jurisdiction: EU

text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 22006A0720(01)
 Energifællesskabs-traktaten
 EU-Tidende nr. L 198 af 20/07/2006 s. 0018 - 0037
 OVERSÆTTELSEEnergifællesskabs-traktatenParterne,DET EUROPÆISKE FÆLLESSKABpå den ene side, ogFØLGENDE KONTRAHERENDE PARTERpå den anden side:- Republikken Albanien, Republikken Bulgarien, Bosnien-Hercegovina, Republikken Kroatien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien, Republikken Montenegro, Rumænien, Republikken Serbien (i det følgende benævnt "de tilsluttede parter"),og- De Forenede Nationers midlertidige administrative mission i Kosovo i overensstemmelse med De Forenede Nationers Sikkerhedsråds resolution 1244,SOM BEFÆSTER Athen-processen og Athen-aftalememorandummerne fra 2002 og 2003,SOM MÆRKER SIG, at Republikken Bulgarien, Rumænien og Republikken Kroatien er kandidatlande for tiltrædelse til Den Europæiske Union, og at Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien også har ansøgt om medlemskab,SOM MÆRKER SIG, at Det Europæiske Råd i København i december 2002 bekræftede det europæiske perspektiv for Republikken Albanien, Bosnien-Hercegovina og Serbien og Montenegro som potentielle kandidater for tiltrædelse til Den Europæiske Union og understregede sin vilje til at støtte deres bestræbelser på at knytte sig tættere til Den Europæiske Union,SOM ERINDRER OM, at Det Europæiske Råd i Thessaloniki i juni 2003 støttede "Thessaloniki-dagsordenen for det vestlige Balkan: På vej mod europæisk integration", der sigter mod at styrke de privilegerede forbindelser mellem Den Europæiske Union og det vestlige Balkan yderligere, og hvori Den Europæiske Union opfordrer landene i dette område til at vedtage en bindende aftale om et sydøsteuropæisk energimarked,SOM ERINDRER OM Euro-Middelhavspartnerskabsprocessen og den europæiske naboskabspolitik,SOM ERINDRER OM bidraget fra stabilitetspagten for Sydøsteuropa, hvis hovedsigte er at styrke samarbejdet mellem stater og nationer i Sydøsteuropa og fremme vilkårene for fred, stabilitet og økonomisk vækst,SOM ER BESLUTTET PÅ at skabe et integreret naturgas- og elmarked mellem parterne, baseret på fælles interesser og solidaritet,SOM TAGER I BETRAGTNING, at dette integrerede marked på et senere stadium vil kunne omfatte andre energiprodukter og energibærere, f.eks. flydende naturgas, benzin og brint, og andre vigtige netinfrastrukturer,SOM ER BESLUTTET PÅ AT skabe stabile regulerings- og markedsmæssige rammer, der kan tiltrække investeringer i gasnet, elproduktion og transmissionsnet, så alle parterne kan få adgang til stabile og kontinuerlige gas- og elforsyninger, som er en væsentlig faktor for økonomisk udvikling og social stabilitet,SOM ER BESLUTTET PÅ AT skabe et fælles reguleringsområde for gas- og elhandel, der i geografisk henseende dækker de pågældende produktmarkeder,SOM ERKENDER, at Republikken Østrigs, Den Hellenske Republiks, Republikken Ungarns, Den Italienske Republiks og Republikken Sloveniens områder på naturlig måde allerede er integreret i de kontraherende parters gas- og elmarkeder eller direkte berørt af disse markeders funktion,SOM ER BESLUTTET PÅ AT fremme gas- og elforsyninger på højt niveau til alle borgerne baseret på forsyningspligten og at sikre økonomiske og sociale fremskridt og beskæftigelse på højt niveau samt en afbalanceret og bæredygtig udvikling gennem skabelsen af et område uden indre grænser for gas og el,SOM ØNSKER AT forbedre forsyningssikkerheden for det fælles reguleringsområde ved at skabe den nødvendige stabile reguleringsramme for denne region, så der kan etableres forbindelser til gasreserverne ved Det Kaspiske Hav, i Nordafrika og Mellemøsten, og de stedlige reserver af naturgas, kul og vandkraft kan udnyttes,SOM ØNSKER AT forbedre miljøsituationen i tilknytning til gas og el og øge energieffektiviteten i forbindelse hermed og anvendelsen af vedvarende energikilder,SOM ER BESLUTTET PÅ AT udvikle konkurrencen på gas- og elmarkedet i større målestok og udnytte mulighederne for stordriftsfordele,SOM TAGER I BETRAGTNING, at der til virkeliggørelse af disse mål må etableres en vidtrækkende og integreret markedsreguleringsstruktur, der understøttes af stærke institutioner og effektiv overvågning, og hvori den private sektor inddrages i passende omfang,SOM TAGER I BETRAGTNING, at der bør opstilles regler til fremme af gas- og elhandelen med henblik på at mindske presset på de statslige gas- og elsystemer og bidrage til løsning af knapheden på gas og el, og at sådanne regler er nødvendige for at skabe et fælles reguleringsområde svarende til de pågældende produktmarkeders geografiske udbredelse,HAR BESLUTTET AT oprette et energifællesskab.AFSNIT IPRINCIPPERArtikel 11. Ved denne traktat opretter parterne et gensidigt energifællesskab.2. Det Europæiske Fællesskabs medlemsstater kan blive deltagere i energifællesskabet, jf. denne traktats artikel 95.Artikel 21. Energifællesskabet har til opgave at tilrettelægge forbindelserne mellem parterne og skabe de retlige og økonomiske rammer for netenergi, som defineret i stk. 2, med henblik på:a) at skabe stabile regulerings- og markedsmæssige rammer, der kan tiltrække investeringer i gasnet, elproduktion og transmissionsnet, så alle parterne kan få adgang til stabile gas- og elforsyninger, som er en væsentlig faktor for økonomisk udvikling og social stabilitetb) at skabe et fælles reguleringsområde for handel med netenergi, der i geografisk henseende dækker de pågældende produktmarkederc) at forbedre forsyningssikkerheden for det fælles reguleringsområde ved at skabe et stabilt investeringsklima, hvor der kan etableres tilslutninger til gasreserverne ved Det Kaspiske Hav, i Nordafrika og Mellemøsten, og de stedlige reserver af naturgas, kul og vandkraft kan udnyttesd) at forbedre miljøsituationen i tilknytning til netenergi og øge energieffektiviteten i forbindelse hermed og anvendelsen af vedvarende energikilder samt opstille vilkårene for energihandel i det fælles reguleringsområdee) at udvikle konkurrencen på markedet for netenergi i større geografisk målestok og udnytte mulighederne for stordriftsfordele.2. Ved "netenergi" forstås de el- og gassektorer, der er omfattet af Det Europæiske Fællesskabs direktiv 2003/54/EF og 2003/55/EF [1].Artikel 3Med henblik på artikel 2 omfatter energifællesskabet følgende aktiviteter:a) de kontraherende parters gennemførelse af gældende fællesskabsret vedrørende energi, miljø, konkurrence og vedvarende energikilder, som beskrevet i afsnit II nedenfor, både tilpasset energifællesskabets institutionelle rammer og de enkelte kontraherende parters særlige situation (i det følgende benævnt "den gældende fællesskabsrets omfang"), jf. afsnit IIb) udformning af en særlig reguleringsramme, der giver netenergimarkederne mulighed for at fungere effektivt i de kontraherende parters områder og en del af Det Europæiske Fællesskabs område, og som omfatter skabelse af en enhedsmekanisme for grænseoverskridende transmission og/eller transport af netenergi og overvågning af unilaterale beskyttelsesforanstaltninger (i det følgende benævnt "mekanisme for netenergimarkedernes drift"), jf. afsnit IIIc) skabelse af et netenergimarked for parterne uden indre grænser, herunder samordning af gensidig bistand i tilfælde af alvorlige forstyrrelser af energinettene eller eksterne afbrydelser; heri kan indgå virkeliggørelse af en fælles ekstern energihandelspolitik (i det følgende benævnt "skabelse af et enhedsmarked for energi"), jf. afsnit IV.Artikel 4Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (i det følgende benævnt "Europa-Kommissionen") fungerer som koordinator af de tre aktiviteter, der er beskrevet i artikel 3.Artikel 5Energifællesskabet iagttager den gældende fællesskabsret, som er beskrevet i afsnit II, og som tilpasses denne traktats institutionelle rammer og de enkelte kontraherende parters særlige situation, for at sikre investeringssikkerhed på højt niveau og optimale investeringer.Artikel 6Parterne træffer alle passende foranstaltninger af generel eller særlig art til at sikre, at de forpligtelser, der følger af denne traktat, opfyldes. Parterne letter opfyldelsen af energifællesskabets opgaver. Parterne undlader at træffe foranstaltninger, som kan være til hinder for opfyldelsen af denne traktats mål.Artikel 7Enhver form for forskelsbehandling inden for rammerne af denne traktat er forbudt.Artikel 8Intet i denne traktat kan berøre en parts ret til at fastsætte vilkårene for udnyttelsen af dens energikilder, dens valg mellem forskellige energikilder og dens generelle energiforsyningsstruktur.AFSNIT IIDEN GÆLDENDE FÆLLESSKABSRETS OMFANGKAPITEL IGeografisk anvendelsesområdeArtikel 9Bestemmelserne i og foranstaltninger truffet i medfør af dette afsnit gælder for de tilsluttede parter og for området under De Forenede Nationers midlertidige administrative mission i Kosovo.KAPITEL IIDen gældende fællesskabsret om energiArtikel 10Hver kontraherende part gennemfører den gældende fællesskabsret om energi efter tidsplanen herfor i bilag I.Artikel 11I denne traktat forstås ved "gældende fællesskabsret om energi" (i) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet, (ii) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for naturgas og (iii) Rådets forordning (EF) nr. 1228/2003 af 26. juni 2003 om betingelserne for netadgang i forbindelse med grænseoverskridende elektricitetsudveksling [2].KAPITEL IIIDen gældende fællesskabsret om miljøArtikel 12De kontraherende parter gennemfører den gældende fællesskabsret om miljø efter tidsplanen herfor i bilag II.Artikel 13Parterne erkender Kyoto-protokollens store betydning. Hver kontraherende part bestræber sig på at tiltræde protokollen.Artikel 14Parterne erkender betydningen af reglerne i Rådets direktiv 96/61/EF af 24. september 1996 om integreret forebyggelse og bekæmpelse af forurening. Hver kontraherende part bestræber sig på at gennemføre dette direktiv.Artikel 15Efter denne traktats ikrafttræden skal opførelse og drift af nye kraftværker være i overensstemmelse med den gældende fællesskabsret om miljø.Artikel 16I denne traktat forstås ved "den gældende fællesskabsret om miljø" (i) Rådets direktiv 85/337/EØF af 27. juni 1985 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet, som ændret ved Rådets direktiv 97/11/EF af 3. marts 1997 og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/35/EF af 26. maj 2003, (ii) Rådets direktiv 1999/32/EF af 26. april 1999 om begrænsning af svovlindholdet i visse flydende brændstoffer og om ændring af direktiv 93/12/EØF, (iii) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/80/EF om begrænsning af visse luftforurenende emissioner fra store fyringsanlæg og (iv) artikel 4, stk. 2, i Rådets direktiv 79/409/EØF af 2. april 1979 om beskyttelse af vilde fugle.Artikel 17Bestemmelserne i og foranstaltninger truffet i medfør af dette kapitel gælder kun for netenergi.KAPITEL IVDen gældende fællesskabsret om konkurrenceArtikel 181. Følgende foranstaltninger er uforenelige med en behørig gennemførelse af traktaten i den udstrækning, samhandelen med netenergi mellem de kontraherende parter kan påvirkes herved:a) alle aftaler mellem virksomheder, alle vedtagelser inden for sammenslutninger af virksomheder og alle former for samordnet praksis, som har til formål eller følge at hindre, begrænse eller fordreje konkurrencenb) en eller flere virksomheders misbrug af en dominerende stilling på markedet mellem de kontraherende parter eller en væsentlig del herafc) al offentlig støtte, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse energikilder.2. Alle former for praksis, der strider mod denne artikels bestemmelser, skal vurderes på grundlag af kriterier, som udformes på basis af anvendelsen af artikel 81, 82 og 87 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (anført i bilag III).Artikel 19For så vidt angår offentlige virksomheder og virksomheder, som er indrømmet særlige eller eksklusive rettigheder, sikrer hver kontraherende part, at principperne i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, især artikel 86, stk. 1 og 2, (anført i bilag III), iagttages fra og med seks måneder efter datoen for nærværende traktats ikrafttræden.KAPITEL VDen gældende fællesskabsret om vedvarende energikilderArtikel 20Hver kontraherende part forelægger senest et år efter datoen for denne traktats ikrafttræden Europa-Kommissionen en plan for gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/77/EF den 27. september 2001 om fremme af elektricitet produceret fra vedvarende energikilder inden for det indre marked for elektricitet og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/30/EF af 8. maj 2003 om fremme af anvendelsen af biobrændstoffer og andre fornyelige brændstoffer til transport. Europa-Kommissionen forelægger de kontraherende parters planer for ministerrådet med henblik på vedtagelse.KAPITEL VIEfterlevelse af Det Europæiske Fællesskabs generelle standarderArtikel 21Senest et år efter datoen for denne traktats ikrafttræden opstiller sekretariatet en liste over Det Europæiske Fællesskabs generelle standarder, som forelægges ministerrådet med henblik på vedtagelse.Artikel 22Senest et år efter vedtagelsen af listen vedtager de kontraherende parter udviklingsplaner med sigte på at bringe deres netenergisektorer i overensstemmelse med Det Europæiske Fællesskabs generelle standarder.Artikel 23Ved "Det Europæiske Fællesskabs generelle standarder" forstås alle tekniske systemstandarder, der anvendes i Det Europæiske Fællesskab og kræves til sikker og effektiv drift af netsystemer, herunder hvad angår transmission, grænseoverskridende sammenkobling, fleksibilitet og generelle tekniske systemsikkerhedsstandarder, udgivet af Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) og Den Europæiske Komité for Elektronisk Standardisering (Cenelec) og andre tilsvarende standardiseringsorganer eller udgivet af Den Europæiske Sammenslutning af Transmissionssystemoperatører (UCTE) og Den Europæiske Sammenslutning for Rationalisering af Energihandel (European Association for the Streamlining of Energy Exchanges) (Easeegas) med henblik på fastsættelse af fælles regler og forretningspraksis.KAPITEL VIITilpasning og videreudvikling af den gældende fællesskabsretArtikel 24Energifællesskabet vedtager med henblik på gennemførelsen af bestemmelserne i dette afsnit foranstaltninger til tilpasning af den gældende fællesskabsret som beskrevet i dette afsnit, under hensyntagen til såvel denne traktats institutionelle rammer som de forskellige kontraherende parters særlige situation.Artikel 25Energifællesskabet kan træffe foranstaltninger til, i tråd med udviklingen i Det Europæiske Fællesskabs lovgivning, at gennemføre ændringer til den gældende fællesskabsret som beskrevet i dette afsnit.AFSNIT IIIMEKANISME FOR NETENERGIMARKDEDERNES DRIFTKAPITEL IGeografisk anvendelsesområdeArtikel 26Bestemmelserne i og foranstaltninger truffet i medfør af dette afsnit gælder for de tilsluttede parters områder, for området under De Forenede Nationers midlertidige administrative mission i Kosovo og for Det Europæiske Fællesskabs områder omhandlet i artikel 27.Artikel 27Hvad Det Europæiske Fællesskab angår, gælder bestemmelserne i og foranstaltninger truffet i medfør af dette afsnit for Republikken Østrigs, Den Hellenske Republiks, Republikken Ungarns, Den Italienske Republiks og Republikken Sloveniens områder. Efter en tilsluttet parts tiltrædelse til Den Europæiske Union gælder bestemmelserne i og foranstaltninger truffet i medfør af dette afsnit automatisk også for den pågældende nye medlemsstats område.KAPITEL IIMekanisme for fjerntransport af netenergiArtikel 28Energifællesskabet træffer supplerende foranstaltninger til at skabe en enhedsmekanisme for grænseoverskridende transmission og/eller transport af netenergi.KAPITEL IIIForsyningssikkerhedArtikel 29Senest et år efter datoen for denne traktats ikrafttræden vedtager parterne erklæringer om forsyningssikkerhed, hvori de især beskriver spredningen i deres energiforsyninger, den tekniske sikkerhed og den geografiske oprindelse for importerede brændstoffer. Erklæringerne meddeles sekretariatet og er tilgængelige for alle parter i denne traktat. De føres ajour hvert andet år. Sekretariatet yder vejledning og bistand i forbindelse med disse erklæringer.Artikel 30Artikel 29 indebærer ikke krav om ændring af parternes energipolitik eller indkøbspraksis.KAPITEL IVEnergiforsyning til borgerneArtikel 31Energifællesskabet fremmer høje forsyningsniveauer af netenergi til alle sine borgere inden for rammerne af forsyningspligten som foreskrevet i den relevante gældende fællesskabsret om energi.Artikel 32I dette øjemed kan energifællesskabet træffe foranstaltninger til:a) at give mulighed for elforsyning til hele befolkningenb) at fremme effektive strategier til efterspørgselsstyringc) at sikre loyal konkurrence.Artikel 33Energifællesskabet kan også fremsætte anbefalinger til støtte for en effektiv reform af parternes netenergisektorer, bl.a. for at øge andelen af betalende energiforbrugere og give forbrugerne adgang til netenergi til overkommelige priser.KAPITEL VHarmoniseringArtikel 34Energifællesskabet kan træffe foranstaltninger til at sikre kompatible markedsmodeller for netenergimarkedernes drift og gensidig anerkendelse af godkendelser samt foranstaltninger til fremme af etableringsfrihed for netenergivirksomheder.KAPITEL VIVedvarende energikilder og energieffektivitetArtikel 35Energifællesskabet kan træffe foranstaltninger til at fremme udvikling på områderne vedvarende energikilder og energieffektivitet, under hensyntagen til fordelene herved for forsyningssikkerhed, miljøbeskyttelse, social samhørighed og regionaludvikling.KAPITEL VIIBeskyttelsesforanstaltningerArtikel 36Opstår der en pludselig krise på netenergimarkedet i en tilsluttet parts område, i området under De Forenede Nationers midlertidige administrative mission i Kosovo eller i et af Det Europæiske Fællesskabs områder som omhandlet i artikel 27, hvor der er fare for personers fysiske sikkerhed, for netenergiapparaters eller -anlægs driftssikkerhed eller systemets integritet i det pågældende område, kan den pågældende part midlertidigt træffe de nødvendige beskyttelsesforanstaltninger.Artikel 37Sådanne beskyttelsesforanstaltninger skal forstyrre netenergimarkedets funktion mindst muligt og må ikke være mere vidtgående end strengt nødvendigt til afhjælpning af de pludselige vanskeligheder, der er opstået. De må ikke medføre konkurrenceforvridning og påvirke samhandelen negativt på en måde, som strider imod den fælles interesse.Artikel 38Den pågældende part meddeler omgående disse beskyttelsesforanstaltninger til sekretariatet, som straks underretter de andre parter herom.Artikel 39Energifællesskabet kan fastslå, at den pågældende parts beskyttelsesforanstaltninger ikke er i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel, og kræve, at parten ophæver eller ændrer disse beskyttelsesforanstaltninger.AFSNIT IVOPRETTELSE AF ET ENHEDSMARKED FOR ENERGIKAPITEL IGeografisk anvendelsesområdeArtikel 40Bestemmelserne i og foranstaltninger truffet i medfør af dette afsnit gælder for de områder, hvor traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab finder anvendelse på de i den nævnte traktat fastlagte vilkår, for de tilsluttede parters områder og for området under De Forenede Nationers midlertidige administrative mission i Kosovo.KAPITEL IIEt indre energimarkedArtikel 411. Told og kvantitative restriktioner på import og eksport af netenergi og alle foranstaltninger med tilsvarende virkning forbydes mellem parterne. Dette forbud gælder også finanstold.2. Stk. 1 udelukker ikke kvantitative restriktioner eller foranstaltninger med tilsvarende virkning, der er begrundet i hensynet til den offentlige orden eller den offentlige sikkerhed, beskyttelse af menneskers og dyrs liv og sundhed, beskyttelse af planter eller beskyttelse af industriel og kommerciel ejendomsret. Sådanne restriktioner eller foranstaltninger må dog ikke udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem parterne.Artikel 421. Energifællesskabet kan træffe foranstaltninger til at oprette en enhedsmarked for netenergi uden indre grænser.2. Stk. 1 finder ikke anvendelse på fiskale bestemmelser, bestemmelser vedrørende den frie bevægelighed for personer og bestemmelser vedrørende ansattes rettigheder og interesser.KAPITEL IIIPolitik for ekstern handel på energiområdetArtikel 43Energifællesskabet kan træffe de nødvendige foranstaltninger til at regulere import og eksport af netenergi til og fra tredjelande for at sikre lige adgang til og fra tredjelandenes markeder under hensyntagen til grundlæggende miljønormer eller for at sikre, at det indre energimarked fungerer forsvarligt.KAPITEL IVGensidig bistand i tilfælde af forsyningsafbrydelserArtikel 44Sker der en afbrydelse i netenergiforsyningerne, der rammer en part, og som også berører en anden part eller et tredjeland, søger parterne at finde en hurtig løsning i overensstemmelse med bestemmelserne i dette kapitel.Artikel 45Ministerrådet mødes efter anmodning fra den part, der er direkte ramt af afbrydelsen. Ministerrådet kan træffe de nødvendige foranstaltninger til at afhjælpe afbrydelsen.Artikel 46Senest et år efter datoen for denne traktats ikrafttræden vedtager ministerrådet en procedureafgørelse for håndhævelse af pligten til gensidig bistand i medfør af dette kapitel; den kan indeholde bestemmelser om overdragelse af beføjelser til den permanente gruppe på højt plan til at træffe foreløbige foranstaltninger.AFSNIT VENERGIFÆLLESSKABETS INSTITUTIONERKAPITEL IMinisterrådetArtikel 47Ministerrådet sikrer, at målene i denne traktat opfyldes. Ministerrådeta) udfærdiger generelle retningslinjerb) træffer foranstaltningerc) vedtager procedureafgørelser, hvorved den permanente gruppe på højt plan, reguleringsudvalget eller sekretariatet på nøje anførte betingelser kan overdrages særlige opgaver, beføjelser og forpligtelser til at føre energifællesskabets politik ud i livet.Artikel 48Ministerrådet består af en repræsentant for hver kontraherende part og to repræsentanter for Det Europæiske Fællesskab. En ikke-stemmeafgivende repræsentant for hver deltager kan deltage i dets møder.Artikel 49Ministerrådet vedtager sin forretningsorden ved en procedureafgørelse.Artikel 50Formandskabet indehaves efter tur af hver kontraherende part i seks måneder. Rækkefølgen fastsættes af ministerrådet ved en procedureafgørelse. Formandskabet indkalder ministerrådet på et af formandskabet fastsat sted. Ministerrådet mødes mindst hver sjette måned. Møderne forberedes af sekretariatet.Artikel 51Formandskabet leder ministerrådet og bistås af en repræsentant for Det Europæiske Fællesskab og en repræsentant for det kommende formandskab i disses egenskab af næstformænd. Formandskabet og næstformændene udarbejder udkastet til dagsorden.Artikel 52Ministerrådet forelægger en årsrapport om energifællesskabets aktiviteter for Europa-Parlamentet samt for de tilsluttede parters og deltagernes parlamenter.KAPITEL IIDen permanente gruppe på højt planArtikel 53Den permanente gruppe på højt plan:a) forbereder ministerrådets arbejdeb) accepterer anmodninger om teknisk bistand fra internationale donororganisationer, internationale finansieringsinstitutioner og bilaterale donorerc) aflægger rapport for ministerrådet om opfyldelsen af målene i denne traktatd) træffer foranstaltninger, hvis det har fået beføjelse hertil af ministerrådete) vedtager procedureafgørelser, dog ikke om overdragelse af opgaver, beføjelser eller forpligtelser til andre af energifællesskabets institutionerf) drøfter udviklingen i den gældende fællesskabsret som beskrevet i afsnit II på grundlag af en rapport, som Europa-Kommissionen aflægger regelmæssigt.Artikel 54Den permanente gruppe på højt plan består af en repræsentant for hver kontraherende part og to repræsentanter for Det Europæiske Fællesskab. En ikke-stemmeafgivende repræsentant for hver deltager kan deltage i dens møder.Artikel 55Den permanente gruppe på højt plan vedtager sin forretningsorden ved en procedureafgørelse.Artikel 56Formandskabet indkalder den permanente gruppe på højt plan på et af formandskabet fastsat sted. Møderne forberedes af sekretariatet.Artikel 57Formandskabet leder den permanente gruppe på højt plan og bistås af en repræsentant for Det Europæiske Fællesskab og en repræsentant for det kommende formandskab i disses egenskab af næstformænd. Formandskabet og næstformændene udarbejder udkastet til dagsorden.KAPITEL IIIReguleringsudvalgetArtikel 58Reguleringsudvalgeta) rådgiver ministerrådet eller den permanente gruppe på højt plan om spørgsmål vedrørende lovbestemte, tekniske og regulatoriske reglerb) fremsætter anbefalinger i forbindelse med grænseoverskridende tvister mellem to eller flere myndigheder efter anmodning fra en af dissec) træffer foranstaltninger, hvis det har fået beføjelse hertil af ministerrådetd) vedtager procedureafgørelser.Artikel 59Reguleringsudvalget består af en repræsentant for hver kontraherende parts energimyndighed, i overensstemmelse med de relevante dele af den gældende fællesskabsret om energi. Det Europæiske Fællesskab repræsenteres af Europa-Kommissionen, bistået af en energimyndighed fra hver deltager og en repræsentant for gruppen af europæiske tilsynsmyndigheder for elektricitet og gas (ERGEG). Hvis en kontraherende part eller en deltager både har en myndighed for gas og en myndighed for elektricitet, afgør den kontraherende part eller deltageren under hensyntagen til dagsordenen for mødet, hvilken myndighed der skal deltage i reguleringsudvalgets møde.Artikel 60Reguleringsudvalget vedtager sin forretningsorden ved en procedureafgørelse.Artikel 61Reguleringsudvalget vælger en formand for en periode, som det selv fastsætter. Europa-Kommissionen fungerer som næstformand. Formanden og næstformanden udarbejder udkastet til dagsorden.Artikel 62Reguleringsudvalgets møder holdes i Athen.KAPITEL IVForummerneArtikel 63To forummer bestående af repræsentanter for alle interesseparterne, herunder erhvervsliv, myndigheder og forbrugere, rådgiver energifællesskabet.Artikel 64Forummerne har en repræsentant for Kommissionen som formand.Artikel 65Forummernes konklusioner vedtages ved konsensus. De videresendes til den permanente gruppe på højt plan.Artikel 66Elektricitetsforummets møder holdes i Athen. Gasforummets møder holdes på et sted, der bestemmes af ministerrådet ved en procedureafgørelse.KAPITEL VSekretariatetArtikel 67Sekretariatets opgaver består ia) at yde ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan, reguleringsudvalget og forummerne administrativ støtteb) at føre tilsyn med, at parterne opfylder deres forpligtelser efter denne traktat fyldestgørende, og at forelægge ministerrådet årlige statusrapporterc) at føre tilsyn med donorernes aktiviteter i de tilsluttede parters områder og i området under De Forenede Nationers midlertidige administrative mission i Kosovo og at bistå ved Europa-Kommissionens koordinering heraf samt yde donorerne administrativ støtted) at udføre andre opgaver, som tillægges det efter denne traktat eller ved en procedureafgørelse vedtaget af ministerrådet, dog ikke beføjelse til at træffe foreløbige foranstaltninger, oge) at vedtage procedureafgørelser.Artikel 68Sekretariatet består af en direktør og det for energifællesskabet nødvendige personale.Artikel 69Sekretariatets direktør udnævnes af ministerrådet ved en procedureafgørelse. Ministerrådet fastlægger ved en procedureafgørelse regler for ansættelse af sekretariatspersonale og for dettes arbejdsforhold og for en ligelig geografisk fordeling. Personalet udvælges og udnævnes af direktøren.Artikel 70Direktøren og personalet må ved udøvelsen af deres opgaver ikke indhente eller modtage instrukser fra nogen part i denne traktat. De handler upartisk og fremmer energifællesskabets interesser.Artikel 71Sekretariatets direktør eller en udpeget stedfortræder bistår ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan, reguleringsudvalget og forummerne.Artikel 72Sekretariatet har sæde i Wien.KAPITEL VIBudgetArtikel 73Hver part bidrager til energifællesskabets budget som anført i bilag IV. Bidragenes størrelse kan efter anmodning fra en part revurderes hvert femte år ved en procedureafgørelse fra ministerrådet.Artikel 74Ministerrådet vedtager ved en procedureafgørelse energifællesskabets budget hvert andet år. Budgettet dækker energifællesskabets udgifter til driften af dets institutioner. De enkelte institutioners udgifter anføres i hver sin del af budgettet. Ministerrådet vedtager en procedureafgørelse om fastsættelse af proceduren for gennemførelse af budgettet og for regnskabsaflæggelse, revision og kontrol.Artikel 75Sekretariatets direktør gennemfører budgettet i overensstemmelse med procedureafgørelsen vedtaget i medfør af artikel 74 og aflægger årligt beretning for ministerrådet om budgettets gennemførelse. Ministerrådet kan om nødvendigt ved en procedureafgørelse give uafhængige revisorer i opdrag at kontrollere, om budgettet gennemføres korrekt.AFSNIT VIBESLUTNINGSPROCESKAPITEL IAlmindelige bestemmelserArtikel 76Foranstaltninger kan tage form af afgørelser eller anbefalinger.En afgørelse er bindende i alle enkeltheder for den, den er rettet til.En anbefaling er ikke bindende. Parterne bestræber sig bedst muligt på at føre anbefalinger ud i livet.Artikel 77Hver part har én stemme, jf. dog artikel 80.Artikel 78Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget kan kun handle, hvis to tredjedele af parterne er repræsenteret. Ikke afgivne stemmer fra tilstedeværende parter medregnes ikke.KAPITEL IIForanstaltninger i medfør af afsnit IIArtikel 79Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget træffer foranstaltninger i medfør af afsnit II på forslag af Europa-Kommissionen. Europa-Kommissionen kan når som helst ændre eller trække sit forslag tilbage under proceduren for vedtagelse af foranstaltninger.Artikel 80Hver kontraherende part har én stemme.Artikel 81Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget træffer afgørelse med et flertal af de afgivne stemmer.KAPITEL IIIForanstaltninger i medfør af afsnit IIIArtikel 82Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget træffer foranstaltninger i medfør af afsnit III på forslag af en part eller sekretariatet.Artikel 83Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget træffer afgørelse med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer, herunder en positiv stemme fra Det Europæiske Fællesskab.KAPITEL IVForanstaltninger i medfør af afsnit IVArtikel 84Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget træffer foranstaltninger i medfør af afsnit IV på forslag af en part.Artikel 85Ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget træffer foranstaltninger med enstemmighed.KAPITEL VProcedureafgørelserArtikel 86En procedureafgørelse regulerer spørgsmål vedrørende organisation, budget og gennemsigtighed for energifællesskabet, herunder overdragelse af beføjelser fra ministerrådet til den permanente gruppe på højt plan, reguleringsudvalget og sekretariatet, og er bindende for energifællesskabets institutioner og, såfremt det er fastsat i procedureafgørelsen, for parterne.Artikel 87Procedureafgørelser vedtages efter beslutningsprocessen i kapitel III i dette afsnit, jf. dog artikel 88.Artikel 88Procedureafgørelsen om udnævnelse af sekretariatets direktør som omhandlet i artikel 69 vedtages med simpelt flertal på forslag fra Europa-Kommissionen. Procedureafgørelser om budgetspørgsmål som omhandlet i artikel 73 og 74 vedtages med enstemmighed på forslag af Europa-Kommissionen. Procedureafgørelser om overdragelse af beføjelser til reguleringsudvalget som omhandlet i artikel 47, litra c), vedtages med enstemmighed på forslag af en part eller sekretariatet.AFSNIT VIIGENNEMFØRELSE AF AFGØRELSER OG BILÆGGELSE AF TVISTERArtikel 89Parterne gennemfører afgørelser, der er rettet til dem, i national ret inden for den i den pågældende afgørelse fastsatte frist.Artikel 901. Såfremt en part ikke opfylder en forpligtelse i medfør af traktaten eller ikke gennemfører en afgørelse, som er rettet til den, inden for den fastsatte frist, kan dette bringes til ministerrådets kundskab ved begrundet anmodning fra en part, sekretariatet eller reguleringsudvalget. Private organer kan rette klage til sekretariatet.2. Den berørte part kan fremsætte bemærkninger til en anmodning eller klage.Artikel 911. Ministerrådet kan fastslå, at en part har misligholdt sine forpligtelser. Ministerrådet træffer afgørelsea) med simpelt flertal, hvis overtrædelsen vedrører afsnit IIb) med to tredjedeles flertal, hvis overtrædelsen vedrører afsnit IIIc) med enstemmighed, hvis overtrædelsen vedrører afsnit IV.2. Ministerrådet kan efterfølgende med simpelt flertal tilbagekalde afgørelser truffet i medfør af denne artikel.Artikel 921. På anmodning af en part, sekretariatet eller reguleringsudvalget kan ministerrådet med enstemmighed fastslå, at en part gør sig skyldig i en alvorlig og vedholdende overtrædelse af sine forpligtelser i medfør af denne traktat, og kan suspendere visse af traktatens rettigheder for den pågældende part, herunder suspension af stemmeret og udelukkelse fra at deltage i møder eller mekanismer fastsat i traktaten.2. Ministerrådet kan efterfølgende med simpelt flertal tilbagekalde afgørelser truffet i medfør af denne artikel.Artikel 93Ved vedtagelsen af afgørelser omhandlet i artikel 91 og 92 tager ministerrådet ikke hensyn til den stemme, der afgives af den pågældende parts repræsentant.AFSNIT VIIIFORTOLKNINGArtikel 94Institutionerne fortolker udtryk eller begreber, som er anvendt i denne traktat, og som er afledt af Det Europæiske Fællesskabs lovgivning, i overensstemmelse med retspraksis under De Europæiske Fællesskabers Domstol og Ret i Første Instans. Foreligger der ingen fortolkning fra disse domstole, giver ministerrådet retningslinjer for fortolkning af denne traktat. Den kan overdrage denne opgave til den permanente gruppe på højt plan. Sådanne fortolkningsretningslinjer berører på ingen måde eventuel efterfølgende fortolkning af den gældende fællesskabsret fra Domstolens eller Førsteinstansrettens side.AFSNIT IXDELTAGERE OG OBSERVATØRERArtikel 95Enhver medlemsstat af Det Europæiske Fællesskab kan på anmodning til ministerrådet blive repræsenteret som deltager i ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan og reguleringsudvalget på betingelserne i artikel 48, 54 og 59 og deltage i drøftelserne i ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan, reguleringsudvalget og forummerne.Artikel 961. Ministerrådet kan efter begrundet anmodning fra et nabotredjeland med enstemmighed acceptere landet som observatør. Moldova accepteres som observatør efter anmodning herom forelagt ministerrådet senest seks måneder efter datoen for dennes traktats ikrafttræden.2. Observatører kan uden at deltage i drøftelserne overvære møderne i ministerrådet, den permanente gruppe på højt plan, reguleringsudvalget og forummerne.AFSNIT XVARIGHEDArtikel 97Denne traktat indgås for en periode på 10 år fra ikrafttrædelsesdatoen. Ministerrådet kan med enstemmighed træffe afgørelse om forlængelse af traktatens varighed. Træffes der ikke en sådan afgørelse, kan traktaten fortsat finde anvendelse mellem parter, som har stemt for forlængelse af traktaten, forudsat at de tæller mindst to tredjedele af energifællesskabets parter.Artikel 98En part kan udtræde af denne traktat med seks måneders varsel til sekretariatet.Artikel 99En tilsluttet part bliver efter tiltrædelsen til Det Europæiske Fællesskab deltager som omhandlet i artikel 95.AFSNIT XIÆNDRING OG TILTRÆDELSEArtikel 100Ministerrådet kan med enstemmighed blandt sine medlemmer:i) ændre bestemmelserne i afsnit I til VIIii) beslutte at gennemføre andre dele af den gældende fællesskabsret, som vedrører netenergiiii) udvide denne traktat til også at omfatte andre energiprodukter og energibærere eller andre vigtige netinfrastruktureriv) acceptere en ny parts tiltrædelse til energifællesskabet.AFSNIT XIIAFSLUTTENDE BESTEMMELSER OG OVERGANGSBESTEMMELSERArtikel 101Rettigheder og forpligtelser, der følger af aftaler indgået af en kontraherende part inden undertegnelsen af denne traktat, berøres ikke af bestemmelserne i denne traktat, jf. dog artikel 102 og 103. I det omfang disse aftaler er uforenelige med denne traktat, bringer den kontraherende part senest et år efter traktatens ikrafttræden alle egnede midler i anvendelse for at fjerne de konstaterede uoverensstemmelser.Artikel 102Ingen forpligtelser i medfør af denne traktat berører parternes retlige forpligtelser i medfør af traktaten om oprettelse af Verdenshandelsorganisationen.Artikel 103Denne traktat berører ikke eventuelle forpligtelser i medfør af en aftale mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og en kontraherende part på den anden side. Denne traktat berører ikke eventuelle tilsagn afgivet som led i forhandlingerne om tiltrædelse til Den Europæiske Union.Artikel 104Indtil vedtagelsen af procedureafgørelsen omhandlet i artikel 50 besættes formandskabet i den rækkefølge, der er angivet i Athen-aftalememorandummet fra 2003 [3].Artikel 105Denne traktat godkendes af parterne efter deres interne procedurer.Denne traktat træder i kraft den første dag i måneden efter den dato, hvor Det Europæiske Fællesskab og seks kontraherende parter har givet meddelelse om afslutningen af de procedurer, der er nødvendige med henblik herpå.Meddelelsen sendes til Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union, som er depositar for denne traktat.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har de behørigt befuldmægtigede repræsentanter undertegnet denne traktat.Udfærdiget i Athen, den femogtyvende oktober to tusind og fem.[1] Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/54/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet, Den Europæiske Unions Tidende L 176 af 15. juli 2003, s. 37-56; Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/55/EF af 26. juni 2003 om fælles regler for det indre marked for elektricitet, Den Europæiske Unions Tidende L 176 af 15. juli 2003, s. 57-78.[2] Den Europæiske Unions Tidende L 176 af 15. juli 2003, s. 1-10.[3] Aftalememorandum om det regionale energimarked i Sydøsteuropa og integrering heraf i Det Europæiske Fællesskabs indre energimarked, undertegnet i Athen den 8. december 2003.--------------------------------------------------


type: caselaw

jurisdiction: US

text:
 248 Md. 335 (1968)
 236 A.2d 726
 FRANCE, ET AL.
 v.
 SHAPIRO, ET AL.
 [No. 708, September Term, 1966.]
 Court of Appeals of Maryland.
 Decided January 3, 1968.
 Motion for rehearing filed February 1, 1968.
 Denied February 5, 1968.
 *336 The cause was argued before HAMMOND, C.J., HORNEY, MARBURY, McWILLIAMS and SINGLEY, JJ.
 Arnold Fleischmann for appellants.
 A. Owen Hennegan, Jr., with whom was Samuel Kimmel on the brief, for appellees.
 SINGLEY, J., delivered the opinion of the Court.
 This case comes to us on appeal from an order of the Circuit Court for Baltimore County entered 19 January 1967, affirming an order of the County Board of Appeals of Baltimore County dated 24 June 1966, granting the petition of Israel D. Shapiro and Joseph W. Shapiro, appellees herein, for the rezoning of 27.065 acres of land on the north side of Old Court Road in the Third Election District of Baltimore County.
 The opinion of the County Board of Appeals suggested that the opening paragraph of the opinion filed for this Court by Judge McWilliams in Beth Tfiloh Congregation of Baltimore City v. Blum, 242 Md. 84, 218 A.2d 29 (1966) could well have been incorporated in the opinion of the Board. This paragraph reads in part as follows:
 "Unless forewarned, no Maryland lawyer whose practice embraces zoning matters would be able to read this opinion and the briefs without experiencing a feeling of deja vu. Eventually, however, the familiar names, places, and principles of law would fall into place and the reader then would realize that, in reality, he was revisiting Finney v. Halle, 241 Md. 224, 216 A.2d 530 (1966). The property in the case at bar is less than a mile to the east of the Halle property. Both properties are in the 3rd Election District of Baltimore *337 County and both abut the Baltimore Beltway. The zoning classification sought was the same in each case. The same attorneys opposed each other. The same witnesses (with minor exceptions) testified in both cases. The Board of Appeals rezoned both properties for substantially the same reasons. In each case there were appeals first to the Circuit Court for Baltimore County and then to this Court."
 Under our view of this case, the trilogy commenced by Halle and continued by Beth Tfiloh has been concluded by the case before us.
 A Comprehensive Zoning Map for most of the Third District of Baltimore County was adopted on 16 January 1957, which classified the property which was the subject of litigation in Halle, the property which was the subject of litigation in Beth Tfiloh, and the property which is the subject of the present appeal as R-20 (residence, one family, 20,000 square foot lot) and R-40 (residence, one family, 40,000 square foot lot). At the time of the adoption of the Comprehensive Zoning Map, the proposed location of the Baltimore County Beltway in the area was generally known, but the plans and design of the Beltway interchanges to be located at Stevenson Road and Park Heights Avenue were not approved until 15 April 1959, a construction contract was not awarded until 23 January 1961, and the Beltway itself was not in general use in the area until 1962.
 The property which was involved in Halle consisted of 49.672 acres, being all that remained of Pillbox Farm, originally a tract of 69 acres improved by a substantial fieldstone residence, a tenant house and barn. The construction of the Beltway completely destroyed the house, the tenant house, the barn and several other outbuildings, leaving to the south of the Beltway an unimproved parcel without access which was acquired by the State Roads Commission; and to the north of the Beltway, left the 49.672 acre tract which was the subject of an application for rezoning from R-20 and R-40 to R-A (residence  apartment) and for a special exception for elevator apartments. The requested reclassifications were granted by the County Board of Appeals; the reclassification to R-A was affirmed by the order *338 of the circuit court but the granting of the special exception was reversed. The court order was in turn affirmed on appeal, insofar as it related to the requested reclassification, but was reversed (so as to affirm the County Board of Appeals) as to the granting of the special exception for the construction of high-rise apartments.
 The rationale adopted by the County Board of Appeals and by the lower court to justify the granting of the reclassification was that there had been sufficient changes in the character of the neighborhood since the adoption of the Comprehensive Zoning Map of 16 January 1957 to support the requested rezoning. We held, on review, that the issue before the Board was fairly debatable and that the result should not be disturbed by us. In a dissenting opinion filed by Judge (now Chief Judge) Hammond, it was pointed out that the only substantial change which had occurred in the character of the neighborhood since the adoption of the Comprehensive Zoning Map on 16 January 1957 had been the determination of the precise location of the access and exit ramps at Park Heights Avenue and Stevenson Road.
 Halle was decided on 2 February 1966 and was immediately followed by the opinion filed on 29 March in Beth Tfiloh. In 1961 the Beth Tfiloh congregation had purchased a tract of 57.25 acres extending north from Old Court Road to the Beltway, adjoined on the west by a development known as Dumbarton Heights. The land was purchased as a location for a synagogue complex, consisting of a sanctuary, a school, a social center and a library, all of which were designed by Morris Lapidus, a distinguished American architect of international reputation. On 21 March 1963, the congregation entered into a contract of sale with the developer of Dumbarton Heights for the sale of the northernmost 20 acres of the site, on which the developer was to erect a number of apartment units designed by Mr. Lapidus, to which members of the congregation were to be given a limited priority as prospective tenants. This naturally required a change in the zoning classification from R-20 and R-40 to R-A (residence  apartment). Included in the application was a request for a special exception for a high-rise apartment building. Both the reclassification and the special exception were denied by the Zoning Commissioner; an appeal was *339 taken to the County Board of Appeals, which, on 25 June 1964, granted the rezoning but denied the special exception, basing its determination on changes which had occurred in the neighborhood and "the needs and desires of the Beth Tfiloh Congregation to accommodate its members." On appeal to the circuit court, the determination of the County Board of Appeals was reversed. The lower court's opinion, filed on 14 June 1965, found that an extension of utility lines for water and sewage into the area made possible changes in use but did not constitute a change in character and that while the construction of the Beltway had had a substantial impact, from a legal point of view this was not the kind of change that justifies reclassification.
 On appeal to this Court, the order of the circuit court was reversed and the requested reclassification (but not the special exception) was granted, primarily on the ground that our opinion in the Halle case had not been available to the Court below.
 The case at bar involves a tract of 27 1/2 acres, roughly rectangular in shape, fronting on the north side of Old Court Road for a distance of 577 feet with an irregular depth of between 2125 feet on the east and 2190 feet on the west to the Beltway. On the east, it is bounded by property owned by Annita France, one of the appellants, which consists of an estate of some 140 acres used primarily for residential and agricultural purposes, and zoned R-40. On the west the appellees' land is contiguous to the property owned by the Beth Tfiloh congregation and to the adjacent property reclassified R-A in the Beth Tfiloh case. Across Old Court Road is a 55-acre tract owned since 1954 by the appellee, Joseph W. Shapiro, improved by a residence and zoned R-40. Mr. Shapiro testified that he purchased the tract which is the subject of the present appeal on 12 January 1962, as an investment and also to protect his own home, which is located on the 55-acre tract directly across Old Court Road. It should be noted, however, that the record discloses that Mr. Shapiro, subsequent to the filing of the petition in the instant case, filed an application for a reclassification of the 55-acre parcel from R-40 to R-A.
 The petition for reclassification of the tract which is the subject of this appeal was originally filed with the Zoning Commissioner *340 of Baltimore County on 31 July 1963, seeking a change from R-40 and R-20 to R-A and a special exception for elevator apartment buildings to permit the construction of three 16 story apartment buildings, containing 576 units. On 20 September 1963, the staff recommended the denial of the petition for reclassification and for the special exception; and on 3 October 1963, an order was issued by the Deputy Zoning Commissioner in conformity with the staff recommendation. An appeal was taken to the County Board of Appeals on 28 October 1963 and prosecuted on the theory that changes in the character of the neighborhood and an error in original zoning would support the reclassification requested.
 Hearings were commenced on 30 June 1964 and were finally concluded on 31 March 1966, the delay apparently having been occasioned by the desire of counsel to continue the case until the filing of the Beth Tfiloh opinion. On 24 June 1966, the County Board of Appeals granted the reclassification but denied the special exception.
 While the Board referred to the expansion of utility services and the construction of the Beltway as evidence of changes in the area, greater emphasis was laid on the development of the Beth Tfiloh complex. In its opinion, the Board said:
 "The Board certainly agrees that a line of demarcation must be drawn somewhere and obviously all of the available vacant land in the immediate area, which is in excess of 200 acres, should not be zoned for apartments. However, we feel that if a line is to be drawn it properly should be drawn on the east boundary of the subject tract. The Board feels that we are constrained to follow the Court's Opinion in Beth Tfiloh v. Blum as all of the same factors are present in this case that were present in the Beth Tfiloh case. In the instant case we feel that the numerous and substantial changes in the neighborhood, and particularly the construction of the synagogue, school, and apartment complex on the Beth Tfiloh tract, which is immediately adjacent, warrant the reclassification requested here. In arriving at our decision to reclassify this property to *341 apartment zoning we do not intend in any way to commit other properties in the area to be likewise reclassified, and any future petitions must stand on their own merit."
 On 22 July 1966 the appellants entered an appeal to the Circuit Court for Baltimore County; the appellees were permitted to intervene by appropriate order; and by order entered 19 January 1967, the circuit court affirmed the action of the Baltimore County Board of Appeals. In its opinion, which followed the Board's approach, the court said:
 "I cannot fail to agree with what Mr. Hennegan has pointed out, that a large complex of a place of religious worship, a school, a center, with the necessary large parking areas, is not what was in contemplation when the Beth Tfiloh area was zoned R-40. It seems to me that, considering the fact that the Board denied the application for a special exception for a high rise apartment building, considering that, it seems to me that going eastwardly, or for that matter westwardly from the Beth Tfiloh property a zoning of R.A. is a proper transition zoning between a large area, which necessarily must rely upon large numbers of people to use it, than a zoning which is in the R-40 or R-20 category for single family dwellings.
 "In the light of the testimony of Mr. Willemain, and in the light of, as Mr. Fleischmann very candidly concedes, the conflict in the testimony as to traffic hazard, and in the light of the Court of Appeals decision in the Beth Tfiloh case, and also considering, which was a most unusual case, and which I don't believe was cited in the memoranda, the Bonnie View case, [Bonnie View Club v. Glass, 242 Md. 46, 217 A.2d 647 (1966)] over there on Smith Avenue where the old abandoned copper mines were, in the light of the reasoning of the Court of Appeals in all of those cases, but particularly considering that the Court of Appeals was dealing in the Bonnie View case, in the Halle case, in the Beth Tfiloh case, with properties which *342 were geographically fairly close together, I can't find from this record, from these exhibits, and considering what the Court of Appeals has told me I must consider, I can't find that the Board of Appeals acted in an arbitrary, capricious or illegal fashion when it granted this application, and for those inadequately expressed reasons, gentlemen, the action of the Board will be affirmed."
 We have consistently held that "there is a strong presumption of the correctness of original zoning and of comprehensive rezoning, and that to sustain a piecemeal change therefrom, there must be strong evidence of mistake in the original zoning or in the comprehensive rezoning or else a substantial change in conditions." Greenblatt v. Toney Schloss Properties Corp., 235 Md. 9, 13, 200 A.2d 70 (1964) citing Shadynook Imp. Assn. v. Molloy, 232 Md. 265, 192 A.2d 502 (1963) and cases there cited.
 We have also held that "the Courts may not substitute their judgment for that of the Board when the Board's decision is supported by substantial evidence and the issue before the Board was fairly debatable." Bosley v. Hospital for Consumptives, 246 Md. 197, 204, 227 A.2d 746 (1967) citing Vogel v. McCosh, 242 Md. 371, 219 A.2d 89 (1966). See also Agneslane, Inc. v. Lucas, 247 Md. 612, 233 A.2d 757 (1967).
 However, the "[C]ourt will, where the record is so devoid of substantial supporting facts as to be incapable of raising a debatable issue, declare the legislative or administrative action invalid." Baker v. Montgomery County Council, 241 Md. 178, 186, 215 A.2d 831 (1966) citing Jobar Corp. v. Rodgers Forge, 236 Md. 106, 202 A.2d 612 (1965); Levitt and Sons v. Board of County Commissioners, 233 Md. 186, 195 A.2d 723 (1963).
 After a review of testimony offered in behalf of both the appellants and the appellees in the hearing before the Baltimore County Board of Appeals, it is our view that the record offers insubstantial support for the contention that the requested reclassification is justified by changes in the character of the neighborhood or a mistake in original zoning. It is our view that the reliance placed by the Board and by the court below *343 on the development of the Beth Tfiloh site as a basis for granting the requested rezoning was clearly erroneous as a matter of law. It is well recognized that the location in a residential zone of improvements of a character permitted by the ordinance, even although not necessarily compatible with a residential development, is not the type of change of character of a neighborhood which will justify reclassification. Agneslane, Inc. v. Lucas, supra (fire house); Baker v. Montgomery County Council, supra (school); Levy v. 7 Slade, Inc., 234 Md. 145, 198 A.2d 267 (1964) (synagogue, school, parking lot, powerhouse); Kaslow v. Mayor and Council of Rockville, 236 Md. 159, 202 A.2d 638 (1964) (church); Montgomery County v. Ertter, 233 Md. 414, 197 A.2d 135 (1964) (armory, motor shed, paved area). But compare Meginniss v. Trustees of the Sheppard and Enoch Pratt Hospital, 246 Md. 704, 229 A.2d 417 (1967), which involved an intensification of institutional uses without an insulating line of demarcation.
 Nor should an improvement in water and sewage facilities, standing alone, be taken as a change of conditions affecting the neighborhood. MacDonald v. County Board, 238 Md. 549, 556, 210 A.2d 325 (1965). But compare MacDonald with Rohde v. County Board of Appeals for Baltimore County, 234 Md. 259, 199 A.2d 216 (1964); and with White v. County Board of Appeals, 219 Md. 136, 148 A.2d 420 (1959).
 We did not intend Halle to be taken as authority for the proposition that all property adjoining the Beltway, whether or not adversely affected, had undergone so substantial a change as to be a candidate for rezoning. Halle, on its facts, was an extreme case, where the construction of the Beltway severed the property, involved the destruction of the improvements, and left a tract for which the requested reclassification was justified. Halle should be compared with Greenblatt v. Toney Schloss Properties Corporation, 235 Md. 9, 200 A.2d 70 (1964), where a change in access to the subject property caused solely by the Beltway was held to be insufficient change to support a reclassification from R-40 to R-20, even though the tract was cut off from other R-40 property and access could be had only through R-20 property.
 The appellees also attempt to avail themselves of the result *344 reached in Beth Tfiloh. While we were careful to point out that the result in that case was not determined by the needs of the congregation, it is undoubtedly true that the congregation could have accomplished directly the result which our determination of the case permitted it to accomplish by indirection. Putting this another way, the complex erected by a religious institution was a permitted use in a residential zone and would probably not have been regarded as incompatible if it had included provision for the housing of members of the congrgeation. To hold otherwise would be to put in question the right of a college, seminary or convent to make such use of property in the absence of statutory limitation. While this was not a basis for our opinion, it is an aspect of the problem which cannot be overlooked. The fact that the congregation elected to implement its plans through an independent developer under an agreement which maintained aesthetic standards and offered protection to the members of the congregation makes the situation analogous to that of a special exception (which possibly could have been granted under § 502.1 of the County's zoning regulations) and cannot be regarded as spot zoning or as authority for similar utilization under other auspices elsewhere in the area. Under such circumstances, the reclassification of a portion of the Beth Tfiloh site is not such a change as would require the rezoning of an adjacent tract for the same purpose. Baker v. Montgomery County Council, 241 Md. 178, 215 A.2d 831 (1966); Levy v. 7 Slade, Inc., 234 Md. 145, 198 A.2d 267 (1964).
 The County Board of Appeals recognizes, and we agree, that a line must be drawn somewhere if an area of some 200 acres located in the heart of a neighborhood of substantial one-family residences is to be protected. The County Board of Appeals suggests that the line be drawn along the east boundary of the property owned by the appellees. It is our view that this is not warranted by the testimony in the case.
 The contention with respect to the error or mistake in the original zoning classification was largely supported by the testimony of Mr. Bernard M. Willemain, the former Deputy Director of the County's Planning Commission and now an independent consultant, who gave substantially the same testimony in Halle and Beth Tfiloh. In substance, Mr. Willemain's testimony *345 in all three cases was the same: that the improvements to be erected if the reclassification were granted would be compatible with the area; that a high-rise apartment would be more desirable than garden apartments; and that the Comprehensive Zoning Map adopted for the Third District on 16 January 1957 was in error because it made no practical provision for apartment development in the area for which there was an increasing demand. On cross examination in the case at bar, Willemain admitted that the area's population had increased only from 3,081 in the year 1950 to an estimated population of 6,395 at 1 January 1963 and identified the substantial apartment development which had already occurred or was in prospect in the neighborhood. This Court was careful to point out that Halle was predicated on the change doctrine and that it was unnecessary to consider the question of mistake in original zoning, although a footnote, Finney v. Halle, 241 Md. at 236, recognizes: "There is strong evidence in the case which might well have justified a finding of mistake in original zoning by the failure of the County Council to provide for a recognizable need for apartment zoning in January 1957. * * * As we have indicated, it is not necessary to pass on this issue of mistake in original zoning, and we make no holding in regard to it." The Willemain testimony was not a basis for our decision in Beth Tfiloh and in view of the development which is in being or will occur partially as a result of our determination in Halle and Beth Tfiloh, it is our opinion that the Willemain testimony in the instant case lends no support for the contention that there was a mistake in original zoning.
 For the reasons stated, it is our conclusion that the issue presented to the County Board of Appeals was not supported by substantial evidence and thus was not fairly debatable; that the requested reclassification should not have been granted; and that the order entered by the court below should be reversed.
 Order reversed, costs to be paid by appellees.


type: legislation

text:
 |
 52014PC0394
 Förslag till EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING om vissa förfaranden för tillämpning av stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan (kodifiering) /* COM/2014/0394 final - 2014/0199 (COD) */
 MOTIVERING
 1. Inom ”Medborgarnas Europa” fäster
 kommissionen stor vikt vid att unionsrätten förenklas och förtydligas så att
 den blir mer tillgänglig och begriplig för medborgarna och därmed ger dem nya
 möjligheter och tillfällen att utöva de särskilda rättigheter som de kan
 åberopa.
 Ett hinder för att uppnå detta mål är dock att ett
 stort antal bestämmelser som har ändrats flera gånger och ofta på ett
 väsentligt sätt finns spridda i såväl den ursprungliga rättsakten som i senare
 ändringsrättsakter. För att kunna fastställa vilka bestämmelser som gäller
 fordras därför att ett stort antal rättsakter kontrolleras och jämförs.
 Unionsrättens klarhet och överskådlighet är därför
 beroende av att ofta ändrade bestämmelser kodifieras.
 2. Genom beslut av den 1 april 1987
 gav kommissionen[1]
 sina avdelningar i uppdrag att kodifiera rättsakter senast efter
 det att de ändrats för tionde gången. Den underströk samtidigt att detta var en
 minimiregel och att avdelningarna borde sträva efter att kodifiera de texter
 som de har ansvar för med ännu kortare mellanrum för att göra bestämmelserna
 klara och begripliga.
 3. Detta bekräftades i
 ordförandeskapets slutsatser från Europeiska rådet i Edinburgh i december 1992[2], där också betydelsen
 av en kodifiering betonades, eftersom den garanterar förutsebarhet i
 fråga om vilken lag som är tillämplig vid en viss tidpunkt i en viss fråga.
 Kodifieringen ska genomföras i enlighet med det
 normala förfarandet för antagande av unionens rättsakter.
 Eftersom rättsakterna inte får ändras i sak vid en
 kodifiering har Europaparlamentet, rådet och kommissionen i ett interinstitutionellt
 avtal av den 20 december 1994 enats om en påskyndad arbetsmetod i
 syfte att snabbt kunna anta kodifierade rättsakter.
 4. Detta förslag avser en kodifiering
 av Rådets förordning (EG) nr 153/2002 av den 21 januari 2002
 om vissa förfaranden för tillämpning av stabiliserings- och associeringsavtalet
 mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d.
 jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan, och av interimsavtalet
 mellan Europeiska gemenskapen och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien[3]. Den nya förordningen
 ersätter de olika rättsakter som omfattas av kodifieringen[4]. Förslaget följer de
 kodifierade texterna vad beträffar innehållet i sak och begränsar sig därmed
 till att föra samman texterna, vilket innebär att de ändringar som krävs
 till följd av kodifieringen endast är av formell karaktär.
 5. Detta
 förslag till kodifiering har utarbetats på grundval av en föregående
 konsolidering på 22 officiella språk av förordning (EG)
 nr 153/2002 och dess ändringsrättsakter, som genomförts av Europeiska
 unionens publikationsbyrå med hjälp av ett databehandlingssystem. I de
 fall artiklarna har numrerats om framgår förhållandet mellan de gamla och nya
 artikelnumren av en tabell i bilaga II till den kodifierade förordningen.
 ê 153/2002
 (anpassad)
 2014/0199 (COD)
 Förslag till
 EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING
 om vissa förfaranden för tillämpning av
 stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och
 deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken
 Makedonien, å andra sidan (kodifiering)
 EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA
 UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
 med beaktande av fördraget om Ö Europeiska unionens
 funktionssätt Õ, särskilt artikel Ö 207(2) Õ,
 med beaktande av Europeiska kommissionens
 förslag,
 efter översändande av utkastet till
 lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,
 med beaktande av Europeiska ekonomiska och
 sociala kommitténs yttrande[5],
 i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet,
 och
 av följande skäl:
 ê
 (1) Rådets förordning (EG)
 nr 153/2002[6]
 har ändrats flera gånger[7]
 på ett väsentligt sätt. För att skapa klarhet
 och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.
 ê 153/2002 skäl 1
 (anpassad)
 (2) Ett stabiliserings- och
 associeringsavtal mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å
 ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan undertecknades
 i Luxemburg den 9 april 2001 (nedan kallat stabiliserings- och
 associeringsavtalet) Ö och trädde i
 kraft den 1 april 2004 Õ.
 ê 153/2002 skäl 3
 (anpassad)
 (3) Förfaranden för tillämpningen
 av vissa bestämmelser i Ö stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ bör antas.
 ê 153/2002 skäl 4
 (anpassad)
 (4) Enligt stabiliserings- och
 associeringsavtalet får vissa produkter med ursprung i f.d. jugoslaviska
 republiken Makedonien inom ramen för tullkvoter importeras till Ö unionen Õ till sänkt tullsats.
 Det är därför nödvändigt att fastställa bestämmelser om beräkningen av de
 sänkta tullsatserna.
 ê 153/2002 skäl 5
 (anpassad)
 (5) I stabiliserings- och
 associeringsavtalet anges vilka produkter som omfattas av dessa
 tullbestämmelser, relevanta volymer (och ökningar av dessa), tillämpliga
 tullsatser, tillämpningsperioder och eventuella villkor.
 ê 153/2002 skäl 7
 (anpassad)
 (6) För enkelhetens skull och för
 att förordningar om tillämpning av Ö unionstullkvoter Õ ska kunna
 offentliggöras i tid bör det föreskrivas att kommissionen, biträdd av den
 kommitté som inrättats genom artikel 229 i Europaparlamentets och rådets
 förordning (EU) nr 1308/2013[8],
 ska anta förordningarna om öppnande och förvaltning av tullkvoterna för
 ”baby beef”‐produkter.
 ê 153/2002 skäl 8
 (anpassad)
 (7) Det bör föreskrivas att
 kommissionen, biträdd av den kommitté som inrättats genom artikel 285 i Europaparlamentets
 och rådets förordning (EU) nr 952/2013[9],
 ska anta förordningar om öppnande och förvaltning av tullkvoter som kan komma
 att beviljas som en följd av förhandlingar om ytterligare tullmedgivanden
 enligt artikel 29 i stabiliserings- och associeringsavtalet.
 ê 153/2002 skäl 9
 (8) Tullarna bör undanröjas helt
 i de fall då förmånsbehandlingen leder till värdetullar på högst 1 % eller
 till specifika tullar på högst 1 euro.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8, inledningen, första och andra stycket (anpassad)
 (9) För tillämpningen av de
 bilaterala skyddsklausulerna i Ö stabiliserings-
 och associeringsavtalet krävs det Õ att enhetliga
 villkor fastställs för antagande av skyddsåtgärder och andra åtgärder. Dessa
 åtgärder bör antas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
 nr 182/2011[10].
 (10) Kommissionen bör anta
 genomförandeakter med omedelbar verkan om det, i vederbörligen motiverade fall
 relaterade till särskilda och kritiska omständigheter i den mening som avses i artiklarna 37.4
 b och 38.4 i stabiliserings- och associeringsavtalet, är nödvändigt på
 grund av tvingade skäl till skyndsamhet.
 ê 153/2002
 (anpassad)
 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
 Artikel 1
 Innehåll
 Ö Denna
 förordning Õ fastställer vissa
 förfaranden för antagande av detaljerade genomförandebestämmelser för vissa
 bestämmelser i stabiliserings- och associeringsavtalet mellan Europeiska
 gemenskaperna och deras medlemsstater, å ena sidan, och f.d. jugoslaviska
 republiken Makedonien, å andra sidan, (nedan kallat stabiliserings- och
 associeringsavtalet).
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.1 (anpassad)
 Artikel 2
 Medgivanden beträffande ”baby-beef”
 Detaljerade genomförandebestämmelser för
 artikel 27.2 i stabiliserings- och associeringsavtalet, vad gäller
 tullkvoten för ”baby-beef”-produkter ska antas av kommissionen i enlighet med
 det granskningsförfarande som avses i artikel 12.4 i denna förordning.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.3 (anpassad)
 Artikel 3
 Ytterligare medgivanden
 Om ytterligare tullmedgivanden för
 fiskeriprodukter beviljas inom ramen för tullkvoter enligt artikel 29 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet, ska detaljerade genomförandebestämmelser för dessa
 tullkvoter antas av kommissionen i enlighet med det granskningsförfarande som
 avses i artikel 12.4 i denna förordning.
 ê 153/2002
 (anpassad)
 Artikel 4
 Tullsänkningar
 1. Om inte annat följer av punkt 2 ska
 förmånstullsatserna avrundas nedåt till en decimal.
 2. Om de förmånstullsatser som fastställts Ö enligt Õ punkt 1 uppgår
 till någon av följande satser ska förmånstullen i fråga likställas med
 fullständig befrielse:
 a) 1 % eller lägre, när det rör
 sig om en värdetull, eller
 b) 1 EUR eller lägre per
 individuellt belopp, när det rör sig om en specifik tull.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.5
 Artikel 5
 Tekniska anpassningar
 De ändringar och tekniska anpassningar av
 närmare genomförandebestämmelser antagna enligt denna förordning som blir
 nödvändiga till följd av ändringar av KN- eller Taric‐nummer eller till
 följd av att nya avtal, protokoll, skriftväxlingar eller andra akter ingås
 mellan unionen och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien ska antas i enlighet
 med det granskningsförfarande som avses artikel 12.4.
 ê 3/2003 artikel
 1 (anpassad)
 Artikel 6
 Allmän skyddsklausul och bristklausul
 1. Om en medlemsstat begär att kommissionen ska
 vidta åtgärder enligt artiklarna 37 och 38 i stabiliserings- och
 associeringsavtalet, ska den till stöd för sin begäran förse kommissionen med
 nödvändiga upplysningar.
 ê 3/2003 artikel
 1 (anpassad)
 è1 37/2014
 artikel 1 och bilagan, punkt 8.6 (anpassad)
 2. Om kommissionen, på begäran av en
 medlemsstat eller på eget initiativ, konstaterar att villkoren i
 artiklarna 37 och 38 i stabiliserings- och associeringsavtalet, är
 uppfyllda, ska den
 a) underrätta medlemsstaterna, vilket,
 om den handlar på eget initiativ, ska ske omedelbart och, om den efterkommer en
 begäran av en medlemsstat, ska ske senast fem arbetsdagar efter det att denna
 begäran mottagits,
 b) samråda med kommittén Ö som avses i
 artikel 12.3 Õ om de föreslagna
 åtgärderna,
 c) samtidigt underrätta f.d.
 jugoslaviska republiken Makedonien och till denna anmäla att samråd i
 stabiliserings- och associeringskommittén, inleds enligt artiklarna 37.4
 och 38.3 i stabiliserings- och associeringsavtalet,
 d) samtidigt tillhandahålla
 stabiliserings- och associeringskommittén, alla upplysningar som är nödvändiga
 för Ö samrådet, som
 avses i led c Õ i a.
 3. è1 När
 samrådet Ö som avses i
 punkt 2 c Õ avslutats och om
 ingen annan lösning kunnat nås, får kommissionen i enlighet med det granskningsförfarande
 som avses i artikel 12.4 i denna förordning besluta antingen att inte agera
 eller att vidta lämpliga åtgärder enligt artiklarna 37 och 38 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet. ç
 Detta beslut ska omedelbart anmälas till rådet
 och till stabiliserings- och associeringskommittén.
 Beslutet ska vara omedelbart tillämpligt.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.6 (anpassad)
 4. Samrådet i stabiliserings- och
 associeringskommittén Ö som avses i
 punkt 2 c Õ ska anses vara
 avslutat senast trettio dagar efter den anmälan som avses i punkt 2.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.7 (anpassad)
 Artikel 7
 Exceptionella och kritiska
 omständigheter
 Om det föreligger exceptionella och kritiska
 omständigheter i den mening som avses i artiklarna 37.4 b och 38.4 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet, får kommissionen vidta omedelbara åtgärder enligt
 artiklarna 38 och 39 i stabiliserings- och associeringsavtalet,
 i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 12.4 i
 denna förordning eller, i brådskande fall, i enlighet med artikel 12.5
 i denna förordning.
 Om kommissionen mottar en begäran av en
 medlemsstat, ska den fatta beslut inom fem arbetsdagar efter mottagandet av
 begäran.
 ê 3/2003 artikel
 1 (anpassad)
 Artikel 8
 Skyddsklausul för jordbruks- och
 fiskeriprodukter
 Om åtgärder måste vidtas för jordbruks- eller
 fiskeriprodukter på grundval av artiklarna 30 eller 37 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet, eller på grundval av bestämmelserna i bilagorna Ö till stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ om dessa produkter
 eller av bestämmelserna i protokoll nr 3 Ö till detta Õ, får, utan hinder av
 förfarandena i artiklarna 6 och 7, sådana åtgärder vidtas i enlighet
 med förfarandena i de relevanta bestämmelserna om upprättandet av den
 gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna eller den gemensamma
 organisationen av marknaderna för fiskeri- och vattenbruksprodukter, eller i
 särskilda bestämmelser som antagits i enlighet med artikel Ö 352 Õ i fördraget och som
 gäller för produkter som framställts genom bearbetning av jordbruks- eller
 fiskeriprodukter, under förutsättning att villkoren i artikel 30 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet Ö eller Õ i artikel 37.3–37.5
 i stabiliserings- och associeringsavtalet iakttas.
 Artikel 9
 Dumpning
 Om ett förfarande kan berättiga att Ö unionen Õ tillämpar åtgärder
 enligt artikel 36.1 i stabiliserings- och associeringsavtalet, ska beslut
 om att införa antidumpningsåtgärder fattas i enlighet med rådets förordning
 (EG) nr 1225/2009[11]
 och förfarandet i artikel 36.2 i stabiliserings- och associeringsavtalet.
 Artikel 10
 Konkurrens
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.8 (anpassad)
 1. Om ett förfarande kan berättiga att unionen
 vidtar åtgärder enligt artikel 69 i stabiliserings- och
 associeringsavtalet, ska kommissionen efter att ha undersökt saken, på eget
 initiativ eller på begäran av en medlemsstat, avgöra om förfarandet är
 förenligt med Ö stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ. Vid behov ska
 kommissionen anta skyddsåtgärder i enlighet med det granskningsförfarande som
 avses i artikel 12.4 Ö i den här
 förordningen Õ, utom när det gäller
 sådant stöd som omfattas av rådets förordning (EG) nr 597/2009[12], där åtgärder ska
 vidtas i enlighet med de förfaranden som fastställs i den förordningen.
 Åtgärder får endast vidtas med iakttagande av villkoren i artikel 69.5 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet.
 ê 3/2003 artikel
 1 (anpassad)
 2. Om ett förfarande kan medföra att f.d.
 jugoslaviska republiken Makedonien vidtar åtgärder mot Ö unionen Õ på grundval av
 artikel 69 i stabiliserings- och associeringsavtalet, ska kommissionen,
 efter att ha undersökt saken, avgöra om förfarandet är förenligt med
 principerna i stabiliserings- och associeringsavtalet. Vid behov ska den fatta
 lämpliga beslut på grundval av de kriterier som följer av tillämpningen av
 artiklarna 101, 102 och 107 i fördraget.
 Artikel 11
 Bedrägeri
 eller underlåtenhet att tillhandahålla administrativt samarbete
 1. Vid
 tillämpningen av artikel 42 i stabiliserings- och associeringsavtalet, ska
 med underlåtenhet att tillhandahålla sådant administrativt samarbete som krävs
 för kontroll av ursprungsintyg avses bland annat följande:
 a) Att administrativt samarbete inte
 framkommer, t.ex. att man underlåter att tillhandahålla namn på och adresser
 till behöriga tullmyndigheter eller andra statliga myndigheter som svarar för
 utfärdande och kontroll av ursprungscertifikat eller av provavtryck av stämplar
 som används vid bestyrkande av sådana certifikat eller underlåter att där så är
 lämpligt uppdatera sådana uppgifter.
 b) Att åtgärder för kontroll av
 produkters ursprungsstatus och av fullgörandet av andra krav enligt protokoll
 nr 4 till Ö stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ och för
 fastställande eller förhindrande av överträdelser av ursprungsreglerna
 systematiskt inte vidtas eller systematiskt vidtas på ett icke
 tillfredsställande sätt.
 c) Att utförande på kommissionens
 begäran av kontroll i efterhand av ursprungsintyg och meddelande i rätt tid av
 kontrollresultat systematiskt nekas eller fördröjs på ett otillbörligt sätt.
 d) Att tillåtelse att genomföra uppdrag
 i f.d. jugoslaviska republiken Makedonien som innefattar administrativt
 samarbete eller undersökningssamarbete och som syftar till att kontrollera
 handlingars äkthet eller riktigheten hos uppgifter av betydelse för beviljande
 av förmånsbehandling enligt Ö stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ, eller tillåtelse
 att företa eller låta företa lämpliga undersökningar i syfte att fastställa
 eller förhindra kringgående av ursprungsreglerna systematiskt nekas eller
 fördröjs på ett otillbörligt sätt.
 e) Att underlåtenhet att följa
 bestämmelserna i protokoll nr 5 Ö till stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ om ömsesidigt
 administrativt bistånd i tillfrågor i den mån protokollet är relevant för
 tillämpningen av handelsbestämmelserna i stabiliserings- och
 associeringsavtalet systematiskt sker.
 2. Om kommissionen på grundval av information
 som tillhandahållits av en medlemsstat eller på eget initiativ konstaterar att
 villkoren i artikel 42 i stabiliserings- och associeringsavtalet är
 uppfyllda ska den
 a) underrätta rådet,
 b) omedelbart inleda samråd med f.d.
 jugoslaviska republiken Makedonien i syfte att finna en lämplig lösning i enlighet
 med vad som föreskrivs i Ö artikel 42 i stabiliserings-
 och associeringsavtalet Õ.
 Kommissionen får dessutom
 a) uppmana medlemsstaterna att vidta de
 försiktighetsåtgärder som är nödvändiga för att skydda Ö unionens Õ finansiella
 intressen,
 b) i Europeiska Ö unionens Õ officiella
 tidning offentliggöra ett tillkännagivande om att det finns rimliga skäl
 att betvivla att de bestämmelser som är relevanta för tillämpningen av
 artikel 42 i stabiliserings- och associeringsavtalet tillämpas korrekt.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilaga n, punkt 8.9 (anpassad)
 3. I avvaktan på att en ömsesidigt
 tillfredsställande lösning nås inom ramen för de samråd som avses i punkt 2 första
 stycket led b i denna artikel får kommissionen fatta beslut om andra lämpliga
 åtgärder som den anser vara nödvändiga i enlighet med artikel Ö 42 Õ i stabiliserings-
 och associeringsavtalet, och med det granskningsförfarande som avses i artikel 12.4
 i denna förordning.
 ê 37/2014 artikel
 1 och bilagan, punkt 8.10 (anpassad)
 Artikel 12
 Kommittéförfarande
 1. Vid tillämpning av artikel 2 ska
 kommissionen biträdas av den kommitté Ö för den
 gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna Õ som inrättats genom
 artikel 229 i förordning (EU) nr 1308/2013. Denna kommitté ska vara
 en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
 2. Vid tillämpning av artikel 4 ska
 kommissionen biträdas av den tullkodexkommitté som inrättats genom
 artikel Ö 285 Õ i förordning (EU) nr
 Ö 952/2013 Õ. Denna kommitté ska
 vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
 3. Vid tillämpning av artiklarna 6, 7, 10
 och 11 ska kommissionen biträdas av den kommitté för skyddsåtgärder som
 inrättats genom artikel 4.1 i rådets förordning (EG) nr 260/2009[13]. Denna kommitté ska
 vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.
 4. När det hänvisas till denna punkt ska
 artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.
 5. När det hänvisas till denna punkt ska
 artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i
 den förordningen tillämpas.
 ê 3/2003 artikel
 1 (anpassad)
 Artikel 13
 Anmälan
 Alla anmälningar till stabiliserings- och
 associeringsrådet respektive stabiliserings- och associeringskommittén, i
 enlighet medstabiliserings- och associeringsavtalet, ska göras av kommissionen
 på Ö unionens Õ vägnar.
 ê
 Artikel 14
 Upphävande
 Förordning
 (EG) nr 153/2002 ska upphöra att gälla.
 Hänvisningar till den upphävda förordningen
 ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet
 med jämförelsetabellen i bilaga II.
 ê 153/2002
 (anpassad)
 Artikel 15
 Ikraftträdande
 Denna förordning träder i kraft den Ö tjugonde dagen
 efter det att den har offentliggjorts Õ i Europeiska Ö unionens Õ officiella
 tidning.
 ê
 Denna
 förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla
 medlemsstater.
 ê 153/2002
 Utfärdad i Bryssel den
 På Europaparlamentets vägnar På
 rådets vägnar
 Ordförande Ordförande
 [1] KOM(87) 868 PV.
 [2] Se bilaga 3 till del A i slutsatserna.
 [3] Förslaget finns infört i lagstiftningsprogrammet
 för 2014.
 [4] Se bilaga I till detta förslag.
 [5] EUT C [...], [...], s. [...].
 [6] Rådets förordning (EG) nr 153/2002 av den 21
 januari 2002 om vissa förfaranden för tillämpning av stabiliserings- och
 associeringsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater, å
 ena sidan, och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien, å andra sidan, och av
 interimsavtalet mellan Europeiska gemenskapen och f.d. jugoslaviska republiken
 Makedonien (EGT L 25, 29.1.2002, s. 16).
 [7] Se bilaga I.
 [8] Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
 nr 1308/2013 av den 17 december 2013 om upprättande av en samlad
 marknadsordning för jordbruksprodukter och om upphävande av rådets
 förordningar (EEG) nr 922/72, (EEG) nr 234/79, (EG) nr 1037/2001 och (EG)
 nr 1234/2007 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 671).
 [9] Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
 nr 952/2013 av den 9 oktober 2013 om fastställande av en
 tullkodex för unionen (EUT L 269, 10.10.2013, s. 1).
 [10] Europaparlamentets och rådets förordning (EU)
 nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna
 regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av
 sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).
 [11] Rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den
 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är
 medlemmar i Europeiska gemenskapen (EUT L 343, 22.12.2009, s. 51).
 [12] Rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009
 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i
 Europeiska gemenskapen (EUT L 188, 18.7.2009, s. 93).
 [13] Rådets förordning (EG) nr 260/2009 av den 26 februari
 2009 om gemensamma importregler (EUT L 84, 31.3.2009, s. 1).
 é
 BILAGA I
 Upphävd förordning och en förteckning
 över dess senare ändringar
 Rådets förordning (EG) nr 153/2002 (EGT L 25, 29.1.2002, s. 16) || ||
 || Rådets förodning (EG) nr 3/2003 (EGT L 1, 4.1.2003, s. 30) ||
 || Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 37/2014 (EUT L 18, 21.1.2014, s. 1) || Endast punkt 8 i bilagan
 _____________
 BILAGA II
 Jämförelsetabell
 Förordning (EG) nr 153/2002 || Denna förordning
 Artikel 1 || Artikel 1
 Artikel 2 || Artikel 2
 Artikel 4 || Artikel 3
 Artikel 6 || Artikel 4
 Artikel 7 || Artikel 5
 Artikel 7a.1 || Artikel 6.1
 Artikel 7a.5 inledningen || Artikel 6.2, inledningen
 Artikel 7a.5, första strecksatsen || Artikel 6.2 a
 Artikel 7a.5, andra strecksatsen || Artikel 6.2 b
 Artikel 7a.5, tredje strecksatsen || Artikel 6.2 c
 Artikel 7a.5, fjärde strecksatsen || Artikel 6.2 d
 Artikel 7a.6 || Artikel 6.3
 Artikel 7a.10 || Artikel 6.4
 Artikel 7b || Artikel 7
 Artikel 7c || Artikel 8
 Artikel 7d || Artikel 9
 Artikel 7e || Artikel 10
 Artikel 7f.1, inledningen || Artikel 11.1, inledningen
 Artikel 7f.1, första stecksatsen || Artikel 11.1 a
 Artikel 7f.1, andra stecksatsen || Artikel 11.1 b
 Artikel 7f.1, tredje stecksatsen || Artikel 11.1 c
 Artikel 7f.1, fjärde stecksatsen || Artikel 11.1 d
 Artikel 7f.1, femte stecksatsen || Artikel 11.1 e
 Artikel 7f.2, första stycket, inledningen || Artikel 11.2, första stycket, inledningen
 Artikel 7f.2, första stycket, första strecksatsen || Artikel 11.2, första stycket a
 Artikel 7f.2, första stycket, andra strecksatsen || Artikel 11.2, första stycket b
 Artikel 7f.2, andra stycket, inledningen || Artikel 11.2, andra stycket, inledningen
 Artikel 7f.2, andra stycket, första strecksatsen || Artikel 11.2, andra stycket a
 Artikel 7f.2, andra stycket, andra strecksatsen || Artikel 11.2, andra stycket b
 Artikel 7f.3 || Artikel 11.3
 Artikel 7fa || Artikel 12
 Artikel 7g || Artikel 13
 __ || Artikel 14
 Artikel 8 || Artikel 15
 __ || Bilaga I
 __ || Bilaga II
 _____________