatingus atvejus, kai Valdančioji taryba padaro išimtį tuo klausimu.
 11.2. Pagal minėtos Sutarties 283 straipsnio 2 dalies antrąją pastraipą pirmininkas, pirmininko pavaduotojas ir kiti Vykdomosios valdybos nariai skiriami iš pripažintą autoritetą ir profesinę patirtį pinigų ar bankininkystės srityse turinčių asmenų kvalifikuota balsų dauguma Europos Vadovų Tarybos pagal Tarybos rekomendaciją, šiai pasikonsultavus su Europos Parlamentu ir Valdančiąja taryba.
 Jų kadencija yra 8 metai, ir ji nėra atnaujinama.
 Vykdomosios valdybos nariais gali būti tik valstybių narių piliečiai.
 11.3. Vykdomosios valdybos narių įdarbinimo sąlygos, ypač jų atlyginimai, pensijos ir kitos socialinio draudimo išmokos yra sutarčių su ECB dalykas, ir yra nustatomi Valdančiosios tarybos, kuri remiasi komiteto, sudaryto iš trijų Valdančiosios tarybos ir trijų Tarybos paskirtų narių, pasiūlymu. Vykdomosios valdybos nariai neturi teisės balsuoti dėl šiame straipsnyje nurodytų klausimų.
 11.4. Jeigu Vykdomosios valdybos narys nebeatitinka šioms pareigoms keliamų reikalavimų arba yra kaltas padaręs sunkų nusižengimą, Teisingumo Teismas Valdančiosios tarybos arba Vykdomosios valdybos prašymu gali jį atstatydinti.
 11.5. Kiekvienas asmeniškai dalyvaujantis Vykdomosios valdybos narys turi teisę balsuoti ir šiam tikslui turi vieną balsą. Jeigu nenustatyta kitaip, Vykdomoji valdyba sprendimus priima paprasta atiduotų balsų dauguma. Balsams pasiskirsčius po lygiai, lemia pirmininko balsas. Balsavimo tvarka nustatoma 12.3 straipsnyje nurodytame Darbo reglamente.
 11.6. Vykdomoji valdyba yra atsakinga už ECB einamąją veiklą.
 11.7. Kiekviena laisva vieta Vykdomojoje valdyboje užimama paskiriant naują narį pagal 11.2 straipsnį.
 12 straipsnis
 Sprendimus priimančių organų pareigos
 12.1. Valdančioji taryba nustato gaires ir priima sprendimus, kurie būtini užtikrinant uždavinių, patikėtų ECBS pagal Sutartis ir šį Statutą, atlikimą. Valdančioji taryba nustato Sąjungos pinigų politiką, o prireikus priima sprendimus, susijusius su tarpiniais pinigų politikos tikslais, pagrindinėmis palūkanų normomis ir atsargų pasiūla ECBS, bei nustato jiems įgyvendinti būtinas gaires.
 Vykdomoji valdyba įgyvendina pinigų politiką pagal Valdančiosios tarybos nustatytas gaires ir priimtus sprendimus. Tai atlikdama Vykdomoji valdyba duoda reikiamus nurodymus nacionaliniams centriniams bankams. Be to, Vykdomoji valdyba gali turėti kai kurių jai perduotų įgaliojimų, jeigu taip nusprendžia Valdančioji taryba.
 Tokiu mastu, kuris laikomas galimu ir tinkamu, ir nepažeisdamas šio straipsnio nuostatų, ECB kreipiasi į nacionalinius centrinius bankus atlikti operacijas, kurios sudaro ECBS uždavinių dalį.
 12.2. Vykdomoji valdyba yra atsakinga už Valdančiosios tarybos posėdžių rengimą.
 12.3. Valdančioji taryba priima Darbo reglamentą, kuriame nustato ECB ir jo sprendimus priimančių organų vidaus struktūrą.
 12.4. Valdančioji taryba atlieka 4 straipsnyje nurodytas patariamąsias funkcijas.
 12.5. Valdančioji taryba priima 6 straipsnyje nurodytus sprendimus.
 13 straipsnis
 Pirmininkas
 13.1. Pirmininkas arba, jeigu jis nedalyvauja, pirmininko pavaduotojas vadovauja ECB valdančiajai tarybai ir ECB vykdomajai valdybai.
 13.2. Nepažeisdamas 38 straipsnio, pirmininkas arba jo atstovas atstovauja ECB už jo ribų.
 14 straipsnis
 Nacionaliniai centriniai bankai
 14.1. Kiekviena valstybė narė, vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 131 straipsniu, užtikrina, kad jos nacionalinės teisės aktai įskaitant jos nacionalinio centrinio banko statutą, būtų suderinti su Sutartimis ir šiuo Statutu.
 14.2. Nacionalinių centrinių bankų statutuose, be kita ko, turi būti numatyta, kad nacionalinio centrinio banko valdytojo kadencija bus ne trumpesnė kaip 5 metai.
 Valdytoją galima atleisti iš pareigų tik tuomet, jeigu jis nebeatitinka šioms pareigoms keliamų reikalavimų arba yra kaltas padaręs sunkų nusižengimą. Suinteresuotas valdytojas arba Valdančioji taryba dėl tokio sprendimo gali kreiptis į Teisingumo Teismą motyvuodami Sutarčių ar kokios nors kitos teisės normos, susijusios su jos taikymu, pažeidimu. Šie ieškiniai pateikiami per du mėnesius, atitinkamai nuo sprendimo paskelbimo arba nuo pranešimo apie jį ieškovui dienos, arba, jei to nebuvo padaryta, nuo tos dienos, kai ieškovas apie jį sužinojo.
 14.3. Nacionaliniai centriniai bankai yra sudėtinė ECBS dalis ir veikia pagal ECB gaires bei nurodymus. Valdančioji taryba imasi reikiamų veiksmų, kad užtikrintų, jog būtų laikomasi ECB gairių ir nurodymų, bei reikalauja, kad jai būtų pateikiama visa reikalinga informacija.
 14.4. Nacionaliniai centriniai bankai gali atlikti ir kitas, šiame Statute nenumatytas, funkcijas, nebent Valdančioji taryba dviejų trečdalių atiduotų balsų dauguma nustato, kad jos trukdo ECBS tikslams ir uždaviniams. Tokios funkcijos atliekamos nacionaliniams centriniams bankams prisiimant atsakomybę bei įsipareigojimus, ir jos nelaikomos ECBS funkcijų dalimi.
 15 straipsnis
 Įsipareigojimai dėl atskaitomybės
 15.1. ECB rengia ir skelbia pranešimus apie ECBS veiklą mažiausiai kartą per ketvirtį.
 15.2. ECBS konsoliduota finansinė ataskaita skelbiama kiekvieną savaitę.
 15.3. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 284 straipsnio 3 dalį ECB parengia Europos Parlamentui, Tarybai ir Komisijai, taip pat Europos Vadovų Tarybai metų pranešimą apie ECBS veiklą ir apie pinigų politiką praėjusiais bei einamaisiais metais.
 15.4. Šiame straipsnyje nurodyti pranešimai ir ataskaitos suinteresuotoms šalims teikiami nemokamai.
 16 straipsnis
 Banknotai
 Vadovaudamasi Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 128 straipsnio 1 dalimi, Valdančioji taryba turi išimtinę teisę duoti leidimą Sąjungoje išleisti euro banknotus. Tokius banknotus gali išleisti ECB ir nacionaliniai centriniai bankai. ECB ir nacionalinių centrinių bankų išleisti banknotai yra vieninteliai tokie banknotai, kurie Sąjungoje turi teisėtos mokėjimo priemonės statusą.
 ECB, kiek tai yra įmanoma, atsižvelgia į esamą banknotų išleidimo ir kūrimo praktiką.
 IV SKYRIUS
 ECBS PINIGŲ POLITIKOS FUNKCIJOS IR OPERACIJOS
 17 straipsnis
 Sąskaitos ECB ir nacionaliniuose centriniuose bankuose
 Savo operacijoms vykdyti ECB ir nacionaliniai centriniai bankai gali atidaryti sąskaitas kredito įstaigoms, viešiesiems subjektams ir kitiems rinkos dalyviams ir priimti turtą įskaitant nematerialius vertybinius popierius, kaip įkeitimo objektą.
 18 straipsnis
 Atviros rinkos ir kredito operacijos
 18.1. Kad pasiektų ECBS tikslus ir įvykdytų jos uždavinius, ECB ir nacionaliniai centriniai bankai gali:
 —
 veikti finansų rinkose pirkdami ir parduodami (sudarydami neatidėliotinus ir išankstinius sandorius), įskaitant pirkimą ir pardavimą pagal atpirkimo sutartis, ir skolindami arba skolindamiesi skolos įsipareigojimus ir likvidžias rinkos priemones eurais arba kitomis valiutomis, taip pat tauriuosius metalus;
 —
 atlikti kredito operacijas su kredito įstaigomis ir kitais rinkos dalyviais skolinant lėšas užtikrinus pakankamu įkeitimu.
 18.2. ECB nustato bendrus jo paties ar nacionalinių centrinių bankų atliekamų atviros rinkos ir kredito operacijų principus, įskaitant sąlygų, kuriomis jie pasirengę atlikti tokius sandorius, paskelbimą.
 19 straipsnis
 Privalomosios atsargos
 19.1. Pagal 2 straipsnį, ECB, siekdamas pinigų politikos tikslų, gali reikalauti, kad valstybėse narėse įsteigtos kredito įstaigos privalomąsias atsargas laikytų ECB ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitose. Privalomųjų atsargų skaičiavimo ir nustatymo taisykles gali patvirtinti Valdančioji taryba. Jeigu reikalavimai nevykdomi, ECB turi teisę imti baudos palūkanas ir taikyti kitas panašaus poveikio sankcijas.
 19.2. Taikydama šį straipsnį ir vadovaudamasi 41 straipsnyje išdėstyta tvarka, Taryba apibrėžia privalomųjų atsargų bazę bei maksimalius leistinus tų atsargų ir jų bazės santykius, taip pat atitinkamas sankcijas reikalavimų nevykdymo atveju.
 20 straipsnis
 Kitos pinigų politikos priemonės
 Valdančioji taryba dviejų trečdalių atiduotų balsų dauguma gali nuspręsti naudoti tokias kitas operacines piningų politikos priemones, kurias ji, laikydamasi 2 straipsnio, laiko tinkamomis.
 41 straipsnyje išdėstyta tvarka Taryba apibrėžia tokių metodų taikymo sritį, jeigu jais nustatomos prievolės trečiosioms šalims.
 21 straipsnis
 Operacijos su viešaisiais subjektais
 21.1. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 123 straipsnį lėšų pereikvojimas sąskaitose ar bet kurios kitos formos kredito galimybės Sąjungos institucijoms, įstaigoms ar organams, valstybių narių centrinėms vyriausybėms, regioninėms, vietos ar kitoms valdžios institucijoms, kitoms viešosios teisės reglamentuojamoms įstaigoms arba valstybinėms įmonėms ECB ar nacionaliniuose centriniuose bankuose yra draudžiami, taip pat draudžiama ECB ar nacionaliniams centriniams bankams tiesiogiai iš jų pirkti skolos priemones.
 21.2. ECB ir nacionaliniai centriniai bankai gali veikti kaip 21.1 straipsnyje išvardytų subjektų fiskaliniai agentai.
 21.3. Šio straipsnio nuostatos netaikomos valstybei nuosavybės teise priklausančioms kredito įstaigoms, kurioms nacionaliniai centriniai bankai ir ECB centrinių bankų atsargų pasiūlos atžvilgiu taiko tokį patį statusą, kaip privačioms kredito įstaigoms.
 22 straipsnis
 Kliringo ir mokėjimo sistemos
 ECB ir nacionaliniai centriniai bankai gali sudaryti sąlygas, o ECB gali priimti reglamentus, kad būtų užtikrintas kliringo ir mokėjimo sistemų veiksmingumas ir patikimumas Sąjungoje ir su kitomis šalimis.
 23 straipsnis
 Išorės operacijos
 ECB ir nacionaliniai centriniai bankai gali:
 —
 užmegzti ryšius su centriniais bankais ir finansų įstaigomis kitose šalyse ir prireikus su tarptautinėmis organizacijomis;
 —
 sudarydami neatidėliotinus ir išankstinius sandorius, įsigyti ir parduoti visų rūšių turtą užsienio valiuta, ir tauriuosius metalus; sąvoka „turtas užsienio valiuta“ apima vertybinius popierius ir visą kitą turtą bet kurios šalies valiuta ar apskaitos vienetais ir laikomą bet kokia forma;
 —
 laikyti ir valdyti šiame straipsnyje nurodytą turtą;
 —
 atlikti visų tipų banko sandorius su trečiosiomis šalimis ir tarptautinėmis organizacijomis įskaitant skolinimosi ir skolinimo operacijas.
 24 straipsnis
 Kitos operacijos
 ECB ir nacionaliniai centriniai bankai, be operacijų, susijusių su jų uždaviniais, gali atlikti operacijas, skirtas jų administraciniams tikslams ar jų personalui.
 V SKYRIUS
 RIZIKOS RIBOJIMU PAGRĮSTA PRIEŽIŪRA
 25 straipsnis
 Rizikos ribojimu pagrįsta priežiūra
 25.1. ECB gali patarti Tarybai, Komisijai ir valstybių narių kompetentingoms institucijoms, o šios gali konsultuotis su ECB dėl Sąjungos teisės aktų, susijusių su kredito įstaigų rizikos ribojimu pagrįsta priežiūra ir finansų sistemos stabilumu, taikymo srities ir įgyvendinimo.
 25.2. ECB, remdamasis kiekvienu pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 127 straipsnio 6 dalį Tarybos priimtu reglamentu, gali atlikti specialius uždavinius, susijusius su rizikos ribojimu pagrįsta kredito ir kitų finansų įstaigų, išskyrus draudimo įmones, priežiūros politika.
 VI SKYRIUS
 ECBS FINANSINĖS NUOSTATOS
 26 straipsnis
 Finansinės ataskaitos
 26.1. ECB ir nacionalinių centrinių bankų finansiniai metai prasideda sausio pirmą dieną ir baigiasi gruodžio paskutinę dieną.
 26.2. ECB metų ataskaitas rengia Vykdomoji valdyba pagal Valdančiosios tarybos nustatytus principus. Ataskaitas tvirtina Valdančioji taryba, ir tada jos paskelbiamos.
 26.3. Analizės ir veiklos tikslais Vykdomoji valdyba sudaro ECBS konsoliduotą balansą, apimantį ECBS priskiriamą nacionalinių centrinių bankų turtą ir įsipareigojimus.
 26.4. Šiam straipsniui taikyti Valdančioji taryba nustato reikiamas nacionalinių centrinių bankų vykdomų operacijų apskaitos ir atskaitomybės standartizavimo taisykles.
 27 straipsnis
 Auditas
 27.1 ECB ir nacionalinių centrinių bankų sąskaitų auditą atlieka nepriklausomi išorės auditoriai, kuriuos rekomenduoja Valdančioji taryba ir tvirtina Taryba. Auditoriai turi visus įgaliojimus tikrinti visas ECB ir nacionalinių centrinių bankų buhalterines knygas bei sąskaitas ir gauti visą informaciją apie jų sandorius.
 27.2. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 287 straipsnio nuostatos taikomos tik ECB vadovybės veiklos efektyvumui tirti.
 28 straipsnis
 ECB kapitalas
 28.1. ECB kapitalas yra 5 000 milijonų eurų. Kapitalą galima didinti tokiomis sumomis, kokiomis nusprendžia Valdančioji taryba veikdama kvalifikuota balsų dauguma, numatyta 10.3 straipsnyje, neperžengdama tokių ribų ir tokiomis sąlygomis, kokias nustato Taryba 41 straipsnyje nurodyta tvarka.
 28.2. Nacionaliniai centriniai bankai yra vieninteliai subjektai, turintys teisę pasirašyti ir turėti ECB kapitalą. Kapitalas pasirašomas pagal raktą, nustatytą vadovaujantis 29 straipsniu.
 28.3. Valdančioji taryba, veikdama kvalifikuota balsų dauguma, kaip nurodyta 10.3 straipsnyje, apibrėžia kapitalo apmokėjimo apimtį ir formą.
 28.4. Laikantis 28.5 straipsnio, nacionalinių centrinių bankų dalys pasirašytame ECB kapitale negali būti perduodamos, įkeičiamos ar areštuojamos.
 28.5. Jeigu 29 straipsnyje nurodytas raktas yra koreguojamas, nacionaliniai centriniai bankai perveda tarpusavyje tokio dydžio kapitalo dalis, kokios reikalingos užtikrinti, kad kapitalo dalių paskirstymas atitiktų pakoreguotą raktą. Valdančioji taryba nustato tokių pervedimų sąlygas.
 29 straipsnis
 Kapitalo pasirašymo raktas
 29.1. Europos centrinio banko kapitalo pasirašymo raktas, pirmą kartą nustatytas 1998 metais, kai buvo įsteigta Europos centrinių bankų sistema, nustatomas kiekvienam nacionaliniam centriniam bankui priskiriant svorį šiame rakte, lygų sumai:
 —
 50 % atitinkamos valstybės narės gyventojų skaičiaus dalies Sąjungoje priešpaskutiniais metais iki ECBS įsteigimo;
 —
 50 % atitinkamos valstybės narės bendrojo vidaus produkto dalies Sąjungoje rinkos kainomis per paskutinius penkerius metus iki priešpaskutinių metų prieš ECBS įsteigimą.
 Procentai suapvalinami iki artimiausio 0,0001 % punkto kartotinio.
 29.2. Šiam straipsniui taikyti reikalingus statistinius duomenis pateikia Komisija vadovaudamasi taisyklėmis, kurias Taryba priima 41 straipsnyje nurodyta tvarka.
 29.3. Nacionaliniams centriniams bankams skiriami indeksai koreguojami kas penkeri metai po ECBS įsteigimo analogiškai vadovaujantis nuostatomis, išdėstytoms 29.1 straipsnyje. Pakoreguotas raktas pradedamas taikyti nuo pirmos kitų metų dienos.
 29.4. Valdančioji taryba imasi visų kitų šiam straipsniui taikyti reikalingų priemonių.
 30 straipsnis
 Užsienio atsargų pervedimas į ECB
 30.1. Nepažeisdami 28 straipsnio, nacionaliniai centriniai bankai suteikia ECB užsienio atsargas, išskyrus valstybių narių valiutomis, eurais, rezervinėmis pozicijomis TVF ir SST iki sumos, lygios 50 000 milijonų eurų. Valdančioji taryba sprendžia, kokią dalį ECB reikalauja pervesti jį įsteigus ir kokias sumas bus reikalaujama pervesti vėliau. ECB turi visišką teisę laikyti ir valdyti jam pervestas užsienio atsargas bei naudoti jas šiame Statute nurodytais tikslais.
 30.2. Kiekvieno nacionalinio centrinio banko įnašai nustatomi proporcingai jo daliai pasirašytame ECB kapitale.
 30.3. ECB kiekvieną nacionalinį centrinį banką kredituoja jo įnašo dydžio reikalavimu. Valdančioji taryba nustato tokių reikalavimų nominaliąją išraišką ir atlyginimo už juos tvarką.
 30.4. Taikydamas 30.2 straipsnį ir neperžengdamas tokių ribų bei vadovaudamasis tokiomis sąlygomis, kokias nustato Taryba 41 straipsnyje išdėstyta tvarka, ECB gali toliau papildomai reikalauti užsienio atsargų, viršijančių 30.1 straipsnyje nustatytą ribą.
 30.5. ECB gali laikyti ir valdyti rezervines pozicijas TVF ir SST bei numatyti tokių lėšų sutelkimą.
 30.6. Valdančioji taryba imasi visų kitų šiam straipsniui taikyti reikalingų priemonių.
 31 straipsnis
 Nacionalinių centrinių bankų turimos užsienio atsargos
 31.1. Nacionaliniams centriniams bankams leidžiama atlikti sandorius vykdant savo įsipareigojimus tarptautinėms organizacijoms pagal 23 straipsnį.
 31.2. Jei visos kitos operacijos užsienio atsargomis, likusiomis nacionaliniams centriniams bankams po 30 straipsnyje nurodytų pervedimų, ir valstybių narių sandoriai apyvartinėmis užsienio valiutos lėšomis, viršija tam tikrą ribą, kuri nustatoma pagal 31.3 straipsnį, joms turi pritarti ECB, kad būtų užtikrintas jų suderinamumas su Sąjungos valiutos kurso ir pinigų politika.
 31.3. Valdančioji taryba nustato gaires šioms operacijoms vykdyti.
 32 straipsnis
 Nacionalinių centrinių bankų pinigų politikos pajamų paskirstymas
 32.1. Pajamos, susikaupusios nacionaliniams centriniams bankams atliekant ECBS pinigų politikos funkcijas (toliau – pinigų politikos pajamos), paskirstomos kiekvienų finansinių metų gale pagal šio straipsnio nuostatas.
 32.2. Kiekvieno nacionalinio centrinio banko pinigų politikos pajamų suma yra lygi jo metų pajamoms, kurios gaunamos iš jo turto, laikomo apyvartoje esantiems banknotams ir kredito įstaigų indėlių įsipareigojimams padengti. Šį turtą nustato nacionaliniai centriniai bankai pagal gaires, kurias numato Valdančioji taryba.
 32.3. Jeigu įvedus eurą nacionalinių centrinių bankų balansų struktūros, Valdančiosios tarybos nuomone, neleidžia taikyti 32.2 straipsnio, Valdančioji taryba kvalifikuota balsų dauguma gali nuspręsti, kad taikant išimtį 32.2 straipsniui, pinigų politikos pajamos būtų skaičiuojamos pagal kitą metodą ne ilgesnį nei penkerių metų laikotarpį.
 32.4. Kiekvieno nacionalinio centrinio banko pinigų politikos pajamų suma mažinama dydžiu, lygiu visoms palūkanoms, kurias tas centrinis bankas sumokėjo pagal indėlių įsipareigojimus kredito įstaigoms pagal 19 straipsnį.
 Valdančioji taryba gali nuspręsti, kad nacionaliniams centriniams bankams būtų atlyginamos išlaidos, susijusios su banknotų išleidimu arba, išimtinėmis aplinkybėmis, ypatingas nuostolis, atsirandantis dėl pinigų politikos operacijų, kurių jie imasi ECBS vardu. Atlyginama tokia forma, kuri, Valdančiosios tarybos nuomone, yra tinkama; šios sumos gali būti kompensuojamos iš nacionalinių centrinių bankų pinigų politikos pajamų.
 32.5. Nacionalinių centrinių bankų pinigų politikos pajamų suma paskirstoma nacionaliniams centriniams bankams proporcingai jų apmokėtai ECB kapitalo daliai pagal bet kurį sprendimą, kurį priima Valdančioji taryba vadovaudamasi 33.2 straipsniu.
 32.6. Likučių, atsirandančių iš pinigų politikos pajamų paskirstymo, kliringą ir mokėjimą vykdo ECB pagal Valdančiosios tarybos nustatytas gaires.
 32.7. Valdančioji taryba imasi visų kitų šiam straipsniui taikyti reikalingų priemonių.
 33 straipsnis
 ECB grynojo pelno ir nuostolio paskirstymas
 33.1. ECB grynasis pelnas pervedamas tokia tvarka:
 a)
 suma, kurią turi nustatyti Valdančioji taryba ir kuri negali viršyti 20 % grynojo pelno, pervedama į bendrą atsargų fondą, kuriam taikoma riba, lygi 100 % kapitalo;
 b)
 likęs grynasis pelnas paskirstomas ECB dalininkams proporcingai jų apmokėtoms dalims.
 33.2. Jeigu ECB patiria nuostolį, trūkumą galima kompensuoti iš ECB bendrojo atsargų fondo ir, prireikus, Valdančiosios tarybos sprendimu iš atitinkamų finansinių metų pinigų politikos pajamų proporcingai ir neviršijant sumų, kokios paskirstytos nacionaliniams centriniams bankams pagal 32.5 straipsnį.
 VII SKYRIUS
 BENDROSIOS NUOSTATOS
 34 straipsnis
 Teisės aktai
 34.1. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 132 straipsnį ECB:
 —
 priima reglamentus, reikalingus 3.1 straipsnio pirmoje įtraukoje, 19.1, 22 arba 25.2 straipsniuose nurodytiems uždaviniams vykdyti ir tais atvejais, kurie numatomi 41 straipsnyje nurodytuose Tarybos aktuose;
 —
 priima sprendimus, reikalingus pagal Sutartis ir ECBS ir ECB statutą ECBS patikėtiems uždaviniams vykdyti;
 —
 teikia rekomendacijas ir nuomones.
 34.2. ECB gali nutarti paskelbti savo sprendimus, rekomendacijas ir nuomones.
 34.3. Laikydamasis 41 straipsnyje numatyta tvarka Tarybos nustatytų apribojimų ir sąlygų, ECB turi teisę įmonėms, nesilaikančioms jo reglamentuose ir sprendimuose nustatytų įpareigojimų, skirti vienkartines arba periodiškai mokamas baudas.
 35 straipsnis
 Teisminė priežiūra ir susiję klausimai
 35.1. Sutartyse numatytais atvejais ir sąlygomis Europos Sąjungos Teisingumo Teismas gali peržiūrėti ar aiškinti ECB veiksmus ar neveikimą. Sutartyse numatytais atvejais ir sąlygomis ECB gali pateikti ieškinį.
 35.2. Ginčų tarp ECB ir jo kreditorių, skolininkų ar visų kitų asmenų nagrinėjimas priklauso kompetentingų nacionalinių teismų jurisdikcijai, išskyrus atvejus, kurie priskiriami Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai.
 35.3. ECB taikomas atsakomybės režimas, numatytas Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 340 straipsnyje. Nacionaliniai centriniai bankai yra atsakingi pagal atitinkamus nacionalinius įstatymus.
 35.4. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso priimti sprendimus pagal bet kurią arbitražinę išlygą, numatytą ECB ar jo vardu sudarytoje sutartyje, nepaisant to, ar ta sutartis reguliuojama viešosios ar privatinės teisės.
 35.5. ECB sprendimą kreiptis į Europos Sąjungos Teisingumo Teismą dėl bylos iškėlimo priima Valdančioji taryba.
 35.6. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso spręsti ginčus dėl nacionalinio centrinio banko įpareigojimų pagal Sutartis ir šį Statutą vykdymo. Jeigu ECB mano, kad kuris nors nacionalinis centrinis bankas neįvykdė kokios nors pareigos pagal Sutartis ir šį Statutą, jis šiuo reikalu pareiškia pagrįstą savo nuomonę, pirma suteikęs atitinkamam nacionaliniam centriniam bankui galimybę išdėstyti savo samprotavimus. Jeigu atitinkamas nacionalinis centrinis bankas per ECB nustatytą laiką neatsižvelgia į tą nuomonę, ECB gali perduoti šį reikalą svarstyti Europos Sąjungos Teisingumo Teismui.
 36 straipsnis
 Personalas
 36.1. Vykdomosios valdybos siūlymu Valdančioji taryba nustato ECB personalo įdarbinimo sąlygas.
 36.2. Europos Sąjungos Teisingumo Teismo jurisdikcijai priklauso spręsti ECB ir jo tarnautojų ginčus neviršijant įdarbinimo sąlygose nustatytų ribų ir laikantis jose numatytų sąlygų.
 37 straipsnis (ex 38 straipsnis)
 Profesinė paslaptis
 37.1. ECB ir nacionalinių centrinių bankų sprendimus priimančių organų nariai ir personalas, netgi nustoję eiti savo pareigas, privalo neatskleisti informacijos, kuriai taikomi profesinės paslapties reikalavimai.
 37.2. Asmenims, turintiems galimybę naudotis duomenimis, kuriems taikomi Sąjungos teisės aktuose numatyti reikalavimai saugoti profesinę paslaptį, taikomi tie teisės aktai.
 38 straipsnis (ex 39 straipsnis)
 Pasirašantieji asmenys
 Teisiniai ECB įsipareigojimai trečiųjų šalių atžvilgiu prisiimami jo pirmininko arba dviejų Vykdomosios valdybos narių, arba dviejų ECB personalo narių, kuriuos pirmininkas tinkamai įpareigojo pasirašyti ECB vardu, parašais.
 39 straipsnis (ex 40 straipsnis)
 Privilegijos ir imunitetai
 Valstybių narių teritorijoje ECB naudojasi tokiomis privilegijomis ir imunitetais, kurie yra būtini jo uždaviniams atlikti, laikantis Protokole dėl Europos Sąjungos privilegijų ir imunitetų nustatytų sąlygų.
 VIII SKYRIUS
 STATUTO PAKEITIMAS IR PAPILDOMI TEISĖS AKTAI
 40 straipsnis (ex 41 straipsnis)
 Supaprastinta pakeitimo tvarka
 40.1. Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 3 dalį, Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi ECB rekomendacija ir pasikonsultavę su Komisija, spręsdami pagal įprastą teisėkūros procedūrą arba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavę su ECB, gali pakeisti šio Statuto 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4 ir 32.6 straipsnius, 33.1 straipsnio a punktą ir 36 straipsnį.
 40.2. Europos Vadovų Taryba, Europos centriniam bankui rekomendavus ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu ir Komisija arba Komisijai rekomendavus ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu ir Europos centriniu banku, vieningai priimtu sprendimu gali pakeisti 10.2 straipsnį. Šie pakeitimai įsigalioja tik po to, kai pagal savo atitinkamus konstitucinius reikalavimus juos patvirtina valstybės narės.
 40.3. Pagal šį straipsnį teikiamą ECB rekomendaciją turi vieningai patvirtinti Valdančioji taryba.
 41 straipsnis (ex 42 straipsnis)
 Papildomi teisės aktai
 Pagal Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 4 dalį Taryba, remdamasi Komisijos pasiūlymu ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu bei ECB arba remdamasi ECB rekomendacija ir pasikonsultavusi su Europos Parlamentu bei Komisija, priima šio Statuto 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 ir 34.3 straipsniuose nurodytas nuostatas.
 IX SKYRIUS
 ECBS TAIKOMOS PEREINAMOSIOS IR KITOS NUOSTATOS
 42 straipsnis (ex 43 straipsnis)
 Bendrosios nuostatos
 42.1. Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 139 straipsnio 1 dalyje nurodyta išimtis lemia, kad suinteresuotoms valstybėms narėms nesuteikiamos jokios teisės ir nenumatomi jokie įpareigojimai, išdėstyti šio Statuto 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 ir 49 straipsniuose.
 42.2. Valstybių narių, kurioms taikomas minėtos Sutarties 139 straipsnio 1 dalyje nurodyta išimtis, centriniai bankai išlaiko savo įgaliojimus pinigų politikos srityje pagal nacionalinę teisę.
 42.3. Pagal minėtos Sutarties 139 straipsnį, „valstybės narės“ suprantamos kaip „valstybės narės, kurių valiuta yra euro “ šio Statuto 3, 11.2 ir 19 straipsniuose.
 42.4. „Nacionaliniai centriniai bankai“ suprantami kaip „valstybių narių, kurių valiuta yra euro, centriniai bankai“ šio Statuto 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 ir 49 straipsniuose.
 42.5. „Dalininkai“ suprantami kaip „valstybių narių, kurių valiuta yra euro, centriniai bankai“ 10.3 ir 33.1 straipsniuose.
 42.6. „Pasirašytas ECB kapitalas“ suprantamas kaip „ECB kapitalas, kurį pasirašo valstybių narių, kurių valiuta yra euro, centriniai bankai“ 10.3 ir 30.2 straipsniuose.
 43 straipsnis (ex 44 straipsnis)
 ECB pereinamojo laikotarpio uždaviniai
 ECB perima buvusias Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 141 straipsnio 2 dalyje nurodytas Europos pinigų instituto funkcijas, kurias dėl išimčių, taikomų vienai ar kelioms valstybėms narėms, vis dar reikia atlikti įvedus eurą.
 ECB teikia patarimus rengiantis minėtos Sutarties 140 straipsnyje nurodytų išimčių panaikinimui.
 44 straipsnis (ex 45 straipsnis)
 ECB bendroji taryba
 44.1. Nepažeidžiant Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 129 straipsnio 1 dalies, Bendroji taryba įsteigiama kaip trečias ECB sprendimus priimantis organas.
 44.2. Bendroji taryba susideda iš ECB pirmininko ir pirmininko pavaduotojo bei nacionalinių centrinių bankų valdytojų. Kiti Vykdomosios valdybos nariai gali dalyvauti Bendrosios tarybos posėdžiuose be balsavimo teisės.
 44.3. Visos Bendrosios tarybos pareigos išvardytos šio Statuto 46 straipsnyje.
 45 straipsnis (ex 46 straipsnis)
 Bendrosios tarybos darbo reglamentas
 45.1. ECB bendrajai tarybai pirmininkauja ECB pirmininkas arba, jeigu jis nedalyvauja, pirmininko pavaduotojas.
 45.2. Tarybos pirmininkas ir Komisijos narys gali dalyvauti Bendrosios tarybos posėdžiuose be teisės balsuoti.
 45.3. Bendrosios tarybos posėdžius rengia jos pirmininkas.
 45.4. Nukrypdama nuo 12.3 straipsnio, Bendroji taryba priima savo Darbo reglamentą.
 45.5. Sekretoriato paslaugas Bendrajai tarybai teikia ECB.
 46 straipsnis (ex 47 straipsnis)
 Bendrosios tarybos pareigos
 46.1. Bendroji taryba:
 —
 atlieka 43 straipsnyje nurodytus uždavinius;
 —
 prisideda prie 4 ir 25.1 straipsniuose nurodytų patariamųjų funkcijų atlikimo.
 46.2. Bendroji taryba prisideda:
 —
 renkant 5 straipsnyje nurodytą statistinę informaciją;
 —
 rengiant 15 straipsnyje nurodytas ECB ataskaitas;
 —
 nustatant 26.4 straipsnyje nurodytas taisykles, reikalingas 26 straipsniui taikyti;
 —
 imantis visų kitų priemonių, kurios nurodytos 29.4 straipsnyje, reikalingų 29 straipsniui taikyti;
 —
 nustatant 36 straipsnyje nurodytas ECB personalo įdarbinimo sąlygas.
 46.3. Bendroji taryba prisideda atliekant būtiną pasirengimą neatšaukiamai nustatyti valstybių narių, kurioms taikoma išimtis, valiutos kursus euro atžvilgiu, kaip nurodyta Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 140 straipsnio 3 dalyje.
 46.4. ECB pirmininkas praneša Bendrajai tarybai apie Valdančiosios tarybos sprendimus.
 47 straipsnis (ex 48 straipsnis)
 ECB kapitalui taikomos pereinamosios nuostatos
 Vadovaujantis 29.1 straipsniu, kiekvienam nacionaliniam centriniam bankui skiriamas indeksas ECB kapitalo pasirašymo rakte. Nukrypstant nuo 28.3 straipsnio nuostatų, valstybių narių, kurioms taikoma išimtis, centriniai bankai neapmoka jų pasirašyto kapitalo, nebent Bendroji taryba, veikdama dauguma, kuri atstovauja mažiausiai dviem trečdaliams pasirašyto ECB kapitalo ir mažiausiai pusei dalininkų, nusprendžia, kad reikia sumokėti minimalų procentą, kaip įnašą, skirtą ECB veiklos išlaidoms padengti.
 48 straipsnis (ex 49 straipsnis)
 Atidėtas ECB kapitalo, atsargų ir atidėjimų mokėjimas
 48.1. Valstybės narės, kurios išimtis panaikinama, centrinis bankas apmoka savo pasirašytą ECB kapitalo dalį taip pat, kaip ir kitų valstybių narių, kurių valiuta yra euro, centriniai bankai, o reikiamą užsienio atsargų sumą perveda ECB pagal 30.1 straipsnį. Pervedama suma nustatoma padauginus pagal dabartinį valiutos kursą eurais išreikštas užsienio atsargas, kurios jau buvo pervestos į ECB pagal 30.1 straipsnį, iš atitinkamo nacionalinio centrinio banko pasirašytos dalies ir dalių, kurias jau apmokėjo kiti nacionaliniai centriniai bankai, santykio.
 48.2. Be mokėjimo, kurį reikia atlikti pagal 48.1 straipsnį, atitinkamas centrinis bankas įneša savo dalį į ECB atsargas, taip pat į tuos atidėjimus, kurie prilyginami atsargoms, bei į sumą, kurią dar reikės priskirti atsargoms ir atidėjimams, atitinkančią pelno ir nuostolio ataskaitos likutį, buvusį metų, po kurių panaikinta išimtis, gruodžio 31 dieną. Suma, kurią reikia įnešti, nustatoma dauginant atsargų, apibrėžtų pirmiau ir nurodytų patvirtintame ECB balanse, sumą iš atitinkamo centrinio banko pasirašytos dalies ir dalių, kurias jau apmokėjo kiti nacionaliniai centriniai bankai, santykio.
 48.3. Vienai ar daugiau šalių tapus valstybėmis narėmis ir jų atitinkamiems nacionaliniams centriniams bankams tapus ECBS dalimi, automatiškai padidėja pasirašytas ECB kapitalas ir maksimalus užsienio atsargų, kurias galima būtų pervesti į ECB, dydis. Padidėjimas nustatomas padauginus atitinkamas tuo metu esančias sumas iš santykio, apskaičiuoto pagal išplėstą kapitalo raktą, tarp nacionalinių centrinių bankų, ketinančių įsijungti į ECBS, ir nacionalinių centrinių bankų, jau esančių ECBS, svorių. Kiekvieno nacionalinio centrinio banko svoris kapitalo rakte yra apskaičiuojamas pagal analogiją su 29.1 straipsniu ir laikantis 29.2 straipsnio. Ataskaitiniai statistinių duomenų laikotarpiai turi būti tokie patys, kokie buvo naudojami per paskutinį kas penkerius metus atliekamą svorių pakoregavimą vadovaujantis 29.3 straipsniu.
 49 straipsnis (ex 52 straipsnis)
 Banknotų Sąjungos valiutomis keitimas
 Po to, kai vadovaujantis Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo 140 straipsnio 3 dalimi bus neatšaukiamai nustatyti valiutų kursai, Valdančioji taryba imasi reikiamų priemonių, kad užtikrintų, jog nacionaliniai centriniai bankai banknotus, kurių valiutų kursai yra neatšaukiamai nustatyti, keistų pagal jų atitinkamas nominalias vertes.
 50 straipsnis (ex 53 straipsnis)
 Pereinamojo laikotarpio nuostatų taikymas
 Jeigu ir kol yra valstybių narių, kurioms taikoma išimtis, taikomi 42–47 straipsniai.


type: caselaw

text:
 15.12.2012
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 389/3
 Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto (Portugal) den 18 september 2012 — Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA mot Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional
 (Mål C-425/12)
 2012/C 389/04
 Rättegångsspråk: portugisiska
 Hänskjutande domstol
 Tribunal Administrativo e Fiscal do Porto
 Parter i målet vid den nationella domstolen
 Klagande: Portgás — Sociedade de Produção e Distribuição de Gás, SA
 Motpart: Ministério do Ambiente, do Ordenamento do Território e do Desenvolvimento Regional
 Tolkningsfråga
 Ska artikel 4.1 i rådets direktiv 93/38/EEG (1) av den 14 juni 1993, och artikel 14.1 c i i samma direktiv, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/4/EG (2) av den 16 februari 1998, samt övriga bestämmelser i omnämnda direktiv och tillämpliga allmänna unionsrättsliga principer, tolkas så, att de skapar skyldigheter för enskilda offentligrättsliga koncessionsinnehavare [i synnerhet sådana enheter som avses i artikel 2.1 b i direktiv 93/38/EEG], trots att den portugisiska staten inte har införlivat detta direktiv i intern rätt, och att denna medlemsstat kan göra underlåtenheten att uppfylla dessa skyldigheter gällande gentemot den enskilda koncessionsinnehavaren genom en rättsakt från ett av dess ministerier?
 (1) Direktiv om samordning av upphandlingsförfarandet för enheter som har verksamhet inom vatten-, energi-, transport- och telekommunikationssektorerna (EGT L 199, s. 84).
 (2) EGT L 101, s. 1.