text:
 |
 52011PC0760
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1300/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se stanoví víceletý plán pro populaci sledě obecného v oblasti západně od Skotska a lov této populace /* KOM/2011/0760 v konečném znění - 2011/0345 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA1. SOUVISLOSTI NÁVRHUCílem tohoto návrhu je změna nařízení Rady (ES) č. 1300/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se stanoví víceletý plán pro populaci sledě obecného v oblasti západně od Skotska a lov této populace (dále jen „plán“). Tento akt byl přijat před vstupem Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU) v platnost.Hlavním cílem plánu je zajistit využívání populace sledě obecného v oblasti západně od Skotska na základě maximálního udržitelného výnosu (čl. 3 odst. 1). K dosažení tohoto cíle plán stanoví pravidla pro stanovení ročních rybolovných práv pro tuto populaci, pokud jde o celkový přípustný odlov (TAC). Tato pravidla využívají určitých technických parametrů, na jejichž základě může být zvažováno, zda je populace v lepším či horším stavu zachování, a je tak blíže či dále od cíle plánu. Tyto parametry jsou vědecky podložené, nejsou politickou volbou. Věda se může vyvíjet a zdokonalovat a plán musí obsahovat ustanovení nezbytná k zajištění jeho aktualizace podle nejlepších dostupných vědeckých poznatků.Proto článek 7 nařízení stanoví, že pokud se ukáže, že míry úmrtnosti způsobené rybolovem a související úrovně biomasy reprodukující se populace použité pro účely plánu již vzhledem k vědeckým údajům nejsou vhodné, musí Rada upravit tyto parametry tak, aby bylo zajištěno dosažení cílů plánů v oblasti řízení. Stávající text proto svěřuje pravomoc změnit tyto jiné než podstatné prvky plánu Radě. Podle Smlouvy o fungování EU již tento rozhodovací postup není možný.V obdobném duchu umožňuje článek 8 změnu určitých prvků plánu Radou (včetně biologických referenčních úrovní stanovených v čl. 3 odst. 2 a dále uvedených v čl. 4 odst. 2 až 5 a v článku 9), jakož i přijetí dodatečných nebo alternativních opatřeních k plánu ze strany Rady. Článek 1 v současné podobě stanoví oblast použití plánu. Je vhodné vypustit odkaz na zeměpisnou oblast použití plánu, který by se měl stát součástí definice populace. Důvodem je to, že při stanovování ročních celkových přípustných odlovů nebo regulaci dlouhodobého využívání prostřednictvím plánu by se tyto odlovy i plán měly řídit biologií populace, a nikoliv naopak. Opak by vedl k nelogičnostem: pokud by se například biologické chování populace změnilo a přesunula by se natrvalo na jiné místo, vztahoval by se plán i celkové přípustné odlovy na oblast „prostou“ sledě obecného.Článek 290 SFEU stanoví, že legislativním aktem lze na Komisi přenést pravomoc přijímat nelegislativní akty s obecnou působností, kterými se doplňují nebo mění některé prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné. Rozhodovací postup podle článku 7 a 8 uvedeného nařízení by tak měl být převeden do systému přenesených pravomocí, které bude vykonávat Komise za podmínek stanovených v plánu, ukázala-li analýza, že stávající předpokládané postupy lze považovat za přenesené pravomoci podle článku 290 SFEU. Plán by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.Tato změna se omezuje na změny, které umožní účinné fungování tohoto plánu v rámci nového rozhodovacího rámce zřízeného Lisabonskou smlouvou.2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮNevztahuje se na tento návrh.3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU• Shrnutí navrhovaných opatřeníUrčit pravomoci, které mají být na Komisi přeneseny v nařízení Rady (ES) č. 1300/2008 a stanovit odpovídající postup pro přijetí těchto aktů a přizpůsobit některá ustanovení rozhodovacím postupům Lisabonské smlouvy• Právní základUstanovení čl. 43 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.• Zásada subsidiarityNávrh spadá do výlučné pravomoci Evropské unie.• Zásada proporcionalityNávrhem se mění opatření, která již v nařízení Rady (ES) č. 1300/2008 jsou, a proto není třeba řešit otázku zásady proporcionality.• Volba nástrojeNavrhovaný nástroj: nařízení Evropského parlamentu a RadyJiné prostředky by nebyly přiměřené z tohoto důvodu: nařízení musí být pozměněno nařízením.Návrh upravuje články 1, 2, 7 a 8 plánu s cílem přenést na Komisi pravomoci a vkládá nový článek 9a, ve kterém se stanoví podmínky pro toto přenesení. Formulace vycházejí ze standardních frází připojených k „společnému porozumění“ aktů v přenesené pravomoci mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí. Není vyžadován postup pro naléhavé situace.2011/0345 (COD)NávrhNAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADYkterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1300/2008 ze dne 18. prosince 2008, kterým se stanoví víceletý plán pro populaci sledě obecného v oblasti západně od Skotska a lov této populaceEVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 této smlouvy,s ohledem na návrh Evropské komise,s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru[1],po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,v souladu s řádným legislativním postupem,vzhledem k těmto důvodům:1. Nařízení Rady (ES) č. 1300/2008, kterým se stanoví víceletý plán pro populaci sledě obecného v oblasti západně od Skotska a lov této populace, zmocňuje Radu k dalšímu postupu a úpravě maximálních měr úmrtnosti způsobené rybolovem a souvisejících úrovní biomasy reprodukující se populace určených v čl. 3 odst. 2 a uvedených v čl. 4 odst. 2, čl. 4 odst. 5 a v článku 9 uvedeného nařízení.2. V souladu s článkem 290 Smlouvy může být Komise oprávněna doplnit nebo změnit prvky legislativního aktu, které nejsou podstatné, a to prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci.3. Pro účinné dosahování cílů stanovených ve víceletém plánu a pro rychlou reakci na změny stavů populace by měla být pravomoc upravovat maximální míry úmrtnosti způsobené rybolovem a související úrovně biomasy reprodukující se populace přenesena na Komisi v souladu s článkem 290 Smlouvy, uvádějí-li vědecké údaje, že tyto hodnoty již nejsou vhodné pro dosažení cíle plánu.4. Vzhledem k tomu, že sleď obecný v oblasti západně od Skotska je stěhovavým druhem, mělo by upřesnění oblasti, v níž se v současnosti vyskytuje, napomoci k jeho rozlišení od ostatních populací, ovšem nemělo by to bránit k použití tohoto plánu, změní-li druh formy své migrace. Články 1 a 2 by měly být odpovídajícím způsobem změněny.5. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni.6. Kdykoli bude Komise připravovat a vypracovávat akty v přenesené pravomoci, měla by zajistit souběžné, včasné a náležité předávání příslušných dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.7. V rámci této změny by měla být opravena chyba v nadpisu článku 7.8. Nařízení (ES) č. 1300/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:Článek 1Nařízení (ES) č. 1300/2008 se mění takto:9. Článek 1 se nahrazuje tímto:„ Článek 1 Předmět„Toto nařízení stanoví víceletý plán pro lov populace sledě obecného západně od Skotska.“10. V článku 2 se doplňuje nové písmeno e), které zní:„e) „populací sledě obecného západně od Skotska“ populace sledě obecného (Clupea harengus) , která se vyskytuje ve vodách Unie a v mezinárodních vodách divizí ICES Vb, VIa a VIb.“11. Článek 7 se nahrazuje tímto:„ Článek 7Úprava maximálních měr úmrtnosti způsobené rybolovem a související úrovně biomasy reprodukující se populaceUvádějí-li vědecké údaje, že hodnoty měr úmrtnosti způsobené rybolovem a souvisejících úrovní biomasy reprodukující se populace uvedené v čl. 3 odst. 2, čl. 4 odst. 2 až 5 a v článku 9 již nejsou vhodné pro dosažení cíle stanoveného v čl. 3 odst. 1, Komise stanoví nové hodnoty pro tyto míry a úrovně prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 9a.“12. Článek 8 se nahrazuje tímto:„ Článek 8Hodnocení a přezkum víceletého plánu„Komise vyhodnotí každé čtyři roky ode dne 18. prosince 2008 fungování a přiměřenost víceletého plánu. Komise může případně navrhnout úpravy víceletého plánu nebo přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 7.“13. Vkládá se nový článek 9a, který zní:„ Článek 9aVýkon přenesené pravomoci„1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.2. Přenesení pravomoci uvedené v článcích 7 a 8 je svěřeno na dobu neurčitou od [dd/mm/rrrr] [datum vstupu tohoto nařízení v platnost].3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článcích 7 a 8 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 7 a 8 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud Evropský parlament a Rada před uplynutím této lhůty Komisi informují, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.Článek 2Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie .Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.V Bruselu dne .Za Evropský parlament Za Radupředseda předseda / předsedkyně [1]


type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 Fontos jogi nyilatkozat
 |
 21997A0226(01)
 Hivatalos Lap L 057 , 26/02/1997 o. 0002 - 0003
 Megállapodás levélváltás formájábanaz Európai Közösség és Új-Zéland között az élő állatok és állati termékek kereskedelme esetében alkalmazandó állat-egészségügyi intézkedésekről szóló megállapodás átmeneti alkalmazásárólA. Új-Zéland kormányának leveleBrüsszel, 1996. december 17.Uram,Hivatkozással az Európai Közösség és Új-Zéland között az élő állatok és az állati termékek kereskedelmére alkalmazandó állat-egészségügyi intézkedésekről szóló megállapodásra, megtiszteltetés számomra azt javasolni, hogy az Európai Közösség és Új-Zéland 1997. január 1-jétől kezdődő hatállyal ideiglenesen alkalmazza a 10. és 11. cikkben előírt állat-egészségügyi vizsgálatokra és díjakra vonatkozó rendelkezéseket (a VIII. melléklettel együtt).További megtiszteltetés számomra azt javasolni, hogy az Európai Közösség állat-egészségügyi jogszabályaiban és Új-Zéland vonatkozó jogszabályaiban meghatározott, az élő állatok és az állati termékek tekintetében az állat-egészségügyi bizonyítványokra vonatkozó és 1996. december 31-én alkalmazandó összes meglévő feltétel – a megállapodás 18. cikke (1) bekezdése második albekezdésének rendelkezéseivel összhangban – a megállapodás hatályba lépéséig továbbra is érvényes maradjon.Lekötelezne, ha a megállapodás ideiglenes alkalmazására vonatkozóan megerősítené az Európai Közösség beleegyezését.Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.Új-Zéland Kormányának részéről+++++ TIFF +++++B. Az Európai Közösség leveleBrüsszel, 1996. december 17.Uram,Megtiszteltetés számomra, hogy igazolhatom mai levelének kézhezvételét, amely a következőképpen szól:"Hivatkozással az Európai Közösség és Új-Zéland között az élőállatok és az állati termékek kereskedelmére alkalmazandó állat-egészségügyi intézkedésekről szóló megállapodásra, megtiszteltetés számomra azt javasolni, hogy az Európai Közösség és Új-Zéland 1997. január 1-jétől kezdődő hatállyal ideiglenesen alkalmazza a 10. és 11. cikkben előírt állat-egészségügyi vizsgálatokra és díjakra vonatkozó rendelkezéseket (a VIII. melléklettel együtt).További megtiszteltetés számomra azt javasolni, hogy az Európai Közösség állat-egészségügyi jogszabályaiban és Új-Zéland vonatkozó jogszabályaiban meghatározott, az élő állatok és az állati termékek tekintetében az állat-egészségügyi bizonyítványokra vonatkozó és 1996. december 31-én alkalmazandó összes meglévő feltétel – a megállapodás 18. cikke (1) bekezdése második albekezdésének rendelkezéseivel összhangban – a megállapodás hatályba lépéséig továbbra is érvényes maradjon.Lekötelezne, ha a megállapodás ideiglenes alkalmazására vonatkozóan megerősítené az Európai Közösség beleegyezését."Megtiszteltetés számomra, hogy megerősíthetem az Európai Közösség hozzájárulását a levelében foglaltakhoz.Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem kifejezését.az Európai Unió Tanácsának részéről+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


type: legislation

text:
 19.4.2013
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 109/27
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 360/2013 AL COMISIEI
 din 18 aprilie 2013
 de stabilire a restituirilor la export în sectorul cărnii de pasăre
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 164 alineatul (2) și articolul 170, coroborate cu articolul 4,
 întrucât:
 (1)
 Articolul 162 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că diferența dintre prețurile de pe piața mondială și cele din Uniune pentru produsele menționate în partea XX din anexa I la regulamentul respectiv poate fi acoperită de o restituire la export.
 (2)
 Având în vedere situația actuală a pieței în sectorul cărnii de pasăre, trebuie stabilite restituiri la export în conformitate cu normele și criteriile prevăzute la articolele 162, 163, 164, 167 și 169 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007.
 (3)
 Articolul 164 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 prevede că restituirile pot să varieze în funcție de destinație, în special dacă situația pieței mondiale, cerințele specifice ale anumitor piețe sau obligațiile decurgând din acordurile încheiate în conformitate cu articolul 300 din tratat impun acest lucru.
 (4)
 Restituirile trebuie acordate numai pentru produsele autorizate pentru liberă circulație în Uniune, care poartă marca de identificare prevăzută la articolul 5 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (2). Aceste produse trebuie să respecte, de asemenea, cerințele Regulamentului (CE) nr. 852/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind igiena produselor alimentare (3).
 (5)
 Restituirile aplicabile în prezent au fost stabilite prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 33/2013 al Comisiei (4). Deoarece trebuie stabilite noi restituiri, regulamentul respectiv trebuie abrogat.
 (6)
 Pentru a se evita discrepanțele în raport cu situația actuală de pe piață, pentru a preveni speculațiile pe piață și pentru a asigura o gestionare eficientă, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 (7)
 Comitetul de gestionare a organizării comune a piețelor agricole nu a emis niciun aviz în termenul stabilit de președinte,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 (1) Restituirile la export prevăzute la articolul 164 din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 se acordă pentru produsele și în valorile stabilite în anexa la prezentul regulament, sub rezerva îndeplinirii condițiilor prevăzute la alineatul (2) din prezentul articol.
 (2) Produsele eligibile pentru restituire în conformitate cu alineatul (1) trebuie să îndeplinească cerințele relevante prevăzute de Regulamentele (CE) nr. 852/2004 și (CE) nr. 853/2004 și, în special, să fie preparate într-o unitate autorizată și să respecte condițiile privind marcajul de identificare prevăzute în secțiunea I din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 853/2004.
 Articolul 2
 Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 33/2013 se abrogă.
 Articolul 3
 Prezentul regulament intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 18 aprilie 2013.
 Pentru Comisie, pentru președinte
 Jerzy PLEWA
 Director general pentru agricultură și dezvoltare rurală
 (1) JO L 299, 16.11.2007, p. 1.
 (2) JO L 139, 30.4.2004, p. 55.
 (3) JO L 139, 30.4.2004, p. 1.
 (4) JO L 14, 18.1.2013, p. 15.
 ANEXĂ
 Restituiri la export pentru carnea de pasăre, aplicabile de la 19 aprilie 2013
 Codul produsului
 Destinația
 Unitatea de măsură
 Valoarea restituirii
 0105 11 11 9000
 A02
 EUR/100 pcs
 0,00
 0105 11 19 9000
 A02
 EUR/100 pcs
 0,00
 0105 11 91 9000
 A02
 EUR/100 pcs
 0,00
 0105 11 99 9000
 A02
 EUR/100 pcs
 0,00
 0105 12 00 9000
 A02
 EUR/100 pcs
 0,00
 0105 14 00 9000
 A02
 EUR/100 pcs
 0,00
 0207 12 10 9900
 V03
 EUR/100 kg
 10,85
 0207 12 90 9190
 V03
 EUR/100 kg
 10,85
 0207 12 90 9990
 V03
 EUR/100 kg
 10,85
 NB: Codurile produselor și codurile destinațiilor din seria „A” sunt stabilite în Regulamentul (CEE) nr. 3846/87 al Comisiei (JO L 366, 24.12.1987, p. 1).
 Celelalte destinații sunt definite după cum urmează:
 V03
 :
 A24, Angola, Arabia Saudită, Kuweit, Bahrain, Qatar, Oman, Emiratele Arabe Unite, Iordania, Yemen, Liban, Irak și Iran.


text:
 28.11.2013
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 L 318/20
 ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΜΕΙΚΤΉΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ ΤΟΥ ΕΟΧ
 αριθ. 118/2013
 της 14ης Ιουνίου 2013
 για την τροποποίηση του παραρτήματος IX (Χρηματοπιστωτικές υπηρεσίες) και του πρωτοκόλλου 37 (που περιέχει τον κατάλογο που προβλέπεται στο άρθρο 101) της συμφωνίας για τον ΕΟΧ
 Η ΜΕΙΚΤΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ ΤΟΥ ΕΟΧ,
 Έχοντας υπόψη τη συμφωνία για τον Ευρωπαϊκό Οικονομικό Χώρο (εφεξής «η συμφωνία για τον ΕΟΧ»), και ιδίως τα άρθρα 98 και 101,
 Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
 (1)
 Η οδηγία 89/298/ΕΟΚ του Συμβουλίου (1) καταργήθηκε με την οδηγία 2003/71/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (2), που είναι αμφότερες ενσωματωμένες στη συμφωνία για τον ΕΟΧ και, ως εκ τούτου, η αναφορά στην οδηγία 89/298/ΕΟΚ πρέπει να διαγραφεί από τη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (2)
 Η οδηγία 89/592/ΕΟΚ του Συμβουλίου (3) καταργήθηκε με την οδηγία 2003/6/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (4), που είναι αμφότερες ενσωματωμένες στη συμφωνία για τον ΕΟΧ και, ως εκ τούτου, η αναφορά στην οδηγία 89/592/ΕΟΚ πρέπει να διαγραφεί από τη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (3)
 Η οδηγία 91/308/ΕΟΚ του Συμβουλίου (5) καταργήθηκε με την οδηγία 2005/60/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (6), που είναι αμφότερες ενσωματωμένες στη συμφωνία για τον ΕΟΧ και, ως εκ τούτου, η αναφορά στην οδηγία 91/308/ΕΟΚ πρέπει να διαγραφεί από τη συμφωνία για τον ΕΟΧ.
 (4)
 Η απόφαση 2001/527/ΕΚ της Επιτροπής (7), που είναι ενσωματωμένη στη συμφωνία για τον ΕΟΧ, καταργήθηκε με την απόφαση 2009/77/ΕΚ (8), που καταργήθηκε με τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 1095/2010 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (9) και, ως εκ τούτου, η απόφαση 2001/527/ΕΚ πρέπει να καταργηθεί βάσει της συμφωνίας για τον ΕΟΧ.
 (5)
 Η απόφαση 2004/5/ΕΚ της Επιτροπής (10), που είναι ενσωματωμένη στη συμφωνία για τον ΕΟΧ, καταργήθηκε με την απόφαση 2009/78/ΕΚ (11), που καταργήθηκε με τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 1093/2010 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (12) και, ως εκ τούτου, η απόφαση 2004/5/ΕΚ πρέπει να καταργηθεί βάσει της συμφωνίας για τον ΕΟΧ.
 (6)
 Η απόφαση 2004/6/ΕΚ της Επιτροπής (13), που είναι ενσωματωμένη στη συμφωνία για τον ΕΟΧ, καταργήθηκε με την απόφαση 2009/79/ΕΚ (14), που καταργήθηκε με τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 1094/2010 του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου (15) και, ως εκ τούτου, η απόφαση 2004/6/ΕΚ πρέπει να καταργηθεί βάσει της συμφωνίας για τον ΕΟΧ.
 (7)
 Το παράρτημα IX και το πρωτόκολλο 37 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ θα πρέπει, επομένως, να τροποποιηθούν αναλόγως,
 ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
 Άρθρο 1
 Το κείμενο του σημείου 13γ (απόφαση 2004/6/ΕΚ της Επιτροπής), του σημείου 23 (οδηγία 91/308/ΕΟΚ του Συμβουλίου), του σημείου 23ε (απόφαση 2004/5/ΕΚ της Επιτροπής), του σημείου 28 (οδηγία 89/298/ΕΟΚ του Συμβουλίου), του σημείου 29 (οδηγία 89/592/ΕΟΚ του Συμβουλίου) και του σημείου 31γ (απόφαση 2001/527/ΕΚ της Επιτροπής) του παραρτήματος IX της συμφωνίας για τον ΕΟΧ διαγράφεται.
 Άρθρο 2
 Το κείμενο των σημείων 6, 21, 23 και 24 του πρωτοκόλλου 37 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ διαγράφεται.
 Άρθρο 3
 Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει στις 15 Ιουνίου 2013, υπό την προϋπόθεση ότι έχουν πραγματοποιηθεί όλες οι κοινοποιήσεις που προβλέπονται στο άρθρο 103 παράγραφος 1 της συμφωνίας για τον ΕΟΧ (16).
 Άρθρο 4
 Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στο τμήμα ΕΟΧ και στο συμπλήρωμα ΕΟΧ της Επίσημης Εφημερίδας της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
 Βρυξέλλες, 14 Ιουνίου 2013.
 Για τη Μεικτή Επιτροπή του ΕΟΧ
 Ο Πρόεδρος
 Gianluca GRIPPA
 (1) ΕΕ L 124 της 5.5.1989, σ. 8.
 (2) ΕΕ L 345 της 31.12.2003, σ. 64.
 (3) ΕΕ L 334 της 18.11.1989, σ. 30.
 (4) ΕΕ L 96 της 12.4.2003, σ. 16.
 (5) ΕΕ L 166 της 28.6.1991, σ. 77.
 (6) ΕΕ L 309 της 25.11.2005, σ. 15.
 (7) ΕΕ L 191 της 13.7.2001, σ. 43.
 (8) ΕΕ L 25 της 29.1.2009, σ. 18.
 (9) ΕΕ L 331 της 15.12.2010, σ. 84.
 (10) ΕΕ L 3 της 7.1.2004, σ. 28.
 (11) ΕΕ L 25 της 29.1.2009, σ. 23.
 (12) ΕΕ L 331 της 15.12.2010, σ. 12.
 (13) ΕΕ L 3 της 7.1.2004, σ. 30.
 (14) ΕΕ L 25 της 29.1.2009, σ. 28.
 (15) ΕΕ L 331 της 15.12.2010, σ. 48.
 (16) Δεν έχουν αναφερθεί συνταγματικές απαιτήσεις.


type: wikipedia

text:
Satanistinių ritualų mitas, arba SRA () yra tikėjimas gerai organizuotu satanistinių grupuočių tinklu, paplitusiu JAV ar visame pasaulyje ir užsiimančiu žmonių (ypač – vaikų) smegenų plovimu ar net kankinimu ir aukojimu ritualų metu.
 Pranešimai apie satanistinius ritualus dažniausiai būna labai nepatikimi, todėl teisininkai, policija, kriminologai ir psichologai šio tikėjimo teiginius laiko klaidingais ar bent jau nepaprastai išpūstais. Daugelis sociologų XX a. devintojo dešimtmečio visuomenės protestus, susijusius su satanistinių ritualų mitu, laiko tipišku moralinės panikos pavyzdžiu. Nepaisant to, pranešimai apie satanistinius ritualus vis dar pasirodo ir vis dar yra žmonių, tikinčių pasauliniu satanistinių organizacijų tinklu.
 Bendra informacija
 Mitas labiausiai paplitęs JAV. Čia kartu plinta ir gandai apie daugybę žmonių, kasmet nužudomų ritualų metu. Paprastai nurodomi skaičiai nuo 40 tūkstančių iki 60 tūkstančių, tuo tarpu pagal FTB statistiką, 2003 metais buvo užregistruotos 16 504 žmogžudystės iš viso.
 Nėra jokios statistikos, rodančios didesnį ritualinių žmogžudysčių kiekį, nei atskiri pavieniai atvejai. Taip pat nėra jokio teismuose patvirtinto įrodymo dėl organizuotų žmones aukojančių satanistų grupuočių egzistavimo. Todėl pamažu nuo 1980 iki 1990 metų su satanistinių ritualų mitu susijusi panika nuslopo.
 Ontarijo religinės tolerancijos konsultantai (nemokslinis tinklalapis, skirtas kovai prieš religinę netoleranciją, kylančią dėl žinių apie religijas trūkumo) paskelbė: „1990-ųjų pradžioje ištyrėme pranešimus apie SRA tiek iš tikinčiųjų, tiek iš skeptikų. Preliminariai manome, kad skeptikai yra teisūs: tarptautinis pogrindinis satanistinių organizacijų tinklas, vykdantis ritualines vaikų žmogžudystes, neegzistuoja. Pranešimus apie SRA sekame ir toliau, tačiau kol kas neradome jokio rimto įrodymo, kuris galėtų pakeisti šią nuomonę“.
 1994 metais Britanijos sveikatos departamento paskelbtame moksliniame darbe, skirtame pranešimams apie satanistinį smurtą, apibendrinama, kad iš 84 tariamų atvejų nei vienas nepasitvirtino, atlikus išsamų tyrimą.
 Kai kurie SRA panikos skleidėjai patys buvo abejotinos psichinės sveikatos. Pavyzdžiui, Diana Napolis, dalyvavusi keliuose SRA tyrimuose kaip socialinė darbuotoja, 2003 metais buvo nukreipta pasitikrinti psichikos po to, kai pradėjo persekioti Stiveną Spilbergą ir Jennifer Love Hewitt bei aiškinti, kad ji buvo kontroliuojama, naudojantis „psichotroniniu ginklu“.
 Mūsų laikai
 Tikintieji satanistinių organizacijų tinklu kaip įrodymą priima du dalykus:
 vaikų, pačių teigimu, ištrūkusių iš satanistinių ritualų, pasakojimai;
 hipnozės ar kitu psichoterapijos būdu „atgaivinti“ užslopę prisiminimai apie SRA iš vaikystės.
 Konkrečios detalės pasakojimuose apie satanistinius ritualus varijuoja, tačiau daugumai yra bendra šokiruojantys žiaurumo ir seksualumo elementai:
 Ritualinis gyvūnų aukojimas
 Kanibalizmas ir priverstinis kanibalizmas
 Kankinimai
 Nuogos aukos laikymas gyvačių pilname narve ar rūsyje
 Vorų kandžiojimai
 Šlapinimasis ant aukos kūno ar į burną
 Gyvų aukų palaidojimas
 Nukryžiavimas ir panašūs kankinimai
 Elektrošokas
 Cheminės injekcijos, narkotikai
 Draudimas miegoti
 Pojūčių atėmimas
 Paranormalių būtybių, dvasių iššaukimas
 Juodosios mišios
 Vestuvių parodijos
 Priverstinis nėštumas
 Pornografija
 Smegenų plovimas
 Pagrobimai
 Seksualinis išnaudojimas, įskaitant įvairaus amžiaus vaikų seksualinį išnaudojimą
 Žmogžudystės
 Nekrofilija
 Išprievartavimai
 Politikų, policijos ar medikų dalyvavimas
 Kūdikių virimas mikrobanginėse krosnelėse
 1987-aisiais Džeraldas Rivera (Geraldo Rivera) parodė pirmąją laidą iš serijos apie SRA. Jis teigė, kad „Apytiksliais apskaičiavimais, mūsų kraštę yra virš 1 milijono satanistų [...] Dauguma jų yra susiję su gerai organizuotu, labai slaptu tinklu. Visur, nuo mažų miestelių iki didelių miestų, FTB ir policija jau atkreipė dėmesį į jų vykdomus satanistinius ritualus, vaikų pornografiją ir siaubingas satanistines žmogžudystes. Galbūt tai vyksta ir jūsų mieste“. Ši programų serija labai paskatino su satanistinių ritualų mitu susijusią masinę isteriją.
 Ypatingi atvejai
 Pirmoji su SRA susijusi byla įvyko Kerno apygardoje (Kalifornija) 1982 metais. Iš pradžių dvi šeimos apkaltintos savo vaikų seksualiniu išnaudojimu, vėliau pripažintos kaltomis ir nuteistos ilgiems metams kalėjime. Jokių daiktinių įrodymų rasta nebuvo, remtasi tik vaikų apklausomis, naudojant dviprasmiškus tardymo metodus.
 Abi šeimos praleido kalėjime po dvylika metų. Kitu panašiu atveju ten pat kaltinamasis išbuvo kalėjime 20 metų. Vėliau šie ir daug kitų panašiomis aplinkybėmis (be įrodymų) nuteistų žmonių buvo išteisinti.
 1983 metais MakMartino vaikų darželio byloje (Manhetenas, Kalifornija), vaikai, apklausti naudojant Reido metodą (apklausos technika, skirta iš suaugusiųjų išgauti prisipažinimą), policijai papasakojo, kad buvo seksualiai išnaudojami, verčiami žudyti kūdikius, gerti kraują. Taip pat prisiminė buvę nuleisti tualetu į kanalizaciją, laikomi urve po darželiu, skraidinami oru ir matę žirafas ir liūtus. Vėliau paaiškėjo, kad pirmasis žmogus, apkaltinęs MakMartinų šeimą (darželio savininkus) šiais nusikaltimais, buvo paranojikas, šizofrenikas ir alkoholikas, kurio teiginiai kilo dėl psichinių sutrikimų. Nors MakMartinai, neradus jokių įrodymų, buvo išteisinti, jie patyrė didelius piniginius nuostolius, nekalbant apie sugadintą reputaciją ir moralinę žalą.
 Vienas problemiškiausių atvejų aprašytas Lorenco Vraito knygoje „Atsimenant šėtoną“ (1994). 1988 metais Polas Ingramas buvo Olimpijos (Vašingtono valstija) respublikonų partijos pirmininkas ir vietos šerifo departamento vyriausias civilinis šerifo pavaduotojas. Gerbiamas, religingas ir atsakingas už vaikų mokymą apie narkotikų žalą žmogus. Po vieno meldimosi vienumoje su fundamentalistine grupuote, jo duktė iškėlė pirmuosius iš daugybės pasibaisėtinų kaltinimų: neva Ingramas ją seksualiai išnaudojo, dėl ko ji pastojo, kankino ją, leisdavo ja naudotis kitiems šerifo pavaduotojams, supažindino su satanistų papročiais, sukapodavo kūdikius dalimis ir juos valgydavo... Šitai, anot jos, tęsėsi nuo vaikystės iki tos dienos, kai ji pradėjo viską „atsiminti“.
 Ingramas nesuprato, kodėl dukrai reiktų visa tai išsigalvoti, tačiau pats nieko panašaus negalėjo atsiminti. Tačiau policijos tardytojai, konsultuojantis psichoterapeutas ir jo dvasininkas iš Gyvojo vandens bažnyčios aiškino, kad žmonės, padarę seksualinių nusikaltimų, dažnai nuslopina atsiminimus apie juos. Norėdamas padėti, Ingramas pradėjo stengtis prisiminti. Kai psichologas panaudojo hipnotizavimo užmerktomis akimis metodą, kad įvestų jį į transą, Ingramas ėmė regėti kažką panašaus į tai, ką pasakojo policija. Kaskart iškilus kokiam vaizdiniui – o kuo toliau, tuo vaizdiniai darėsi šlykštesni – jį vis ragindavo ir drąsindavo. Pastorius tikino, kad Dievas per šiuos susimąstymus leis iškilti į paviršių vien tik tikriems atsiminimams. Patirdami tokius pačius poveikius, bažnyčiai skleidžiant paskutiniuosius gandus apie Ingramo prisipažįstamas baisybes, spaudžiant policijai, kiti jo vaikai ir žmona taip pat ėmė „prisiminti“. Garbūs piliečiai buvo apkaltinti dalyvavę orgijose.
 Kai kaltintojai pakvietė Ričardą Ofšą iš Berklio universiteto, šis atliko kontrolinį eksperimentą. Vien tik pasiūlius Ingramui mintį, kad jis privertė sūnų ir dukterį atlikti incesto aktą, ir paprašius panaudoti jau įvaldytą „atminties atgaivinimo“ techniką, tuoj pat iškilo reikalingi „prisiminimai“. Tačiau tariami incesto dalyviai, kurie buvo „atsiminę“ tiek daug kitko, neigė, kad tai buvo kada nors įvykę. Atsidūręs akistatoje su tokiu įrodymu, Ingramas neigė, kad viską išsigalvojo ar pasidavė kitų įtakai. Jo atsiminimai apie šį incidentą buvo tokie pat skaidrūs ir „tikri“, kaip ir visi kiti prisiminimai.
 Viena dukterų papasakojo apie ant jos kūno likusius baisius randus po kankinimų ir priverstinai padarytų abortų. Tačiau apžiūrėjus gydytojams, nieko panašaus nebuvo rasta.
 Tačiau klausydamas savo pastoriaus patarimo, Ingramas net neperskaitė Ričardo Ofšo ataskaitos – jam buvo pasakyta, kad tai tik sukels jo viduje sumaištį. Jis prisipažino kaltas dėl šešių išprievartavimų ir galiausiai buvo pasodintas į kalėjimą. Kalėjime viską apmąstęs ir neįtakojamas pastoriaus bei psichoterapeuto, jis norėjo atsiimti prisipažinimą, suprato, kad jo prisiminimai buvo netikri. Prašymas buvo atmestas. Paulas Ingramas iš kalėjimo buvo paleistas tik 2003 metų balandžio 3 dieną.
 Vaikų apklausos
 Pagrindinė tokių atvejų problema – pasikliovimas vaikų parodymais ir būdai, kuriais gauti tie parodymai. Apskritai, vaikai labai lengvai pasiduoda įtaigai, taip pat – stengiasi įtikti klausinėjančiam suaugusiajam. Kita vertus, socialiniai darbuotojai ir terapeutai mano, kad vaikui sunku kalbėti apie išgyvenimus, arba kad dalis jo prisiminimų „išstumti“ ir turi būti atgaivinti. Tokios apklausos atliekamos su išankstine nuostata, kad vaikas yra patyręs seksualinį išnaudojimą ar satanistinius ritualus, tik reikia padėti jam juos prisiminti. Dar labiau abejotina metodika, kai apie vaiko patirtus išgyvenimus sprendžiama iš jo piešinių ir žaidimų su lėlėmis. Tokių tyrimų rezultatai didžiąja dalimi priklauso nuo interpretacijos ir, kaip įrodė eilė atvejų, negali būti laikomi patikimais.
 Apklausinėjant dažniausiai užduodami taip arba ne klausimai, pavyzdžiui: ar jis tave lietė čia? Net jei vaikas atsako ne, kitas klausimas gali būti maždaug toks: o kai lietė, ar jam tai patiko? Nesvarbu, ką vaikas atsako į antrąjį klausimą, tai gali būti panaudota kaip įrodymas, kad išnaudojimas iš tiesų buvo. Neigiami atsakymai priimami kaip „neigimas“ – bandymas užmiršti nemalonius prisiminimus, kuris turi būti įveiktas.
 Hipnozė ir fiktyvūs prisiminimai
 Be vaikų apklausų, satanistinių ritualų mitų panika paremta ir nemažai suaugusiųjų, kurie „atgamino“ užgniaužtus vaikystės prisiminimus apie patirtus satanistinius ritualus. Vėlesni tyrimai parodė, kad nemaža dalis tokių prisiminusiųjų turi psichikos problemų. Nors bylos šiais atvejais dažniausiai nebūdavo keliamos (praėjo per daug laiko), plačiai spaudoje aprašyti tokie prisiminimai paskatindavo tikėjimą, esą satanistiniai ritualai yra įprasti ir plačiai paplitę.
 Dauguma vaikystėje patirtus satanistinius ritualus „prisiminusių“ moterų arba buvo prieš tai lankiusiosis pas seksualinio vaikų išnaudojimo tyrimuose besispecializuojančius terapeutus, arba skaičiusios satanistinių ritualų isteriją skatinančias knygas, kuriose, be kita ko, aprašoma ir metodika, padedanti iškelti „užgniaužtus“ nemalonius vaikystės prisiminimus. Iš tiesų ta metodika padeda prisiminti tai, ko nebuvo (plačiau žr. netikri prisiminimai). Panašią abejotiną metodiką tuo metu naudojo ir dalis vaikų terapeutų, ji apimdavo hipnozę ir tam tikrų vaistų vartojimą, tariamai padėsiantį atgaminti prisiminimus.
 Kritikai, kaip kad Ričardas Ofšas ir Etanas Votersas (Monstrų kūrimas. Netikri prisiminimai, psichoterapija ir seksualinė isterija, 1994), šią metodiką laiko apgaulinga ir pavojinga. Pagrindinė kritika:
 Neabejotinai buvusios traumuojančios patirties (kaip kad išgyventų karo įvykių) atsiminimai nėra „užgniaužiami“. Arba jie atsimenami švariai ir aiškiai, arba primirštami.
 Atminties atgaivinimo terapijos būdu gauti prisiminimai yra labai detalūs – pasak tokios metodikos, žmogaus smegenys saugo prisiminimus su visomis detalėmis, kurie, esant reikalui, gali būti atgaminti, tarsi videojuosta. Tai prieštarauja turimiems duomenims apie smegenų veiklą.
 Simptomų, iš kurių sprendžiama apie patirtą vaikystės traumą, sąrašas yra labai platus, apima ir galvos skausmą bei nemigą, kurie gali atsirasti dėl daugybės kitų priežasčių. Dar daugiau, jei pacientas neigia turįs šiuos simptomus, terapeutai dažniausiai nusprendžia, kad čia „neigimo“ atvejis, pacientas nesąmoningai bando apsimesti, esą su juo viskas gerai. Todėl jam reikia padėti prisiminti apie vaikystės traumą.
 Terapijos metu pacientams atvirai sakoma nekreipti dėmesio į jausmus ir mintis, kurios prieštarauja vaikystės išnaudojimo prisiminimams, bei patikėti, kad vaikystėje iš tiesų įvyko išnaudojimas ar satanistiniai ritualai. Galimybė, kad tokių įvykių vaikystėje nebuvo, atmetama iš anksto.
 Bandant atgaivinti prisiminimus apie vaikystėje tariamai patirtus satanistinius ritualus, naudojama ta pati metodika, kaip ir bandant atgaivinti prisiminimus iš praėjusių gyvenimų (reinkarnacija) ar tariamai patirtus ateivių grobimus. Norėdami patikrinti netikrų prisiminimų hipotezę, tyrinėtojai bandomiesiems pacientams eksperimentų metu sėkmingai įteigė savo sugalvotus vaikystės „prisiminimus“, naudodami tokią pačią metodiką. Vėliau paaiškinus, kad tie prisiminimai – neteisingi ir yra įteigti specialiai eksperimento tikslais, dalis pacientų atsisakydavo tai pripažinti ir gindavo jų teisingumą.
 Sąsajos su ateivių grobimais
 Manoma, kad prisiminimai apie satanistinius ritualus turi paralelių su prisiminimais apie ateivių grobimus. Ir ten, ir ten prisiminimai atgaminami tuo pačiu abejotinu metodu, ir ten, ir ten, figūruoja baisios jėgos, išdarinėjančios keistus dalykus su pagrobtojo kūnu. Abiem atvejais akivaizdus lytinių organų ir lytinių santykių akcentavimas (prievartavimai, kankinimai bei spermos mėginių ėmimai ar lytinių organų tyrimai, priverstinis apvaisinimas ir kt.). Abiem atvejais prisiminimai „užgniaužiami“.
 Taip pat skaitykite
 Šėtono bažnyčia
 Šėtono biblija
 Antikultinis judėjimas
 Sadistiniai ritualai
 Tendencingas suvokimas
 Netikri prisiminimai
 Ateivių grobimai
 Nuorodos ir šaltiniai
 Skeptic's Dictionary: Satanic ritual abuse
 Investigator's guide to allegations of ritual child abuse, 1992 FTB study
 Ingram Organization*
 Carl Sagan - Demonų apsėstas pasaulis. V., 2001
 Išnašos
 Satanizmas
 Sąmokslo teorijos


text:
Las Quattro Fontane (Las cuatro fuentes) es un grupo de cuatro fuentes de estilo tardo renacentista de la ciudad de Roma.
 El grupo de las cuatro fuentes está situado en la intersección de Via delle Quattro Fontane y Via del Quirinale. El proyecto fue un encargo del papa Sixto V, dentro del proyecto de expansión urbanística de la ciudad, llevado a cabo por este papa y su construcción se realizó, con la financiación de Muzio Mattei, entre 1588 y 1593.
 Las fuentes se albergan en los huecos rectangulares, de diferentes tamaños, formados en las esquinas achaflanadas de los cuatro edificios que forman la intersección. Dos de las esculturas representan figuras masculinas con barba, alegorías de los ríos Tíber y Arno y las otras dos representan a las diosas Diana y Juno. Los dos primeros simbolizan a las ciudades de Roma y Florencia, mientras que las de Diana y Juno, simbolizan respectivamente la lealtad y la fortaleza. El diseño de las fuentes del Tíber, Arno y Juno es quizás de Domenico Fontana, aunque existen muchas dudas sobre su atribución. La figura de Diana se atribuye a Pietro da Cortona.
 Cercana a las cuatro fuentes y de las que toma su nombre, se encuentra la Iglesia de San Carlo alle Quattro Fontane, construida entre 1638 y 1641, de estilo barroco y proyectada por Francesco Borromini.
 Enlaces externos
 Bibliografía
 Sergio Delli, “Le fontane di Roma”, Schwartz & Meyer Ed., Roma, 1985.
 Nicoletta Cardano, Guide rionali di Roma - Rione XVIII Castro Pretorio, ed. Fratelli Palombi 1999.
 Fuentes de Roma
 Esculturas de Italia del siglo XVI
 Lobos en el arte


type: caselaw

text:
 15.9.2014
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 315/40
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Landgericht Krefeld (Nemecko) 4. júla 2014 – Colena AG/Karnevalservice Bastian GmbH
 (Vec C-321/14)
 2014/C 315/64
 Jazyk konania: nemčina
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Landgericht Krefeld
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Žalobkyňa: Colena AG
 Žalovaná: Karnevalservice Bastian GmbH
 Prejudiciálne otázky
 1.
 Má sa nariadenie o kozmetických výrobkoch [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch] (1) vykladať tak, že výrobok, ktorý nepodlieha tomuto nariadeniu, musí spĺňať požiadavky tohto nariadenia (EÚ) o kozmetických výrobkoch už len preto, že na jeho obale sa nachádza informácia, že ide o „očné kozmetické doplnky podliehajúce smernici (EÚ) o kozmetických výrobkoch“?
 2.
 Má sa nariadenie o kozmetických výrobkoch [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 z 30. novembra 2009 o kozmetických výrobkoch] vykladať tak, že takzvané kontaktné šošovky s motívom bez dioptrií patria do rozsahu pôsobnosti nariadenia EÚ o kozmetických výrobkoch?
 (1) Ú. v. EÚ L 342, s. 59.


type: other

text:
MONITORUL OFICIAL AL ROMANIEI NR. 69/2002
 Anul XIV - Nr. 69 LEGI, DECRETE, HOTÃRÂRI SI ALTE ACTE Joi, 31 ianuarie 2002
 48. - Lege pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea si sanctionarea tuturor formelor de discriminare
 56. - Decret privind promulgarea Legii pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea si sanctionarea tuturor formelor de discriminare
 67. - Lege pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 38/1999 privind modificarea si completarea Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 67/1998, Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 89/1999 si Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 115/1999
 75. - Decret privind promulgarea Legii pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 38/1999 privind modificarea si completarea Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 67/1998, Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 89/1999 si Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 115/1999
 108. - Decret pentru supunerea spre acceptare Parlamentului a amendamentului adoptat de Adunarea Generalã a Organizatiei Natiunilor Unite, prin Rezolutia 50/155 din 21 decembrie 1995, la Conventia Natiunilor Unite cu privire la drepturile copilului, adoptatã la New York la 20 decembrie 1990, ratificatã prin Legea nr. 18/1990
 109. - Decret privind conferirea Ordinului national Pentru Merit în grad de Mare Cruce
 103C. - Ordin al ministrului afacerilor externe privind instituirea mecanismului de eliberare a certificatelor de export tip U.E. în cadrul contingentului tarifar de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine, convenit în relatia cu Uniunea Europeanã pentru anul 2002
 pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 137/2000
 Articol unic. - Se aprobã Ordonanta Guvernului nr. 137 din 31 august 2000 privind prevenirea si sanctionarea tuturor formelor de discriminare, adoptatã în temeiul art. 1 lit. S pct. 2 din Legea nr. 125/2000 privind abilitarea Guvernului de a emite ordonante si publicatã în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 431 din 2 septembrie 2000, cu urmãtoarele modificãri si completãri:
 “Art. 1. - (1) În România, stat de drept, democratic si social, demnitatea omului, drepturile si libertãtile cetãtenilor, libera dezvoltare a personalitãtii umane reprezintã valori supreme si sunt garantate lege.
 (2) Principiul egalitãtii între cetãteni, al excluderii privilegiilor si discriminãrii sunt garantate în special în exercitarea urmãtoarelor drepturi:
 a) dreptul la un tratament egal în fata instantelor judecãtoresti si a oricãrui alt organ jurisdictional;
 b) dreptul la securitatea persoanei si la obtinerea protectiei statului împotriva violentelor sau maltratãrilor din partea oricãrui individ, grup sau institutie;
 c) drepturile politice, si anume drepturile electorale, dreptul de a participa la viata publicã si de a avea acces la functii si demnitãti publice;
 iiii(i) dreptul la libera circulatie si la alegerea resedintei;
 iii(ii) dreptul de a pãrãsi tara si de a se întoarce în tarã;
 ii(iii) dreptul de a obtine si de a renunta la cetãtenia românã;
 ii(iv) dreptul de a se cãsãtori si de a-si alege partenerul;
 iii(v) dreptul de proprietate;
 ii(vi) dreptul la mostenire;
 i(vii) dreptul la libertatea de gândire, constiintã si religie;
 ii(ix) dreptul la libertatea de întrunire si de asociere;
 iii(x) dreptul de petitionare;
 iiii(i) dreptul la muncã, la libera alegere a ocupatiei, la conditii de muncã echitabile si satisfãcãtoare, la protectia împotriva somajului, la un salariu egal pentru muncã egalã, la o remuneratie echitabilã si satisfãcãtoare;
 iii(ii) dreptul de a înfiinta sindicate si de a se afilia unor sindicate;
 ii(iii) dreptul la locuintã;
 ii(iv) dreptul la sãnãtate, la îngrijire medicalã, la securitate socialã si la servicii sociale;
 iii(v) dreptul la educatie si la pregãtire profesionalã;
 ii(vi) dreptul de a lua parte, în conditii de egalitate,
 la activitãti culturale si sportive;
 (3) Exercitarea drepturilor enuntate în cuprinsul prezentului articol priveste persoanele aflate în situatii comparabile.
 (4) Orice persoanã fizicã sau juridicã are obligatia sã respecte principiile enuntate la alin. (2).”
 2. Alineatul (3) al articolului 2 se abrogã.
 3. La articolul 2 alineatul (5), literele a) si b) vor avea urmãtorul cuprins:
 “a) instituirea unor mãsuri speciale, în vederea protectiei persoanelor aflate în minoritate, atunci când acestea nu se bucurã de egalitatea sanselor;
 b) sanctionarea comportamentului discriminatoriu prevãzut în dispozitiile alin. (2).”
 4. La articolul 3, literele a) si b) vor avea urmãtorul cuprins:
 “a) conditiile de încadrare în muncã, criteriile si conditiile de recrutare, selectare si promovare, accesul la toate formele si nivelurile de orientare, formare si perfectionare profesionalã;
 b) protectia si securitatea socialã;”
 5. La articolul 3, dupã litera f) se introduce litera g) cu urmãtorul cuprins:
 “g) alte domenii ale vietii sociale.”
 “Art. 4. - În întelesul prezentei ordonante, categorie defavorizatã este acea categorie de persoane care fie se aflã pe o pozitie de inegalitate în raport cu majoritatea cetãtenilor din cauza originii sociale ori a unui handicap, fie se confruntã cu un comportament de respingere si marginalizare generat de cauze specifice, cum ar fi o boalã cronicã necontagioasã ori infectarea HIV, statutul de refugiat sau azilant.”
 “Art. 5. - Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, conditionarea participãrii la o activitate economicã a unei persoane ori a alegerii sau exercitãrii libere a unei profesii de apartenenta sa la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã, respectiv de convingerile, de sexul sau orientarea sexualã, de vârsta sau de apartenenta sa la o categorie defavorizatã.”
 8. La articolul 6, partea introductivã si litera c) vor avea urmãtorul cuprins:
 “Art. 6. - Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, discriminarea unei persoane pentru motivul cã apartine unei anumite rase, nationalitãti, etnii, religii, categorii sociale sau unei categorii defavorizate, respectiv din.cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a acesteia, într-un raport de muncã si protectie socialã, cu exceptia cazurilor prevãzute de lege, manifestatã în urmãtoarele domenii:
 c) acordarea altor drepturi sociale decât cele reprezentând salariul;”
 “Art. 7. - (1) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, refuzul unei persoane fizice sau juridice de a angaja în muncã o persoanã pentru motivul cã aceasta apartine unei anumite rase, nationalitãti, etnii, religii, categorii sociale sau unei categorii defavorizate ori din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a acesteia, cu exceptia cazurilor prevãzute de lege.
 (2) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, conditionarea ocupãrii unui post prin anunt sau concurs, lansat de angajator ori de reprezentantul acestuia, de apartenenta la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã, de vârsta, de sexul sau orientarea sexualã, respectiv de convingerile candidatilor, cu exceptia situatiei prevãzute la art. 2 alin. (4).
 (3) Persoanele fizice si juridice cu atributii în medierea si repartizarea în muncã vor aplica un tratament egal tuturor celor aflati în cãutarea unui loc de muncã, vor asigura tuturor persoanelor aflate în cãutarea unui loc de muncã accesul liber si egal la consultarea cererii si ofertei de pe piata muncii, la consultanta cu privire la posibilitãtile de ocupare a unui loc de muncã si de obtinere a unei calificãri si vor refuza sprijinirea cererilor discriminatorii ale angajatilor. Angajatorii vor asigura confidentialitatea datelor privitoare la rasa, nationalitatea, etnia, religia, sexul, orientarea sexualã sau a altor date cu caracter privat care privesc persoanele aflate în cãutarea unui loc de muncã.”
 “Art. 8. - Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, discriminarea angajatilor de cãtre angajatori, în raport cu prestatiile sociale acordate, din cauza apartenentei angajatilor la o anumitã rasã, nationalitate, origine etnicã, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã ori pe baza vârstei, sexului, orientãrii sexuale sau convingerilor promovate de ei.”
 “Art. 10. - Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, dacã fapta nu intrã sub incidenta legii penale, discriminarea unei persoane fizice, a unui grup de persoane din cauza apartenentei acestora ori a persoanelor care administreazã persoana juridicã la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a persoanelor în cauzã prin:
 a) refuzarea acordãrii serviciilor publice administrative si juridice;
 b) refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la serviciile de sãnãtate publicã – alegerea medicului de familie, asistentã medicalã, asigurãrile de sãnãtate, serviciile de urgentã sau alte servicii de sãnãtate;
 c) refuzul de a vinde sau de a închiria un teren sau imobil cu destinatie de locuintã;
 f) refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la serviciile oferite de magazine, hoteluri, restaurante, baruri, discoteci sau de orice alti prestatori de servicii, indiferent dacã sunt în proprietate privatã sau publicã;
 h) refuzarea acordãrii pentru o persoanã sau un grup de persoane a unor drepturi sau facilitãti.”
 12. Articolele 11-14 se abrogã.
 13. La articolul 15, alineatele (1), (3), (4) si (6) vor avea urmãtorul cuprins:
 “Art. 15. - (1) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, refuzarea accesului unei persoane sau unui grup de persoane la sistemul de educatie de stat sau privat, la orice formã, grad si nivel, din cauza apartenentei acestora la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a persoanelor în cauzã.
 (3) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, solicitarea unor declaratii doveditoare a apartenentei acelei persoane sau acelui grup la o anumitã etnie, care sã conditioneze accesul unei persoane sau unui grup de persoane la educatie în limba maternã. Exceptie face situatia în care în învãtãmântul liceal si universitar candidatii concureazã pe locuri special acordate pentru o anumitã minoritate si se impune dovedirea, printr-un act din partea unei organizatii legal constituite a minoritãtii respective, a apartenentei la aceastã minoritate.
 (4) Prevederile alin. (1)-(3) nu pot fi interpretate în sensul restrângerii dreptului unitãtii ori institutiei de învãtãmânt de a refuza înscrierea sau admiterea unei persoane ale cãrei cunostinte ori rezultate anterioare nu corespund standardelor sau conditiilor de înscriere cerute pentru accesul în institutia respectivã, atât timp cât refuzul nu este determinat de apartenenta persoanei în cauzã la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a acesteia.
 (6) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, orice îngrãdiri pe criterii de apartenentã la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã în procesul de înfiintare si de acreditare a institutiilor de învãtãmânt înfiintate în cadrul legislativ în vigoare.”
 14. La articolul 16, alineatul (2) va avea urmãtorul cuprins:
 “(2) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, orice comportament constând în determinarea pãrãsirii domiciliului, în deportare sau în îngreunarea conditiilor de viatã si de trai cu scopul de a se ajunge la renuntarea la domiciliul traditional al unei persoane sau al unui grup de persoane apartinând unei anumite rase, nationalitãti, etnii sau religii, respectiv al unei comunitãti, fãrã acordul acestora. Constituie o încãlcare a prevederilor prezentei ordonante atât obligarea unui grup de persoane aflate în minoritate de a pãrãsi localitatea, aria sau zonele în care locuieste, cât si obligarea unui grup de persoane apartinând majoritãtii de a se stabili în localitãti, arii sau zone locuite de o populatie apartinând minoritãtilor nationale.”
 15. Articolul 17 va avea urmãtorul cuprins:
 “Art. 17. - (1) Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, orice comportament care are ca scop mutarea sau alungarea unei persoane sau unui grup de persoane dintr-un cartier sau dintr-un imobil din cauza apartenentei acestuia la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a persoanelor în cauzã.
 (2) Prevederea alin. (1) nu poate fi interpretatã în sensul restrângerii dreptului autoritãtilor de punere în aplicare a planurilor de sistematizare si amenajare a teritoriului, atât timp cât mutarea se face în conditiile legii, iar mãsura luatã nu este determinatã de apartenenta persoanei sau a grupului de persoane în cauzã la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a acestora.”
 “Art. 18. - Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, interzicerea accesului unei persoane sau al unui grup de persoane în locurile publice din cauza apartenentei acestora la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la oricare altã categorie defavorizatã, respectiv din cauza convingerilor, vârstei, sexului sau orientãrii sexuale a persoanelor în cauzã.”
 “Art. 19. - Constituie contraventie, conform prezentei ordonante, dacã fapta nu intrã sub incidenta legii penale, orice comportament manifestat în public, având caracter de propagandã nationalist-sovinã, de instigare la urã rasialã sau nationalã, ori acel comportament care are ca scop sau vizeazã atingerea demnitãtii ori crearea unei atmosfere de intimidare, ostile, degradante, umilitoare sau ofensatoare, îndreptat împotriva unei persoane, unui grup de persoane sau unei comunitãti si legat de apartenenta acestora la o anumitã rasã, nationalitate, etnie, religie, categorie socialã sau la o categorie defavorizatã ori de convingerile, sexul sau orientarea sexualã a acestuia.”
 “Art. 20. - (1) Contraventiile prevãzute la art. 5-8, art. 10, art. 15 alin. (1)-(3) si alin. (6), art. 16, art. 17 alin. (1), art. 18 si 19 se sanctioneazã cu amendã între 1.000.000 lei si 10.000.000 lei, dacã discriminarea vizeazã o persoanã fizicã, respectiv cu amendã între 2.000.000 lei si 20.000.000 lei, dacã discriminarea vizeazã un grup de persoane.”
 Aceastã lege a fost adoptatã de Camera Deputatilor în sedinta din 18 decembrie 2001, cu respectarea prevederilor art. 74 alin. (2) din Constitutia României.
 Ordonantei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea si
 Articol unic. - Se promulgã Legea pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 137/2000 privind prevenirea si sanctionarea tuturor formelor de discriminare si se dispune publicarea acestei legi în Monitorul Oficial al
 Bucuresti, 14 ianuarie 2002.
 pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 38/1999 privind modificarea si completarea
 Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 67/1998, Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 89/1999 si Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 115/1999
 Articol unic. - Se aprobã Ordonanta Guvernului nr. 38 din 29 iulie 1999 privind modificarea si completarea Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 67/1998, Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 89/1999 si Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 115/1999, emisã în temeiul art. 1 lit. D pct. 29 din Legea nr. 140/1999 privind abilitarea Guvernului de a emite ordonante si publicatã în Monitorul Oficial al României, Partea I, nr. 363 din 30 iulie 1999, cu urmãtoarea modificare:
 - La articolul II punctul 1, alineatul 1 al articolului 1 va avea urmãtorul cuprins:
 “În vederea restructurãrii financiare a Bãncii Române de Comert Exterior - Bancorex - S.A., obligatiile de platã ale acesteia, în sumã de 152 milioane dolari S.U.A., reprezentând depozite în valutã ale Societãtii Nationale de Telecomunicatii «Romtelecom» - S.A. la Banca Românã de Comert Exterior - Bancorex - S.A. si dobânzile aferente pânã la data de 14 iunie 1999 inclusiv se preiau de cãtre Banca Comercialã Românã - S.A.”
 Aceastã lege a fost adoptatã de Camera Deputatilor în sedinta din 27 noiembrie 2001, cu respectarea prevederilor art. 74 alin. (2) din Constitutia României.
 Ordonantei Guvernului nr. 38/1999 privind modificarea
 si completarea Ordonantei de urgentã a Guvernului
 nr. 67/1998, Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 89/1999
 si Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 115/1999
 Articol unic. - Se promulgã Legea pentru aprobarea Ordonantei Guvernului nr. 38/1999 privind modificarea si completarea Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 67/1998, Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 89/1999 si Ordonantei de urgentã a Guvernului nr. 115/1999 si se dispune publicarea acestei legi în Monitorul Oficial al României, Partea I.
 Bucuresti, 15 ianuarie 2002.
 pentru supunerea spre acceptare Parlamentului a amendamentului adoptat
 de Adunarea Generalã a Organizatiei Natiunilor Unite, prin Rezolutia 50/155 din 21 decembrie 1995, la Conventia Natiunilor Unite cu privire la drepturile copilului,
 adoptatã la New York la 20 decembrie 1990, ratificatã prin Legea nr. 18/1990
 În temeiul prevederilor art. 91 alin. (1) si ale art. 99 din Constitutia României, precum si ale art. 1 si 4 din Legea nr. 4/1991 privind încheierea si ratificarea tratatelor, la propunerea Guvernului, potrivit Hotãrârii nr. E 3 din 10 ianuarie 2002,
 Articol unic. - Se supune spre acceptare Parlamentului amendamentul adoptat de Adunarea Generalã a Organizatiei Natiunilor Unite, prin Rezolutia 50/155 din 21 decembrie 1995, la Conventia Natiunilor Unite cu privire la drepturile copilului, adoptatã la New York la 20 decembrie 1990, ratificatã prin Legea nr. 18/1990, si se dispune publicarea prezentului decret în Monitorul Oficial al României, Partea I.
 Bucuresti, 25 ianuarie 2002.
 În temeiul prevederilor art. 94 lit. a) si ale art. 99 din Constitutia României, precum si ale art. 4 alin. (1), ale art. 6 lit. A pct. III si ale art. 11 alin. (1) pct. I.3 din Legea nr. 29/2000 privind sistemul national de decoratii al României, la propunerea ministrului afacerilor externe, pentru contributia sa la promovarea relatiilor bilaterale dintre România si Republica Slovacã,
 Articol unic. - Se conferã Excelentei sale domnului dr. Peter Kopecky, ambasador extraordinar si plenipotentiar al Republicii Slovace la Bucuresti, Ordinul national Pentru Merit în grad de Mare Cruce.
 privind instituirea mecanismului de eliberare a certificatelor de export tip U.E.
 în cadrul contingentului tarifar de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine,
 convenit în relatia cu Uniunea Europeanã pentru anul 2002
 Ministrul afacerilor externe, în temeiul Hotãrârii Guvernului nr. 21/2001 privind organizarea si functionarea Ministerului Afacerilor Externe, cu modificãrile si completãrile ulterioare, având în vedere prevederile art. 21 paragraful 4 din Acordul european instituind o asociere între România, pe de o parte, si Comunitãtile Europene si statele membre ale acestora, pe de altã parte, ratificat prin Legea nr. 20/1993, si ale art. 3.1 din Protocolul de adaptare a aspectelor comerciale ale Acordului European dintre România, pe de o parte, si Comunitãtile Europene si statele membre ale acestora, pe de altã parte, pentru a tine seama de aderarea Republicii Austria, Republicii Finlanda si Regatului Suediei la Uniunea Europeanã si de rezultatele negocierilor agricole din Runda Uruguay, inclusiv îmbunãtãtirile regimului preferential existent, semnat la Bruxelles la 13 octombrie 1998, ratificat prin
 Ordonanta de urgentã a Guvernului nr. 55/1998,
 tinând seama de prevederile art. 1 din Reglementarea Comisiei Europene nr. 2.435/2000 pentru aplicarea autonomã si tranzitorie a anumitor concesii agricole prevãzute în acordul european, precum si ale Reglementãrii Comisiei Europene nr. 2.565/2001 privind deschiderea de cãtre Uniunea Europeanã de contingente tarifare valabile pentru anul 2002 la importul de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine,
 luând în considerare necesitatea cresterii eficientei utilizãrii contingentului tarifar de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine, disponibil în anul 2002 la exportul în Uniunea Europeanã, prin: încurajarea agentilor economici cu activitate traditionalã în productia si exportul de ovine si caprine vii pe aceastã relatie, precum si asigurarea respectãrii cerintelor sanitare-veterinare specifice; evitarea fragmentãrii excesive a contingentului, care conduce la alocarea unor cantitãti netransportabile si la îngreunarea întocmirii formalitãtilor de livrare; reducerea pânã la eliminare a numãrului de agenti economici care solicitã acces la contingent si care nu realizeazã efectiv exportul cantitãtilor primite la alocare,
 luând în considerare prevederile Ordinului ministrului afacerilor externe nr. 102C/2001, care interzic accesul la contingentul tarifar din anul 2002 al agentilor economici care nu au respectat obligatiile prevãzute în ordinul respectiv,
 Art. 1. - Contingentul tarifar de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine (pozitiile tarifare 0104.10.30, 0104.10.80, 0104.20.90 si 0204) pentru export din România în tãrile membre ale Uniunii Europene în anul 2002 este de 17.127,7 tone greutate în viu (8.050 tone echivalent carcasã).
 Art. 2. - Repartizarea contingentului tarifar pentru anul 2002 se va face diferentiat, dupã cum urmeazã:
 1. 15.127,7 tone în viu agentilor economici care în anul 2001 au realizat efectiv operatiuni de export de ovine si caprine vii în Uniunea Europeanã, pentru cantitãti de minimum 12 tone în viu. Agentii economici din aceastã categorie vor avea acces la contingentul pentru anul 2002 în baza exporturilor efectiv realizate în anul 2001, majorate cu un procent de 3%;
 2. 1.000 tone în viu agentilor economici nou-veniti pe piatã în anul 2002, dupã cum urmeazã:
 a) 336 tone în viu pentru agentii economici nou-veniti pe piatã care desfãsoarã exclusiv activitate de comercializare;
 b) 664 tone în viu pentru agentii economici nou-veniti pe piatã care fac dovada apartenentei la asociatii ale producãtorilor de ovine si caprine nou-înfiintate, cu respectarea conditiilor sanitare veterinare valabile pentru producãtori. Agentilor economici mentionati la lit. a) li se vor aloca câte 12-14 tone în viu, conform urmãtoarei proceduri:
 - se vor examina toate cererile depuse în perioada mentionatã la art. 6 alin. (2), indiferent de data depunerii;
 - asociatiile de producãtori si exportatori vor transmite la Ministerul Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã, pânã în a 3-a zi lucrãtoare de la data publicãrii prezentului ordin în Monitorul Oficial al României, Partea I, lista membrilor asociatiei înscrisi pânã la data de 31 decembrie 2001, indicându-i pe cei care desfãsoarã exclusiv activitate de comercializare. Totodatã vor face dovada legalã a constituirii asociatiilor. Dupã expirarea perioadei de depunere a cererilor, în situatia în care numãrul cererilor depãseste numãrul maxim al agentilor economici cãrora li se pot aloca câte 12-14 tone, Ministerul Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã va stabili numãrul de agenti economici admisi pe fiecare asociatie si va solicita fiecãrei asociatii sã comunice agentii economici care vor avea acces la contingent la categoria respectivã. Pentru agentii economici mentionati la lit. b) alocãrile vor lua în considerare numãrul de membri si reprezentativitatea asociatiilor respective;
 3. 1.000 tone în viu agentilor economici care realizeazã export de carne de ovine si caprine în Uniunea Europeanã. Cantitatea maximã alocatã agentilor economici din aceastã categorie va fi echivalentul a 250 tone în viu pentru agentii economici care detin abatoare agreate la exportul în Uniunea Europeanã si echivalentul a 26 tone în viu pentru agentii economici care exportã în baza unui contract de vânzare-cumpãrare încheiat cu un abator agreat.
 Art. 3. - La calcularea realizãrilor la export ale agentilor economici mentionati la art. 2 pct. 1 se vor avea în vedere în mod cumulativ atât exporturile lor proprii, cât si cele leatrase” prin cesiuni din partea altor agenti.economici care au realizat exporturi în anul 2001. Stabilirea cuantumului realizãrilor de export ce corespund exporturilor lratrase” se va face în baza unor declaratii de cesiune prin care agentii economici terti îsi cedeazã realizãrile pe anul 2001 cu care figureazã în evidentele Directiei de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe în favoarea agentilor economici care urmeazã sã efectueze exporturile în anul 2002.
 Art. 4. - (1) Exportul de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine cu destinatia Uniunea Europeanã, în cadrul contingentului tarifar mentionat la art. 1, se realizeazã pe baza certificatului de export tip U.E., conform modelului prezentat în anexa nr. I.
 (2) Formularele pentru certificatul de export tip U.E. se pot procura de la sediul Ministerului Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã.
 Art. 5. - Certificatele de export tip U.E. vor fi eliberate de Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe, în baza unor cereri pentru eliberarea certificatului de export tip U.E., contingent tarifar ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine. Formularele de cereri care vor fi utilizate de agentii economici pot fi procurate de la sediul Ministerului Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã si vor respecta modelul prezentat în anexa nr. II.
 Art. 6. - (1) În cazul exportului de ovine si caprine vii Ministerul Afacerilor Externe va afisa, în termen de 3 zile lucrãtoare de la data publicãrii în Monitorul Oficial al României, Partea I, a prezentului ordin, lista preliminarã cuprinzând agentii economici mentionati la art. 2 pct. 1 care vor avea acces la contingentul tarifar pe anul 2002, cu specificarea cantitãtilor aferente fiecãrui agent economic. Perioada de 3 zile începe cu prima zi lucrãtoare care urmeazã datei publicãrii.
 (2) Cererile pentru eliberarea certificatelor de export tip U.E. se depun la registratura Ministerului Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã începând cu a 4-a zi lucrãtoare, iar ultima zi de depunere a cererilor va fi cea de-a 10-a zi lucrãtoare de la data publicãrii (data publicãrii nu va fi luatã în considerare la calcularea acestor perioade). Cererile se pot trimite si prin postã, cu respectarea termenului de depunere.
 (3) Cererile vor fi depuse în plic închis si sigilat, pe care se vor înscrie coordonatele agentului economic, destinatarul - Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe - si mentiunea “Cerere-certificat de export ovine si caprine vii pentru anul 2002”, cu indicarea categoriei solicitantului, respectiv “agent economic încadrat la art. 2 pct. 1”, “agent economic încadrat la art. 2 pct. 2 lit. a)” sau laagent economic încadrat la art. 2 pct. 2 lit. b)”.
 (4) La înregistrarea cererilor reprezentantii agentilor economici vor prezenta în mod obligatoriu dovada faptului cã sunt angajati la societatea comercialã titularã a cererii.
 (5) Cererea va fi însotitã de urmãtoarele documente:
 - declaratiile de cesiune, în vederea stabilirii realizãrilor agentilor economici mentionati la art. 2 pct. 1 si implicit a cantitãtilor care li se vor aloca. Declaratiile de cesiune vor fi completate conform modelului prezentat în anexa nr. III, vor fi semnate de directorul societãtii comerciale care cedeazã dreptul de acces la contingentul tarifar pe anul 2002 si vor purta stampila societãtii comerciale respective;
 - copia de pe autorizatia sanitarã veterinarã a fermei de carantinã pentru export de ovine sau caprine vii în Uniunea Europeanã, eliberatã de autoritãtile competente, în situatia în care agentul economic respectiv detine sau administreazã o astfel de fermã, sau contractul de prestãri de servicii încheiat cu un agent economic care detine sau administreazã o fermã de carantinã autorizatã pentru exportul în Uniunea Europeanã de ovine si caprine vii;
 - actele de constituire a societãtii comerciale, din care sã rezulte cã este producãtor/crescãtor de ovine si caprine vii si/sau cã are în obiectul de activitate operatiuni de export/import cu animale vii (numai pentru agentii economici nou-veniti pe piatã);
 - confirmarea bãncii (în original) privind încasarea contravalorii în numele societãtii comerciale solicitante a mãrfii exportate în anul 2001, dacã nu a fost depusã pe parcursul acestui an (acest ultim document nu este
 necesar în cazul agentilor economici nou-veniti pe piatã).
 Art. 7. - (1) În cazul exportului de carne de ovine si caprine cererile pentru eliberarea certificatelor de export tip U.E. se depun la registratura Ministerului Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã pânã la data de 30 iunie 2002, cu luarea în considerare a prevederilor art. 14. Cererile se pot trimite si prin postã, cu respectarea termenului de depunere.
 (2) Cererile vor fi depuse în plic închis si sigilat, pe care se vor înscrie coordonatele agentului economic, destinatarul - Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe - si mentiunea “Cerere-certificat de export carne de ovine si caprine pentru anul 2002”, cu indicarea categoriei solicitantului, respectiv “agent economic încadrat la art. 2 pct. 3”.
 (3) Cererea va fi însotitã de urmãtoarele documente:
 a) copia de pe reglementarea Comisiei Europeane prin care abatorul în care a fost obtinutã carnea a fost abilitat pentru export în Uniunea Europeanã;
 b) copia de pe autorizatia sanitarã veterinarã a abatorului abilitat sã efectueze export de carne de ovine si caprine în Uniunea Europeanã, eliberatã de autoritãtile veterinare competente din România;
 c) contractul de vânzare-cumpãrare încheiat cu un agent economic care detine sau administreazã un abator agreat pentru exportul în Uniunea Europeanã de carne de ovine si caprine, în cazul în care exportatorul este altul decât abatorul agreat;
 d) actele de constituire a societãtii comerciale, din care sã rezulte cã are în obiectul de activitate operatiuni de productie si/sau de export/import de carne.
 Art. 8. - (1) În baza verificãrii cererilor pentru eliberarea certificatelor de export tip U.E., Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe va proceda la alocarea cantitãtilor si va publica lista beneficiarilor.
 (2) În situatia în care în urma verificãrilor se vor constata cazuri în care 2 sau mai multi agenti economici din categoria celor mentionati la art. 2 pct. 1 au depus declaratii de cesiune din partea acelorasi agenti economici terti, documentele în cauzã nu se vor lua în considerare la stabilirea realizãrilor de export pentru nici una dintre societãtile comerciale respective.
 (3) Cererile de certificat de export tip U.E. depuse de agenti economici care au semnat declaratii de cesiune în favoarea altor agenti economici nu vor fi luate în considerare la alocarea cotei pe anul 2002.
 Art. 9. - Alocarea cantitãtilor se va face numai dacã documentatia depusã este completã si sunt îndeplinite în totalitate prevederile prezentului ordin. Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe nu va lua în considerare documente în copie fax sau nelizibile.
 Art. 10. - Agentii economici beneficiari de certificate de export în anul 2001, care nu au realizat si nu au încasat minimum 95% din cantitãtile alocate, nu au returnat certificatele de export neutilizate sau nu au transmis realizãrile în termenele stabilite, nu vor avea acces la contingentul tarifar pentru anul 2002.
 Art. 11. - (1) Formularul certificatului de export tip U.E. care asigurã accesul la contingentul alocat va fi completat de cãtre exportator în original si în 3 copii si va fi eliberat în termen de maximum 5 zile lucrãtoare de la data depunerii sale. Valabilitatea certificatului este de maximum 3 luni, fãrã sã depãseascã data de 31 decembrie 2002.
 (2) Certificatul de export tip U.E. va fi înregistrat la registratura Ministerului Afacerilor Externe – Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã.
 Art. 12. - (1) La cerere, cota alocatã unui agent economic poate face obiectul mai multor certificate de export pentru livrãri esalonate.
 (2) Cantitatea maximã care se va aloca pe un certificat de export tip U.E. va fi de 100 tone în viu.
 (3) Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe poate aproba eliberarea în acelasi timp a cel mult 3 certificate de export tip U.E. pentru acelasi partener extern, însumând maximum 250 tone în viu.
 (4) La o solicitare se pot elibera certificate de export tip U.E. pentru o cantitate maximã de 300 tone în viu, indiferent de numãrul partenerilor externi.
 (5) Eliberarea fiecãrui nou certificat de export tip U.E. va fi conditionatã de prezentarea fotocopiilor lizibile de pe declaratiile vamale de export (DVE), declaratiile de încasare valutarã (DIV) si de pe certificatele de export aferente transei anterioare.
 (6) În cazul agentilor economici cãrora li s-au alocat cantitãti totale de peste 100 tone, eliberarea de noi certificate de export tip U.E. va fi posibilã cu conditia ca nivelul maxim al cantitãtilor aflate în derulare sã nu depãseascã 300 tone în viu.
 Art. 13. - (1) Agentii economici cãrora li s-au alocat cantitãti totale mai mari de 200 tone în viu au obligatia ca pânã la data de 1 septembrie 2002 sã prezinte la Ministerul Afacerilor Externe dovada realizãrii si încasãrii a cel putin 75% din cota alocatã.
 (2) În caz contrar agentii economici mentionati la alin. (1) vor suporta, dupã caz, urmãtoarele penalitãti:
 - pierderea diferentei dintre cantitatea ridicatã efectiv si 75% din cota alocatã, în situatia în care cantitatea ridicatã este sub 75% din cota alocatã, iar cantitatea realizatã si încasatã este egalã cu cea ridicatã;
 - pierderea diferentei dintre cantitatea realizatã si încasatã efectiv si 75% din cota alocatã, în situatia în care cantitatea realizatã si încasatã este mai micã de 75% din cantitatea alocatã.
 (3) În situatia în care agentii economici mentionati la alin. (1) au ridicat certificatele de export tip U.E. pentru o cantitate mai mare de 75% din cota alocatã, dar au realizat si au încasat mai putin decât procentul respectiv, acestia au obligatia de a returna la Ministerul Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã certificatele de export tip U.E. eliberate (original si copia nr. 1) pentru o cantitate cel putin egalã cu diferenta dintre cantitatea realizatã si încasatã si 75% din cota alocatã. În caz contrar diferenta respectivã se va deduce automat din performantele în baza cãrora se vor stabili cantitãtile care vor fi alocate agentilor economici în cauzã în anul 2003.
 (4) Agentii economici cãrora li s-au alocat cantitãti totale mai mici de 200 tone în viu au obligatia ca pânã la data de 1 iunie 2002 sã ridice de la Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe certificatele de export tip U.E. pentru întreaga cantitate alocatã initial. Cantitãtile rãmase neridicate vor fi redistribuite agentilor economici interesati, în ordinea depunerii cererilor, cu respectarea conditiilor prevãzute în prezentul ordin.
 Art. 14. - (1) În cazul în care pânã la data de 15 mai 2002 nu vor fi depuse cereri pentru eliberarea de certificate de export tip U.E. pentru carne de ovine si caprine, din cantitatea de 1.000 tone rezervatã initial pentru exportul de carne se vor disponibiliza 500 tone.
 (2) Diferenta de 500 tone va fi disponibilizatã la data de 15 iulie 2002, dacã dupã 15 mai 2002 nu va fi depusã nici o cerere pentru eliberarea certificatului de export tip U.E. pentru carne de ovine si caprine.
 (3) Aceste cantitãti vor fi redistribuite pentru exportul de ovine si caprine vii, în ordinea depunerii cererilor de cãtre agentii economici interesati, cu respectarea conditiilor prevãzute în prezentul ordin. Cantitãtile redistribuite în baza prezentului articol nu vor fi luate în considerare la calcularea performantelor pe anul 2002 în vederea alocãrii contingentului pentru anul 2003. Pentru a beneficia de realocãri agentii economici solicitanti trebuie sã îndeplineascã conditiile prevãzute la art. 22.
 Art. 15. - (1) Agentii economici beneficiari de certificate de export tip U.E. au obligatia de a derula ei însisi exportul cantitãtilor care le-au fost alocate, fãrã a apela la serviciile altor agenti economici. Societãtile comerciale beneficiare de certificate de export tip U.E., care cedeazã sau comercializeazã utilizarea acestora în favoarea altor agenti economici, nu vor mai avea acces la realocarea cantitãtilor disponibilizate în cadrul contingentului tarifar pe anul 2002 si nici la contingentul tarifar pentru anul 2003.
 (2) Aceeasi sanctiune se va aplica si în cazul acelor agenti economici beneficiari de cantitãti alocate în conformitate cu prevederile prezentului ordin, împotriva cãrora a fost pronuntatã de o instantã judecãtoreascã din România o hotãrâre definitivã având ca subiect aspecte legate de derularea si încasarea exporturilor de ovine si caprine vii si de carne de ovine si caprine.
 Art. 16. - Agentii economici au obligatia sã comunice cantitãtile realizate la Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe, în maximum 15 zile de la data exportului, dar nu mai târziu de data de 7 ianuarie 2003, anexând fotocopii lizibile de pe Declaratia vamalã de export (DVE), Declaratia de încasare valutarã (DIV) si certificatul de export respectiv. Se va lua în considerare data depunerii documentelor mentionate la registratura Ministerului Afacerilor Externe – Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã. Vor fi acceptate numai declaratii vamale de export si declaratii de încasare valutarã emise în numele agentilor economici titulari ai certificatelor de export tip U.E.
 Art. 17. - Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe va verifica concordanta datelor din Declaratia de încasare valutarã si din Declaratia vamalã de export cu cele înscrise în cerere, certificatul de export tip U.E. si în documentele prezentate în sprijinul obtinerii certificatului de export tip U.E. În situatia în care pretul efectiv încasat diferã sensibil de pretul declarat în cerere sau de pretul înregistrat pe piatã, agentul economic în cauzã va prezenta în scris, la solicitarea Directiei de negocieri comerciale regionale, ratiunile care au condus la aparitia acestei situatii. În urma examinãrii cazului Directia de negocieri comerciale regionale va decide asupra continuãrii acordãrii dreptului de acces la contingent pe anul în curs sau pe anul urmãtor pentru agentul economic în cauzã.
 Art. 18. - Agentii economici care sunt în imposibilitate de a exporta cantitãtile alocate în baza prezentului ordin au obligatia sã returneze originalul si copia nr. 1 ale certificatului de export tip U.E. la Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe cel mai târziu la 5 zile dupã expirarea termenului de valabilitate a certificatului.
 Art. 19. - Agentii economici care nu se conformeazã prevederilor art. 16 si 18 nu vor mai avea acces la eventualele cantitãti disponibilizate în anul 2002 si nici la contingentul tarifar din anul 2003.
 Art. 20. - (1) În cazul certificatelor de export tip U.E. cu termen de valabilitate pânã la sfârsitul anului, returnarea acestora ca urmare a imposibilitãtii derulãrii exporturilor trebuie efectuatã pânã cel târziu la data de 15 noiembrie 2002, pentru a se putea efectua în timp util redistribuirea cantitãtii si a se evita neutilizarea contingentului. În cazul nerespectãrii termenului de 15 noiembrie 2002 cantitãtile aferente certificatelor respective vor fi deduse automat din performantele în baza cãrora se va stabili cantitatea care va fi alocatã agentilor economici în cauzã în anul 2003.
 (2) Cantitãtile aferente certificatelor de export tip U.E. eliberate dupã data de 15 noiembrie 2002 si nerealizate total sau partial la export vor fi deduse automat din performantele în baza cãrora se va stabili cantitatea care va fi alocatã agentilor economici în cauzã în anul 2003.
 (3) În situatia în care agentii economici cãrora li s-au alocat cantitãti totale mai mari de 200 tone nu au ridicat, pânã la data de 15 noiembrie 2002, de la Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe certificatele de export pentru întreaga cantitate alocatã, cantitatea rãmasã neridicatã va fi redistribuitã altor agenti economici interesati, în ordinea depunerii cererilor, cu respectarea conditiilor prevãzute în prezentul ordin.
 Art. 21. - Pentru asigurarea realizãrii contingentului tarifar ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine pentru export pe relatia U.E. în anul 2002, eventualele cantitãti rãmase nealocate sau disponibilizate vor fi redistribuite agentilor economici interesati. Cantitãtile realocate vor fi afisate la registratura Ministerului Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã.
 Art. 22. - (1) Agentii economici cu realizãri în anul 2002, care solicitã alocarea unor noi cantitãti în cadrul redistribuirilor, trebuie sã îndeplineascã urmãtoarele conditii:
 - dacã li s-au alocat cantitãti sub 200 tone, la prima alocare sã facã dovada cã au livrat cel putin 50% din cantitatea alocatã, iar la urmãtoarele alocãri, cã au livrat cel putin 95% din cantitatea alocatã;
 - dacã li s-au alocat cantitãti peste 200 tone, la prima alocare sã facã dovada cã au livrat cel putin 35% din cantitatea alocatã, iar la urmãtoarele alocãri, cã au livrat cel putin 70% din cantitatea alocatã.
 (2) În acest scop agentii economici solicitanti vor prezenta în anexa la noua cerere documentele mentionate la art. 16 si confirmarea bãncii (în original) privind încasarea în numele societãtii comerciale solicitante a contavalorii mãrfii exportate anterior (cu referire la Declaratia de încasare valutarã respectivã).
 (3) Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe nu va lua în considerare documente în copie fax sau nelizibile.
 Art. 23. - Agentii economici care în termen de 15 zile de la efectuarea redistribuirii nu se prezintã la Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe pentru a ridica certificatele de export tip U.E. pierd cantitãtile alocate, care se vor distribui altor agenti economici interesati, în ordinea depunerii cererilor, cu respectarea conditiilor prevãzute în prezentul ordin.
 Art. 24. - La cererea scrisã si justificatã a agentilor economici Directia de negocieri comerciale regionale din cadrul Ministerului Afacerilor Externe poate aproba, o singurã datã, înlocuirea certificatului de export tip U.E. ca urmare a schimbãrii partenerului extern si/sau a tãrii de destinatie, în cadrul termenului de valabilitate a certificatului emis anterior si în conditiile returnãrii acestuia la Directia de negocieri comerciale regionale (originalul si copia nr. 1).
 Art. 25. - În situatii justificate, când agentii economici cãrora li s-au alocat cantitãti în cursul anului 2002 nu au putut efectua exportul în termenul de valabilitate a certificatului de export tip U.E., acest termen se poate prelungi cu maximum 30 de zile prin eliberarea unui nou certificat de export tip U.E., cu conditia returnãrii certificatului eliberat anterior si neutilizat (originalul si copia nr. 1). Noul termen de valabilitate nu va putea depãsi data limitã de 31 decembrie 2002. Solicitarea de înlocuire a certificatului de export tip U.E. va fi însotitã de prezentarea de documente care sã justifice motivele neefectuãrii exportului.
 Art. 26. - Agentii economici care solicitã certificate de export tip U.E. si nu realizeazã minimum 95% din cantitatea alocatã în cursul anului 2002 nu vor mai avea acces la contingentele tarifare aferente anului 2003.
 Art. 27. - În situatia aparitiei unor cazuri de fortã majorã care împiedicã exportatorii sã livreze la timp si în conditii normale cantitãtile alocate, agentii economici vor prezenta situatia în scris la Ministerul Afacerilor Externe - Departamentul pentru comert exterior si promovare economicã, care va analiza si va dispune, dupã caz, mãsurile adecvate.
 Art. 28. - Specimenele de semnãturã ale persoanelor împuternicite sã semneze certificatele de export tip U.E., precum si specimenele de stampilã vor fi notificate Comisiei Europene în vederea difuzãrii acestora la autoritãtile vamale ale statelor membre ale Uniunii Europene.
 Art. 29. - Exportul de ovine si caprine vii si de carne de ovine si caprine în tãrile membre ale Uniunii Europene în afara contingentului tarifar este posibil cu plata taxelor vamale prevãzute în Tariful vamal de import al Uniunii Europene si nu necesitã certificat de export.
 Art. 30. - Anexele nr. I-III fac parte integrantã din prezentul ordin.
 Art. 31. - Prezentul ordin va fi publicat în Monitorul Oficial al României, Partea I.
 Nr. 103C.
 FORMULAR ORIGINAL
 (Rosu).
 (Albastru).
 PENTRU ELIBERARE CERTIFICAT DE EXPORT TIP U.E.
 OVINE SI CAPRINE VII
 CARNE DE OVINE SI CAPRINE.
 1. Numele si adresa exportatorului (inclusiv telefon si fax)
 Nr. înregistrare la M.A.E.:
 Dacã este producãtor/crescãtor
 2. Numele si adresa importatorului
 3. An cotã
 4. Date privind furnizorul mãrfii
 5. Tara de destinatie
 7. Conditie de platã
 8. Descrierea mãrfii si caracteristici
 9. Pozitie
 10. Cantitate
 11. Cantitate tarifarã (tone în viu)
 12. Pret/tonã (echivalent în viu carcasã)
 13. Mentiuni ale Ministerului Afacerilor Externe:
 (Data, semnãtura autorizatã, stampila)
 14. Declaratie exportator:
 Declar pe propria rãspundere cã datele mentionate în prezenta cerere sunt reale
 Cantitate alocatã ..................................
 (Data, persoana autorizatã, functie, semnãtura si stampila)
 DECLARATIE DE CESIUNE
 Subsemnatul ...................................................................., reprezentant legal al societãtii comerciale ......................................................., cu sediul în ......................................................, codul fiscal ..................................................................., declar cã cedez în favoarea societãtii comerciale ................................., cu sediul în ......................................................................................, codul fiscal ..................., cantitatea care, în conformitate cu performantele din anul 2001, ar urma sã fie alocatã societãtii noastre în cadrul contingentului tarifar de ovine si caprine vii si carne de ovine si caprine, deschis în anul 2002 la exportul în Uniunea Europeanã.


text:
 26.11.2015
 HR
 Službeni list Europske unije
 L 311/15
 ODLUKA ZAJEDNIČKOG ODBORA EGP-A
 br. 265/2014
 od 12. prosinca 2014.
 o izmjeni Priloga II. (Tehnički propisi, norme, ispitivanje i potvrđivanje) Sporazumu o EGP-u [2015/2132]
 ZAJEDNIČKI ODBOR EGP-a,
 uzimajući u obzir Sporazum o Europskom gospodarskom prostoru („Sporazum o EGP-u”), a posebno njegov članak 98.,
 budući da:
 (1)
 Uredba (EU) br. 658/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o naknadama koje se plaćaju Europskoj agenciji za lijekove za provedbu aktivnosti farmakovigilancije u pogledu lijekova za primjenu kod ljudi (1) treba se uključiti u Sporazum o EGP-u.
 (2)
 Prilog II. Sporazumu o EGP-u trebalo bi stoga na odgovarajući način izmijeniti,
 DONIO JE OVU ODLUKU:
 Članak 1.
 U poglavlju XIII. Priloga II. Sporazumu o EGP-u nakon točke 15.zp (Provedbena odluka Komisije 2012/707/EU) umeće se sljedeća točka:
 „16.
 32014 R 0658: Uredba (EU) br. 658/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. svibnja 2014. o naknadama koje se plaćaju Europskoj agenciji za lijekove za provedbu aktivnosti farmakovigilancije u pogledu lijekova za primjenu kod ljudi (SL L 189, 27.6.2014., str. 112.).”
 Članak 2.
 Vjerodostojni su tekstovi Uredbe (EU) br. 658/2014 na islandskom i norveškom jeziku koji se objavljuju u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Članak 3.
 Ova Odluka stupa na snagu 13. prosinca 2014. pod uvjetom da su sva priopćenja iz članka 103. stavka 1. Sporazuma o EGP-u poslana (2).
 Članak 4.
 Ova se Odluka objavljuje u odjeljku o EGP-u Službenog lista Europske unije i u Dodatku o EGP-u Službenom listu Europske unije.
 Sastavljeno u Bruxellesu 12. prosinca 2014.
 Za Zajednički odbor EGP-a
 Predsjednik
 Kurt JÄGER
 (1) SL L 189, 27.6.2014., str. 112.
 (2) Ustavni zahtjevi nisu navedeni.


text:
 18.12.2010
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 346/60
 Sodba Sodišča za uslužbence (drugi senat) z dne 27. oktobra 2010 – Birkhoff proti Komisiji
 (Zadeva F-60/09) (1)
 (Uradniki - Povračilo - Družinski dodatki - Dodatek za vzdrževanega otroka - Otrok, ki se zaradi bolezni ali invalidnosti ni zmožen sam preživljati - Predlog za podaljšanje izplačila otroškega dodatka - Člen 2(5) Priloge VII h Kadrovskim predpisom - Maksimalna podpora otroku kot pogoj za podaljšanje izplačila dodatka - Stroški, ki jih je mogoče odšteti od navedene podpore)
 2010/C 346/119
 Jezik postopka: italijanščina
 Stranki
 Tožeča stranka: Gerhard Birkhoff (Weitnau, Nemčija) (zastopnik: C. Inzillo, odvetnik)
 Tožena stranka: Evropska komisija (zastopniki: J. Currall in B. Eggers, zastopnika, skupaj z A. Dal Ferrom, odvetnik)
 Predmet
 Razglasitev ničnosti odločbe o zavrnitvi predloga tožeče stranke za podaljšanje izplačila otroškega dodatka v smislu člena 2(5) Priloge VII h Kadrovskim predpisom.
 Izrek
 1.
 Tožba se zavrne.
 2.
 G. Birkhoffu se naloži plačilo vseh stroškov.
 (1) UL C 205, 29.8.2009, str. 50.


text:
 15.7.2010
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 L 181/22
 DEĊIŻJONI TAL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE
 Nru 54/2010
 tat-30 ta’ April 2010
 li temenda l-Anness XVIII (Is-saħħa u s-sigurtà fuq il-post tax-xogħol, il-liġi tax-xogħol u t-trattament ugwali għall-irġiel u n-nisa) tal-Ftehim taż-ŻEE
 IL-KUMITAT KONĠUNT TAŻ-ŻEE,
 Wara li kkunsidra l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, kif emendat permezz tal-Protokoll li jaġġusta l-Ftehim dwar iż-Żona Ekonomika Ewropea, minn issa ’l quddiem imsejjaħ ’il-Ftehim’, u b’mod partikolari l-Artikolu 98 tiegħu,
 Billi:
 (1)
 L-Anness XVIII tal-Ftehim kien emendat permezz tad-Deċiżjoni tal-Kumitat Konġunt taż-ŻEE Nru 147/2009 tal-4 ta’ Diċembru 2009 (1).
 (2)
 Id-Direttiva 2009/38/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-6 ta’ Mejju 2009 dwar l-istabbiliment ta’ Kunsill Ewropew tax-Xogħlijiet jew ta’ proċedura fl-impriżi fuq skala Komunitarja u fil-gruppi ta’ impriżi fuq skala Komunitarja għall-għanijiet ta’ tagħrif u ta’ konsultazzjoni għall-impjegati (Tfassil mill-ġdid) (2) għandha tiġi inkorporata fil-Ftehim.
 (3)
 Id-Direttiva 2009/38/KE tħassar, b’effett mis-6 ta’ Ġunju 2011, id-Direttiva tal-Kunsill 94/45/KE (3), li hija inkorporata fil-Ftehim u li għalhekk għandha tiġi mħassra skont l-istess Ftehim b’effett mis-6 ta’ Ġunju 2011,
 IDDEĊIEDA KIF ĠEJ:
 Artikolu 1
 L-Anness XVIII tal-Ftehim għandu jiġi emendat kif ġej:
 (1)
 Il-punt attwali 27 (id-Direttiva tal-Kunsill 94/45/KE) għandu jiġi nnumerat mill-ġdid bħala l-punt 27a.
 (2)
 Il-punt li ġej għandu jiddaħħal wara l-punt 26 (id-Direttiva tal-Kunsill 92/56/KEE li ġiet imħassra):
 “27.
 32009 L 0038: Id-Direttiva 2009/38/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-6 ta’ Mejju 2009 dwar l-istabbiliment ta’ Kunsill Ewropew tax-Xogħlijiet jew ta’ proċedura fl-impriżi fuq skala Komunitarja u fil-gruppi ta’ impriżi fuq skala Komunitarja għall-għanijiet ta’ tagħrif u ta’ konsultazzjoni għall-impjegati (Tfassil mill-ġdid) (ĠU L 122, 16.5.2009, p. 28).”
 (3)
 It-test tal-punt il-ġdid 27a (id-Direttiva tal-Kunsill 94/45/KE) għandu jitħassar b’effett mis-6 ta’ Ġunju 2011.
 Artikolu 2
 It-testi tad-Direttiva 2009/38/KE li għandhom jiġu ppubblikati fl-ilsien Iżlandiż u dak Norveġiż, fis-Suppliment taż-ŻEE ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea għandhom ikunu awtentiċi.
 Artikolu 3
 Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fl-1 ta’ Mejju 2010, sakemm ikunu saru n-notifiki kollha skont l-Artikolu 103(1) tal-Ftehim lill-Kumitat Konġunt taż-ŻEE (*).
 Artikolu 4
 Din id-Deċiżjoni għandha tiġi ppubblikata fis-Sezzjoni taż-ŻEE, u fis-Suppliment taż-ŻEE, ta’ Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
 Magħmul fi Brussell, it-30 ta’ April 2010.
 Għall-Kumitat Konġunt taż-ŻEE
 Il-President
 Alan SEATTER
 (1) ĠU L 62, 11.3.2010, p. 45.
 (2) ĠU L 122, 16.5.2009, p. 28.
 (3) ĠU L 254, 30.9.1994, p. 64.
 (*) Ir-rekwiżiti kostituzzjonali huma indikati.