type: other

jurisdiction: US

text: b'HHS/OIG - Audit,"Audit of Administrative Costs Claimed Under Parts\nA&B of the Health Insurance for the Aged and Disabled Programs -- AdminaStar\nFederal, Inc.\nIndianapolis, Indiana"(A-05-01-00023)\nDepartment of Health and Human Services\nOffice of Inspector General -- AUDIT\n"Audit of Administrative Costs Claimed Under Parts A & B of the\nHealth Insurance for the Aged and Disabled Programs -- AdminaStar Federal,\nInc. Indianapolis, Indiana," (A-05-01-00023)\nJanuary 17, 2002\nComplete Text\nof Report is available in PDF format (1.6 mb). Copies can also be obtained\nby contacting the Office of Public Affairs at 202-619-1343.\nEXECUTIVE SUMMARY:\nThis audit covered costs claimed by AdminaStar Federal (AdminaStar) on final\nadministrative cost proposals for Fiscal Years 1998 and 1999.\xc2\xa0 Costs claimed\ntotaled $193,455,170: $81,763,259 for Part A, $71,399,257 for Part B, and $40,292,654\nfor durable medical equipment regional carrier (DMERC) operations.\xc2\xa0 Of\nthe total claimed, we recommended a financial adjustment of $4,694,863: $2,171,529\nfor Part A, $1,602,931 for Part B, and $920,403 for DMERC operations.\xc2\xa0 We\nalso found that information to support the prior approval of leases and the\nvolume of claims used to compute complementary credits was not available.\xc2\xa0 We\nrecommended that AdminaStar provide the necessary documentation to the Centers\nfor Medicare and Medicaid Services for review.\xc2\xa0 Adjustments to the Final\nAdministrative Cost Proposals should be made if necessary.'


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 Avis juridique important
 |
 32001D0545
 2001/545/CE: Décision de la Commission du 9 juillet 2001 modifiant la décision 97/167/CE portant acceptation d'engagements offerts dans le cadre du réexamen du règlement (CEE) n° 3433/91 du Conseil et de la procédure concernant les importations de briquets de poche avec pierre, à gaz, non rechargeables originaires, notamment, de Thaïlande [notifiée sous le numéro C(2001) 1766]
 Journal officiel n° L 195 du 19/07/2001 p. 0057 - 0057
 Décision de la Commissiondu 9 juillet 2001modifiant la décision 97/167/CE portant acceptation d'engagements offerts dans le cadre du réexamen du règlement (CEE) n° 3433/91 du Conseil et de la procédure concernant les importations de briquets de poche avec pierre, à gaz, non rechargeables originaires, notamment, de Thaïlande[notifiée sous le numéro C(2001) 1766](2001/545/CE)LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,vu le traité instituant la Communauté européenne,vu le règlement (CE) n° 384/96 du Conseil du 22 décembre 1995 relatif à la défense contre les importations qui font l'objet d'un dumping de la part de pays non membres de la Communauté européenne(1), modifié en dernier lieu par le règlement (CE) n° 2238/2000(2), et notamment son article 8,après consultation du comité consultatif,considérant ce qui suit:A. PROCÉDURE ANTÉRIEURE(1) Des mesures antidumping ont été instituées sur les importations de briquets de poche avec pierre, à gaz, non rechargeables originaires, notamment, de Thaïlande par le règlement (CE) n° 423/97 du Conseil(3). Des engagements ont été acceptés par la décision 97/167/CE de la Commission(4) dans le cadre du réexamen du règlement (CEE) n° 3433/91 du Conseil(5).B. RÉEXAMEN INTERMÉDIAIRE(2) En avril 2000, un producteur-exportateur thaïlandais, Thai Merry Co. Ltd (ci-après dénommé "le requérant") a déposé une demande de réexamen intermédiaire des mesures antidumping qui lui étaient applicables, limité aux aspects du dumping, conformément à l'article 11, paragraphe 3, du règlement (CE) n° 384/96 (ci-après dénommé "le règlement de base"). Ayant conclu, après consultation du comité consultatif, qu'il existait des éléments de preuve suffisants pour justifier l'ouverture d'un réexamen intermédiaire, la Commission a publié un avis(6) (ci-après dénommé "l'avis d'ouverture") et a entamé une enquête.(3) L'enquête n'a pas montré l'existence d'un dumping en ce qui concerne le requérant. En outre, il ressort des éléments de preuve qu'une réapparition des importations faisant l'objet d'un dumping est peu probable dans un avenir prévisible. Il a donc été conclu au caractère durable du changement de circonstances. En l'absence de dumping, il est donc jugé approprié d'abroger les mesures en ce qui concerne le requérant.C. MODIFICATION DE LA DÉCISION 97/167/CE(4) Compte tenu de la conclusion quant à l'absence d'un dumping en ce qui concerne le requérant et du fait que cette situation n'est pas considérée comme momentanée, la décision 97/167/CE doit donc être modifiée par l'abrogation de l'engagement offert par Thai Merry Co. Ltd.(5) Parallèlement à la présente décision, le Conseil abroge le droit antidumping institué par le règlement (CE) n° 423/97 du Conseil en ce qui concerne cette société [voir le règlement (CE) n° 1471/2001(7)],A ARRÊTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:Article premierL'article 1er, point a), de la décision 97/167/CE est supprimé.Article 2La présente décision prend effet le jour suivant celui de sa publication au Journal officiel des Communautés européennes.Fait à Bruxelles, le 9 juillet 2001.Par la CommissionPascal LamyMembre de la Commission(1) JO L 56 du 6.3.1996, p. 1.(2) JO L 257 du 11.10.2000, p. 2.(3) JO L 65 du 6.3.1997, p. 1.(4) JO L 65 du 6.3.1997, p. 54.(5) JO L 326 du 28.11.1991, p. 1.(6) JO C 311 du 31.10.2000, p. 5.(7) Voir page 15 du présent Journal officiel.


text:
 14.6.2021
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 209/91
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2021/949
 zo 7. júna 2021,
 ktorým sa do registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [„Balatoni hal“ (CHZO)]
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 z 21. novembra 2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (1), a najmä na jeho článok 52 ods. 2,
 keďže:
 (1)
 V súlade s článkom 50 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1151/2012 bola v Úradnom vestníku Európskej únie (2) uverejnená žiadosť Maďarska o zápis názvu „Balatoni hal“ do registra.
 (2)
 Vzhľadom na to, že Komisii nebola oznámená žiadna námietka v zmysle článku 51 nariadenia (EÚ) č. 1151/2012, názov „Balatoni hal“ by sa mal zapísať do registra,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 Názov „Balatoni hal“ (CHZO) sa zapisuje do registra.
 Názov uvedený v prvom odseku sa vzťahuje na výrobok triedy 1.7. Čerstvé ryby, mäkkýše a kôrovce a výrobky z nich, ktorá je uvedená v prílohe XI k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 668/2014 (3).
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 7. júna 2021
 Za Komisiu
 v mene predsedníčky
 Janusz WOJCIECHOWSKI
 člen Komisie
 (1) Ú. v. EÚ L 343, 14.12.2012, s. 1.
 (2) Ú. v. EÚ C 63, 23.2.2021, s. 27.
 (3) Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 668/2014 z 13. júna 2014, ktorým sa stanovujú pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1151/2012 o systémoch kvality pre poľnohospodárske výrobky a potraviny (Ú. v. EÚ L 179, 19.6.2014, s. 36).


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22001D0203
 2001/203/CE: Decisione n. 2/2001 del Consiglio di associazione UE-Estonia, del 24 gennaio 2001, che modifica il protocollo n. 3 relativo alla definizione della nozione di "prodotti originari" e ai metodi di cooperazione amministrativa dell'accordo europeo UE-Estonia
 Gazzetta ufficiale n. L 073 del 15/03/2001 pag. 0028 - 0031
 Decisione n. 2/2001 del Consiglio di associazione UE-Estoniadel 24 gennaio 2001che modifica il protocollo n. 3 relativo alla definizione della nozione di "prodotti originari" e ai metodi di cooperazione amministrativa dell'accordo europeo UE-Estonia(2001/203/CE)IL CONSIGLIO DI ASSOCIAZIONE,visto l'accordo europeo che istituisce un'associazione tra le Comunità europee e i loro Stati membri, da una parte, e la Repubblica di Estonia, dall'altra(1), firmato a Lussemburgo il 12 giugno 1995, in particolare l'articolo 38 del suo protocollo n. 3,considerando quanto segue:(1) Nel quadro del regolare funzionamento del sistema di cumulo ampliato, che consente di utilizzare materie originarie della Comunità europea, della Polonia, dell'Ungheria, della Repubblica ceca, della Repubblica slovacca, della Bulgaria, della Romania, della Lettonia, della Lituania, dell'Estonia, della Slovenia, della Turchia, dello Spazio economico europeo, dell'Islanda, della Norvegia e della Svizzera, è necessario apportare modifiche alla definizione della nozione di prodotti originari.(2) È opportuno modificare gli articoli concernenti importi monetari al fine di tener pienamente conto dell'introduzione dell'euro.(3) Nell'elenco delle lavorazioni e trasformazioni previste dal protocollo, necessarie per attribuire il carattere originario alle materie non originarie, alcune correzioni risultano indispensabili per tener conto, da un lato, dell'evoluzione delle tecniche di trasformazione e, dall'altro, delle situazioni di scarsità di materie prime.(4) Il protocollo n. 3 dovrebbe pertanto essere modificato,DECIDE:Articolo 1Il protocollo n. 3 relativo alla definizione della nozione di "prodotti originari" e ai metodi di cooperazione amministrativa è modificato come segue:1) Agli articoli 21 e 26, il termine "Ecu" è sostituito dal termine "euro".2) L'articolo 30 è sostituito dal testo seguente:"Articolo 30Importi espressi in euro1. Gli importi nella moneta nazionale del paese d'esportazione equivalenti a quelli espressi in euro sono fissati dal paese d'esportazione e comunicati ai paesi d'importazione tramite la Commissione europea.2. Qualora tali importi superino gli importi corrispondenti fissati dal paese d'importazione, quest'ultimo li accetta se i prodotti sono fatturati nella moneta del paese d'esportazione. Quando i prodotti sono fatturati nella moneta di un altro Stato membro della Comunità europea o di uno degli altri paesi di cui agli articoli 3 e 4, il paese d'importazione riconosce l'importo notificato dal paese in questione.3. Gli importi da utilizzare in una determinata moneta nazionale sono il controvalore in questa moneta nazionale degli importi espressi in euro al primo giorno lavorativo del mese di ottobre del 1999.4. Gli importi espressi in euro e il loro controvalore nelle monete nazionali degli Stati membri della Comunità europea e dell'Estonia vengono riveduti dal comitato di associazione su richiesta della Comunità o dell'Estonia. Nel procedere a detta revisione, il comitato di associazione garantisce che non si verifichino diminuzioni degli importi da utilizzare in una qualsiasi moneta nazionale e tiene conto altresì dell'opportunità di preservare in termini reali gli effetti dei valori limite stabiliti. A tal fine, essa può decidere di modificare gli importi espressi in euro."3) L'allegato II è modificato nel seguente modo:a) il testo relativo alla voce SA 1904 è sostituito dal testo seguente:">SPAZIO PER TABELLA>"b) il testo relativo alla voce SA 2207 è sostituito dal testo seguente:">SPAZIO PER TABELLA>"c) il testo relativo alla voce SA 57 è sostituito dal testo seguente:">SPAZIO PER TABELLA>"d) il testo relativo alla voce SA 8401 è sostituito dal testo seguente:">SPAZIO PER TABELLA>"e) il seguente testo deve essere inserito fra le voci SA 9606 e 9612:">SPAZIO PER TABELLA>"Articolo 2La presente decisione entra in vigore il giorno della sua adozione.Essa si applica a decorrere dal 1o gennaio 2000.Fatto a Bruxelles, addì 24 gennaio 2001.Per il Consiglio di associazioneIl PresidenteT. H. Ilves(1) GU L 68 del 9.3.1998, pag. 3.


type: wikipedia

text:
Romenay ist eine französische Gemeinde im Département Saône-et-Loire in der Region Bourgogne-Franche-Comté. Sie gehört zum Arrondissement Louhans und zum Kanton Cuiseaux. Die Gemeinde hat Einwohner (Stand: ), sie werden Romenayoux genannt.
 Geografie
 Romenay liegt im Nordosten des Arrondissement Mâcon und wirkt zusammen mit Ratenelle wie angehängt. Aus diesem Grund sind diese beiden Gemeinden Mitglieder der Communauté de communes Saône, Seille, Sâne und wurden in den Kanton Cuiseaux integriert.
 Die Nordwestgrenze der Gemeinde bildet die Seille, sie nimmt im Norden der Gemeinde ausgeprägtes Netz von Biefs auf, die zur Bewirtschaftung einer großen Zahl von Étangs dienen. Östlich dieses Netzes entwässert der Ruisseau des Fatys die Étangs nach Norden. Im östlichen Gemeindeteil durchfließt La Voye die Gemeinde in Süd-Nord-Richtung und noch etwas weiter östlich Le Souchon, der auch einen Teil der südöstlichen Gemeindegrenze bildet. Die Gemeinde wird von Norden nach Süden von der Departementsstraße D975 durchzogen. Nördlich des Bourg mündet die Departementsstraße D37Departementsstraße D975 von Westen her in die D975, im Bourg selber die Departementsstraße D12 von Osten. Bei der D12 handelt es sich ursprünglich um die Römerstraße, die Louhans mit Romenay verband. Das Gemeindegebiet ist im Südwesten, dann aber vor allem im Bereich der nördlichen Grenze stark bewaldet. Zur Gemeinde gehören die folgenden Weiler und Fluren: Autremont, Baisse-Léonard, Barres, Beaumartin, Belgique, Benoîts, Besse, Bicheniche, Bois-Benoît, Bois-Bressoux, Bois-de-Jouge, Bois-Devant, Bouchaille, Bouthière, Brosse, Cadolles, Caronnière, Chagne, Chamissiat, Champ-Bressan, Chanées, Charavel, Chaux, Chavances, Clochère, Colombier, Combeau, Corcelles, Cornon, Coupets, Crétin, Croix-Maréchal, Curciat, Curtavoche, Curtil, Curtil-Haut, Daissiat, Dame-Grange, Dompierre, Dourys, Etang-Benoît, Etang-Magnien, Faivées, Feussots, Folie, Follet, Forestille, Fouilloux, Frenozets, Frettières, Garenne, Genêtes, Grand-Biolay, Grange, Grange-Nolly, Guiblanches, Guillemots, Haut-de-la-Guette, Hôtelets, Jassières, Lissiat, Loizette, Longe, Marais, Mathy, Moiziat, Mollard, Montcherin, Montechemard, Montlièvre, Mouches, Moulin-Canard, Moulin-de-Chamissiat, Moulin-de-Grange, Moulin-Latrain, Moulin-Neuf, Naizeaux, Nivres, Nugons, Pain, Penezayat, Pérou, Petit-Biolay, Petites-Courtières, Pian, Pille, Plaine, Planches, Platon, Pointes, Porcher, Poulardières, Prognat, Quessards, Quize, Rippe-des-Monts, Rippe-Noire, Saint-Romain, Salle-de-Daissiat, Serve, Souchon, Teppes, Terres-Morel, Train, Tremolet, Troche, Varennes, Vauvril, Vernes, Villaroux, Voye.
 Umgeben wird Romenay von den Nachbargemeinden La Genête im Norden und Nordwesten, La Chapelle-Thècle im Norden, Montpont-en-Bresse im Osten und Nordosten, Curciat-Dongalon im Südosten, Vernoux, Saint-Trivier-de-Courtes und Vescours im Süden, Sermoyer im Südwesten sowie Ratenelle im Westen.
 Klima
 Das Klima in Romenay ist warm und gemäßigt. Es gibt das ganze Jahr über deutliche Niederschläge, selbst der trockenste Monat weist noch hohe Niederschlagsmengen auf. Die effektive Klimaklassifikation nach Köppen und Geiger ist Cfb. Im Jahresdurchschnitt herrscht einer Temperatur von 11,0 °C. Über ein Jahr verteilt summieren sich die Niederschläge auf 808 mm.
 Toponymie
 Romenay wird um 950 erstmals in den Büchern von Cluny erwähnt als In pago Lucdunensi, in agro Romanaco, also im Gau von Louhans, in der Gegend von Romanacus soll sich eben eine Kirche zu Ehren des Heiligen Benedikt befunden haben. Denkbar, dass die Gegend einst einem Romanus gehörte, was sich zu gallorömisch Romanacum veränderte, als Bezeichnung für das dem Romanus Gehörende. Seit 1504 ist die heutige Ortsbezeichnung Romenay verbürgt.
 Geschichte
 Der Merowingerkönig Guntram I. schenkte seine Ländereien bei Romenay dem Bischof von Mâcon. Damit war das Schicksal der Stadt besiegelt, es gehörte bis zur Revolution zur bischöflichen Herrschaft. Seiner Lage wegen war es allerdings häufig den Eroberungsgelüsten der Grafen von Savoyen ausgesetzt. Teile der ehemaligen Stadtmauer sind heute noch sichtbar, zwei Stadttore und ein rechteckiger Turm aus dem 14. Jahrhundert sind noch in ausgezeichnetem Zustand.
 Die Kirche wurde während der Glaubenskriege immer wieder geplündert und beschädigt. Sie wurde deshalb ebenso oft wieder instand gestellt und verändert. Erhalten blieb ein schönes romanisches Portal aus rosa Stein von Préty. Chor und Chorkapellen stammen aus dem 13., die übrigen Kapellen aus dem 14. und 15. Jahrhundert, das Kirchenschiff wurde im 17. Jahrhundert umgebaut. Der Glockenturm wurde während der Revolution zerstört und 1866 wieder aufgebaut, er trägt die Inschrift: Renversé par quelques uns en 1793 - Relevé par tous en 1866 (1793 durch einige zerstört, 1866 von allen wiedererbaut).
 Heraldik
 Die Gemeinde braucht das Wappen, das auf die Bischöfe von Mâcon zurückgeht, die gleichzeitig Barone von Romenay waren. Blasonierung: In Blau ein goldener Schrägbalken. Der Schrägbalken wird nach anderen Quellen auch in Silber blasoniert, diskutiert wird auch das Oberwappen.
 Bevölkerung
 Wirtschaft und Infrastruktur
 Zahl und Art von Betrieben und Ladengeschäften
 In der Gemeinde befinden sich nebst Mairie und Kirche 27 Landwirtschafts- und eine große Zahl übriger Betriebe.
 Geschützte Produkte in der Gemeinde
 Als AOC-Produkte sind in Romenay Crème et beurre de Bresse zugelassen, ferner Volaille de Bresse und Dinde de Bresse
 Bildungseinrichtungen
 In der Gemeinde besteht eine École primaire (École maternelle und École élémentaire), die der Académie de Dijon untersteht und von 120 Kindern besucht wird. Für die Schule gilt der Ferienplan der Zone A.
 Sehenswürdigkeiten
 Kirche St. Martin aus dem 12. Jahrhundert
 Gutshöfe
 Gutshof Le Champ-Bressan, heute Museum, Monument historique
 Gutshof Les Chanées, seit 1925 Monument historique
 Gutshof Saint-Romain, seit 1925 Monument historique
 Gutshof La Train (auch: Latrain), seit 2014 Monument historique
 Einzelnachweise
 Weblinks
 Ort in Bourgogne-Franche-Comté


type: caselaw

text:
 9.3.2013
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 71/11
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-Cour de cassation (Franza) fit-2 ta’ Jannar 2013 — Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières vs Humeau Beaupreau SAS
 (Kawża C-2/13)
 2013/C 71/17
 Lingwa tal-kawża: il-Franċiż
 Qorti tar-rinviju
 Cour de cassation
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: Directeur général des douanes et droits indirects, Chef de l’agence de la direction nationale du renseignement et des enquêtes douanières
 Konvenuta: Humeau Beaupreau SAS
 Domanda preliminari
 Fil-proċess tal-immanifatturar ta’ żarbuna, l-operazzjonijiet li permezz tagħhom tingħata forma lill-parti fuq wara ta’ żarbuna li tagħti sapport lill-parti tal-ġenb ta’ żarbuna u ta’ roughing tal-imsemmija parti fuq wara ta’ żarbuna u ta’ pett estern, li jitwettqu qabel l-assemblaġġ tagħhom, għandhom jiġu kklassifikati bħala “operazzjonijiet ta’ assemblaġġ” jew bħala “operazzjonijiet ta’ ħidma ta’ natura li tiġi kkompletata l-manifattura tagħhom”, fis-sens tal-punt VII tan-Noti ta’ Spjega relattivi għar-Regola Ġenerali 2(a) għall-interpretazzjoni tas-sistema armonizzata?


text:
En konstnär är en utövare av någon eller några av de skapande konsterna. Ofta syftar det främst på bildkonstnärer, ibland specifikt på dem som målar. Många konstnärer arbetar dock inom flera av konstens olika fält, exempelvis som tecknare, grafiker, fotograf, filmare, performancekonstnär, musiker eller skulptör. En del konstnärer arbetar med särskilda material som keramik, ädelmetaller eller textil.
 Allkonstnär kallas en person som är verksam inom flera olika kulturfält samtidigt, till exempel som skådespelare, bildkonstnär och författare.
 Se även
 Artiklar
 Serieskapare
 Konstnärsgrupp
 Konstnärskoloni
 Konstskola
 Historiemåleri
 Landskapsmåleri
 Konst
 Kategorier
 :Kategori:Konstnärer
 :Kategori:Målare
 :Kategori:Tecknare
 :Kategori:Grafiker
 :Kategori:Fotografer
 :Kategori:Skulptörer
 :Kategori:Illustratörer
 :Kategori:Keramiker
 Kategori:Textilkonstnärer
 Källor


text:
 19.2.2020
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 L 46/5
 LĒMUMS nr. 68/2019, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ KOMITEJA, KURA IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS KOPIENU UN AMERIKAS SAVIENOTAJĀM VALSTĪM PAR SAVSTARPĒJO ATZĪŠANU
 (2020. gada 5. februāris),
 par atbilstības novērtēšanas institūciju iekļaušanu sarakstā, kas ietverts nozaru pielikumā par elektromagnētisko savietojamību [2020/223]
 APVIENOTĀ KOMITEJA,
 ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm par savstarpējo atzīšanu un jo īpaši tā 7. un 14. pantu;
 tā kā atbilstības novērtēšanas institūciju iekļaušanai kāda nozaru pielikuma sarakstā ir nepieciešams attiecīgs Apvienotās komitejas lēmums,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1.
 Šā lēmuma A papildinājumā norādīto atbilstības novērtēšanas institūciju pievieno atbilstības novērtēšanas institūciju sarakstam, kas iekļauts slejā “EK pieeja ASV tirgum” nozaru pielikuma par elektromagnētisko savietojamību V iedaļā.
 2.
 Puses ir vienojušās par to, kāds ir A papildinājumā norādītās atbilstības novērtēšanas institūcijas iekļaušanas sarakstā konkrētais tvērums produktu un atbilstības novērtēšanas procedūru ziņā, un tās atjauninās sarakstu.
 Šo lēmumu, kas sagatavots divos eksemplāros, paraksta Apvienotās komitejas pārstāvji, kuri ir pilnvaroti Pušu vārdā grozīt nolīgumu. Šis lēmums ir spēkā no dienas, kad saņemts pēdējais no abiem parakstiem.
 Amerikas Savienoto Valstu vārdā –
 James C. SANFORD
 Parakstīts Vašingtonā, 2020. gada 13. janvārī
 Eiropas Savienības vārdā –
 Ignacio IRUARRIZAGA
 Parakstīts Briselē, 2020. gada 5. februārī
 A PAPILDINĀJUMS
 EK atbilstības novērtēšanas institūcija, ko pievieno atbilstības novērtēšanas institūciju sarakstam, kas iekļauts slejā “EK pieeja ASV tirgum” nozaru pielikuma par elektromagnētisko savietojamību V iedaļā
 Eleforss Oy
 Visiokatu 6
 FI-33720 TAMPERE
 FINLAND


text:
 29.8.2016
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 314/13
 Návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Højesteret (Dánsko) 6. júla 2016 – Assens Havn/Navigators Management (UK) Limited
 (Vec C-368/16)
 (2016/C 314/18)
 Jazyk konania: dánčina
 Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania
 Højesteret
 Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom
 Odvolateľ: Assens Havn
 Odporca: Navigators Management (UK) Limited
 Prejudiciálna otázka
 Musí sa článok 13 ods. 5 v spojení s článkom 14 ods. 2 písm. a) nariadenia o právomoci [nariadenie Rady (ES) č. 44/2001 (1) z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach] vykladať v tom zmysle, že poškodený, ktorý je podľa vnútroštátneho práva oprávnený podať žalobu priamo proti spoločnosti poskytujúcej poistné krytie za účastníka, ktorý spôsobil škodu, je viazaný dohodou o voľbe právomoci platne uzavretou medzi poistiteľom a poistníkom v súlade s článkom 13 ods. 5 v spojení s článkom 14 ods. 2 písm. a) nariadenia o právomoci?
 (1) Ú. v. ES L 12, 2001, s. 1; Mim. vyd. 19/004, s. 42.


text:
Retrato de Mademoiselle de Coislin é um ilustre retrato, óleo sobre tela, da autoria do francês Louis Tocqué. A data do quadro é incógnita, mas sabe-se que foi pintado entre 1750-1759.
 Figura retratada crê-se que seja de Mademoiselle de Coislin, devido à suposição de um curador de uma leiloeira, cujo catálogo de 1907 referia que a mulher era uma das célebres Mademoiselles de Coislin. E daí ficou o quadro a ser conhecido como «Retrato de Mademoiselle de Coislin», mesmo sem a certeza de que aquela figura feminina seja mesmo uma das filhas do Marquês de Cambout, cujo apelido era Cambout-Coislin.
 Da autoria de Tocqué, a pintura não é de facto um exemplar do seu habitual e austero estilo barroco, que agradou até Catarina, a Grande da Rússia, e sim um peculiar retrato ao estilo setecentista inglês. Tendo em conta a época em que foi pintado, neste retrato já incidem luzes do neoclassicismo francês, que, de dia para dia, se banalizava cada vez mais no Salon e atingiu o seu auge nos anos pós-revolução.
 A figura é representada com um delicado traje de seda, coberto por flores e decorado com minuciosas rendas. A sua face é igualmente delicada, com a pele naturalmente branca - salvo as rosetas, ligeiramente coradas -, propondo que seja virgem e intocada. A cabeleira simples e elegante, em voga, na época. A moda das grandes e altíssimas cabeleiras - cujo peso era suportado vulgarmente por um criado - já fazia parte do passado.
 Para além disso, a jovem é retratada como uma figura mitológica, Flora, remetendo-a cada vez mais para o neoclassicismo. O facto de surgir rodeada de flores fá-la assemelhar-se à conhecida protetora da Natureza. O fundo da composição, é simples e básico, suportando-se na sua cor verde azeitona, vulgar na pintura neoclássica (ex: Retrato da família do Duque de Osuna, de Francisco Goya). A sua simplicidade faz com que toda a figura da futura marquesa domine, por completo, a composição
 O facto de ser um dos poucos exemplares neoclássicos na obra conhecida de Tocqué, torna-a uma raridade entre outras pinturas do autor, que se dedicou profundamente ao barroco/rococó.
 Hoje, o brilhante retrato está exposto na National Gallery, instituição à qual foi doado por Emilie Yznaga, em 1945.
 Ligações externas
 Retrato de Mademoiselle de Coislin na National Gallery
 Pinturas de Louis Tocqué
 Pintura do neoclassicismo
 Pinturas na National Gallery de Londres
 Pinturas do século XVIII


text:
 22.6.2018
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 159/17
 TILLÆGSPROTOKOL TIL EUROPARÅDETS KONVENTION OM FOREBYGGELSE AF TERRORISME
 Riga, den 22. oktober 2015
 EUROPARÅDETS MEDLEMSSTATER OG DE ØVRIGE PARTER I EUROPARÅDETS KONVENTION OM FOREBYGGELSE AF TERRORISME (CETS nr. 196), der har undertegnet denne protokol, og
 DER TAGER I BETRAGTNING, at Europarådets formål er at tilvejebringe en nærmere forening mellem dets medlemmer,
 DER ØNSKER at styrke indsatsen for at forebygge og bekæmpe terrorisme i alle dens afskygninger yderligere, både i Europa og på globalt plan, under overholdelse af menneskerettighederne og retsstatsprincippet,
 DER MINDER OM menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder, der særlig er nedfældet i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder (ETS nr. 5) og de dertil knyttede protokoller samt i den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder,
 DER UDTRYKKER deres dybe bekymring over den trussel, som udgøres af personer, der rejser til udlandet med det formål at begå, medvirke til eller deltage i terrorhandlinger, eller at oplære andre eller selv blive oplært i terrorisme på en anden stats territorium,
 DER i den forbindelse HENVISER til resolution 2178 (2014), som De Forenede Nationers Sikkerhedsråd vedtog på sit 7272. møde den 24. september 2014, særlig punkt 4-6,
 DER FINDER DET ØNSKELIGT at supplere Europarådets konvention om forebyggelse af terrorisme i visse henseender,
 ER BLEVET ENIGE OM FØLGENDE:
 Artikel 1
 Formål
 Formålet med denne protokol er at supplere bestemmelserne i Europarådets konvention om forebyggelse af terrorisme, der blev åbnet for undertegnelse i Warszawa den 16. maj 2005 (i det følgende benævnt »konventionen«) for så vidt angår kriminaliseringen af de handlinger, der beskrives i denne protokols artikel 2-6, og dermed styrke parternes indsats for at forebygge terrorisme og dens negative virkninger på den fulde udøvelse af menneskerettighederne, særligt retten til liv, både gennem foranstaltninger, der skal træffes på nationalt plan, og gennem internationalt samarbejde under behørig hensyntagen til de gældende multilaterale eller bilaterale traktater eller aftaler mellem parterne.
 Artikel 2
 Deltagelse i en sammenslutning eller gruppe med terrorisme som formål
 1. I denne protokol forstås ved »deltagelse i en sammenslutning eller en gruppe med terrorisme som formål« at deltage i en sammenslutnings eller en gruppes aktiviteter med det formål at begå eller medvirke til, at sammenslutningen eller gruppen begår en eller flere terrorhandlinger.
 2. Hver part træffer de foranstaltninger, som er nødvendige for at definere ulovlig og forsætlig »deltagelse i en sammenslutning eller gruppe med terrorisme som formål«, jf. stk. 1, som en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 3
 Modtagelse af oplæring i terrorhandlinger
 1. I denne protokol forstås ved »modtagelse af oplæring i terrorhandlinger« at modtage en anden persons oplæring i herunder viden om eller praktiske færdigheder i fremstilling eller brug af sprængstoffer, skydevåben eller andre våben eller skadelige eller farlige stoffer eller i andre konkrete metoder eller teknikker med det formål at begå en terrorhandling eller medvirke til, at en terrorhandling begås.
 2. Hver part vedtager de foranstaltninger, som er nødvendige for at definere ulovlig og forsætlig »modtagelse af oplæring i terrorhandlinger«, jf. stk. 1, som en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 4
 Udlandsrejse med terrorisme som formål
 1. I denne protokol forstås ved »udlandsrejse med terrorisme som formål« at rejse til en stat, hvori den rejsende ikke har statsborgerskab eller bopæl, med det formål at begå eller medvirke til eller deltage i en terrorhandling, eller at oplære andre eller selv blive oplært i terrorisme.
 2. Hver part træffer de foranstaltninger, som er nødvendige for at definere ulovlig og forsætlig »udlandsrejse med terrorisme som formål«, jf. stk. 1, som foretages fra partens område eller af partens statsborgere, som en strafbar handling i henhold til national ret. I den forbindelse kan hver part fastslå, hvilke betingelser der i henhold til og i overensstemmelse med dens forfatningsmæssige principper skal være opfyldt.
 3. Hver part træffer ligeledes de foranstaltninger, der er nødvendige for at definere forsøg på at begå en handling som omhandlet i denne artikel som en strafbar handling i henhold til og i overensstemmelse med national ret.
 Artikel 5
 Finansiering af udlandsrejse med terrorisme som formål
 1. I denne protokol forstås ved »finansiering af udlandsrejse med terrorisme som formål« direkte eller indirekte tilvejebringelse eller indsamling på en hvilken som helst måde af økonomiske midler, der helt eller delvist sætter en person i stand til at rejse til udlandet med terrorisme som formål, jf. artikel 4, stk. 1, med viden om, at de økonomiske midler helt eller delvist skal anvendes til dette formål.
 2. Hver part træffer de foranstaltninger, som er nødvendige for at definere ulovlig og forsætlig »finansiering af udlandsrejse med terrorisme som formål«, jf. stk. 1, som en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 6
 Tilrettelæggelse eller anden formidling af udlandsrejse med terrorisme som formål
 1. I denne protokol forstås ved »tilrettelæggelse eller anden formidling af udlandsrejse med terrorisme som formål« enhver tilrettelæggelse eller formidling, hvorved en person bistås med en rejse til udlandet med terrorisme som formål, jf. artikel 4, stk. 1, med viden om, at denne medvirken har terrorisme som formål.
 2. Hver part vedtager de foranstaltninger, som er nødvendige for at definere ulovlig og forsætlig »tilrettelæggelse eller anden formidling af udlandsrejse med terrorisme som formål«, jf. stk. 1, som en strafbar handling i henhold til national ret.
 Artikel 7
 Udveksling af oplysninger
 1. Hver part træffer, uden at dette berører konventionens artikel 3, stk. 2, litra a), og i overensstemmelse med dens nationale ret og gældende internationale forpligtelser, de foranstaltninger, som er nødvendige for at styrke rettidig udveksling mellem parterne af alle tilgængelige relevante oplysninger om personer, der rejser til udlandet med terrorisme som formål, jf. artikel 4. Med henblik herpå udpeger hver part et kontaktpunkt, der er tilgængeligt 24 timer i døgnet alle ugens syv dage.
 2. En part kan vælge at udpege et eksisterende kontaktpunkt som det i stk. 1 omhandlede kontaktpunkt.
 3. Partens kontaktpunkt skal have kapacitet til hurtigt at kunne kommunikere med en anden part kontaktpunkt.
 Artikel 8
 Betingelser og garantier
 1. Hver part sikrer, at gennemførelsen af denne protokol, herunder definition, gennemførelse og håndhævelse af kriminaliseringen i henhold til artikel 2-6, sker under overholdelse af menneskerettighedsforpligtelserne, navnlig retten til fri bevægelig, ytringsfrihed, foreningsfrihed og religionsfrihed, jf. konventionen til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, den internationale konvention om borgerlige og politiske rettigheder samt andre folkeretlige forpligtelser, såfremt disse gælder for den pågældende part.
 2. Definitionen, gennemførelsen og håndhævelsen af kriminaliseringen efter denne protokols artikel 2-6 er endvidere undergivet proportionalitetsprincippet med hensyn til de legitime mål, der forfølges, samt nødvendigheden deraf i et demokratisk samfund, og udelukker enhver form for vilkårlighed eller diskriminerende eller racistisk behandling.
 Artikel 9
 Forholdet mellem protokollen og konventionen
 De ord og udtryk, der anvendes i denne protokol, skal fortolkes i konventionens forstand. I forholdet mellem parterne finder alle konventionens bestemmelser med undtagelse af artikel 9 tilsvarende anvendelse.
 Artikel 10
 Undertegnelse og ikrafttræden
 1. Protokollen skal være åben for undertegnelse for alle parter, der har underskrevet konventionen. Den skal ratificeres, accepteres eller godkendes. En underskrivende part kan ikke ratificere, acceptere eller godkende protokollen, medmindre den underskrivende part forinden eller samtidig ratificerer, accepterer eller godkender konventionen. Ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumenterne skal deponeres hos Europarådets generalsekretær.
 2. Protokollen træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder fra deponeringen af det sjette ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument, herunder instrumenter fra mindst fire af Europarådets medlemsstater.
 3. For enhver underskrivende part, der på et senere tidspunkt deponerer sit ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrument, træder protokollen i kraft den første dag i måneden efter udløbet af et tidsrum på tre måneder fra datoen for deponeringen af ratifikations-, accept- eller godkendelsesinstrumentet.
 Artikel 11
 Tiltrædelse af protokollen
 1. Efter denne protokols ikrafttræden kan enhver stat tiltræde protokollen samtidigt med konventionen eller på et senere tidspunkt.
 2. For så vidt angår stater, der tiltræder protokollen i medfør af stk. 1, træder protokollen i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder fra deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet hos Europarådets generalsekretær.
 Artikel 12
 Territorialt anvendelsesområde
 1. Enhver stat eller Den Europæiske Union kan samtidig med undertegnelsen eller deponeringen af sit ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrument udpege det eller de territorier, som er omfattet af denne protokol.
 2. Hver part kan på et senere tidspunkt ved erklæring til Europarådets generalsekretær udvide anvendelsen af denne protokol til ethvert andet område, der er angivet i erklæringen. For så vidt angår et sådant område træder protokollen i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder fra datoen for generalsekretærens modtagelse af en sådan erklæring.
 3. Enhver erklæring, der afgives i henhold til ovenstående to stykker, kan for så vidt angår ethvert område, der er anført i en sådan erklæring, tilbagetrækkes ved notifikation stilet til Europarådets generalsekretær. Tilbagetrækningen træder i kraft den første dag i den måned, der følger efter udløbet af en periode på tre måneder fra datoen for generalsekretærens modtagelse af en sådan notifikation.
 Artikel 13
 Opsigelse
 1. Enhver part kan på ethvert tidspunkt opsige denne protokol ved notifikation til Europarådets generalsekretær.
 2. Opsigelsen træder i kraft på førstedagen i den måned, der følger udløbet af en tremåneders periode fra datoen for Europarådets generalsekretærs modtagelse af notifikationen.
 3. Opsigelse af konventionen medfører automatisk opsigelse af protokollen.
 Artikel 14
 Notifikationer
 Europarådets generalsekretær skal underrette Europarådets medlemsstater, Den Europæiske Union, de ikke-medlemsstater, der har deltaget i udarbejdelsen af denne protokol, samt enhver stat, der har tiltrådt eller er blevet opfordret til at tiltræde denne protokol, om:
 a.
 enhver undertegnelse
 b.
 deponering af ratifikations-, accept-, godkendelses- eller tiltrædelsesinstrumenter
 c.
 enhver dato for denne protokols ikrafttrædelse i henhold til artikel 10 og 11
 d.
 enhver akt, erklæring, notifikation eller meddelelse vedrørende denne protokol.
 TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol.
 Udfærdiget i Riga den 22. oktober 2015 på engelsk og fransk, idet begge tekster skal have samme gyldighed, i ét eksemplar, der deponeres i Europarådets arkiv. Europarådets generalsekretær fremsender bekræftede genparter heraf til Europarådets medlemsstater, til Den Europæiske Union, til de ikke-medlemsstater, der har deltaget i udarbejdelsen af denne protokol, samt til de stater, der er blevet opfordret til at tiltræde den.


text:
NJA 1991 s. 720 (NJA 1991:123) | Lagen.nu
 NJA 1991 s. 720
 Innehavare av fjärrvärmeanläggning har ansetts böra bära ett strikt skadeståndsansvar för skador orsakade av vattenutsläpp från anläggningen.
 A.L. bedrev i flera år försäljningsverksamhet under firma A.L:s Handels & Villaservice på Granitvägen 3 i Tyresö. Verksamheten bestod i försäljning och uppsättning av kakelplattor. Den 10 nov 1986 översvämmades lokalen av vatten som visade sig härröra från en läcka i en fjärrvärmeledning tillhörande Drefvikens Energi AB.
 A.L. väckte talan mot bolaget vid Handens TR och yrkade förpliktande för detta att till honom utge skadestånd med 672 807 kr.
 Bolaget bestred A.L:s talan.
 På parternas begäran tog TR:n upp frågan om bolagets ansvarighet för skadan till avgörande genom mellandom.
 A.L. anförde som slutlig grund för sin talan: På grund av de risker som föreligger med den typ av verksamhet bolaget bedriver genom fjärrvärmeanläggningen måste ställas särskilt höga krav på aktsamhet och bolagets ansvar är därför i det närmaste att anse som strikt. Det görs således inte gällande att bolaget vid tillsyn och skötsel av ledningarna i fråga om aktsamhet avvikit från vad som i allmänhet kan krävas, utan vad som läggs bolaget till last är att betrakta som "fingerad culpa".
 Bolaget åberopade som grund för bestridandet att inte någon som helst oaktsamhet kunde läggas bolaget till last.
 Till utveckling av sin talan anförde A.L.: Vid uppgrävning utanför hans lokaler framkom att en varmvattenledning tillhörande bolaget sprungit läck. Ledningen visade sig ligga på ett djup av 1,2-1,4 m under en vändplan med mycket tung trafik. Vatten sprutade ur ett hål i röret när detta blottlades. Uppenbarligen måste en mycket stor mängd vatten under någon tid ha sprutat ur röret. A.L. har inhämtat att vattnet i det aktuella röret var +80°C och att det under den byggnad där A.L:s lokal fanns omvandlades till +50°C i en värmeväxlare. När A.L. kom till lokalen d 10 nov 1986 stod vattnet flera cm högt i lokalen som var totalförstörd. För att bedriva försäljningen av kakel hade A.L. bl a flertalet väggar klädda med exklusivt kakel. Mycket arbete hade nedlagts för att sätta allt kakel.
 Bolaget anförde till utveckling av sin talan: Bolaget övertog 1983 från Svenska Bostäder en panncentral, belägen på Mellanbergsvägen i Tyresö, med tillhörande primärvattenkulvert. Anläggningen hade vid övertagandet varit i drift sedan 1965-67. Kulverten består av två stålrör med 50 cm diameter omslutna av isolering och utanpå denna ett eternitskyddsrör. Eternitrörens skarvar har tätats på vedertaget sätt, det vill säga med speciella gummiringar. Kulverten ligger i ett väldränerat dike. Till värmeanläggningen anslutna hus har värmeväxlare. Kulvertsystemet är ett slutet system. I panncentralen finns ett expansionskärl för manuell påfyllning av renat vatten i systemet. En viss förlust av vatten är ofrånkomlig beroende på otäta packningar, pumpar etc. Systemet står under visst tryck. För kontroll av detta finns tryckmätare med tillkopplad skrivare. En läcka som den i förevarande mål är alltför liten för att ge utslag på tryckmätarna, trots att dessa är känsliga. Vattenmätare finns inte eftersom sådan, med tanke på att systemet är slutet, inte skulle fylla någon funktion. Skadan har uppkommit sedan läckage uppstått på kulverten på grund av att en gummiring inte tätat helt med följd att vatten trängt in och förorsakat korrosion på ett stålrör. Under hela den tid kulverten använts har endast två primärvattenläckor uppstått, vilket i sammanhanget är ett mycket bra resultat. Läckan lagades omgående genom Svenska Bostäders försorg.
 TR:n (lagmannen Nordqvist) anförde i mellandom d 22 febr 1988:
 Domskäl. På kärandens begäran har VVS-montören L.T. hörts som vittne. Han har berättat väsentligen följande: Han reparerade den aktuella kulverten efter haveriet och tyckte inte att det var förvånande att röret hade gått sönder. Värmerören i kulvertarna - s k eternitrörskulvert - går i allmänhet inte att underhålla och kulvertdelen byts ut i sin helhet då ett läckage uppstår.
 På svarandens begäran har chefen för värmeverksföreningens tekniska avdelning H.S. hörts som vittne. Han har uppgivit följande: Kulvertsystem som det aktuella är vanligen inte utrustade med larmanordningar och är så fallet, är det med s k larmvippor placerade i kammare under kulverten. Skadefrekvensen för aktuell typ av kulvertsystem - 20 år gammalt - är ca 120 skador per 1 000 m2 kulvert. Han anser att två skador under 20 år är ett bra resultat för anläggningen.
 På svarandens begäran har vidare anläggningsingenjör C.E. hörts som vittne. C.E. har berättat: Systemet - som betjänar hela Bollmora - har visat sig vara bättre än motsvarande anläggningar på andra platser. Kontroll av systemet sker varje gång vattenmätarna läses av i fastigheterna. Detta sker en gång i månaden. För anläggningar av denna typ är det svårt att uttala sig om livslängd då denna till stor del är beroende av yttre faktorer.
 I skadeståndsmål har vid vissa typer av verksamhet i svensk rättspraxis ställts krav på aktsamhet som går utöver den standard som kan anses motsvara den allmänt gängse. Det har exempelvis gällt skador i arbetslivet eller i andra fall där starka sociala skäl talat för att den skadelidande skall ha möjlighet till ekonomisk gottgörelse.
 Den verksamhet som nu är i fråga kan inte anses vara av nyssnämnd beskaffenhet och inte heller medföra sådan risk för omgivningen att speciella krav på tillsyn och skötsel varit påkallade. Utredningen har tvärtom visat att risken för skador varit liten. Vid sådant förhållande och då det inte påståtts att bolaget avvikit från normal aktsamhet kan någon skadeståndsskyldighet ej åläggas bolaget. Käromålet skall därför lämnas utan bifall.
 A.L. fullföljde talan i Svea HovR och yrkade att HovR:n skulle fastställa att skadeståndsskyldighet åvilade bolaget för den skada han lidit på grund av översvämningen i nov 1986.
 HovR:n (hovrättsråden Andersson och Korfitsen, referent, samt hovrättsassessorn Sjöström) anförde i dom d 19 okt 1989: Utredningen i HovR:n. I HovR:n har parterna anfört grunder och invändningar samt utvecklat talan i huvudsaklig överensstämmelse med vad som antecknats i TR:ns dom. A.L. har dock lagt till - utan att därigenom göra gällande att bolaget vid tillsynen och skötseln av ledningarna avvikit från vad som i allmänhet görs beträffande Fjärrvärmeanläggningar - att bolaget inte bytt ut äldre rör och inte heller installerat larmanordningar trots att det insett att det på aktuella rör årligen uppstår ett visst antal skador per löpmeter rör och att antalet sådana skador blir fler ju äldre rören är. Ej heller har bolaget utfört erforderliga kontroller av rörsystemet genom tex värmefotografering vilket kunnat och bort ske. Bolaget är sålunda enligt 2 kap 1 § skadeståndslagen ansvarigt för skadan.
 C.E. och H.S. har hörts på nytt i HovR:n. De har därvid lämnat i huvudsak samma uppgifter som vid TR:n enligt vad som framgår av dess dom. C.E. har tillagt att det aktuella ledningssystemet i Bollmora är gammalmodigt men ofarligare än många andra liknande system, bl a därför att såväl vattentryck som temperatur är lägre än i andra Fjärrvärmeanläggningar. Det har visat sig att 20 år gamla ledningar i denna anläggning varit i skick som nya. Det är orealistiskt att förse gamla system med larmanordningar. H.S. har sagt att skadefrekvensen för ett system av ifrågavarande typ och ålder statistiskt är 0,22 skador per km rör och år. Värmefotografering för att upptäcka läckor är en ny metod som inte är färdigutvecklad. - L.T:s utsaga har upplästs så som den antecknats i TR:ns dom.
 Det är upplyst att anläggningen inte förklarats som allmänt värmesystem enligt lagen (1981:1354) om allmänna värmesystem samt att A.L. hyrde den lokal som översvämmades.
 Domskäl. HovR:n anser lika med TR:n att den aktuella Fjärrvärmeanläggningen inte är av sådan beskaffenhet att speciellt höga krav måste ställas på tillsyn och skötsel av den. Inte heller kan, såvitt framkommit, risken för skador till följd av den aktuella verksamheten anses ha varit så stor att sådana krav varit motiverade.
 På grund härav och då, såsom TR:n konstaterat, A.L. inte har påstått att bolaget brustit i normal aktsamhet, kan skadeståndsskyldighet inte åläggas bolaget. TR:ns domslut skall därför stå fast.
 A.L. (ombud advokaten R.N.) sökte revision och yrkade bifall till sin i HovR:n förda talan.
 Bolaget (ombud försäkringsjuristen K.O:) bestred ändring.
 Efter föredragning av målet beslöt HD (JustR:n Vängby, Rydin, Lind, Lars Å Beckman och Munck) att detta skulle sättas ut till huvudförhandling och att parterna skulle vara beredda att vid huvudförhandlingen dels yttra sig om huruvida HD hade att pröva frågan, om bolaget kunde åläggas skadeståndsskyldighet oberoende av vållande, dels för sådant fall ange sina ståndpunkter i rättsligt hänseende beträffande sistnämnda fråga.
 HD (JustR:n Knutsson, Gregow, Sterzel, Lars Å Beckman, referent, och Törnell) beslöt följande dom:
 Domskäl. Parterna har i HD åberopat i huvudsak samma omständigheter som de anfört i HovR:n. A.L. har till förtydligande av sin ståndpunkt tillagt att han i avsaknad av lagstöd inte velat som grund för sin talan uttryckligen åberopa ett strikt ansvar utan i stället valt begreppet fingerad culpa. Därmed har han inte avsett att göra gällande att någon oaktsamhet kan läggas bolaget till last. I stället har han åsyftat en objektivering av ansvaret, dvs i realiteten ett strikt ansvar. Bolaget har invänt att frågan om strikt ansvar inte kan prövas eftersom den grunden åberopats först i HD.
 Som A.L. utfört sin talan finner HD att det inte föreligger något hinder att pröva om bolaget kan åläggas ersättningsskyldighet på grund av en tillämpning av principen om ett strikt skadeståndsansvar.
 I svensk rätt har den principen vunnit insteg huvudsakligen genom lagstiftning på vissa avgränsade områden där det visat sig föreligga en särskilt påtaglig skaderisk. En viss utveckling har skett också i rättspraxis även om domstolarna varit försiktiga med att gå utanför det traditionella culpaansvaret. Någon allmän grundsats om strikt ansvar vid farlig verksamhet har inte erkänts i svensk rätt. Det strikta ansvaret har av domstolarna kommit att tillämpas framför allt i grannelagsrättsliga förhållanden och vid verksamhet av särskilt farlig art. I förhållandet mellan grannar åläggs sedan länge ett strikt ansvar förutom för mer ingripande grävnings- och sprängningsarbeten även för vissa störningar, s k immissioner. Det har dock krävts att störningen är varaktig. Begreppet granne har i rättstillämpningen kommit att ges en ganska vid tolkning. Ytterligare steg mot ett ökat immissions- och miljöansvar togs genom tillkomsten år 1969 av miljöskyddslagen och år 1986 av miljöskadelagen. I den sistnämnda lagen, som ålägger fastighetsägare och i vissa fall annan brukare av fastighet strikt ansvar för bl a immissionsskador, har kravet på varaktighet i störningen slopats. Även enstaka händelser och skador kan nu leda till ersättning. Kretsen av skadelidande har vidare vidgats till "omgivningen".
 I sammanhanget kan det vara av intresse att notera att i såväl norsk som dansk rättspraxis strikt ansvar ålagts vid översvämning till följd av brott på vattenledning och Fjärrvärmeledning (se Kristen Andersen, Skadeforvoldelse og erstatning, 1970 s 312 ff och Jørgen Trolle, Risiko & Skyld, 2 uppl 1969 s 46).
 Frågan är nu om det finns anledning att för svensk rätts vidkommande tillämpa ett rent strikt ansvar för skador orsakade genom utsläpp från en fjärrvärmeanläggning.
 Även om drift av en Fjärrvärmeanläggning inte kan betraktas som en farlig verksamhet ligger det i sakens natur att brott i rörsystemet och därav följande utsläpp av hett vatten aldrig helt kan undvikas. Utsläppen kan orsaka allvarliga skador, bl a såsom i detta fall genom ånga från det heta vattnet. De företer viss likhet med sådana störningar som ger rätt till ersättning enligt miljöskadelagen. Med hänsyn till den utveckling som har skett på det grannelags- och miljöskaderättsliga området synes det följdriktigt att här tillämpa ett strängt skadeståndsansvar. I samma riktning talar det förhållandet att skadan vanligen drabbar någon som direkt eller indirekt står i ett kontraktsförhållande till den som driver anläggningen. Anläggningsinnehavaren har i praktiken en monopolställning. Goda skäl kan anföras för att kostnaderna för skadorna bör drabba denne och därmed slås ut på alla som nyttjar anläggningen. Om anläggningens innehavare väljer att täcka sitt skadeståndsansvar genom en ansvarsförsäkring, torde med hänsyn till vad som har upplysts om den ganska ringa skadefrekvensen kostnaden för ett sådant försäkringsskydd bli måttlig. Ett strängt ansvar för skador av den typ det här gäller bör också stimulera till att öka anläggningarnas säkerhet och därmed minska risken för skador.
 Ett skärpt skadeståndsansvar skulle i och för sig kunna åstadkommas genom att särskilt stränga krav ställs på anläggningens säkerhet och tillsynen över denna. Att ställa upp ett aktsamhetskrav som leder till skadeståndsskyldighet i ett fall som det nu aktuella är emellertid i praktiken närmast liktydigt med en culpafiktion. Inte minst från rättsteknisk synpunkt är då ett strikt ansvar att föredra.
 Med hänsyn till det anförda finner HD att övervägande skäl talar för att innehavare av fjärrvärmeanläggning bör bära ett strikt skadeståndsansvar för skador som orsakas av utsläpp från anläggningen. Bolaget bör följaktligen åläggas ersättningsskyldighet för den skada som A.L. drabbats av.
 Domslut. Med ändring av HovR:ns dom fastställer HD att Drefvikens Energi AB är ersättningsskyldigt för den skada som A.L. åsamkats d 10 nov 1986 genom översvämning av hans försäljningslokal.
 T487-89
 Fjärrvärmeanläggning
 NJA 1997 s. 468: Innehavare av renvattenanläggning har ansetts bära strikt skadeståndsansvar för skador orsakade av vattenutsläpp från anläggningen.
 NJA 1997 s. 684: Efter särskilt riklig nederbörd har osedvanligt stora vattenmängder släppts fram genom en damm för vattenreglering med översvämningsskador nedströms som följd. Dammägaren har inte ansetts böra...
 NJA 2001 s. 368: Samfällighetsförening, som drev en vatten- och avloppsanläggning, har ansetts bära strikt skadeståndsansvar för en vattenskada i en villafastighet som uppstått till följd av att en spillvattenledning...
 NJA 2007 s. 663: Strikt ansvar har inte ansetts föreligga för skador som orsakats av en explosion genom brand eller tryckvåg.


text:
 16.9.2010
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 L 244/17
 BESCHLUSS DES GEMEINSAMEN EWR-AUSSCHUSSES
 Nr. 66/2010
 vom 11. Juni 2010
 zur Änderung von Anhang II (Technische Vorschriften, Normen, Prüfung und Zertifizierung) des EWR-Abkommens
 DER GEMEINSAME EWR-AUSSCHUSS —
 gestützt auf das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, geändert durch das Anpassungsprotokoll zum Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum, nachstehend „Abkommen“ genannt, insbesondere auf Artikel 98,
 in Erwägung nachstehender Gründe:
 (1)
 Anhang II des Abkommens wurde durch den Beschluss des Gemeinsamen EWR-Ausschusses Nr. 46/2010 vom 30. April 2010 (1) geändert.
 (2)
 Die Verordnung (EG) Nr. 551/2009 der Kommission vom 25. Juni 2009 zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 648/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates über Detergenzien zwecks Anpassung der Anhänge V und VI (Ausnahmeregelung für Tenside) (2) ist in das Abkommen aufzunehmen.
 (3)
 Die Entscheidung 2009/428/EG der Kommission vom 4. Juni 2009 zur Änderung des Anhangs der Richtlinie 2002/95/EG des Europäischen Parlaments und des Rates hinsichtlich der Ausnahme für eine Verwendung von Blei als Verunreinigung in RIG-Faraday-Rotatoren, die in faseroptischen Kommunikationssystemen verwendet werden, zwecks Anpassung an den technischen Fortschritt (3) ist in das Abkommen aufzunehmen.
 (4)
 Die Entscheidung 2009/443/EG der Kommission vom 10. Juni 2009 zur Änderung des Anhangs der Richtlinie 2002/95/EG des Europäischen Parlaments und des Rates hinsichtlich der ausgenommenen Verwendungen von Blei, Cadmium und Quecksilber zwecks Anpassung an den technischen Fortschritt (4) ist in das Abkommen aufzunehmen —
 BESCHLIESST:
 Artikel 1
 Anhang II Kapitel XV des Abkommens wird wie folgt geändert:
 1.
 Unter Nummer 12q (Richtlinie 2002/95/EG des Europäischen Parlaments und des Rates) werden folgende Gedankenstriche angefügt:
 „—
 32009 D 0428: Entscheidung 2009/428/EG der Kommission vom 4. Juni 2009 (ABl. L 139 vom 5.6.2009, S. 32),
 —
 32009 D 0443: Entscheidung 2009/443/EG der Kommission vom 10. Juni 2009 (ABl. L 148 vom 11.6.2009, S. 27).“
 2.
 Unter Nummer 12u (Verordnung (EG) Nr. 648/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates) wird folgender Gedankenstrich angefügt:
 „—
 32009 R 0551: Verordnung (EG) Nr. 551/2009 der Kommission vom 25. Juni 2009 (ABl. L 164 vom 26.6.2009, S. 3).“
 Artikel 2
 Der Wortlaut der Verordnung (EG) Nr. 551/2009 und der Entscheidungen 2009/428/EG und 2009/443/EG in isländischer und norwegischer Sprache, der in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht wird, ist verbindlich.
 Artikel 3
 Dieser Beschluss tritt am 12. Juni 2010 in Kraft, sofern dem Gemeinsamen EWR-Ausschuss alle Mitteilungen nach Artikel 103 Absatz 1 des Abkommens vorliegen (5).
 Artikel 4
 Dieser Beschluss wird im EWR-Abschnitt und in der EWR-Beilage des Amtsblatts der Europäischen Union veröffentlicht.
 Geschehen zu Brüssel am 11. Juni 2010.
 Für den Gemeinsamen EWR-Ausschuss
 Der Vorsitzende
 Alan SEATTER
 (1) ABl. L 181 vom 15.7.2010, S. 14.
 (2) ABl. L 164 vom 26.6.2009, S. 3.
 (3) ABl. L 139 vom 5.6.2009, S. 32.
 (4) ABl. L 148 vom 11.6.2009, S. 27.
 (5) Ein Bestehen verfassungsrechtlicher Anforderungen wurde nicht mitgeteilt.


text:
Lopov v audiju 100 - Nergač
 Lopov v audiju 100
 Najti Kazenski oddelek Okrajnega sodišča v Ljubljani je skoraj nemogoče. Od Okrajnega sodišča sem zataval na Malo ulico v stavbo sodišča za prometne prekrške, kjer so me napotili okrog vogala na Mali trg. Nikjer niti ne piše, da je tam Kazenski oddelek, kar ni nenavadno, saj so se menda tja preselili šele pred kratkim. Majhen, neugleden vhod na koncu pasaže sem našel tako, da sem sledil policistoma in v lisice vklenjenemu tipu.
 Vabilo na sodišče mi je na dom prinesel precej nabit dedec, kar je mami nagnalo neverjeten strah v kosti, saj je verjetno mislila, da bodo zašili mene. Vabljen sem bil kot priča in oškodovanec. Čeprav sem na internetu preveril, kaj pravi 215/V člen Kazenskega zakonika, se mi je le bežno dozdevalo za kaj bi lahko šlo. Očitno za krajo, verjetno registrske tablice, kar se mi je sicer zgodilo trikrat, pa še enkrat na službenem avtomobilu.
 Čakalnica oziroma hodnik na sodišču je tako preklemansko utesnjena, da bi, če ne bi bilo avtomata za vodo, mislil, da sem obdolžen jaz. Po desetih minutah preklinjanja, ker se organi ne držijo urnika, so me le povabili v sobo in mi razložili, da so me enkrat že klicali. Očitno so bili več kot točni, kajti jaz sem vstopil točno ob trinajstih. Sobo krasi samo bakreni državni grb, zato bi bil kakšen križ s Kristusom privlačen že zato, da bi malo poživil dolgočasne stene. Ogabni zeleni stoli sodijo na sodišče prav toliko kot križ. Tako sodnica kot tožilka nista samo prijazni, ampak tudi elegantni dami, to moram priznat. Obdolženec je bil odsoten, ampak obravnava je lahko potekala v njegovi odsotnosti.
 Obdolžen je bil zatajitve, kar me je zaradi nepoznavanja pravne terminologije in pogostosti mojih prijav zaradi kraj registrskih tablic tako zmedlo, da nekaj časa nikomur ni bilo jasno, kaj blebetam. Vse sem pomešal. Šele potem mi je gospa sodnica razložila, da falot ne more biti obdolžen kraje, ker je priznal samo najdbo in uporabo tablice, kar je zatajitev, ki je kazniva. Nenazadnje smo se sporazumeli, da mi je pezde tablico ukradel in da tega ne prizna. S svojimi dovtipi sem uspel obe predstavnici pravice nekajkrat celo nasmejati! Zaradi stroškov prevoza na sodišče mi pripada 1,70 evra potnih stroškov, ampak sem pozabil, kje lahko denar dvignem.
 Vabljen sem bil še na razsodbo in rad sem počakal nekaj minut, če sem bil že tam. Na kratko, gre za luzerja, ki živi na sociali in nima za registracijo, zato krade tablice in se z njimi vozi, dokler ga slučajno ne ustavijo, potem pa nabija, da je tablice nekje našel. Vozi Audi 100. To pa še ne pomeni, da bo stroške za sojenje poravnal sam. Plačala jih bo država, kar pomeni, da nisem oškodovan samo za 33 in še nekaj evrov, ki mi jih barabin ne bo vrnil, ker se z njim nimam časa ukvarjat, ampak posredno vsi državljani. S pričanjem sem ga kljub nedokazani kraji zašil za tri mesece zapora, ki se prištejejo že izrečeni kazni zaradi lažje telesne poškodbe, skupaj devet mesecev kehe, ki pa je ne bo odslužil, če v naslednjih štirih letih ne ušpiči nove svinjarije.
 Skratka, pizdun se je izmazal s pogojno, jaz sem imel stroške, ki jih ne dobim nazaj, pa še država je oškodovana zaradi lenuha, lopova in pretepača! Nasmihal sem se cinično, sodnica in tožilka, pa grenko. Z veseljem bi ju povabil na kofe, da bi še malo pokramljali, saj sem med drugim izvedel, da tovrstni imbecili tablic ne kradejo le za namen zastonjskega točenja goriva, ampak se z njimi neženirano vozijo v svojih ničvrednih kripah, policaji pa jih dobijo le po naključju. Najbrž jih oglobijo zaradi neregistriranega avta, predlog za kazenski predlog pa mora predložiti oškodovanec. Luzer pride skozi zelo poceni, definitivno pa ceneje kot poštenjaki, ki vsako leto plačujejo registracijo. Pa še nekaj sem izvedel. Na Viču je največ kraj registrskih tablic. Ker si večina oškodovanih ne vzame časa za pričanje, je obsojenih le malo lumpov, ki si zato upajo vse več. Zato ni odveč poziv, da se takšnih sojenj udeležite, pa če se vam zdi še tako neumno! Najlaže se je razburjat zaradi nepravne države, a hkrati zamolčati vsako svinjarijo.
 krajakraja registrskih tablicsodišče
 Odgovori heros 18. 3. 2008 at 8:58
 če še ne veš, taisti tip ti bo tablice spet ukradel – tokrat za kazen. hehehee
 Odgovori suum 18. 3. 2008 at 9:31
 Ja, ni kaj, čisto realističen prikaz zadeve s strani oškodovanca. Čeprav se ljudje velikokrat razburjajo, češ, da se sodišča lotevajo le kurjih tatov, pa vsak oškodovanec ve, da mu tudi bagatelno kaznivo dejanje kar fino zagreni življenje (btw, tudi meni so že ukradli tablico). Zato se je potrebno ukvarjati z vsemi, tudi takšnimi primeri.
 Se je pa teh zadev treba lotiti na pravi način. Jasno je, da za zatajitev dveh tablic nima smisla izrekati zapora. Vendar pa je v primeru kakršen je ta, mogoče izreči denarno kazen (lahko tudi skupaj s pogojno). Recimo nekaj 100 evrov in če obsojenec ne plača, denar pa ni mogoče drugače izterjati, se spremeni v zapor (1 dan za vsakih začetih 4,17 evrov, do največ 6 mesecev). Pri tebi bi verjetno prišla v poštev še druga možnost. Npr.: lahko bi uveljavljal premoženjskopravni zahtevek (pa čeprav le za 33 evrov) in bi o tem tudi odločali istočasno, tako, da ti ne bi imel dodatnih stroškov. V takšnem primeru je mogoče, če sodišče ugodi takšnemu zahtevku, izreči pogojno kazen, z dodatnim pogojem, da storilec poravna tak zahtevek v določenem času, sicer pride lahko do preklica pogojne obsodbe. Vse to je seveda stvar fleksibilnosti tožilstva in sodišča.
 Drugače pa, bi se še posebej podpisal pod zadnjima stavkoma tvojega prispevka.
 Odgovori suum 18. 3. 2008 at 9:42
 Aha, pa še nekaj sem pozabil. Lahko pa bi se takšen primer rešil tudi izven sodišča, še na tožilstvu. Tja namreč lahko vabijo obdolženca in oškodovanca in poskušajo skleniti sporazum o povračilu škode (me prav zanima, če je bilo kaj poskušeno v tej smeri). Potem pa, če pride do dejanske povrnitve škode, se kazenska ovadba zavrne.
 Odgovori seamus 18. 3. 2008 at 12:48
 Pismo ne vem zakaj takim ne zaplenijo avta???
 In odvzamejo izpit. Pač daš za vožnjo brez registriranga avta polovico dovoljenih +1 piko. Ko ga dobijo drugič izgubi izpit!
 Ko ga dobijo naslednjič brez izpita pa v zapor.
 Pizda ko je to simpl 😡
 Odgovori seamus 18. 3. 2008 at 12:53
 Aja in v zapor brez sojenja, čist tko na brzino. Kot plačaš kazen.
 Primer – aha lump spet vi, brez izpita, da ste. Ja nč vas kr za en mesec v zapor peljemo.
 Aja in ko je enkrat dobljen da vozi brez izpita po tem, ko so ga enkrat že vzeli faše še dosmrtno prepoved delanja izpita.
 Vse čisto enostavno – vse kar je potrebno je, da ni izjem. In če bi blo tako enostavno potem še ne morš dobit mejnih pogojev, ko lahko narediš komu krivico!
 Odgovori chef 18. 3. 2008 at 13:25
 @suum: Če ja pa tip tablice nekje našel... grozovito je, da ni dokaza, da mi jih je res ukradel, čeprav sem krajo prijavil policiji.
 @seamus: Isto je rekla tožilka – da bi jim bilo treba zaplenit avto. Brez sojenja pa danes ne moreš nič in še prav je tako. Žal so se pa pravniki tako zeplezali v svoje zakone, da ni več rešitve.
 Odgovori Uroš 18. 3. 2008 at 13:40
 @seamus: Pri nas je očitno premalo zapornih kapacitet in očitno celo za take lumpe, ki neposredno kradejo državljanom, posredno pa državi, predvidijo le pogojno kazen. Nujno bi morali zgraditi zapor za vsaj 5.000 folka.
 Odgovori seamus 18. 3. 2008 at 14:26
 @CHEF – zakaj so se zaplezal, ker so skoz neke izjeme iskal.
 Za moj primer zgoraj, ki je trivialen in sodišče je dodatna izguba časa – OK naj bo preiskovalni sodnik, tako kot je v ZDA.
 Dobijo te prvič – voziš se z neregistriranim vozilom – sankcija + točke
 Dobijo te drugič – voziš se z neregistriranim vozilom – sankcija + točke -> presegel si število točk vzamejo ti vozniško
 Dobijo te tretjič – nimaš izpita zato, ker smo ti ga vzel, gremo k sodniku.
 OK gremo k preiskovalnemu sodniku, ki po hitrem postopku odredi zapor za en mesec.
 Zgradimo zapor za 5k ljudi.
 Odgovori Blazz 18. 3. 2008 at 14:59
 uau, 1.70 €!
 pa jim ja neboš pustu tazga dnara!! 😆
 Odgovori pijanec 18. 3. 2008 at 15:02
 seamus, uroš: v zapor zaradi takih neumnosti kot je kraja tablice? Ne biti ekstremist. Ceneje je, da država vrne 30 evrov vsakemu, ki so mu tablico ukradli. Kakšno korist maš, da takšnega lopova zapreš? Naredil je škode za drobiž, v zaporu pa bi nas stal vsaj 10.000 evrov. Da ne omenimo izpada morebitnih plačanih davkov z njegove strani.
 In kaj boš s toliko ljudmi v zaporu? Kdo bo delal in polnil z davki proračun? In kdo bo plačeval zapornike? Spet mi. In namesto da bi država svoj/naš denar namenjala za investicije, bi ga potem vse več namenjala za zapore. Malo je treba razmišljati dlje v prihodnost.
 Celo v ZDA (od koder pobirate te bolane ideje z zapori za brezvezne prekrške) vse manj ljudi mečejo v zapor, ker so stroški zaporov preprosto previsoki, koristi pa minimalne. V ZDA za zapore porabijo že 3x več denarja kot ga porabijo za visokošolsko izobraževanje. Prava sodobna družba.
 Ti kar delaj za to, da bodo tvoj denar porabljali za kurje tatove. Jaz pa želim, da gre moj denar za investicije, saj bo le razvoj zmanjšal število bagatelnih kaznivih dejanj.
 Odgovori chef 18. 3. 2008 at 15:11
 @Blazz: Iz principa jim ne bom pustil 🙂
 @pijanec: Prav imaš. Razen: denar za tablice bi moral vrnit barabin.
 Odgovori suum 18. 3. 2008 at 16:46
 Kar se pa tiče nemožnosti dokazovanja tatvine pa toliko.
 Jaz sploh ne vidim problema v tem, če so šli na zatajitev, kazen za to dejanje je ista (do enega leta), kot za tatvino stvari male vrednosti (v vrednosti do polovice povprečne mesečne plače). Ne poznam podrobnosti, ampak domnevam, da je poteklo nekaj časa od tatvine, do takrat, ko so tablice našli in verjetno res ni bilo materialnih dokazov, da bi tip tablice ukradel (četudi se strinjam, da jih najverjetneje je). Vztrajati pri tatvini bi bilo porivanje glave skozi zid in bi pripeljalo do oprostilke. So kar pogoste situacije, da pri najdbi ukradenih predmetov posestniku ni mogoče dokazati same tatvine in tudi življensko je čisto možno in se to tudi dogaja, da nekdo ukraden predmet izroči naprej, oziroma v praksi vsaj ni mogoče dokazati nasprotnega.
 Je pa bistveno večji problem, če npr.: nekoga zalotijo z ukradenim avtom, kjer podobno ni mogoče dokazati tatvine, ampak prikrivanje. V Italiji je tu problem rešen, ker so v takšnih primerih kazni enake, pri nas pa za prikrivanje dosti nižje.
 Ampak zakone je mogoče tudi spremeniti, a ne?
 Odgovori Anja 19. 3. 2008 at 8:11
 Haha, kako nisi najdo kazenskega oddelka:) Preselili so se pred kakimi 14 dnevi.
 Odgovori chef 19. 3. 2008 at 10:11
 @suum: Očitno ti je vse jasno. Ja.
 @Anja: Nimam pojma kje so bili prej, ampak jaz sem prvič slišal za Mali trg, iskal sem jih pa po celi Mali ulici.
 Odgovori suum 19. 3. 2008 at 15:11
 Ja, samo ni mi jasno, s čim sem te užalil. Moje mnenje sem izrazil čisto dobronamerno, ampak ok, ti si šef tule.
 Odgovori chef 19. 3. 2008 at 15:20
 Ne, ne, sploh me nisi užalil, oprosti, če si narobe razumel. Vesel sem, da se dejansko oglasi nekdo, ki so mu zadeve jasne!
 Odgovori suum 19. 3. 2008 at 15:21
 Aja, se opravičujem, res sem narobe razumel.
 Odgovori igo 19. 3. 2008 at 18:21
 Očetu so nekaj tednov po uvedbi tablic z nalepkami (grbi) ukradli nalepki spredaj in zadaj (nek ljubljanski zbiralec grbov, pač, ki zbira eksotične primerke Krško-Krško). Ker oče tega ni opazil in prijavil (bilo je ponoči), zjutraj pa so ga ustavili policisti, je moral plačati kazen za poškodovanje tablice. Seveda je sledil še postopek z novimi tablicami na očetove stroške.
 Sicer pa sem tudi jaz že našel tablice, ki jih je nekdo izgubil na parkirišču, ko je zadel kup napluženega snega, pa se nisem vozil z njimi. Nesel sem jih na policijo.
 Kdor jih najde in se vozi z njimi, je pa TAT in bi ga morali kar po istem kriteriju obravnavati in kaznovati. Brez “upoštevanja” (itak) zlaganih olajševalnih okoliščin.
 Če bi zakone pisale žrtve kaznivih dejanj in povprečni ljudje, bi bilo vse jasno in bi bil sistem pravičen. Ker pa jih pišejo ljudje “nedotakljivega” sloja, smo tam, kjer smo.
 Odgovori tecnoba 20. 3. 2008 at 10:07
 družbeno koristno delo.. to je potrebno...
 Odgovori Anja 20. 3. 2008 at 12:08
 @ Chef, prej so bli na Tavčarjevi, na glavnem sodišču. Sicer mi je pa vratar reko, da se je nek čudak potikal po oddelku za prekrške. 🙂 Upam, da te je vsaj prijazno napotil tja, kamor si bil vabljen. Si pa morem vsekakor ogledat nove prostore kazenskega oddelka, ker ti si jih kritiziral, sodniki pa jih hvalijo.
 Odgovori chef 20. 3. 2008 at 23:16
 Prijazno me je napotil!
 Saj prostori so čedni... lepo opleksani, a dolgočasni. Ampak na hodniku res niti nog ne moreš stegnit, avtomat za vodo pa tudi zasede dobršen del širine 🙂
 Odgovori Luka 30. 3. 2008 at 14:48
 Te kraje avtov pa je vedno vec sploh nevem kje je drzava da bi vse to ustavila.


text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0530(01)
 Skriftväxling mellan Europeiska gemenskapernas kommission och Internationella arbetsorganisationen
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr C 156 , 30/05/2001 s. 0005 - 0009
 Skriftväxling mellan Europeiska gemenskapernas kommission och Internationella arbetsorganisationen(2001/C 156/03)Utkast till brev från Europeiska kommissionenDen internationella arbetsorganisationen (ILO) och Europeiska gemenskapen delar åtagandet att driva på den sociala och ekonomiska utvecklingen, förbättra levnads- och arbetsvillkor samt främja sysselsättning. Sedan det första avtalet mellan ILO och gemenskapen 1958 har de båda organisationerna fortlöpande utvecklat sitt samarbete för att uppnå dessa mål.Den senaste skriftväxlingen mellan ILO och Europeiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, ägde rum 1989. Sedan dess har det skett djupgående förändringar i Europa och den globala ekonomin har utvecklats i snabb takt, och både ILO och Europeiska gemenskapen har på ett betydande sätt befäst och utvecklat sin förmåga att möta nya utmaningar inom social- och sysselsättningspolitik. Det är därför på tiden att vi återupptar vår skriftväxling. Denna bör syfta till att kartlägga de områden på vilka nya utmaningar uppkommit för båda våra organisationer och till att på grundval av denna kartläggning göra prioriteringar på områden där ett samarbete mellan ILO och kommissionen skulle ge flest fördelar.Sedan 1989 har sociala frågor och sysselsättningsfrågor fått en alltmer framtrådande roll både på gemenskapsnivå och internationellt. Globaliseringen har utan tvekan gett många fördelar, med det är många som anser att det är för få människir som kan ta del av dessa. Allmänhetens betänkligheter när det gäller de sociala aspekterna av globaliseringen har inte beaktats. Man erkänner också att det krävs nya integrerade tillvägagångssätt på olika nivåer, även från världssamfundets institutioner. ILO har identifierat fyra strategiska mål som är avgörande i samband med globaliseringen: grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, främjande av sysselsättning för kvinnor och män, ökat socialt skydd och främjandet av den sociala dialogen. Tillsammans utgör dessa kärnan i "meningsfullt arbete". För den europeiska integrationen har det varit nödvändigt med en stark och dynamisk social dimension. I samband med detta är främjandet av kvalitet en av kärnfrågorna på EU:s agenda för sysselsättning, socialpolitik och industriella relationer, som en drivande kraft för en blomstrande ekonomi, flera och bättre arbeten och ett integrerat samhälle. Dessutom kommer det i och med Europeiska unionens utvidgning att bli alltmer nödvändigt att de nya medlemsstaterna håller sig till de regler som utgör ramen für den Europeiska sociala modellen.När det gäller arbetsnormer och mänskliga rättigheter, ett område där kommissionen och ILO delar ett starkt gemensamt intresse, har det idag blivit viktigare än någonsin att främja grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, liksom ekonomisk utveckling och avreglering av handeln. Under toppmötet för social utveckling 1995 definieradas en social grund för den globala ekonomin i form av ILO-konventioner som innehåller följande fyra grundläggande principer: föreningsfrihet och kollektiv förhandlingsrätt, rätten att slippa utföra tvångsarbete och att bli diskriminerad, samt avskaffandet av barnarbete. I samband härmed tvångsarbete och att bli diskriminerad, samt avskaffandet av barnarbete. I samband härmed har ILO befäst sin ställning som samlingspunkt för internationella initiativ för att främja möjligheter för kvinnor och män att få ett meningsfullt och produktivt arbete i och med att ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet antogs. Europeiska unionens fördrag innehåller en hänvisning till grundläggande sociala rättigheter, liksom möjligheten för gemenskapen att vidta konkreta åtgärder mot diskriminering och social marginalisering. Dessutom har Europeiska unionen antagit en stadga om grundläggande rättigheter, som kommer att utgöra ytterligare ett instrument i främjandet av ekonomisk och social utveckling. Gemenskapen har dessutom engagerat sig i att främja grundläggande arbetsnormer i sin politik för yttre förbindelser och i sitt utvecklingssamarbete.Med avseende på den sociala dialogen, har det skett en betydande utveckling inom EU sedan 1989. Arbetsmarknadens parter har fått nytt och ökat ansvar i utformandet av socialpolitiken på EU-nivå. Detta befäster den sociala dialogen på EU-nivå medan det pekar framåt mot ett nytt sätt att behandla socialpolitiska frågor. Denna utveckling är särskilt viktig med avseende på EU:s kommande historiska utvidgning.När det gäller främjandet av sysselsättningen, har både ILO och Europeiska gemenskapen på ett markant sätt stärkt sina insatser sedan den senaste skriftvävxlingen. Att skapa större möjligheter till sysselsättning för män och kvinnor har förklarats vara ett av ILO:s strategiska mål. Europeiska unionen har utvecklat en omfattande sysselsättningsstrategi som syftar till att maximera sysselsättningspotentialen i den europeiska ekonomin och samtidigt ta hänsyn till jämställdhetsprinciper. Man bör också notera att ILO och Europeiska gemenskapen nu har gemensamma mål när det gäller främjandet av social trygghet.Med avseende på utvecklingssamarbetet har de utmaningar som ILO och gemenskapen ställs inför utvecklats mycket sedan skriftväxlingen under 1989. Det är inte minst tack vare ILO:s insats som det internationella systemet som helhet i allt större utsträckning tar med sociala hänsyn i program och strategier för den ekonomiska utvecklingen. Detta tjänar också till att lyfta fram den varaktiga betydelsen som toppmötet om social utveckling 1995 och uppföljningen av detta har fått.För EU:s vidkommande är målsättningen att genom gemenskapens utvecklingsarbete, där rätt och rimlighet är ledande principer, skapa en hållbar utveckling och hjälpa utvecklingsländerna med att avskaffa fattigdom och att integreras i världdsekonomin. Gemenskapen har därför nyligen fastställt att det viktigaste målet för gemenskapens utvecklingsinsats skall vara att minska fattigdomen. ILO:s dagordning om meningsfullt arbete är också en dagordning för utveckling som bygger på tillväxt, sysselsättning och arbetstillfällen. Utvecklingssamarbete är en av åtgärderna som ILO tillämpar för att främja och förverkliga sina värden, samtidigt som man tillgodoser de behov som organisationens medlemmar har av utveckling.Mot bakgrund av detta är kommissionen och ILO eniga om att det skulle vara till nytta för bägge organisationerna att vidareutveckla sitt samarbete genom att fokusera på följande prioriterade områden:- Främjande av arbetsnormer, med avseende på de principer och rättigheter som föreskrivs i ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998.- Främjande av sysselsättning, främst genom utbyte av information och erfarenheter om den europeiska sysselsättningsstrategin och ILO:s insatser för att skapa sysselsättningsmöjligheter för kvinnor och män.- Den sociala dialogen, inte minst med tanke på möjligheten att sprida de europeiska erfarenheterna genom den sociala dialogen till andra delar av världen.- Social- och sysselsättningspolitikens aspekter på utvidgningen av EU, i synnerhet med avseende på den sociala dialogen.- Social trygghet genom riktat samarbete på utvalda teman.- Utvecklingssamarbete, främst med avseende på att stärka den sociala dimensionen av utveckling, och samtidigt samarbete på operativ nivå för en hållbar utveckling.För att utveckla ett samarbete på dessa och andra områden av gemensamt intresse bekräftar kommissionen och ILO nyttan av att anordna möten på hög nivå en gång om året omväxlande i Bryssel och Genève, där det existerande samarbetet kommer att diskuteras och där man planerar gemensamma åtgärder för det kommande året.Följande bestämmelser i skriftväxlingen från 1989 kommer fortsatt att gälla:- Gemenskapen, företrädd av kommissionen, kmmer även i fortsättningen att bjudas in till ILO:s internationella arbetskonferenser och ILO:s styrelseråd.- Kommissionen bjuder i sin tur in ILO:s representanter till sina möten om sociala och arbetsrelaterade frågor som kan vara av intresse för ILO.- Kommissionens ordförande och ILO:s generaldirektör, eller deras företrädare, kommer att diskutera utvecklingen inom deras respektiv organisationer som kan komma att påverka samarbetet.- De berörda programförvaltarna kan från fall till fall komma överens om vilken form av informationsutbyte eller stöd inom områden av gemensamt intresse som är den mest lämpliga (besök, utarbetande av dokument, arbetsgrupp och finansiering av projekt).För att underlätta samarbetet genom finansiering av projekt fortsätter ILO och kommissionen sina diskussioner när det gäller att etablera standardiserade finansiella och administrativa regler för hur ILO skall genomföra projekt som finansieras av kommissionen.När vi delar med oss av våra erfarenheter och gemensamt överväger nya tillvägagångssätt att lösa eventuella sociala och arbetsmarknadsrelaterade frågor och när vi i den mån det är möjligt samlar våra kunskaper, råder det ingen tvekan om att vi på ett effektivare sätt kan uppfylla behovet av att främja sysselsättningsmöjligheterna och bevara och förbättra levnads- och arbetsvillkoren globalt.Med vänlig hälsning(...)Utkast till brev från ILOJag tackar härmed för Ert brev av den (...), som lyder:"Den internationella arbetsorganisationen (ILO) och Europeiska gemenskapen delar åtagandet att driva på den sociala och ekonomiska utvecklingen, förbättra levnads- och arbetsvillkor samt främja sysselsättning. Sedan det första avtalet mellan ILO och gemenskapen 1958 har de båda organisationerna fortlöpande utvecklat sitt samarbete för att uppnå dessa mål.Den senaste skriftväxlingen mellan ILO och Europeiska gemenskapen, företrädd av kommissionen, ägde rum 1989. Sedan dess har det skett djupgående förändringar i Europa och den globala ekonomin har utvecklats i snabb takt, och både ILO och Europeiska gemenskapen har på ett betydande sätt befäst och utvecklat sin förmåga att möta nya utmaningar inom social- och sysselsättningspolitik. Det är därför på tiden att vi återupptar vår skriftväxling. Denna bör syfta till att kartlägga de områden på vilka nya utmaningar uppkommit för båda våra organisationer och till att på grundval av denna kartläggning göra prioriteringar på områden där ett samarbete mellan ILO och kommissionen skulle ge flest fördelar.Sedan 1989 har sociala frågor och sysselsättningsfrågor fått en alltmer framträdande roll både på gemenskapsnivå och internationellt. Globaliseringen har utan tvekan gett många fördelar, med det är många som anser att det är för få människor som kan ta del av dessa. Allmänhetens betänkligheter när det gäller de sociala aspekterna av globaliseringen har inte beaktats. Man erkänner också att det krävs nya integrerade tillvägagångssätt på olika nivåer, även från världssamfundets institutioner. ILO har identifierat fyra strategiska mål som är avgörande i samband med globaliseringen: grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, främjande av sysselsättning för kvinnor och män, ökat socialt skydd och främjandet av den sociala dialogen. Tillsammans utgör dessa kärnan i 'meningsfullt arbete'. För den europeiska integrationen har det varit nödvändigt med en stark och dynamisk social dimension. I samband med detta är främjandet av kvalitet en av kärnfrågorna på EU:s agenda för sysselsättning, socialpolitik och industriella relationer, som en drivande kraft för en blomstrande ekonomi, flera och bättre arbeten och ett integrerat samhälle. Dessutom kommer det i och med Europeiska unionens utvidgning att bli alltmer nödvändigt att de nya medlemsstaterna håller sig till de regler som utgör ramen för den Europeiska sociala modellen.När det gäller arbetsnormer och mänskliga rättigheter, ett område där kommissionen och ILO delar ett starkt gemensamt intresse, har det idag blivit viktigare än någonsin att fränja grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet, liksom ekonomisk utveckling och avreglering av handeln. Under toppmötet för social utveckling 1995 definierades en social grund för den globala ekonomin i form av ILO-konventioner som innehåller följande fyra grundläggande principer: föreningsfrihet och kollektiv förhandlingsrätt, rätten att slippa utföra tvångsarbete och att bli diskriminerad, samt avskaffandet av barnarbete. I samband härmed har ILO befäst sin ställning som samlingspunkt för internationella initiativ för att främja möjligheter för kvinnor och män att få ett meningsfullt och produktivt arbete i och med att ILO;:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet antogs. Europeiska unionens fördrag innehåller en hänvisning till grundläggande sociala rättigheter, liksom möjligheten för gemenskapen att vidta konkreta åtgärder mot diskriminering och social marginalisering. Dessutom har Europeiska unionen antagit en stadga om grundläggande rättigheter, som kommer att utgöra ytterligare ett instrument i främjandet av ekonomisk och social utveckling. Gemenskapen har dessutom engagerat sig i att främja grundläggande arbetsnormer i sin politik för yttre förbindelser och i sitt utvecklingssamarbete.Med avseende på den sociala dialogen, har det skett en betydande utveckling inom EU sedan 1989. Arbetsmarknadens parter har fått nytt och ökat ansvar i utformandet av socialpolitiken på EU-nivå. Detta befäster den sociala dialogen på EU-nivå medan det pekar framåt mot ett nytt sätt att behandla socialpolitiska frågor. Denna utveckling är särskilt viktig med avseende på EU:s kommande historiska utvidgning.När det gäller främjandet av sysselsättningen, har både ILO och Europeiska gemenskapen på ett markant sätt stärkt sina insatser sedan den senaste skriftväxlingen. Att skapa större möjligheter till sysselsättning för män och kvinnor har förklarats vara ett av ILO:s strategiska mål. Europeiska unionen har utvecklat en omfattande sysselsättningsstrategi som syftar till att maximera sysselsättningspotentialen i den europeiska ekonomin och samtidigt ta hänsyn till jämställdhetsprinciper. Man bör också notera att ILO och Europeiska gemenskapen nu har gemensamma mål när det gäller främjandet av social trygghet.Med avseende på utvecklingssamarbetet har de utmaningar som ILO och gemenskapen ställs inför utvecklats mycket sedan skriftväxlingen under 1989. Det är inte minst tack vare ILO:s insats som det internationella systemet som helhet i allt större utsträckning tar med sociala hänsyn i program och strategier för den ekonomiska utvecklingen. Detta tjänar också till att lyfta fram den varaktiga betydelsen som toppmötet om social utveckling 1995 och uppföljningen av detta har fått.För EU:s vidkommande är målsättningen att genom gemenskapens utvecklingsarbete, där rätt och rimlighet är ledande principer, skapa en hållbar utveckling och hjälpa utvecklingsländerna med att avskaffa fattigdom och att integreras i världsekonomin. Gemenskapen har därför nyligen fastställt att det viktigaste målet för gemenskapens utvecklingsinsats skall vara att minska fattigdomen. ILO:s dagordning om meningsfullt arbete är också en dagordning för utveckling som bygger på tillväxt, sysselsättning och arbetstillfällen. Utvecklingssamarbete är en av åtgärderna som ILO tillämpar för att främja och förverkliga sina värden, samtidigt som man tillgodoser de behov som organisationens medlemmar har av utveckling.Mot bakgrund av detta är kommissionen och ILO eniga om att det skulle vara till nytta för bägge organisationerna att vidareutveckla sitt samarbete genom att fokusera på följande prioriterade områden:- Främjande av arbetsnormer, med avseende på de principer och rättigheter som föreskrivs i ILO:s deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet från 1998.- Främjande av sysselsättning, främst genom utbyte av information och erfarenheter om den europeiska sysselsättningsstrategin och ILO:s insatser för att skapa sysselsättningsmöjligheter för kvinnor och män.- Den sociala dialogen, inte minst med tanke på möjligheten att sprida de europeiska erfarenheterna genom den sociala dialogen till andra delar av världen.- Social- och sysselsättningspolitikens aspekter på utvidgningen av EU, i synnerhet med avseende på den sociala dialogen.- Social trygghet genom riktat samarbete på utvalda teman.- Utvecklingssamarbete, främst med avseende på att stärka den sociala dimensionen av utveckling, och samtidigt samarbete på operativ nivå för en hållbar utveckling.För att utveckla ett samarbete på dessa och andra områden av gemensamt intresse bekräftar kommissionen och ILO nyttan av att anordna möten på hög nivå en gång om året omväxlande i Bryssel och Genève, där det existerande samarbetet kommer att diskuteras och där man planerar gemensamma åtgärder för det kommande året.Följande bestämmelser i skriftväxlingen från 1989 kommer fortsatt att gälla:- Gemenskapen, företrädd av kommissionen, kommer även i fortsättningen att bjudas in till ILO:s internationella arbetskonferenser och ILO:s styrelseråd.- Kommissionen bjuder i sin tur in ILO:s representanter till sina möten om sociala och arbetsrelaterade frågor som kan vara av intresse för ILO.- Kommissionens ordförande och ILO:s generaldirektör, eller deras företrädare, kommer att diskutera utvecklingen inom deras respektive organisationer som kan komma att påverka samarbetet.- De berörda programförvaltarna kan från fall till fall komma överens om vilken form av informationsutbyte eller stöd inom områden av gemensamt intresse som är den mest lämpliga (besök, utarbetande av dokument, arbetsgrupp och finansiering av projekt).För att underlätta samarbetet genom finansiering av projekt fortsätter ILO och kommissionen sina diskussioner när det gäller att etablera standardiserade finansiella och administrativa regler för hur ILO skall genomföra projekt som finansieras av kommissionen.När vi delar med oss av våra erfarenheter och gemensamt överväger nya tillvägagångssätt att lösa eventuella sociala och arbetsmarknadsrelaterade frågor och när vi i den mån det är möjligt samlar våra kunskaper, råder det ingen tvekan om att vi på ett effektivare sätt kan uppfylla behovet av att främja sysselsättningsmöjligheterna och bevara och förbättra levnads- och arbetsvillkoren globalt."Jag instämmer helt med de åsikter som framförs i detta brev, eftersom jag är övertygad om att dessa åtaganden även i fortsättningen kommer att främja det goda samarbetet som alltid funnits mellan våra institutioner.Med vänlig hälsning(...)


text:
 4.8.2016
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 211/1
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 74/2015 HATÁROZATA
 (2015. április 30.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás I. mellékletének (Állat- és növény-egészségügyi kérdések) módosításáról [2016/1257]
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: az EGT-megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A 93/52/EGK határozat I. mellékletének Ciprus hivatalosan brucellózistól (B. melitensis) mentesnek nyilvánítása tekintetében történő módosításáról szóló, 2015. január 26-i (EU) 2015/129 bizottsági végrehajtási határozatot (1) bele kell foglalni az EGT-megállapodásba.
 (2)
 Ez a határozat a halaktól és a tenyésztett víziállatoktól eltérő élő állatokat érintő jogszabályokra vonatkozik. Az EGT-megállapodás I. melléklete I. fejezete bevezető részének (2) bekezdésében meghatározottak szerint az e tárgykörökre vonatkozó jogszabályok nem alkalmazandók Izlandra. Ez a határozat ezért nem alkalmazandó Izlandra.
 (3)
 Ez a határozat állat-egészségügyi kérdéseket érintő jogszabályokra vonatkozik. Az EGT-megállapodás I. mellékletének a szektorális kiigazítások részében meghatározottak szerint az állategészségügyet érintő jogszabályok mindaddig nem alkalmazandók Liechtensteinre, amíg az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség között létrejött, a mezőgazdasági termékek kereskedelméről szóló megállapodás kiterjed Liechtensteinre. Ez a határozat ezért nem alkalmazandó Liechtensteinre.
 (4)
 Az EGT-megállapodás I. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
 ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
 1. cikk
 Az EGT-megállapodás I. melléklete I. fejezetének 4.2. részében a 14. pont (93/52/EGK bizottsági határozat) a következő francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32015 D 0129: a Bizottság 2015. január 26-i (EU) 2015/129 végrehajtási határozata (HL L 21., 2015.1.28., 18. o.)”.
 2. cikk
 Az (EU) 2015/129 végrehajtási határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2015. május 1-jén lép hatályba, feltéve, hogy az EGT-megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megtették (*).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2015. április 30-án.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 az elnök
 Gianluca GRIPPA
 (1) HL L 21., 2015.1.28., 18. o.
 (*) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.