type: other

text:
Article Droit - - Newsletter Haoui du 11 fevrier 2020 Article Newsletter
 A la suite de l’achat d’un système de chauffage par panneaux solaires, des particuliers demandent la résolution de la vente pour défaut de conseil considérant que le matériel qui leur a été vendu ne correspondait pas à leurs besoins. La Cour de cassation leur donne raison estimant que c’est au vendeur de prouver qu’il s’est acquitté de son obligation de conseil, ce qui n’était pas le cas dans l’affaire jugée...
 Extrait de l’arrêt de la Cour de cassation, chambre civile, du mercredi 11 décembre 2019.
 Pourvoi n° : 18-18452.
 Donne acte à M. et Mme D..., agissant tant en leur nom personnel qu'en qualité de représentants légaux de leurs enfants mineurs E... et A... D..., et à Mmes B..., W..., V... et F... D... du désistement de leur pourvoi en ce qu'il est dirigé contre la société Orelium ;
 Attendu, selon l'arrêt attaqué, que, suivant devis du 14 avril 2008, M. et Mme D... (les acquéreurs) ont acquis de M. I... (le vendeur-installateur) un système de chauffage comprenant une chaudière à bois, un ballon tampon et des panneaux solaires, dont la mise en route technique a été réalisée par la société Orelium (le fournisseur) ; que, se plaignant de dysfonctionnements du système, les acquéreurs, agissant en leur nom personnel et au nom de leurs six enfants mineures, ont assigné le vendeur-installateur en résolution du contrat et en indemnisation ; que celui-ci a appelé en garantie son assureur, la société MAAF assurances, et le fournisseur ; que B..., W..., V... et F... D..., devenues majeures, sont intervenues à l'instance ;
 Attendu que, pour rejeter les demandes des acquéreurs tendant à la constatation de manquements du vendeur-installateur à son devoir de conseil et d'information, ainsi qu'à la résolution judiciaire du contrat, avec toutes conséquences de droit, l'arrêt énonce que ceux-ci ne démontrent pas avoir soumis au vendeur-installateur des demandes précises dont il n'aurait pas tenu compte ;
 Qu'en statuant ainsi, alors qu'il incombe au vendeur-installateur professionnel de rapporter la preuve qu'il s'est acquitté de l'obligation de conseil lui imposant de s'informer des besoins de l'acheteur et de l'informer de l'aptitude du matériel proposé à l'utilisation qui en est prévue, la cour d'appel a inversé la charge de la preuve et violé les textes susvisés ;
 Attendu que, pour rejeter la demande tendant à la condamnation du vendeur-installateur à leur payer la somme de 3 050 euros au titre de la perte de crédits d'impôt, l'arrêt retient qu'il n'incombe pas à celui-ci de conseiller son client sur les démarches administratives et fiscales à effectuer ;
 Qu'en statuant ainsi, alors que le vendeur-installateur était tenu d'informer les acquéreurs de la nécessité de procéder aux démarches administratives d'urbanisme inhérentes à la pose de panneaux solaires, dont dépendait l'obtention de crédits d'impôt, la cour d'appel a violé le texte susvisé ;
 CASSE ET ANNULE, sauf en ce qu'il met hors de cause la société Orelium, l'arrêt rendu le 5 décembre 2017, entre les parties, par la cour d‘appel de Grenoble ; remet, en conséquence, sur les autres points, la cause et les parties dans l'état où elles se trouvaient avant ledit arrêt et, pour être fait droit, les renvoie devant la cour d'appel de Lyon ;
 Vu l'article 700 du code de procédure civile, rejette sa demande et le condamne à payer à M. et Mme D..., personnellement et en qualité de représentants légaux de leurs enfants mineurs E... et A... D..., et à Mmes B..., W..., V... et F... D... la somme globale de 3 000 euros ;
 Photo : Sebra - Fotolia.com.


text:
Højesteret Bevis for ophavsretskrænkelse. Vederlag og erstatning.
 Bevis for ophavsretskrænkelse. Vederlag og erstatning.
 Sag 27/2009
 Dom afsagt den 24. marts 2011
 Poul Erik Gravgaard Larsen
 IFPI Danmark som mandatar for Aller International A/S m.fl.,
 Nordisk Copyright Bureau,
 Dansk Musiker Forbund og
 Sagen handlede om, hvorvidt og i givet fald i hvilket omfang en person, A, ved brug af programmet Direct Connect havde gjort musikværker på sin computer tilgængelige for andre brugere af dette program i strid med ophavsretsloven, og om tilkendelse af vederlag og erstatning til rettighedshaverne.
 Rettighedshaverne havde via et specialudviklet program, DCAgent, som kommunikerer med brugere af Direct Connect programmet, haft kontakt til en bestemt IP-adresse i et bestemt tidsrum. Rettighedshaverne angav, at de i forbindelse hermed havde hentet en liste med bl.a. titler på musikværker på denne IP-adresse. Ifølge internetudbyderens oplysninger var den pågældende IP-adresse på det pågældende tidspunkt registreret med A som bruger. A forklarede under sagen bl.a., at han to til tre gange havde benyttet programmet Direct Connect med henblik på at downloade musik fra internettet til sin computer.
 Efter en nærmere gennemgang af bevisførelsen, som også omfattede andre elementer end de ovenstående, fandt Højesteret efter en samlet vurdering, at rettighedshaverne ikke havde godtgjort, at de musiktitler, der fremgik af de af rettighedshaverne fremlagte lister, dækkede over musikværker på A’s computer. Højesteret fandt det imidlertid godtgjort, at A i forbindelse med brug af programmet Direct Connect havde gjort musikværkerne på sin computer tilgængelige for andre brugere af dette program.
 Højesteret fastslog, at A’s tilgængeliggørelse af musikværker på computeren udgjorde en krænkelse af ophavsretslovens § 2. A havde forklaret, at han havde anvendt programmet Direct Connect uden at gøre sig bekendt med, hvad dette indebar. Højesteret fandt herefter, at han havde handlet uagtsomt. Betingelserne i ophavsretsloven for at tilkende vederlag og erstatning var derfor opfyldt.
 Efter en nærmere gennemgang af bevisførelsen herom udtalte Højesteret, at vederlaget og erstatningen måtte fastsættes på grundlag af et skøn, som var forbundet med betydelig usikkerhed. Højesteret fastsatte vederlaget og erstatningen til et samlet beløb på 10.000 kr.
 Højesteret bemærkede, at der i sager om retsstridig tilgængeliggørelse af musikværker og lignende over internettet ikke er grundlag for at udmåle erstatningen til rettighedshaverne til et beløb, der beregnes i forhold til vederlagets størrelse, f.eks. princippet om ”dobbelt-op”.
 Sidst opdateret: 24-03-2011


type: wikipedia

text:
Three Friends é um filme mudo norte-americano de 1913 em curta-metragem, do gênero western, dirigido por D. W. Griffith e estrelado por Blanche Sweet.
 Elenco
 Henry B. Walthall
 Blanche Sweet
 John T. Dillon
 Lionel Barrymore
 Joseph McDermott
 Clara T. Bracy
 Kathleen Butler
 Harry Carey
 Frank Evans
 J. Jiquel Lanoe
 Walter P. Lewis
 Wilfred Lucas
 Mae Marsh
 W. C. Robinson
 J. Waltham
 Ligações externas
 Filmes dos Estados Unidos de 1913
 Filmes de faroeste dos Estados Unidos
 Filmes dirigidos por D. W. Griffith
 Filmes da Biograph Company
 Filmes em língua inglesa
 Filmes de curta-metragem
 Filmes mudos
 Filmes em preto e branco


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 23.5.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 207/4
 Breithiúnas na Cúirte (an tOchtú Dlísheomra) an 31 Márta 2022 – an Coimisiún Eorpach v Poblacht na Portaingéile
 (Cás C-687/20) (1)
 (Mainneachtain Stáit ina chuid oibleagáidí a chomhlíonadh - Comhshaol - Treoir 2002/49/CE - Torann timpeallachta a mheasúnú agus a bhainistiú - Ceirtleáin, mórbhealaí agus mór-iarnróid - Airteagal 7(2) - Léarscáileanna torainn straitéiseacha - Airteagal 8(2) - Pleananna gníomhaíochta - Airteagal 10(2) - Iarscríbhinn VI - Eolas curtha ar fáil ag léarscáileanna torainn straitéiseacha - Achoimrí ar phleananna gníomhaíochta - Teip cumarsáid a dhéanamh leis an gCoimisiún Eorpach laistigh de na teorainneacha ama)
 (2022/C 207/05)
 Teanga an cháis: an Phortaingéilis
 Páirtithe
 Iarratasóir: an Coimisiún Eorpach (ionadaithe: M. Noll-Ehlers agus G. Braga da Cruz, i gcáil Gníomhairí)
 Cosantóir: Poblacht na Portaingéile (ionadaithe: M. Pimenta, P. Barros da Costa, H. Almeida, J. Reis Silva agus L. Inez Fernandes, i gcáil Gníomhairí)
 An chuid oibríochtúil
 1)
 Mhainnigh Poblacht na Portaingéile, ar thaobh amháin, toisc nach bhfuil léarscáileanna torainn straitéiseacha bunaithe aici maidir leis na mórbhealaí PT_a_rd00410, PT_a_rd00458, PT_a_rd00460, PT_a_rd00462 agus PT_a_rd00633 nó pleananna gníomhaíochta le haghaidh ceirtleáin Amadora agus Porto agus le haghaidh na mórbhealaí agus mór-iarnróid dá dtagraítear san aguisín a ghabhann leis an mbreithiúnas seo, agus, ar an taobh eile, toisc nach ndearna sí cumarsáid leis an gCoimisiún Eorpach maidir leis an eolas curtha ar fáil ag na léarscáileanna sin ná na hachoimrí ar na pleananna gníomhaíochta, a hoibleagáidí a chomhlíonadh faoi faoin gcéad fhomhír d'Airteagal 7(2), Airteagal 8(2) agus Airteagal 10(2) de Threoir 2002/49/CE ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle an 25 Meitheamh 2002 maidir le torann timpeallachta a mheasúnú agus a bhainistiú, arna léamh i dteannta le hIarscríbhinn VI den Treoir sin.
 2)
 Ordaítear do Phoblacht na Portaingéile na costais a íoc.
 (1) IO C 62, 22.02.2021


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 51995PC0472
 Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön maataloustilastojen kehittämisestä
 Virallinen lehti nro C 336 , 14/12/1995 s. 0006
 Ehdotus neuvoston päätökseksi yhteisön maataloustilastojen kehittämisestä (95/C 336/04) KOM(95) 472 lopull. - 95/0250(CNS)(Komission esittämä 17 päivänä lokakuuta 1995)EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,ottaa huomioon ensisijaisia toimenpiteitä tilastotietojen alalla koskevan puiteohjelman vuosiksi 1993-1997 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan a alakohdan,sekä katsoo, ettätässä vuosiksi 1993-1997 tehdyssä puiteohjelmassa ehdotetaan maataloustilastoihin käytettävien varojen parempaa käyttöä ottamalla käyttöön edellisen tilasto-ohjelman aikana toteutetun seulontatoiminnan ("screening") tulokset (2),tällä seulonnalla on eritelty yhteisön maataloustilastoihin tarvittavien muutosten tärkeimmät ominaisuudet,näihin ominaisuuksiin sisältyvät pääalueet, joilla säästöjä voidaan saavuttaa ja joilla on uusia voimistuneita tarpeita; näiden muutosten olisi oltava yhdenmukaisia sovittujen yleisten periaatteiden kanssa,kansalliset mukautukset olisi sovitettava yhteen, ja niitä olisi valvottava yhteisön tasolla sen varmistamiseksi, että:i) tiedot ovat riittävän luotettavia valtion tasolla ja riittävän vertailukelpoisia valtioiden välillä,ii) komissio voi tunnistaa, valmistella ja ehdottaa tarvittavia muutoksia neuvoston lainsäädäntöön ajoissa ja että komissio lisäksi tekee päätökset neuvoston lainsäädännön täytäntöönpanemista koskevista yksityiskohdista ajoissa,iii) eri jäsenvaltioiden menetelmiä koskevat tutkimukset uusien tietotarpeiden tehokkaasta täyttämisestä ovat täydentäviä ja monipuolisia,iv) kansallisten toimien aikatauluissa otetaan huomioon yhteisön yhteinen etu,v) tämän ohjelman avustamiseen tarkoitettuja yhteisön varoja käytetään mahdollisimman tehokkaasti,parhaiten tämä yhteen sovittaminen saavutetaan muodollisella rakenteella, joka mahdollistaa teknisten rajoitusten ja etuuksien huomioon ottamisen yhteisesti sekä sellaisten valintojen tekemisen, joilla yhdistetään kansalliset ja yhteisön edut; tätä yhteistä valintaa koskeva päätelmä on otettava huomioon suunniteltaessa tulevia tilastoja, jotka tilasto-ohjelmakomitea jättää vuosittain tutkittaviksi,yhteisön rahoitusapu jäsenvaltioille on tarpeen tarkasti määritellyin edellytyksin vaadittujen muutosten helpottamiseksi,haluttujen säästöjen saavuttamiseksi on ehkä tarpeen muuttaa tiettyjen tutkimusten teknistä toteutusta; tällaiset muutokset olisi sallittava, edellyttäen että aiheelliset varotoimenpiteet toteutetaan, jajäsenvaltioiden tekemän, yhteisön tarpeisiin tarvittavien maataloustilastojen keräämisen ja alustavan käsittelyn ja tämän työn yhteensovittamisen sekä komission laitosten tekemän kyseisen tiedon myöhemmän käsittelyn, varastoinnin ja jakelun, jota tarvittaessa säädellään neuvoston lainsäädännöllä, on oltava täysin yhdenmukaista toissijaisuusperiaatteen kanssa,ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:1 artikla PäämääräJäsenvaltioiden on mukautettava kansalliset maataloustilastonsa yhteisön maataloustilastojen kehittämiseksi vastaamaan paremmin nykyistä tiedon tarvetta yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen seurauksena tämän päätöksen liitteessä I ja II annetuilla työalueilla liitteessä III annettujen ominaisuuksien ja perusteiden mukaisesti.2 artikla Komission osuusKomissio osallistuu tähän toimintaan a) laatimalla yhdessä jäsenvaltioiden kanssa i) yhteisen työaikataulun ja ii) yleiset puitteet menetelmiä koskevalle tutkimukselle, b) tarkkailemalla tiedon laatua ja vertailtavuutta, c) tunnistamalla ja panemalla täytäntöön yhteisön tasolla toimia, jotka ovat tärkeitä tämän päätöksen tavoitteen kannalta.3 artikla Aikataulu ja menetelmäEnsimmäisessä vaiheessa parannukset yhteisön maataloustilastoihin olisi tehtävä vuosina 1995-1997. Komissio huolehtii ensimmäisen vaiheen yhteensovittamisesta tämän päätöksen 4 artiklassa määrätyillä teknisillä toimintasuunnitelmilla.4 artikla Tekniset toimintasuunnitelmat maataloustilastoja varten1. Komissio päättää vuosittain teknisestä toimintasuunnitelmasta maataloustilastoja varten 10 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti. Nämä suunnitelmat käsittävät tämän päätöksen 1 artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden toteuttamat toimet. Käytettävissä olevat varat suunnataan niin, että saadaan aikaan mahdollisimman paljon parannuksia yhteisön maataloustilastojen kannattavuuteen yhteisön lainsäädännön vaatimusten, epävirallisten sopimusten ja uusien tietotarpeiden mukaisesti.2. Kuhunkin vuosittaiseen tekniseen toimintasuunnitelmaan on sisällyttävä yksityiskohtainen lausunto seuraavan vuoden toiminnasta ja suuntaa-antava aikataulu seuraavaksi kahdeksi vuodeksi. Siinä on otettava huomioon:i) kyseisinä vuosina olemassa olevat velvoitteet, esimerkiksi luettelo jäsenvaltioiden tekemistä yhteisön tutkimuksista ja niiden tiheys sekä muut komissiolle toimitettavat tiedot,ii) tämän päätöksen 5 artiklan b ja c alakohdassa määrätty jäsenvaltioiden kirjallinen panos,iii) kutakin harkittavaa toimea varten tarvittavat ja käytettävissä olevat varat.5 artikla Jäsenvaltioiden kertomuksetJäsenvaltioiden on jätettävä vuosittain (vuosi n) ennen 31 päivää maaliskuuta:a) lyhyt kertomus edelliseksi vuodeksi hyväksyttyjen toimien toteuttamisesta (vuosi n -1),b) kuvaus seuraavaksi vuodeksi (vuosi n + 1) ehdotetuista toimista,c) ilmoitus aiheellisista suurista toimista, jotka on suunniteltu tai ennakoitu tämän jälkeisiksi kahdeksi vuodeksi (vuodet n + 2 ja n + 3), jotka ovat merkityksellisiä tämän päätöksen kannalta.Kuvauksen on käsitettävä ehdotetut muutokset välittömiä toimia varten sekä kaikki tarvittavat valmistelutyöt, ennakoidut vaikeudet ja ehdotukset niiden ratkaisemiseksi, vaikutukset kansallisiin ja yhteisön varoihin sekä ehdotukset parannuksiin yhteisön tasolla. On määritettävä toimet, joihin haetaan yhteisön rahallista tukea.6 artikla Rahoitusta koskevat määräykset1. Yhteisö osallistuu kansallisten maataloustilastojärjestelmien mukauttamisesta tai uusiin taikka voimistuneisiin tarpeisiin liittyvästä valmistelutyöstä aiheutuviin kuluihin.2. Komissio päättää jäsenvaltioille myönnettävien avustusten määrän vuosittain teknisen toimintasuunnitelman yhteydessä ja 10 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.3. Avustukset annetaan jäsenvaltioiden käyttöön vuosittain sen jälkeen, kun vuosikertomus edelliseksi vuodeksi hyväksyttyjen toimien toteuttamisesta on jätetty komissiolle ja komissio on sen hyväksynyt. Komissio toimeenpanee paikalla tarkastustoimenpiteet, joita se pitää tarpeellisina.7 artikla JoustavuusTämän päätöksen tavoitteiden toteuttamiseksi komissio voi hyväksyä jäsenvaltion pyynnön mukauttaa yhtä tai useampaa kohtaa liitteessä IV luetelluissa tutkimuksissa: tutkittavat alueet, alueellinen alajako, määritelmät, tutkimusmenetelmä, tutkimuspäivämäärä, luetteloominaisuuksista ja kokoluokat 10 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.8 artikla Mukautuminen muuttuviin olosuhteisiinKomissio voi lisätä uusia kohtia liitteeseen I (alueet, joilla mahdollisia säästöjä on havaittu) tai liitteeseen II (alueet, joilla on uusia tai voimistuneita tarpeita) 10 artiklassa määrätyn menettelyn mukaisesti.9 artikla Pysyvän maataloustilastokomitean osuusPysyvän maataloustilastokomitean (3) on kokoonnuttava vähintään kerran vuodessa käsittelemään seuraavia asioita:i) jäsenvaltioiden toimittamat kertomukset ohjelman toteuttamisesta,ii) jäsenvaltioiden ehdottamat toimet seuraavaksi vuodeksi ja ennuste sitä seuraaviksi kahdeksi vuodeksi,iii) tekninen toimintasuunnitelma seuraavaksi vuodeksi,iv) tämän päätöksen 6 artiklassa määrätty yhteisön rahallinen apu.10 artikla Tarvittavat toimenpiteet täytäntöönpanoa vartenKomissio antaa tarpeelliset toimenpiteet tämän päätöksen täytäntöönpanemiseksi. Komissiota avustaa pysyvä maataloustilastokomitea, jäljempänä "komitea".Komission edustaja jättää komitealle ehdotuksen tarvittavista toimenpiteistä. Komitea antaa, tarvittaessa äänestettyään, lausuntonsa ehdotuksesta määräajassa, jonka puheenjohtaja voi asettaa asian kiireellisyyden mukaan.Lausunto merkitään pöytäkirjaan; lisäksi jokaisella jäsenvaltiolla on oikeus pyytää, että sen kanta merkitään pöytäkirjaan.Komission on, niin suurelta osin kuin mahdollista, otettava huomioon komitean lausunto. Sen on ilmoitettava, millä tavoin lausunto on otettu huomioon.11 artikla KertomusKomission on laadittava ennen 1 päivää joulukuuta 1997, pysyvää maataloustilastokomiteaa kuultuaan, kertomus Euroopan parlamentille ja neuvostolle tämän päätöksen toteuttamisesta, ja liitettävä siihen tarvittaessa sen uudistusta koskevat ehdotukset.12 artikla Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.(1) Neuvoston päätös 93/464/ETY (EYVL N:o L 219, 28.8.1993, s. 1)(2) Neuvoston päätöslauselma, 19.6.1989 (EYVL N:o C 161, 26.6.1989)(3) Perustettu neuvoston päätöksellä 72/279/ETY, 31.7.1972LIITE I ALUEET, JOILLA ON HAVAITTU MAHDOLLISIA SÄÄSTÖJÄ (1) 1. Maatilojen rakennetta koskevat tutkimukset: harvemmin, typologian ja kyselylomakkeen vähennykset.2. Viininviljelykseen käytettyjä alueita koskevat tutkimukset: useiden taulukoiden poistaminen; mahdollisesti yhdistäminen rakennetutkimukseen.3. Hedelmäpuita koskevat tutkimukset: välitutkimusten mahdollinen poistaminen.4. Maatilojen tuloindeksi: lokakuussa tehtävien ensimmäisten yhdistettyjen arviointien poistaminen, vähemmän yksityiskohtia.5. Maanviljelytalouksien kokonaistulo: suurempi joustavuus tiheyden ja kohteen käsitteiden osalta.6. Eläintutkimukset: agriflex-käsitteen soveltaminen eli tutkimusten tiheyden mukauttaminen karjan merkitykseen kussakin maassa.7. Teurastukset: lihantuotannossa keskitettävä tutkimukset teolliseen teurastukseen.8. Meijeritilastot: viikoittaisten tilastojen poistaminen; kaseiinia koskevien tilastojen poistaminen, vuosittaisten tilastojen ja meijerien rakennetta koskevien tilastojen vähentäminen.9. Kananmunat ja hautomot: hautomakoneessa olevia munia ja munivia kanoja koskevien tilastojen poistaminen.10. Eläinten rehuaineet: tutkimuksia harvemmin (joka viides vuosi) todellisen rehutaseen (tarjonta ja kysyntä) laatimiseksi.(1) Euroopan yhteisöjen tilasto-ohjelman osana 1989-1992 toteutetussa maataloustilastojen katsauksessaLIITE II ALUEET, JOILLA ON UUSIA TAI VOIMISTUNEITA TARPEITA (1) Aiheet1. Nopeat arviot kylvöistä ja istutusaikeista talven alussa pääasiallisten viljelykasvien osalta.2. Arviot pääasiallisten tuotteiden varastomääristä (muun muassa viljat, öljysiemenet, liha).3. Tilastollisesti luotettavat tiedot siipikarjanliha- ja munatuotannosta.4. Tilastollisesti luotettavat tiedot hedelmä- ja vihannestuotannosta.5. Arviot pääasiallisten tuotteiden kulutuksesta: eläinten vilja- ja öljykasvinsiemenkakkujen kulutus sekä viinin kulutus.6. Muuta ansiotyötä ja kohdealueiden mukaista erittelyä koskevien kysymysten sisällyttäminen rakennetutkimukseen.7. Yhtenäistettyjen yhteisön metsätilastojen julkaiseminen.8. Maatalouden hintatilastot: absoluuttisen maataloushinnan uusi valinta ottaen huomioon tekninen kehittyminen ja taloudelliset muutokset.Menetelmä9. Parannetut ja uudet menetelmät sen mahdollistamiseksi, että jäsenvaltiot voivat tehokkaammin täyttää olemassa olevat ja uudet tiedon tarpeet, esimerkiksi kevyet tutkimukset, hallinnolliset tiedot, paneelit, kaukokartoitus.(1) Eritelty Euroopan yhteisöjen tilasto-ohjelman osana 1989-1992 toteutetussa maataloustilastojen katsauksessa. Huom. Uudet tilastovelvoitteet edellyttävät erillisiä neuvoston oikeudellisia välineitä.LIITE III TAVOITTEET, OMINAISUUDET JA PERUSTEET Jatkuva kehittäminen1. Yhteisön maataloustilastojen (CAS) kannattavuus ja monipuolisuus kasvavat yhteisön ja muiden tarpeiden tyydyttämiseksi maataloustilastoja koskevan tiedon osalta.Todellisen vertailtavuuden tarkkailu2. Yhteisön maataloustilastoihin sisältyy jatkuvaa laaduntarkkailua sen varmistamiseksi, että tiedot ovat riittäviä tarkoitettua tarvetta varten. Jäsenvaltioita voidaan erityisesti vaatia ilmoittamaan komissiolle ja muille jäsenvaltioille käytetyt tilastomenetelmät ja niiden soveltuvuus.Tiedonantotaakka3. Yhteisön maataloustilastot edellyttävät pienintä tiedonantotaakkaa, joka on yhdenmukainen tiedon tarpeiden tyydyttämisen kanssa.Maataloustilastojen ja muiden tilastojen yhdistäminen4. Yhteisön maataloustilastojen kehittäminen helpottaa a) muilta alueilta tehtyjen tilastojen käyttämistä, b) tiedon antamista yleisiin tilastojärjestelmiin, c) maataloustilastojärjestelmän käyttöä muilla alueilla tarvittavan tilastotiedon keräämiseen.Täydentävyys yhteisön tason ja kansallisen tason välillä5. Kansalliset maataloustilastojärjestelmät voivat kerätä ja toimittaa komissiolle tietoa, jota ei ole virallisesti saatavilla yhteisön tasolla, ja tiettyjä suoraan yhteisön tasolle kehitettyjä sovelluksia (esimerkiksi EUROFARM, SPEL) voidaan käyttää sellaisen tiedon toimittamiseksi jäsenvaltioille, jota ei ole saatavissa kansallisella tasolla.Tärkeimpään keskittyminen6. Kunkin jäsenvaltion toimittaman tiedon määrä voi vaihdella alueellisella, kansallisella ja yhteisön tasolla käsitellyn ilmiön merkityksen mukaan.Tehokkain kansallinen lähestymistapa7. Jäsenvaltiot voivat kerätä perustietoja tilastomenetelmällä, joka tehokkaimmin tuottaa tietoa vaadittavilla määrityksillä, aikatauluilla ja täsmällisyydellä (edellyttäen, että edellä olevaa 2 kohtaa noudatetaan). Hallinnollisen tiedon syöttöä maataloustilastoihin ei ole suljettu pois.Optimointi8. Useissa yhteisön oikeudellisissa välineissä ja epävirallisissa sopimuksissa määrätyt yksityiskohtaiset yhteisön vaatimukset eivät itsessään muodosta parasta mahdollista rakennetta. Jokainen jäsenvaltio optimoi omalla tavallaan, miten sen kansallinen maataloustilastojärjestelmä vastaa yhteisön vaatimuksia. Yhteisön vaatimukset eivät saa tarpeettomasti haitata kansallista optimointia.LIITE IV MAATALOUSTILASTOJA KOSKEVAT NEUVOSTON ASETUKSET JA DIREKTIIVIT >TAULUKON PAIKKA>


jurisdiction: US

text:
 115 HR 113 IH: Safeguard American Food Exports Act of 2017
 U.S. House of Representatives
 2017-01-03
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I115th CONGRESS1st SessionH. R. 113IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVESJanuary 3, 2017Mr. Buchanan (for himself and Mr. Blumenauer) introduced the following bill; which was referred to the Committee on Energy and Commerce, and in addition to the Committee on Agriculture, for a period to be subsequently determined by the Speaker, in each case for consideration of such
 provisions as fall within the jurisdiction of the committee concernedA BILLTo prevent human health threats posed by the consumption of equines raised in the United States.
 1.Short titleThis Act may be cited as the Safeguard American Food Exports Act of 2017. 2.FindingsCongress finds that—
 (1)unlike cows, pigs, and other domesticated species, horses and other members of the equidae family are not raised for the purpose of human consumption;
 (2)equines raised in the United States are frequently treated with substances that are not approved for use in horses intended for human consumption and equine parts are therefore unsafe within the meaning of section 409 of the Federal Food, Drug, and Cosmetic Act;
 (3)equines raised in the United States are frequently treated with drugs, including phenylbutazone, acepromazine, boldenone undecylenate, omeprazole, ketoprofen, xylazine, hyaluronic acid, nitrofurazone, polysulfated glycosaminoglycan, clenbuterol, tolazoline, and ponazuril, which are not approved for use in horses intended for human consumption and equine parts are therefore unsafe within the meaning of section 512 of the Federal Food, Drug, and Cosmetic Act; and
 (4)consuming parts of an equine raised in the United States likely poses a serious threat to human health and the public should be protected from these unsafe products.
 3.ProhibitionsSection 301 of the Federal Food, Drug, and Cosmetic Act (21 U.S.C. 331) is amended by adding at the end the following:
 (eee)Notwithstanding any other provision of this section— (1)equine parts shall be deemed unsafe under section 409 of this Act;
 (2)equine parts shall be deemed unsafe under section 512 of this Act; and (3)the knowing sale or transport of equines or equine parts in interstate or foreign commerce for purposes of human consumption is hereby prohibited..


text:
Is sráidbhaile beag é Droichead an Chláirín i ndeisceart na Gaillimhe (thart ar fhiche nóiméad sa charr ó chathair na Gaillimhe). Tá sé suite ar bhéal abhainn an Chláirín ar an gcuid is faide soir de Chuan na Gaillimhe.
 Sa bhliain 2016 bhí 3548 duine ina gcónaí sa cheantar.
 Tá clú ar oisrí an cheantair agus bíonn féile mhór ann gach bliain i Meán Fómhair. Thosaigh an fhéile sa bhliain 1954.
 Tá aithne ar an sráidbhaile freisin mar gheall ar a thraidisiúin iománaíochta. Bhuaigh an fhoireann shinsearach Craobh na hÉireann sa bhliain 2011.
 Áit mhór Buff Egan é.
 Droichead an Chlairin


text:
 Avis juridique important
 |
 51999PC0576(01)
 Ehdotus: neuvoston asetus tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttämiseksi kyseiseen järjestelmään /* KOM/99/0576 lopull. - CNS 99/0236 */
 Virallinen lehti nro C 056 E , 29/02/2000 s. 0017 - 0018
 Ehdotus: NEUVOSTON ASETUS tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttämiseksi kyseiseen järjestelmään(Komission esittämät) PERUSTELUT1 JOHDANTOPellava- ja hamppualan yhteisestä markkinajärjestelystä annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 1308/70 [1] laadittiin lähinnä kuitupellavan ympärille erityisesti Belgiaan, Ranskaan ja Alankomaihin keskittyneen perinteisen maaseutuelinkeinon tukemiseksi. Sittemmin tämä ala, joka oli keskittynyt pääasiassa tekstiilikäyttöön tarkoitettujen pitkien kuitujen tuotantoon, joutui perinpohjaiseen muutokseen, sillä lyhyille pellavakuiduille ja hamppukuiduille alkoi löytyä uusia markkinoita lähes kaikissa jäsenvaltioissa. Monissa tapauksissa ja erityisesti Espanjassa on keskitytty nimenomaan lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen viljelyyn alhaisempien kustannusten ja pitkien kuitujen tuotantotuen suhteellisen korkean tason vuoksi.[1] EYVL L 146, 4.7.1970, s. 1.Yhteinen markkinajärjestely perustuu hehtaaritukijärjestelmään mutta ei sisällä interventiojärjestelmää eikä vakauttamisjärjestelmää. Tuontiin ei sovelleta tulleja tai kiintiöitä eikä tuotteista makseta vientitukea. Tukijärjestelmään kuuluukuitupellavan kiinteämääräinen hehtaarituki, joka on nykyisin 815,6 EUR/ha ja joka eriytetään kuuden yhtenäisen tuotantoalueen perusteella (pitkän aikavälin siementuotosten mukaisesti) sekä sen perusteella liotetaanko varret vaiko ei. Tuki jaetaan tuottajan (25 %) ja ensimmäisen jalostajan (75 %) kesken, mutta se voidaan myöntää kokonaisuudessaan tuottajalle, jos tämä on samalla ensimmäinen tuottaja,hampun kiinteämääräinen hehtaarituki, joka on nykyisin 662,8 EUR/ha, joka maksetaan kokonaisuudessaan tuottajalle ja jonka saaminen edellyttää sellaisten hamppulajikkeiden varmennettujen siementen käyttöä, jotka sisältävät psykotrooppista ainetta, tetrahydrokannabinolia (THC) enintään 0,3 prosenttia. Tämä määrä alennetaan 0,2 prosenttiin markkinointivuodesta 2001/2002 alkaen,pellavatuesta myynninedistämistoimenpiteisiin pidätettävä määrä, jonka suuruus on ollut 0 markkinointivuodesta 1997/98 alkaen,yksityisen varastoinnin tuki vakavan markkinahäiriön tapauksessa,THC-pitoisuutta ja tuotujen hampunsiementen käyttö koskeva valvontajärjestelmä.Komissio ehdotti neuvostolle vuonna 1996, että järjestelmää muutettaisiin ottamalla käyttöön taattu enimmäispinta-ala ja kaksi hehtaarituen tasoa riippuen pitkä- tai lyhytkuituisten varsien saamiseksi käytettävästä keruumenetelmästä. Jäsenvaltioiden enemmistö ei ehdotusta hyväksynyt. Vuodesta 1995 alkaen tukea on pellavan osalta vähennetty 7,5 prosenttia ja hampun osalta 14,4 prosenttia. Valvontaa on lisätty tuntuvasti erityisesti seuraavasti:viljelyalat on otettu mukaan peltokasvien yhdennettyyn hallinto- ja valvontajärjestelmään,vähimmäistuotos on otettu käyttöön,tuottajien edellytetään tekevän sopimukset jalostussitoumukset tehneiden ensimmäisten jalostajien kanssa.Järjestelmästä on tullut erittäin monimutkainen ja sitä on tarkastusten ja hallintomenettelyjen moninaisuudesta johtuen hyvin vaikea hallita. Toteutetut toimenpiteet eivät ole myöskään osoittautuneet tehokkaiksi, sillä viljelyalat ovat viime vuosina lisääntyneet. Kuitupellavaa ja hamppua koskevat yhteisön määrärahat ovat kasvaneet 74 miljoonasta EUR (1995) 158 miljoonaan EUR (1999).Tämän tilanteen vuoksi komissio ilmoitti markkinointivuotta 1999/2000 koskevan hintapaketin yhteydessä aikovansa esittää uudistusehdotuksen, joka voisi tulla voimaan markkinointivuonna 2000/2001. Kyseiset säädösehdotukset ovat seurausta tästä sitoumuksesta ja perustuvat seuraavassa esitettyyn analyysiin.2 PELLAVA- JA HAMPPUALOJEN KUVAUS2.1 pinta-alatKuitupellavan maailmanlaajuinen viljelyala oli vuonna 1998 noin 520 000 hehtaaria. Suurimmat yhteisön ulkopuoliset tuottajamaat ovat Venäjän federaatio, Kiina ja Valkovenäjä. Kuitutuotantoon tarkoitettua hamppua viljeltiin vuonna 1998 koko maailmassa noin 85 000 hehtaarilla, ja suurimmat yhteisön ulkopuoliset tuottajat olivat Pohjois-Korea ja Kiina.Kuitupellavan ja hampun viljelyalat olivat Euroopan unionissa perinteisesti noin 70 000 hehtaaria kuitupellavan ja 7 000 hehtaaria hampun osalta. Tämä tuotanto oli kuitenkin keskittynyt tarkoin rajatuille maantieteellisille alueille, joille sillä oli suuri merkitys. Vuodesta 1994 alkaen kyseiset pinta-alat ovat kasvaneet tuntuvasti.Kuitupellavaa viljeltiin markkinointivuonna 1999/2000 lähes 208 000 hehtaarilla. Kylvöalat pysyivät lähes muuttumattomina perinteisissä tuottajamaissa mutta kasvoivat merkittävästi Espanjassa (187 ha vuonna 1993, noin 126 000 ha vuonna 1999) ja vähäisemmässä määrin Yhdistyneessä kuningaskunnassa (2 181 ha vuonna 1993, 20 000 ha vuonna 1996 ja noin 15 000 ha vuonna 1999). Kiinnostus kuitupellavan viljelyä kohtaan on elpynyt useimmissa jäsenvaltioissa.Hampun viljelyala ylitti 40 000 hehtaaria vuonna 1998, ja vuotta 1999 koskevat arviot ovat noin 32 000 hehtaaria. Espanjassa, jossa hampun viljelyalojen vuotuinen keskiarvo vuosina 1986-1994 oli alle 700 hehtaaria, sitä viljeltiin vuonna 1998 lähes 20 000 hehtaarilla mutta viljelyala pieneni vuonna 1999 noin 12 000 hehtaariin. Useimmissa jäsenvaltioissa on käynnissä erilaisia hamppua koskevia kehittämishankkeita.2.2 Tuotanto ja markkinatKuitupellava- ja hamppuviljelmiltä saadaan pellavan- ja hampunvarsia, joita käsittelemällä saadaan kuituja, päistäreiksi kutsuttuja puumaisia aineksia ja eräissä tapauksissa siemeniä. Pitkät kuidut edellyttävät hyviä viljelyoloja, ja niitä tuotetaan nyhtämällä korjatuista kuitutekstiilien varsista. Tällä tavoin voidaan saada sivutuotteina myös lyhyitä kuituja ja rohdinkuituja. Yksinomaan lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen saamiseksi varret korjataan leikkaamalla.Kuidun ja päistäreiden erottamismenettelynä käytetään tavallisesti pellavan- ja hampunvarsien loukutusta, jonka suorittaa ensimmäinen jalostaja. Tämä yleensä koneellisesti suoritettava menettely edellyttää varsien esiliotusta sadevedessä muutaman viikon ajan, jolloin ne muuttuvat kemiallisesti veden vaikutuksesta. Ilman liotusta loukutus on vaikeampaa ja näin ollen kalliimpaa. Loukuttamalla saatujen kuitujen joukosta ainoastaan pitkistä kuiduista saadaan laadukkaiden vaatteiden ja kodin tekstiilien valmistukseen tarvittavaa riittävän ohutta lankaa. Pellavan- ja hampunvarsilla ei ole merkittävää asemaa yhteisön ja kolmansien maiden välisessä kaupassa, mutta perinteisten tuottajajäsenvaltioiden välinen kaupankäynti on vilkasta. Pellavakuidun kauppa on sitä vastoin ajoittain merkittävää. Vuonna 1998 yhteisöön tuotiin yli 9 000 tonnia pääasiassa Egyptistä ja Liettuasta peräisin olevaa pellavakuitua, joka oli laadultaan usein keskinkertaista ja heikkoa. Yhteisö toimittaa kaikkialle maailmaan laadultaan hyviä ja erinomaisia pitkiä kuituja, joita on vaikeaa tuottaa muualla, mutta se vie myös heikkolaatuista kuituja. Vuoden 1998 vienti oli noin 62 000 tonnia, josta 47 000 tonnia oli pitkiä kuituja ja 15 000 tonnia lyhyitä kuituja. Kuituja vietiin lähinnä Kiinaan ja Itä-Eurooppaan, jossa ne kehrätään, ja josta ne tuodaan usein takaisin Eurooppaan lankoina.Seuraavassa esitetään pellava- ja hamppukuitujen tärkeimmät käyttötarkoitukset tällä hetkellä.tekstiilikäyttöön tarkoitetut pitkät pellavakuidut ovat perinteisesti muodostaneet suurimman markkinaosuuden. Niiden maineikas laatu perustuu Englannin kanaalin ja Pohjanmeren eteläpuolisten alueiden hyviin luonnonolosuhteisiin. Euroopan kehräämöteollisuuden kriisi, muiden raaka-aineiden kilpailu ja muodin suuntaukset luovat ajoittain vaikeuksia tälle alalle, joka on yhä riippuvainen suuret tuotantokustannukset (pellavan nyhtäminen, loukutus) kattavasta huomattavasta tuesta. Tiettyjä lyhyitä pellavakuituja voidaan käyttää myös heikkolaatuisemmissa tekstiileissä tai sekoituksissa muiden kuitujen kanssa,lyhyitä pellava- ja hamppukuituja käytetään lähinnä sellun tuotantoon ja nämä markkinat ovat lähes rajattomat, kunhan niistä maksettava hinta on olematon. Tätä tuotantoa harjoitetaan joskus enemmän kuitujen joukkoon jääneiden päistäreiden sisältämän selluloosan takia kuin itse kuitujen vuoksi. Lyhyet pellava- ja hamppukuidut kilpailevat muiden selluloosa-ainesta sisältävien kasviperäisten aineiden kanssa mutta niiden tuotantokustannukset ovat korkeammat. Sellutuotantoon tarkoitetut lyhyet kuidut olivat alunperin tekstiilimarkkinoiden tai muiden arvostetumpien markkinoiden sivutuote. Kustannukset kattavan tuen vuoksi lyhyiden kuitujen tuotannosta on kuitenkin ajoittain tullut itsetarkoitus,lyhyille ja eräissä tapauksissa pitkille pellava- ja hamppukuiduille on olemassa monia muita erityismarkkinoita, ja niitä käytetään usein kierrätettävien teollisuustuotteiden valmistukseen. Tällaisia voivat olla erityistarkoituksia kuten seteleitä tai savukkeita varten valmistetut paperit. Ne voivat olla myös komposiitteja, jotka on valettu käytettäviksi autonkorien sisäosissa tai puristettu huonekalujen osiksi, taikka rakennusteollisuuden tarvitsemia eristysaineita. Viimeksi mainitut markkinat kattavat melko erilaisia, nopeasti kehittyviä aloja. Muutamat ideat ovat vasta teknologisen tutkimuksen vaiheessa, mutta useimmissa tapauksissa pienimuotoinen tuotanto on jo aloitettu ja kehittelyä jatketaan tuottavuuden tai lopputuotteiden tiettyjen erityispiirteiden parantamiseksi. Kaupalliset markkinat ovat olemassa, mutta niitä hallitsevat usein muut kasvikuidut, kuten juutti tai sisal.Päistäreitä voidaan käyttää korkealuokkaisina eläinten, erityisesti hevosten, pahnoina niiden suuren imukyvyn vuoksi. Koska päistäresadon osuus on noin 50 prosenttia varsien painosta, pahnoista on tullut yksi hamppualan tärkeimmistä tuotteista. Päistäreitä käytetään myös rakennusteollisuudessa levyjen valmistukseen. Lähinnä pölyistä koostuvia jätteitä käytetään usein kompostoinnissa.Siemeniä tuotetaan lintujen ruuaksi ja kalastusalan tarpeisiin mutta joskus niitä käytetään myös ihmisravinnossa ja kosmeettisissa tuotteissa lähinnä öljynä. Lisäksi on olemassa siementuotantoala, joka saa tekstiilipellava- tai hamppukuitujen tuottamiseksi maksettavan tuen lisäksi siementuotantotukea.Komissiolla ei ole virallisia tilastotietoja pellavan- ja hampunvarsien tuotannosta. Tuotannon laajuutta koskevia likimääräisiä arvioita voidaan kuitenkin tehdä jäsenvaltioiden ilmoittamien pinta-alojen, tosiasiallisesti tuottavia pinta-aloja koskevien arvioiden sekä toimijoiden ja jäsenvaltioiden ilmoittamien satoluokkien perusteella. Näiden arvioiden mukaisesti ja ottaen huomioon kaikki niihin liittyvät varaukset yhteisön tasolla tuotettaisiin noin 70 000 tonnia pitkiä kuituja ja 120 000 lyhyitä kuituja, ja tästä määrästä pellavan osuus olisi 65 prosenttia. Päistäreitä tuotettaisiin arviolta noin 300 000 tonnia.2.3 Tuotantokustannukset ja -katteetMerkittävien virallisten tietojen puuttuessa joitakin taloudellisia tuloksia voidaan arvioida niiden tietojen perusteella, joita eräät pellavan ja hampun tuottajat ja jalostajat ovat toimittaneet komissiolle. Kyseisistä tuloksista on apua toimijoille, jotka pyrkivät selvittämään todellisen tuotannon laajuutta.Kuitupellavan osalta on tehtävä ero seuraavien kolmen tuotantotyypin välillä:pitkien kuitujen perinteinen tuotanto, jossa lyhyet kuidut ovat vain sivutuotteita. Niiden tuotantokustannukset (800-1 000 EUR/ha) ja jalostuskustannukset (900-1 100 EUR/ha) ovat erittäin korkeat. Niistä saatavat tulot ovat kuitenkin merkittäviä, vaikkakin kausittaisia, kaikkialla maailmassa arvostettujen pitkien kuitujen sekä suurten satojen vuoksi (6-8 tonnia/ha). Nykyisen tukitason ansiosta tuottajan bruttokate on 400 EUR/ha-700 EUR/ha. Kokonaistuotannon ja varsien ensimmäisen jalostuksen osalta kate on 450-1 200 EUR/ha tuen ollessa 700-1 000 EUR/ha,yksinomaan lyhyisiin kuituihin tähtäävä tuotanto toteutetaan alhaisemmin tuotantokustannuksin (500-700 EUR/ha), mikä johtuu muun muassa siitä, että pellavaa ei nyhdetä vaan se leikataan. Näiden pellavanvarsien sadot ovat pienemmät, 2-3 tonnia/ha. Jalostuskustannukset ovat niin ikään alhaisemmat, 250-350 EUR/ha, mutta tulot ovat erittäin vähäiset lyhyiden kuitujen myyntihinnasta johtuen, erityisesti kun niitä käytetään tavallisen sellun tuotantoon. Tämän alan tuotteet ovat näin ollen voimakkaasti riippuvaisia tuesta, jonka määrä on noin 600 EUR/ha ja joka mahdollistaa tuottajalle bruttokatteen, joka on 200-400 EUR/ha. Alan katteet ovat kokonaisuudessaan pikemminkin tappiolliset, jopa -250 EUR/ha, jos toimijoiden on itse vastattava todellisista keskimääräisistä tuotantokustannuksista. Alalla on kuitenkin eräitä laadukkaiden lyhyiden kuitujen tuottajia, joiden ansiosta alan kate on 100-150 EUR/ha,välituotantomalliin kuuluu pyrkimys saada leikatusta tai nyhdetystä pellavasta suhteellisen suuria ja yhä suurempia satoja (4-6 tonnia/ha). Varsien tuotantokustannukset ovat 700-900 EUR/ha ja jalostuskustannukset 650-800 EUR/ha. Tuottajan bruttokate on 200-500 EUR/ha, ja koko alan bruttokate on 200-600 EUR/ha, keskimääräisen tuen ollessa noin 600 EUR/ha. Tämän alan tuotteet on tarkoitettu esimerkiksi auto- ja rakennusteollisuuden teknisiin sovelluksiin.Tuottajien hampusta saama tuotto riippuu suuresti hampunvarsisadoista, sillä tuotantokustannukset (650-800 EUR/ha) ja hampun myyntihinnat ovat suhteellisen yhdenmukaisia kaikkialla Euroopan unionissa. Näin ollen alueilla, joilla sadot ovat 8 tonnia/ha, kate voi olla jopa 600 EUR/ha kun taas alueilla, joilla sadot ovat 4 tonnia/ha, kate on noin 300 EUR/ha. Myös jalostuskustannukset ovat melko yhtenäiset. Hamppukuidun myyntihinnat voivat sitä vastoin vaihdella käyttötarkoitusten mukaan. On korostettava, että päistäreiden markkinaosuus on tällä alalla merkittävä ei pelkästään määränä vaan myös arvona ilmaistuna, sillä kyseisestä tuotteesta saatavat tulot ovat keskimäärin yli 40 prosenttia jalostajan kokonaistuloista. Koko alan bruttokate on 150-750 EUR/ha ja tuottajille maksettu tuki on noin 660 EUR/ha.Vaikka kuitupellavaa ja hamppua koskeviin tuloksiin on suhtauduttava varauksella, näiden viljelykasvien bruttokatteet ovat tuet huomioon ottaen verrattavissa kilpaileviin viljelykasveihin. Samanlaisesta bruttokatteesta huolimatta kuitupellavan ja hampun erityisominaisuutena ovat kuitenkin korkeat tuotantokustannukset, jotka ovat lähes yhtä suuret kuin kiinteän hehtaarituen määrä. Vaikka tuotteiden myyntihinnat ovat alhaiset, tuottajat voivat saada huomattavaa voittoa ja jopa kasvattaa katteitaan rajoittamalla tuotantokulunsa ehdottoman välttämättömään. Kuitupellavaa ja hamppua viljellään täten eräissä tapauksissa lähinnä yhteisön tuen saamiseksi.2.4 Markkinanäkymät2.4.1 Tekstiiliteollisuuteen tarkoitetut pitkät kuidutTätä tuotetta viljellään suhteellisen rajallisella alueella, jonka pinta-ala on noin 70 000 hehtaaria ja jota ei voida paljon laajentaa vaikuttamatta tuotteen laatuun tai markkinahintaan. Tätä perinteistä alaa olisi tuettava, sillä se takaa viljelykasvien moninaisuuden, erityisesti vähän saastuttavan tuotannon myötä, ja elinkeinon maaseudun pienille ja keskisuurille yrityksille. Alan sadot ovat suuret ja palkkioiden tavoittelu keinottelumielessä vähäistä. Kolmen suurimman tuottajajäsenvaltion pitkien kuitujen alan toimijat ovat sopineet yhdenmukaisista menettelyistä, mikä selittää yhteiset toimenpiteet.Tarvittavan tuen kokonaismäärää voidaan tuskin merkittävästi pienentää vaarantamatta alan toimintaa. Kertoimet, joita soveltamalla kuitutekstiilin tuki nousee 615:sta eurosta/ha 960:een EUR/ha liotuksen, siementen poistamisen ja erityisesti siementuotantoa koskevien vanhentuneilta vaikuttavien tietojen perusteella, monimutkaistavat kuitenkin järjestelmää tarpeettomasti.2.4.2 Erilaisiin teknisiin sovelluksiin tarkoitetut pellava- ja hamppukuidutErityispapereiden, komposiittien ja muiden uusien kierrätettävien tuotteiden valmistukseen käytettäville, tavallisesti lyhyille kuiduille on olemassa kasvavat mutta epävarmat markkinat. Autoteollisuudessa on jo alettu valmistaa kasvikuiduista levyjä, joita käytetään autonkorien sisäosissa. Autoteollisuus muodostaa potentiaalisesti merkittävät markkinat kierrätystä koskevien yhä tiukempien lainsäädännöllisten vaatimusten vuoksi. Se käyttää tällä hetkellä pellavaa ja hamppua sekä tuotuja raaka-aineita kuten juuttia, sisalia tai kenafia, joiden hinnat ovat yleensä ottaen alhaisemmat ja joiden saatavuus on varmempaa huolimatta kaukaisista hankintalähteistä.Rakennusteollisuudessa käytettävän pellavan, hampun ja uusiutuvien raaka-aineiden hinnat ovat yleensä 50-100 prosenttia korkeampia kuin mineraalikuitujen, joita käytetään eniten eristykseen tai kuitulevyjen valmistukseen. Merkittäviä investointeja on kuitenkin toteutettu tai toteutetaan parhaillaan ympäristön ja terveyden kannalta joskus vaarallisempien mineraalikuitujen korvaamiseksi kasvikuiduilla.Muille pellava- ja hamppukuidusta valmistetuille ei-kudotuille tuotteille, kuten erikoispapereille (setelit, savukkeet, teepussit jne.) ja lääkintätarkoituksiin valmistetuille kankaille on olemassa paikallisia ja rajallisia markkinoita. Myös geotekstiilien käyttömahdollisuuksia tutkitaan, ja niitä käytetään jo esimerkiksi puutarhanhoidossa.Tällä hetkellä on erittäin vaikeaa arvioida määrällisesti näiden kaikkien uusien markkinoiden tulevaisuuden merkitystä. Niiden lyhyiden pellava- ja hamppukuitujen määrä, jotka nämä markkinat voivat yhdessä ottaa vastaan, voisi olla 50 000-120 000 tonnia.Näille uusille markkinoille tuotteita tarjoavien viljelyalojen odotetaan kasvavan nykyisestä vaatimattomasta tasostaan, vaikka niiden kokonaiskasvu onkin lähivuosina suhteellisen rajallista. Ala on tällä hetkellä riippuvainen tietyntasoisesta tuesta voidakseen parantaa tuottavuuttaan niin viljelykasvien kuin jalostuksenkin tasolla. Muutamat toimijat ja tutkimuslaitokset arvioivat kuitenkin, että monet tuotteet voivat muuttua nopeasti kaupallisesti kannattaviksi, vaikka yhteisön tukea vähennettäisiin huomattavasti.2.4.3 Tavallisen sellun valmistukseen käytettävät lyhyet pellava- ja hamppukuidutKuitujen käyttö tavallisen sellun valmistuksessa ei ole kannattavaa ilman tuotantokustannukset ja tuottajan tulot kattavaa tukea. Jos tukea myönnetään, kuitujen myyntihinta voi olla lähes olematon ja potentiaaliset markkinat ovat käytännöllisesti katsoen rajattomat. Tällaisen tuen edellyttämiä yhteisön menoja voidaan tuskin kuitenkaan perustella taloudellisilla tekijöillä, koska selluteollisuus voisi hankkia raaka-aineensa muista kasviaineksista ja tuottajat pystyisivät saavuttamaan vastaavan tulotason alhaisemman tuen avulla joutumatta vastaamaan tuotantokustannuksista. Merkittävän tuen myöntäminen tuotantoon, joka tuottaa voittoa tuskin lainkaan, on kehotus palkkioiden tavoitteluun keinottelumielessä. Tavallisen sellun markkinoiden olisi säilyttävä sivutuotemarkkinoina eikä niitä olisi sinällään kannustettava.2.4.4 Siemenet ja päistäreetEräissä tapauksissa, varsinkin lyhyitä kuituja tuotettaessa, päistäreet muodostavat kuitupellavan- tai hampunviljelyn suurimman arvonlisän. Hampun päistäreistä valmistetut pahnat ovat hevostenkasvattajien arvostamia laatutuotteita, mutta niiden markkinat ovat pysyneet tähän asti paikallisina. Päistäreistä valmistetuille kuitulevyille voisi muodostua merkittävät markkinat, jos niiden hinnat olisivat kohtuulliset.Kuitupellavan siemenet ovat markkina-arvoltaan vähäinen sivutuote, jos niitä verrataan öljypellavan siemeniin. Hampun siemeniä käytetään perinteisesti lintujen ja kalojen ravinnoksi, mutta nämä markkinat ovat rajalliset. Hampun siemenöljylle voi muodosta erityismarkkinat kosmetiikan alalla. Hampun siementen tai lehtiosien, myös THC:tä sisältämättömien, käyttö elintarvikkeissa edistää kannabiksen käytön yleistä hyväksyntää. Niiden käyttöön ei ole minkäänlaisia ravitsemuksellisia perusteita. Yhdellekään edellä mainituista tuotteista ei pitäisi maksaa yhteisön tukea.2.5 Hamppua koskevat erityisnäkökohdatOttaen huomioon teollisuushampun ja psykotrooppisten aineiden valmistukseen käytettävän hampun biologisen samankaltaisuuden komissio on tehnyt useita tarkastuksia varmistaakseen, että tukea ei makseta laittomille viljelmille. Näiden tarkastusten perusteella voidaan todeta, että vaikkei koskaan voida täysin poissulkea mahdollisuutta viljellä suuria THC-pitoisuuksia sisältävää hamppua, sen viljely on viimeaikaisten tiukempien valvontasääntöjen ansiosta pystytty vähentämään minimiin.Kansainvälinen huumausaineiden valvontaelin (INCB, YK:n alainen järjestö) on lisäksi todennut seuraavaa [2]: "hamppuviljelmien yleistyessä Euroopan unionin alueelle on kehittynyt nopeasti huomattavat kannabispohjaisten elintarvikkeiden markkinat (...). Näiden tuotteiden terveysvaikutuksia ei ole tutkittu riittävästi (...). Tällaisten tuotteiden laaja-alainen ja rajoittamaton myynti liikkeissä, joissa "kannabispatukoita" voidaan myydä alaikäisille rajoituksetta, edistää kannabiksen, kansainvälisesti valvotun huumausaineen, käytön yleistä hyväksyntää."[2] INCB:n tiedonanto, 12.3.1999.Näin ollen on tarpeen lisätä valvontaa, jolla varmistetaan, että laittomat viljelmät eivät tahraa kuitujen tuotantoon tarkoitetun hamppuviljelyn mainetta. Tällaisen riskin välttämiseksi hamppukuitujen viljelyä on valvottava erittäin tarkoin, mikä edellyttää viljelyalojen rajoittamista, ja hampun käyttö on rajoitettava muihin tarkoituksiin kuin ihmisravinnoksi.3 UUDISTUSEHDOTUSYhteiseen markkinajärjestelyyn liittyvät suuret taloudelliset ongelmat johtuvat lyhyiden kuitujen tuotannon yhteydessä siitä, että hehtaarituen määrä on tuotantokustannuksiin ja tuotteen arvoon verrattuna erittäin korkea. Kokonaistuen merkittävä vähentäminen suoraan tai taatun enimmäispinta-alan vaikutuksesta poistaisi alalta perinteisen tai taloudellisesti kannattavan tuotannon mutta ei välttämättä palkkioiden tavoittelijoita. Tällainen toimenpide ei siis yksistään riitä ongelman ratkaisemiseen.Tällaisten ongelmien välttämiseksi kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun tuottajille maksettava hehtaarituki olisi laskettava kilpailevien peltokasvien tuen tasolle. Asianmukaisiksi katsottujen markkinoiden taloudellisen toiminnan ylläpitämistä varten otettaisiin kuitenkin käyttöön varsien jalostustuki.3.1 Pinta-alatuetTuottajalle maksettavan suoran tuen osalta komissio ehdottaa kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttämistä järjestelmään, josta säädetään tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 [3].[3] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1.Tällaisella toimenpiteellä edistettäisiin voimakkaasti yhteisen maatalouspolitiikan yksinkertaistamista ja poistettaisiin havaitut vääristymien aiheuttajat. Jotta siirtyminen viljoille myönnetyn tuen tasolle sujuisi joustavasti, kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun pinta-alatukien on vastattava öljypellavan pinta-alatukia. Myös öljypellavatuki on mukautettava viljatuen tasolle markkinointivuonna 2002/2003. Samalla ratkeavat kuitupellava- ja öljypellavalajikkeiden, joita on joskus hankala luokitella, erilaisiin tukijärjestelmiin liittyvät ongelmat.Kuitutuotantoon tarkoitettuun pellavaan ja hamppuun sovelletaan, kuten muidenkin suorien tukien tapauksessa, yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia suoran tuen järjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1259/1999 [4], ja erityisesti sen ympäristösuojelua koskevia vaatimuksia koskevaa 3 artiklaa ja maksujen rajoituksia koskevaa 7 artiklaa.[4] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 113.Markkinointivuonna 1999/2000 sovellettavan järjestelmän mukaisesti tuen saaminen edellyttää sadon korjaamista ja vähimmäistuotoksen saamista. Nämä edellytykset ovat kuitenkin riippuvaisia sääoloista ja edellyttävät erityistä valvontamenettelyä, joka on vaikea panna täytäntöön. Koska pellava- ja hampputuki on mukautettava muille peltokasveille myönnettävän tuen tasolle, nämä edellytykset, joista ei säädetä asetuksessa (EY) N:o 1251/1999, voitaisiin poistaa käytöstä. Tästä huolimatta on valvottava, että järjestelmän tavoitteet eivät vääristy erityisesti niin kauan kuin hehtaarituki on muiden peltokasvien hehtaaritukea suurempi. On tarpeen säätää, että kuitutuotantoon tarkoitetusta pellavasta ja hampusta maksettavan hehtaarituen saamiseksi on noudatettava määrättyjä viljelyedellytyksiä, joihin kuuluu erityisesti varmennettujen siementen käyttö.Varsien jalostustukeen oikeutettujen määrien tarkastamiseksi olisi lisäksi säädettävä, että tuottajien on tehtävä varsien myyntiä koskevat sopimukset hyväksyttyjen jalostajien kanssa.Hampun osalta on vahvistettava erittäin tiukat valvontatoimenpiteet, joilla varmistetaan erityisesti, että tuottajat käyttävät ainoastaan pieniä, voimassa olevien rajoitusten mukaisia THC-pitoisuuksia sisältävien lajikkeiden siemeniä. Lisäksi ehdotetaan, että suureen osaan tuotantotiloista tehtäisiin vuosittain tarkastuskäyntejä niiden viljelylohkoilla kasvatettavan hampun THC-pitoisuuden määrittelemiseksi.Tämän lisäksi pinta-alatuen myöntäminen edellyttää hampun viljelylohkoilta saadun tuotoksen toimittamista kokonaisuudessaan yhdelle tai useammalle hyväksytylle jalostajalle. Yhtenä hyväksymisedellytyksenä olisi oltava sitoumus pitäytyä toimittamasta tuotteita hamppupohjaisia elintarvikkeita valmistavaan teollisuuteen tai niillä käytävään kauppaan.Näiden tarkastusten tehokasta toteuttamista varten jäsenvaltioiden on vahvistettava kunkin tuotantoalueen osalta hampun pinta-alatukeen oikeutettu enimmäispinta-ala sen mukaan, millaiset ovat niiden valmiudet tarkastusten toteuttamiseksi ajoissa. Tällaisen järjestelmän olisi perustuttava pinta-alatukeen oikeutetun hampun viljelyä koskevaan ennakkolupajärjestelmään.3.2 Varsien jalostustukiVarsien jalostustukea voitaisiin periaatteessa myöntää ainoastaan hehtaarien tai tuotettujen määrien perusteella. Hehtaarituki ei kuitenkaan edistä tuottavuutta, ja lisäksi se kohtelee kaikkia tuotteita tasavertaisesti niiden käyttötarkoituksesta riippumatta. Tuotteiden tonnikohtaisella tuella vältetään palkkioiden tavoittelu, mutta se edellyttää tehokkaampaa määrien valvontaa. Koska varsia on vaikeampaa jäljittää kuin niistä saatavia kuituja, tuki on maksettava varsien jalostajalle sen perusteella, miten paljon ne tuottavat tietyt erityispiirteet omaavia kuituja.Tekstiilikäyttöön tarkoitettujen pitkien pellavakuitujen tuotantoala on perinteisesti ollut hyvin yhtenäinen eri tuotantoalueilla. Ala tarvitsee samanlaista tukea kaikissa tuottajajäsenvaltioissa, ja sitä on näin ollen säädeltävä yhteisellä markkinajärjestelyllä. Se on selviytyäkseen riippuvainen jalostustuesta, jonka avulla keskimääräinen kokonaistuki säilyy lähellä markkinointivuoden 1999/2000 tasoa.Pitkien kuitujen tonnimäärän perusteella maksettavan varsien jalostustuen on näin ollen lisäännyttävä sitä mukaa kuin tuottajan saama pinta-alatuki vähenee neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 vahvistetun aikataulun mukaisesti. Sitä on niin ikään mukautettava samanaikaisesti tuotettujen lyhyiden kuitujen tuen perusteella. Koska varsien ja kuitujen tuotokset vaihtelevat, ehdotetaan, että kyseinen määrä on 60 EUR tonnilta markkinointivuonna 2000/2001 ja että tätä määrää nostettaisiin markkinointivuoteen 2005/2006 asti, jolloin se olisi saavuttanut 200 EUR tonnilta.Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen markkinat ovat huomattavasti hajanaisemmat. Sellaisille kuiduille, joiden joukossa on paljon päistäreitä, ei pitäisi kuitenkaan myöntää minkäänlaista jalostustukea. Tällaiset tuotteet, joiden osalta varsien jalostuskustannukset ovat alhaiset, suunnataan yleensä tavallisen sellun valmistukseen. Lyhyet puhdistetut kuidut vaativat taloudellisen kannattavuutensa vuoksi ainakin lyhyellä aikavälillä pinta-alatukea täydentävää tukea. Tällainen tuki parantaisi jo tehtyjen ja käynnissä olevien investointien tuottavuutta. Se kannustaisi myös ympäristöystävällisen viljelyn ja sellaisten uusien maatalousmarkkinoiden kehittämistä, jotka mahdollistavat kannattavien teollisten markkinoiden luomisen pidemmällä aikavälillä.Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta vaikuttaa tarpeelliselta ottaa käyttöön siirtymäkausi, jotta voitaisiin siirtyä sujuvasti markkinointivuonna 1999/2000 kaikkiin viljelmiin sovellettavasta korkean tukitason järjestelmästä tulevaan järjestelmään, joka perustuu teollisuusmarkkinoiden hintoihin ja peltokasveihin sovellettavan järjestelmän käyttöönottoon. Jalostustukea myönnettäisiin viiden vuoden ajan.Pitkistä kuiduista maksettavan tuen taso ja tuotosten vaihtelut huomioon ottaen tonnikohtaisen määrän olisi ensimmäisenä vuonna vastattava hyvissä viljelyoloissa maksettua pellavan ja hampun hehtaarituen keskiarvoa. Tämä määrä pysyisi pinta-alatuen pienenemisestä huolimatta muuttumattomana viiden vuoden ajan, minkä jälkeen kyseinen tuki lakkautettaisiin. Näin ollen ehdotetaan, että tuen määrä olisi 40 EUR tonnilta markkinointivuosina 2000/2001-2004/2005.Varsien jalostustukea ei myönnettäisi tapauksissa, joissa vaaditut viljelyedellytykset on luotu keinotekoisesti.3.3 VakauttamisjärjestelmäPinta-alatukiin on sovellettava asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 vahvistettuja perusviljelyaloja koskevia sääntöjä. Kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttäminen tiettyjen peltokasvien viljelijöille suunnattuun tukijärjestelmään edellyttää perusviljelyalojen lisäämistä mainitussa asetuksessa vahvistetuin edellytyksin. Komission saamien tietojen mukaan perusviljelyalaa olisi lisättävä viitekaudesta, jona pidetään vuosia 1989-1991, noin 80 000 hehtaaria. Tämä lisäys olisi toteutettava lähinnä perinteisissä tuottajajäsenvaltioissa, joiden viljelyalat ovat pysyneet lähes muuttumattomina. Muissa jäsenvaltioissa Espanjaa ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun nykyinen viljelyala on alle kaksi prosenttia käytettävissä olevista perusviljelyaloista ja vapaaehtoisen kesannoinnin aloista. Kyseisen viljelyalan osuus on Espanjassa lähes 8 prosenttia ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa 17 prosenttia, mikä johtuu tukihakemusten merkittävästä kasvusta viime vuosina.Koska kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun pinta-aloja ei ole yhteisön tasolla rajoitettu, jalostustuen suhteen on sääntöjen kiertämisen estämiseksi ja menojen hillitsemiseksi välttämätöntä ottaa käyttöön talousarvion vakauttamisjärjestelmä. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen samankaltaisten markkinoiden vuoksi näitä tuotteita varten olisi otettava käyttöön yhteinen vakauttaja.Näin ollen ehdotetaan, että yksi taattu enimmäismäärä vahvistetaan pitkille pellavakuiduille ja toinen taattu enimmäismäärä lyhyille pellavakuiduille ja hamppukuiduille. Nämä kaksi taattua enimmäismäärää jaetaan jäsenvaltioiden kesken taattuina kansallisina määrinä.Ehdotetut taatut kansalliset määrät perustuvat seuraaviin seikkoihin:viimeisten viiden markkinointivuoden aikana viljellyiksi ilmoitettujen pinta-alojen keskiarvo ylöspäin pyöristettynä. Pinta-alojen voimakkaan lisääntymisen ja muiden todettujen seikkojen vuoksi näitä tuloksia on kuitenkin pitänyt mukauttaa, jotta voitaisiin ottaa huomioon viime vuosien suuntaus ja pinta-alat, jotka voidaan olemassa olevien tilastotietojen ja muiden saatavilla olevien tietojen perusteella katsoa tosiasiallisesti tuottaviksi,keskimääräiset kuitutuotokset tiettyjen jäsenvaltioiden ja alan toimijoiden toimittamien tietojen perusteella,jäsenvaltiokohtainen 50 tonnin määrä.Jotta voitaisiin taata järjestelmän joustavuus ja mahdollistaa tietyt siirrot pitkiä pellavakuituja ja muita pellava- tai hamppukuituja koskevien toimintojen välillä, kansalliset määrät voitaisiin ehdotuksen mukaan määritellä uudelleen jäsenvaltion sisällä, jos voidaan osoittaa tällaisten toimenpiteiden taloudellinen intressi.Koska pellavan- ja hampunvarsia voidaan varastoida usean vuoden ajan ja kuljettaa jalostajalta toiselle, väärinkäytösten mahdollisuuksia on välttämätöntä rajoittaa. Tuotettujen eri luokkiin kuuluvien kuitujen määriä on valvottava tarkoin. Riskien minimoimiseksi tukeen ovat oikeutettuja ainoastaan määrät, jotka ovat pienempiä kuin sopimuksen mukainen hehtaarikohtainen enimmäismäärä, jonka asianomainen jäsenvaltio on vahvistanut taatun kansallisen määränsä mukaisesti ja niiden pinta-alojen perusteella, joista ensimmäiset jalostajat ovat tehneet varsien ostamista koskevat sopimukset.3.4 Muut toimenpiteetAsetuksessa (EY) N:o 1308/70 tarkoitettu kuitupellavan myynninedistämisjärjestelmä perustuu tuesta tehtävien pidätysten järjestelmään, jota ei ole aina mukautettu todellisiin tarpeisiin ja josta aiheutuu budjettikausiin liittyviä ongelmia. Kyseisen järjestelmän mukaisesti jo toteutetut myynninedistämistoimenpiteet kattavat 30. päivään syyskuuta 2001 ulottuvan kauden. Sen jälkeen myynninedistämistä säännellään yhdenmukaisin puitesäännöin, jotka ovat voimassa kaikilla niillä maatalousaloilla, joilla tällaisia toimenpiteitä toteutetaan. Tämän lisäksi komissio on esittänyt neuvostolle ehdotuksia [5] myynninedistämisestä yhteisön ulkopuolisissa maissa. Yhteisössä toteutettavia toimenpiteitä koskevia ehdotuksia tarkastellaan parhaillaan.[5] KOM(1998) 683, 14.1.1999.Yksityisen varastoinnin järjestelmää on sovellettu harvoin. Vuosien 1989-1992 kriisin aikana merkittävien yksityisten varastojen olemassaolo hidasti viljelyalojen pienenemisestä johtunutta hintojen nousua. Tällä järjestelmällä olisi vielä vähemmän merkitystä ehdotetussa järjestelmässä, jonka tavoitteena on vakauttaa kuitujen tuotanto ja mukauttaa viljelyalat markkinoiden tarpeisiin. Tästä syystä ehdotetaan, että yksityisen varastoinnin järjestelmä poistetaan tältä alalta.Tuotujen hampunsiementen, joita ei ole periaatteessa tarkoitettu kylvämiseen, tosiasiallisen käytön valvonta on vaikeaa. Ainoa järkevä ratkaisu on edellyttää näiden siementen denaturointia, jolla niiden itäminen estetään.Koska ehdotetut muutokset merkitsevät markkinointivuonna 1999/2000 voimassa olevan järjestelmän perinpohjaista uudistamista, komission olisi voitava toteuttaa siirtymätoimenpiteet, jotka katsotaan tarpeellisiksi uuden järjestelmän sujuvan käyttöönoton kannalta.4 LOPPUHUOMAUTUKSET Tällä säädösehdotuksella kumotaan ja korvataan komission vuonna 1996 tekemä ehdotus [6], josta neuvosto ei ole tehnyt päätöstä. Sen tavoitteena on uudistaa perinpohjin kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteinen markkinajärjestely sen sopeuttamiseksi tapahtuneisiin muutoksiin sekä sääntöjen yksinkertaistamiseksi. Tämä ehdotus koostuu kahdesta neuvoston asetusehdotuksesta, joista toisen tavoitteena on sisällyttää kyseiset viljelmät peltokasveihin sovellettavaan yleiseen järjestelmään ja toisen tavoitteena on ottaa käyttöön pellavan- ja hampunvarsien jalostustuen muodossa myönnettävä täydentävä tuki.[6] KOM(96) 44 lopullinen, 14.2.1996.Tukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annettua asetusta (EY) N:o 1251/1999 ehdotetaan muutettavan siten, että kuitutuotantoon tarkoitettu pellava ja hamppu liitetään sen soveltamisalaan ja sitä mukautetaan näiden kasvien viljelyyn liittyvien erityisvaatimusten perusteella. Ehdotuksessa vaaditaan erityisesti, että tuottajien on tehtävä hyväksyttyjen jalostajien kanssa pellavan- ja hampunvarsien myyntisopimuksia ja että järjestelmässä on otettava käyttöön rajoituksia ja valvontatoimenpiteitä, joilla vältetään hampun laiton viljely.Todettakoon, että komissio aikoo tehdä lähitulevaisuudessa riisialan uudistamista koskevan ehdotuksen, jolla kyseinen tuote saatetaan sisällyttää peltokasvien järjestelmään. Tämä edellyttäisi neuvoston asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamista uudelleen. Tämän ehdotuksen artiklojen tai kohtien järjestystä tai numerointia saatetaan joutua muuttamaan neuvostossa käytävien neuvottelujen ja kyseisten asetusten hyväksymispäivien perusteella. Neuvoston hyväksyttyä pellavaa, hamppua ja riisiä koskevat asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muutokset komissio ehdottaa mainitun asetuksen kodifioimista.Lisäksi komissio tekee tässä yhteydessä asetusehdotuksen kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä. Ehdotuksessa luodaan pellavan- ja hampunvarsien jalostustukijärjestelmä. Tämän tuen määrä riippuu saatujen tuotteiden luokasta eli siitä, onko kyse pitkistä pellavakuiduista vaiko lyhyistä pellavakuiduista ja hamppukuiduista. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen osalta maksettava tuki on väliaikaista ja sen tavoitteena on helpottaa vasta kehitettyihin tuotteisiin tarvittavia muutoksia ja niille suunniteltujen teollisuusmarkkinoiden luomista. Ehdotuksessa säädetään myös menojen vakauttamisjärjestelmästä, velvoitteesta tehdä varsia koskevat ostosopimukset hyväksyttyjen jalostajien kanssa sekä kaupankäyntiin sovellettavasta järjestelmästä.Ehdotettujen toimenpiteiden avulla voidaan vähentää merkittävästi tiettyjä pellavan ja hampun viljelyaloiksi ilmoitettuja pinta-aloja ja rajoittaa tuki tiloihin, joilla harjoitetaan tosiasiallista ja taloudellisesti kannattavaa tuotantoa. Asiaa koskevien menojen arvioidaan olevan markkinointivuonna 2000/2001 noin 80 miljoonaa EUR. Ne alenevat asteittain pinta-alatukien vähentämisen ja lyhyiden pellavakuitujen ja hampputukien jalostustuen lakkauttamisen myötä ja ovat markkinointivuonna 2005/2006 noin 50 miljoonaa EUR.Ehdotetut toimenpiteet hyödyttävät pieniä ja keskisuuria yrityksiä, joita on tällä alalla runsaasti. Niillä edistetään ympäristönsuojelua ja talousarviota koskevan kurinalaisuuden noudattamista. Kaikki mainitut toimenpiteet kuuluvat maataloustuotannon järjestelmien yhdenmukaisen soveltamisen yleistavoitteeseen. Ne kuuluvat yhteisön yksinomaiseen toimivaltaan.Koska tuottajille on ilmoitettava tarpeeksi ajoissa heidän viljelemiinsä tuotteisiin sovellettavat säännökset, neuvoston on tehtävä päätös tästä ehdotuksesta viimeistään vuoden 2000 maaliskuun alussa, jotta se voitaisiin panna täytäntöön 1. heinäkuuta 2000 alkavana markkinointivuonna 2000/2001. Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä on julkaistu komission tiedonanto, jonka tarkoituksena on ilmoittaa kaikille pellava- ja hamppualan toimijoille, että yhteisön toimielimissä neuvotellaan alan yhteisen markkinajärjestelyn uudistusluonnoksesta. 99/0236 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON ASETUStukijärjestelmästä tiettyjen peltokasvien viljelijöille annetun asetuksen (EY) N:o 1251/1999 muuttamisesta kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun sisällyttämiseksi kyseiseen järjestelmäänEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 36 ja 37 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen [7],[7] EYVL C ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon [8],[8] EYVL C ottaa huomioon talous- ja sosiaalikomitean lausunnon [9],[9] EYVL C ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon [10],[10] EYVL C sekä katsoo seuraavaa: (1) Yhteisen maatalouspolitiikan tavoitteena on saavuttaa perustamissopimuksen 33 artiklassa mainitut tavoitteet ottaen huomioon markkinatilanne. (2) Pellava- ja hamppuala on kokenut perinpohjaisen muutoksen pellava- ja hamppualan yhteisestä markkinajärjestelystä annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1308/70 [11] tultua voimaan. Lähinnä tekstiilikäyttöön tarkoitettujen pitkien kuitujen tuotantoon suuntautuneen perinteisen pellavanviljelyn rinnalle on tullut yksinomaan lyhyiden kuitujen tuotantoon suuntautunut pellavanviljely, jonka kustannukset ovat alhaisemmat.[11] EYVL L 146, 4.7.1970, s. 1. (3) Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen hehtaarituki, jonka määrä on erittäin korkea tuotantokustannuksiin tai tuotteen arvoon nähden, on saanut aikaan sen, että näitä lajeja viljellään jossain määrin palkkioiden tavoittelemiseksi. Lyhyiden pellavakuitujen ja hamppukuitujen viljelyalat ovat kasvaneet tuotannon tai näiden tuotteiden todellisen markkinakysynnän kuitenkaan lisääntymättä vastaavasti. Tällaisen kehityksen välttämiseksi toteutetuilla toimenpiteillä ei ole saavutettu toivottuja tuloksia, mutta ne ovat monimutkaistaneet näillä aloilla sovellettavaa lainsäädäntöä. (4) Kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun markkinoilla ilmenneiden ongelmien ratkaisemiseksi olisi säädettävä, että kyseisille tuottajille myönnettävän tuen on vastattava kilpailevista viljelykasveista maksettavaa tukea. Tätä varten ja sovellettavan lainsäädännön yksinkertaistamiseksi nämä alat olisi yhdistettävä 17 päivänä toukokuuta 1999 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1251/1999 [12] käyttöönotettuun tiettyjen peltokasvien viljelijöille tarkoitettuun tukijärjestelmään. Taloudellisen toiminnan jatkumisen kannalta perustellusta pellavan- ja hampunvarsien jalostustuesta säädetään lisäksi kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun yhteisestä markkinajärjestelystä annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o &&/&. [13].[12] EYVL L 160, 26.6.1999, s. 1.[13] Katso tämän EYVL:n sivu (5) Jotta mahdollistettaisiin joustava siirtyminen viljojen tukitasolle ja saataisiin ratkaistua kuitupellava- ja öljypellavalajikkeiden erilaisten tukijärjestelmien olemassaoloon liittyvät nykyiset ongelmat, kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun tukien määrä olisi vahvistettava samalle tasolle kuin pellavansiementen tuki, joka on puolestaan mukautettava viljojen tukitasolle markkinointivuonna 2002/2003. (6) Asetuksessa (EY) N:o 1251/1999 tarkoitettujen tavoitteiden vääristymisen välttämiseksi on tarpeen säätää, että kuitutuotantoon tarkoitetusta pellavasta ja hampusta maksettavan hehtaarituen saamiseksi on noudatettava määrättyjä viljelyedellytyksiä. (7) Hampun osalta olisi säädettävä erityisistä toimenpiteistä, jotta vältetään laittomien viljelysten kätkeminen niiden viljelysten joukkoon, jotka voivat saada pinta-alatukea, ja tämän tuotteen yhteisen markkinajärjestelyn häiriintyminen. Tämän vuoksi on tarpeen säätää, että tukea myönnetään ainoastaan sellaisille pinta-aloille, joilla viljeltyjen hamppulajikkeiden osalta voidaan saada tietyt takeet psykotrooppisten aineiden pitoisuuksista. Lisäksi kunkin jäsenvaltion olisi rajoitettava hampun viljelyaloja kullakin tuotantoalueella, jotta psykotrooppisten aineiden rajoituksia voitaisiin valvoa tehokkaasti tukihakemuksen kohteena olevilla pinta-alueilla. Tämän vuoksi olisi luotava ennakkolupajärjestelmä, jolla taataan jäsenvaltioiden vahvistamien enimmäispinta-alojen noudattaminen. (8) Varsien jalostustukeen asetuksen (EY) N:o .... mukaisesti oikeutettujen määrien tarkastaminen edellyttää tuotannon ja tuotantoon käytetyn pinta-alan välisen yhteyden olemassaoloa. Näin ollen olisi säädettävä tuottajien velvoitteesta tehdä varsien ostosopimukset tietyt takeet tarjoavien hyväksyttyjen jalostajien kanssa,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:1 artiklaMuutetaan asetus (EY) N:o 1251/1999 seuraavasti:1. Korvataan 4 artiklan 2 kohta seuraavasti:" 2. Edellä 1 kohdassa mainittu laskelma tehdään viljan keskisadon perusteella. Jos kuitenkin maissia käsitellään erikseen, maissisatoa käytetään laskentaperusteena maissille ja muiden viljojen kuin maissin satoa viljoille, öljykasveille, pellavansiemenille sekä kuitutuotantoon tarkoitetulle pellavalle ja hampulle. "2. Korvataan 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ilmaisu "pellavansiemenille" ilmaisulla "pellavansiemenille sekä kuitutuotantoon tarkoitetulle pellavalle ja hampulle".3. Lisätään 5 a artikla seuraavasti:"5 a artikla1. Kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan pinta-alatuen edellytyksenä on varsia koskevan myyntisopimuksen tekeminen hyväksyttyjen ensimmäisten jalostajien kanssa.2. Kuitutuotantoon tarkoitetun hampun pinta-alatuen edellytyksenä on:sellaisten lajikkeiden käyttö, joiden tetrahydrokannabinolipitoisuus (THC) ei ylitä 0,2:ta prosenttia. Markkinointivuodeksi 2000/2001 tämä raja vahvistetaan kuitenkin 0,3 prosentiksi,koko tuotantoa koskevan myyntisopimuksen tekeminen hyväksyttyjen ensimmäisten jalostajien kanssa muuhun tarkoitukseen kuin elintarvikkeiksi.3. Jäsenvaltiot vahvistavat jokaiselle tuotantoalueelle kuitutuotantoon tarkoitetun hampun pinta-alatukea saavan pinta-alan enimmäismäärän, jotta ne voisivat tarkastaa tetrahydrokannabinolipitoisuuden vähintään 30 prosentilta pinta-aloista, joista on tehty tukihakemus. Vahvistettujen enimmäispinta-alojen noudattamisen varmistamiseksi jäsenvaltioiden on luotava lupajärjestelmä, jolla ennen hampun kylvön aloittamista kylvöt rajoitetaan kyseisille pinta-aloille tämän järjestelmän mukaisesti."4. Muutetaan 9 artikla seuraavasti:a) lisätään ensimmäiseen alakohtaan kuudennen luetelmakohdan jälkeen:"- kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan osalta 5 a artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen, hyväksyttyjen ensimmäisten jalostajien kanssa tehtävien myyntisopimusten yksityiskohtaisia sääntöjä,kuitutuotantoon tarkoitetun hampun osalta:i) 5 a artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen, hyväksyttyjen ensimmäisten jalostajien kanssa tehtävien myyntisopimusten yksityiskohtaisia sääntöjä,ii) erityistarkastustoimenpiteitä sekä menetelmiä, joita käytetään tetrahydrokannabinolipitoisuuden määrittelemiseksi";b) korvataan toisen alakohdan ensimmäinen luetelmakohta seuraavasti:" - joko edellyttää tuen myöntämiseksi seuraavia:i) tiettyjen siementen käyttöä,ii) durumvehnän sekä kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun osalta varmennettujen siementen käyttöä,ii) öljykasvien, durumvehnän, pellavansiementen sekä kuitutuotantoon tarkoitetun pellavan ja hampun osalta tiettyjen lajikkeiden käyttöä,tai säätää jäsenvaltioiden mahdollisuudesta asettaa kyseiset edellytykset tuen myöntämisen edellytykseksi".5. Korvataan liitteessä I oleva IV kohta IV ja V kohdalla seuraavasti:>TAULUKON PAIKKA>2 artiklaAsetuksen (EY) N:o 1251/1999 3 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä toukokuuta 2000 aluejakosuunnitelmien mahdolliset muutokset kuitutuotantoon tarkoitettua pellavaa ja hamppua koskevien tietojen sisällyttämiseksi niihin. 3 artiklaTämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan yhteisöjen virallisessa lehdessä.Sitä sovelletaan markkinointivuodesta 2000/2001.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä Neuvoston puolesta Puheenjohtaja


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 21985A1231(13)
 Abkommen in Form eines genehmigten Protokolls zur Verlängerung der befristeten Vereinbarung einer gemeinsamen Disziplin im gegenseitigen Handel mit Käse zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Österreich
 Amtsblatt Nr. L 370 vom 31/12/1985 S. 0047 Spanische Sonderausgabe: Kapitel 11 Band 25 S. 0083 Portugiesische Sonderausgabe: Kapitel 11 Band 25 S. 0083
 ***** ABKOMMEN in Form eines genehmigten Protokolls zur Verlängerung der befristeten Vereinbarung einer gemeinsamen Disziplin im gegenseitigen Handel mit Käse zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Österreich GENEHMIGTES PROTOKOLL Nach Abschluß der Konsultationen, die am 24. Juli 1985 zwischen den Delegationen Österreichs und der Kommission der Europäischen Gemeinschaften über die Verlängerung der befristeten Vereinbarung einer gemeinsamen Disziplin im gegenseitigen Handel mit Käse stattgefunden haben, sind die beiden Delegationen vorbehaltlich einer Genehmigung durch ihre jeweiligen Behörden zu folgenden Vereinbarungen gelangt: 1. Die befristete Vereinbarung einer gemeinsamen Disziplin im gegenseitigen Handel mit Käse zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Österreich, die am 21. Oktober 1981 unterzeichnet und zuletzt durch den Schriftwechsel vom 20. März 1984 geändert wurde, wird um ein Jahr verlängert. 2. Es werden frühestmöglich Konsultationen stattfinden, um festzustellen, ob und unter welchen Bedingungen die Vereinbarung zu ändern oder zu verlängern ist. 3. Die beiden Delegationen haben sich auf den nachstehenden Schriftwechsel geeinigt, um den Auswirkungen der Erweiterung der Gemeinschaft auf die Vereinbarung über den Handel mit Käse Rechnung zu tragen. Geschehen zu Brüssel am 24. Juli 1985. 1.2 // Für die Delegation Österreichs // Für die Delegation der Kommission der Europäischen Gemeinschaften Schreiben Nr. 1 Sehr geehrter Herr . . . . . .! Ich beehre mich, auf die Vereinbarung zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Österreich über den gegenseitigen Handel mit Käse und auf die Konsultationen Bezug zu nehmen, die am 24. Juli 1985 betreffend die Bedingungen für die Verlängerung der Vereinbarung stattgefunden haben. Ich bestätige Ihnen, daß die Gemeinschaft im Anschluß an den Beitritt Spaniens und Portugals bereit ist, frühestmöglich Verhandlungen zu führen, um diese Vereinbarung so anzupassen, daß die bilateralen Handelsbeziehungen zwischen den Beitrittsländern und Österreich berücksichtigt werden. Ich wäre Ihnen dankbar, wenn Sie mir den Eingang dieses Schreibens bestätigen würden. Genehmigen Sie, sehr geehrter Herr . . . . . . , den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung. Im Namen des Rates der Europäischen Gemeinschaften Schreiben Nr. 2 Sehr geehrter Herr . . . . . .! Ich beehre mich, den Eingang Ihres Schreibens vom heutigen Tag zu bestätigen, das wie folgt lautet: »Ich beehre mich, auf die Vereinbarung zwischen der Europäischen Wirtschaftsgemeinschaft und der Republik Österreich über den gegenseitigen Handel mit Käse und auf die Konsultationen Bezug zu nehmen, die am 24. Juli 1985 betreffend die Bedingungen für die Verlängerung der Vereinbarung stattgefunden haben. Ich bestätige Ihnen, daß die Gemeinschaft im Anschluß an den Beitritt Spaniens und Portugals bereit ist, frühestmöglich Verhandlungen zu führen, um diese Vereinbarung so anzupassen, daß die bilateralen Handelsbeziehungen zwischen den Beitrittsländern und Österreich berücksichtigt werden. Ich wäre Ihnen dankbar, wenn Sie mir den Eingang dieses Schreibens bestätigen würden.". Genehmigen Sie, sehr geehrter Herr . . . . . . , den Ausdruck meiner ausgezeichnetsten Hochachtung. Für die Regierung der Republik Österreich


text:
 23.10.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 C 357/24
 Žaloba podaná 17. augusta 2017 – Liaño Reig/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
 (Vec T-557/17)
 (2017/C 357/32)
 Jazyk konania: španielčina
 Účastníci konania
 Žalobkyňa: Carmen Liaño Reig (Alcobendas, Španielsko) (v zastúpení: F. López Antón, advokát)
 Žalovaná: Jednotná rada pre riešenie krízových situácií
 Návrhy
 Žalobkyňa navrhuje, aby Všeobecný súd:
 —
 na základe dôvodov uvedených v bodoch 3.1 až 3.4 tejto žaloby zrušil opatrenie na riešenie krízových situácií v zmysle článku 6 ods. 1 písm. d) rozhodnutia, spočívajúce v konverzii dlhopisov vydaných BPE Financiaciones, S.A. pod číslom ISIN XS0550098569, na akcie novej emisie Banco Popular Español, S.A., ako nedôvodné a odporujúce Charte základných práv Európskej únie,
 —
 v prípade vyhovenia návrhu uvedenému v predchádzajúcom odseku a vzhľadom na to, že podľa odôvodnenia (91) a podľa článku 85 bodu 4 posledného odseku smernice zrušenie rozhodnutia orgánu pre riešenie krízových situácií nemá vplyv na žiadne následné administratívne akty alebo transakcie, ktoré sa zakladali na zrušenom rozhodnutí, zaviazal Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií v súlade s článkom 87 ods. 3 nariadenia na náhradu škody voči žalobkyni z dôvodu strát, ktoré boli žalobkyni spôsobené v dôsledku zrušenia rozhodnutia uvedeného v predchádzajúcom odseku.
 Na tento účel sa strata spôsobená žalobkyni stanovuje na sumu 50 000 eur zodpovedajúcu nominálnej hodnote dlhopisu so splatnosťou 22. októbra 2020 vydaného BPE Financiaciones, S.A., pod číslom ISIN XS0550098569, ktorého majiteľom bola v čase rozhodnutia žalobkyňa, zvýšenú o úroky s fixnou ročnou sadzbou 6,873 %, ktoré by vyplývali z tohto dlhopisu od 7. júna 2017 (dátum rozhodnutia) do 22. októbra 2020 (dátum splatnosti kupónu), pričom nominálna hodnota dlhopisu a úroky sú aktualizované ku skutočnému dňu zaplatenia,
 —
 subsidiárne vo vzťahu k návrhom v predchádzajúcich odsekoch a vzhľadom na dôvody uvedené v bode 3.5 tejto žaloby zaviazal Jednotnú radu pre riešenie krízových situácií na náhradu škody voči žalobkyni, a to v rovnakej sume, akú by žalobkyňa získala ako majiteľka dlhopisu ISIN XS0550098569 vydaného BPE Financiaciones, S.A., ak by táto spoločnosť bola zlikvidovaná v okamihu rozhodnutia ako dôsledok vyhlásenia riadneho konkurzu, zohľadňujúc skutočnosť, že žalobkyňa nezískala kompenzáciu alebo akékoľvek protiplnenie ani ako dôsledok konverzie na akcie novej emisie Banco Popular Español, S.A. uvedeného dlhopisu, ktorého bola majiteľom, ani prostredníctvom prevedenia týchto akcií na Banco Santander S.A.,
 —
 pre prípad, že nie sú (ako sa domnieva žalobkyňa) splnené kritériá stanovené španielskym právom na vyhlásenie riadneho konkurzu na majetok spoločnosti BPE Financiaciones, S.A., ktorý by viedlo k likvidácii spoločnosti ku dňu prijatia rozhodnutia, určil, že sa stanoví suma vo výške 50 000, ktorú má žalobkyňa obdržať, a ktorá zodpovedá nominálnej hodnote uvedeného dlhopisu, ktorý vydala BPE Financiaciones, S.A.,
 —
 pre prípad, že sú splnené kritériá stanovené španielskym právom pre vyhlásenie riadneho konkurzu na majetok spoločnosti BPE Financiaciones, S.A., ktorý by viedol k likvidácii spoločnosti ku dňu prijatia rozhodnutia, určil, že požadovaná suma je stanovená vo výške, ktorá vyplynie z posúdenia, ktoré sa musí uskutočniť v súlade s článkom 20 ods. 16 až ods. 18 nariadenia,
 —
 subsidiárne k návrhom uvedeným v predchádzajúcich odsekoch a vzhľadom na dôvody uvedené v bode 3.6 tejto žaloby uložil Jednotnej rade pre riešenie krízových situácií, aby žalobkyni nahradila sumu, ktorá by jej prináležala, ak by všetky dlhopisy vydané Banco Popular Español, S.A., ktoré neboli konvertované na akcie uvedenej spoločnosti a ktoré existovali ku dňu prijatia rozhodnutia, boli konvertované na akcie spoločnosti Banco Popular Español, S.A. v súlade s článkom 6 ods. 1 písm. d) rozhodnutia.
 Dôvody a hlavné tvrdenia
 Dôvody a hlavné tvrdenia v tejto veci sú podobné dôvodom a hlavným tvrdeniam uvedenými vo veciach T-478/17, Mutualidad de la Abogacía a Hermandad Nacional de Arquitectos Superiores y Químicos/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-481/17, Fundación Tatiana Pérez de Guzmán y Bueno a SFL/Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-482/17, Comercial Vascongada Recalde/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-483/17, García Suárez a i./Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-484/17, Fidesban a i./Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, T-497/17, Sáchez del Valle a Calatrava Real State 2015/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií, a T-498/17, Pablo Álvarez de Linera Granda/Komisia a Jednotná rada pre riešenie krízových situácií.


text:
Hermann Karl Hesse, ps. Emil Sinclair (ur. 2 lipca 1877 w Calw, zm. 9 sierpnia 1962 w Montagnoli w kantonie Ticino) – prozaik, poeta i eseista niemiecki o poglądach pacyfistycznych. Okazjonalnie również rysownik i malarz.
 Laureat Nagrody Nobla w dziedzinie literatury w 1946 r. Z uzasadnienia jury otrzymał ją „za inspirującą twórczość, która w swoim rozwoju ku śmiałości i głębi reprezentuje zarówno klasyczne ideały humanisty, jak i wysokie wartości stylu”, za „szlachetnie podniosłą i różnorodną poezję, która zawsze wyróżniała się świeżością natchnienia i rzadko spotykaną czystością ducha”, a także za „talent epicki i dramatyczny”.
 Autor powieści o kontekście egzystencjalnym, nawiązujących do filozofii buddyjskiej oraz psychoanalizy, których tematem jest zazwyczaj samotne poszukiwanie harmonii i głębi duchowej w skłóceniu ze społeczeństwem (Wilk stepowy, Siddhartha). W opinii Tomasza Manna jego twórczość należy do „szczytowych i najczystszych dokonań naszej epoki”.
 Życiorys
 Urodził się 2 lipca 1877 w miasteczku Calw w Wirtembergii jako drugie dziecko Johannesa Hessego i Marii Hesse z domu Gundert. Po latach sam tak opisywał swój rodzinny dom: „Tu modlono się i czytano Biblię, studiowano i uprawiano filozofię indyjską, tu grano wiele dobrej muzyki, tu wiedziano o istnieniu Buddy i Laozi, przyjmowano gości z wielu krajów (...), karmiono ubogich i święcono święta, tu blisko siebie przebywała wiedza i baśń. (...) Był to świat zdecydowanie niemiecki i protestancki, ale z perspektywą otwartą na całą ziemię, i był to świat zupełnie inny, zgodny w sobie i zdrowy”. Pisarz od dzieciństwa miał zatem styczność ze światopoglądem Dalekiego Wschodu; jego dziadek Hermann Gundert był ponadto indologiem, swego czasu misjonarzem w Indiach.
 Dzieciństwo Hesse spędził w rodzinnym Calw oraz w Bazylei. W latach 1890–1891 pobierał nauki w gimnazjum, a następnie wstąpił do seminarium teologii protestanckiej w Maulbronn. Jak wnioskują biografowie, pobyt w nim był dla przyszłego pisarza traumatycznym przeżyciem, mimo iż listy wysyłane do matki świadczyły z początku o czymś zupełnie innym. W marcu 1892 Hesse bez żadnego wyraźnego powodu uciekł z Maulbronn, wskutek czego został ukarany i wydalony z seminarium. Następnie przebywał w Bad Boll u znajomego teologa-egzorcysty; pobyt ten zakończył się jednak nieudanym zamachem samobójczym.
 W latach I wojny światowej pisarz głośno występował przeciw agresji militarnej państw, nakłaniając do humanizmu i poszanowania godności człowieka. Znalazł jednak niewielu zwolenników, spośród których należy przede wszystkim wymienić noblistę Romain Rollanda, a w kraju ogłoszono go zdrajcą narodu niemieckiego. W tym czasie zajął się też udzielaniem pomocy jeńcom wojennym.
 Po zakończeniu wojny Hesse popadł w kolejny kryzys osobowościowy, który skierował go w stronę psychoanalizy. Zetknięcie z teoriami Zygmunta Freuda a także Carla Gustava Junga miało również znaczący wpływ na jego dalszą twórczość literacką. Wskutek pogłębiających się melancholii i depresji oraz problemów małżeńskich poddał się ostatecznie psychoterapii u doktora B. Langa (ucznia samego Junga) w klinice "Sonnmatt" koło Lucerny. Wynikiem tych przeżyć są powieści Narcyz i Złotousty, Demian, a także Wilk stepowy, w których wpływ psychoanalizy jest szczególnie widoczny. W dziełach pisarza szczególnie odznaczają się też motywy zaczerpnięte z kultury indyjskiej, zwłaszcza wpływ miejscowych religii – hinduizmu i buddyzmu.
 Głośno potępiał niemiecki nacjonalizm i militaryzm, za co niemiecka prasa okrzyknęła go zdrajcą. W 1919 osiadł w Ticino w Szwajcarii, gdzie po dojściu do władzy Hitlera ukrywał m.in. Tomasza Manna i Martina Bubera. Po wojnie odmówił powrotu do Niemiec na stałe. W latach późniejszych krytykował niemieckie społeczeństwo za brak odpowiedzialności za hitlerowskie zbrodnie.
 Jedną z żon pisarza (był żonaty trzy razy) była Maria Bernoulli ze sławnej rodziny matematyków Bernoulli.
 Twórczość
 W opublikowanej w 1904 na pół autobiograficznej powieści Peter Camenzind Hesse wyraźnie określił zarówno swoje dotychczasowe dążenia literackie, jak i przyszły program.
 Doświadczenie literackie w ciągu całej drogi twórczej Hessego obejmowało poezję oraz prozę, przeważnie o charakterze autobiograficznym, stanowiących niejako „summę” osobistych doświadczeń pisarza (np. zetknięcie się z psychoanalizą owocujące w Wilku stepowym albo doświadczenie rozpadu małżeństwa w Rosshalde). Niewielką część dorobku noblisty stanowią szkice literackie (Księga obrazów) oraz fabularyzowane eseje (fragmenty Gry szklanych paciorków).
 Wczesna twórczość. Poezja
 Pierwszym opublikowanym utworem Hessego był wiersz Madonna, który ukazał się w piątym numerze „pisma o sztuce poetyckiej i krytyce” – "Deutsches Dichterheim" w 1896. W następnych latach na łamach pisma pojawiały się również inne próbki liryczne przyszłego noblisty.
 Swoją właściwą karierę pisarską Hesse zaczął od drukowania niskonakładowych tomików wierszy inspirowanych romantyczną literaturą niemiecką XIX wieku, zwłaszcza spod znaku takich autorów jak Johann Wolfgang Goethe, Jean Paul i Friedrich Hölderlin. Jego twórczość z tego okresu charakteryzował silny związek z modernizmem, kult estetyzmu, zainteresowanie muzyczną stroną wiersza oraz kontemplacja przyrody, typowe dla nastrojów fin de siècle’u. Poezja ta na długie lata zaważyła na postrzeganiu Hessego jako neoromantyka. Wiersze z tej wczesnej twórczości wydane zostały w Dreźnie w 1898 (nakład zaledwie 600 egzemplarzy) pod tytułem Romantyczne pieśni (Romantische Lieder). Jak wyznał autor wkrótce po ukazaniu się książki: „Traktuję je jako zakończenie pewnego okresu, który na moją przyszłą twórczość nie będzie miał wpływu”. W 1901 opublikował anonimowo kolejny zbiorek poezji – Pisma i wiersze pozostałe po Hermannie Lauscherze (Hinterlassene Schriften und Gedichte von Hermann Lauscher), który w 1907 ukazał się w formie uzupełnionej. Od czasu publikacji tego zbioru twórca na długo zarzucił pisanie poezji na rzecz prozy.
 W późniejszym czasie jego trzynaście nowych wierszy weszło w skład powieści Gra szklanych paciorków (1943). Wpisujące się w fabułę utwory asygnowane zostały jako Wiersze ucznia i studenta [Józefa Knechta], reprezentując tym samym typ liryki maski oraz poezji refleksyjno-filozoficznej utrzymanej w tendencji klasycystycznej. Wiersze te nawiązują do myśli buddyzmu, niosą ideał samodoskonalenia duchowego, stanowią rozrachunek z kulturą i humanizmem (znamienny wydaje się fakt, iż powstały w trakcie II wojny światowej).
 Piękno ułudnych marzeń sen swój śni,
 Zwiewne, w zarysach tak czyste i jasne,
 Lecz pod gładką powierzchnią płonie w głębi blaskiem
 Tęsknoty do ciemności, barbarzyństwa, krwi.
 W Wierszach ucznia i studenta autor przełamuje nihilizm naznaczonej kryzysem duchowym współczesności XX wieku; po czasach upadku wartości głosi ideał powrotu do antycznej harmonii, wieszcząc nadejście epoki filozofów i magicznych znaków.
 Utwory literackie
 Madonna (1896)
 Romantyczne pieśni (1899)
 Godzina po północy (1899)
 Pisma i wiersze pozostałe po Hermanie Lauscherze (1901)
 Peter Camenzind (1904)
 Pod kołami / Wyższy świat (Unterm Rad, 1906)
 Doczesność
 Sąsiedzi
 Manowce
 Gertruda (Gertrud, 1910)
 W drodze
 Rosshalde (1913)
 Przyjaciele, nie tym tonem (1914)
 Trzy opowieści z życia Knulpa (1915)
 Artysta i psychoanaliza (1918)
 Demian (Demian, 1919)
 Spojrzenie w chaos (1920)
 Klingsors letzter Sommer (1920)
 Siddhartha (1922)
 Kuracjusz: notatki z kuracji w Baden (1923)
 Podróż norymberska (1926)
 Wilk stepowy (Der Steppenwolf, 1927)
 Narcyz i Złotousty (Narziss und Goldmund, 1930)
 Podróż na Wschód (Die Morgenlandfahrt, 1930-1931)
 Kartki ze wspomnień (Gedenkblätter, 1937)
 Gra szklanych paciorków (Das Glasperlenspiel, 1943)
 Podróże senne (Traumfährte, 1945)
 Dzieciństwo czarodzieja i inne prozy autobiograficzne (wydawnictwo pośmiertne), Warszawa 2003, Wydawnictwo SIC! s.c. .
 Wpływ i inspiracje
 W latach 60. XX wieku twórczość Hessego zyskała szczególną popularność wśród młodzieży z pokolenia hippisów.
 W 1948 Richard Strauss skomponował Cztery ostatnie pieśni (Vier letzte Lieder), z których trzy są utworami do tekstów Hermanna Hessego.
 Przypisy
 Bibliografia
 Siegfried Unseld: Hermann Hesse. Jego życie w obrazach i tekstach. Przełożył Robert Reszke. Warszawa: Wydawnictwo KR, 1999, .
 Andrzej Jerzy Kuźmicki (red.), Hermann Hesse – psychologia analityczna, przemiana, droga, 22.08.2014, JungPoland.org., 2013
 Literatura
 Gunnar Decker: Hermann Hesse. Wędrowiec i jego cień. Przeł. Eliza Borg i Maria Przybyłowska. Warszawa: Świat Książki, 2014
 Linki zewnętrzne
 Muzeum Hermanna Hessego w Montagnolii
 http://www.jungpoland.org/pl/zbior-tekstow/prace-konkursowe-hermann-hesse-wiara-cz-1.html
 Eseiści niemieckojęzyczni
 Eseiści XX wieku
 Laureaci Nagrody Goethego
 Niemieccy eseiści
 Niemieccy poeci XIX wieku
 Niemieccy poeci XX wieku
 Niemieccy prozaicy XX wieku
 Nobliści – literatura
 Odznaczeni cywilnym Orderem Pour le Mérite
 Pisarze związani z Bazyleą
 Poeci niemieckojęzyczni
 Prozaicy niemieckojęzyczni
 Urodzeni w 1877
 Zmarli w 1962


text:
 27.11.2014
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 L 342/26
 BESLUIT VAN HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER
 Nr. 126/2014
 van 27 juni 2014
 tot wijziging van bijlage II (Technische voorschriften, normen, keuring en certificatie) bij de EER-overeenkomst
 HET GEMENGD COMITÉ VAN DE EER,
 Gezien de Overeenkomst betreffende de Europese Economische Ruimte (de „EER-overeenkomst”), en met name artikel 98,
 Overwegende hetgeen volgt:
 (1)
 Richtlijn 2011/88/EU van het Europees Parlement en de Raad van 16 november 2011 tot wijziging van Richtlijn 97/68/EG wat betreft de voorschriften voor motoren die in het kader van de flexibele regeling in de handel zijn gebracht (1) moet in de EER-overeenkomst worden opgenomen.
 (2)
 Bijlage II bij de EER-overeenkomst dient derhalve dienovereenkomstig te worden gewijzigd,
 HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
 Artikel 1
 In hoofdstuk XXIV van bijlage II bij de EER-overeenkomst wordt in punt 1a (Richtlijn 97/68/EG van het Europees Parlement en de Raad) het volgende streepje toegevoegd:
 „—
 32011 L 0088: Richtlijn 2011/88/EG van het Europees Parlement en de Raad van 16 november 2011 (PB L 305 van 23.11.2011, blz. 1).”
 Artikel 2
 De in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie bekend te maken teksten in de IJslandse en de Noorse taal van Richtlijn 2011/88/EU zijn authentiek.
 Artikel 3
 Dit besluit treedt in werking op 28 juni 2014, op voorwaarde dat alle in artikel 103, lid 1, van de EER-overeenkomst bedoelde kennisgevingen hebben plaatsgevonden (2).
 Artikel 4
 Dit besluit wordt bekendgemaakt in het EER-gedeelte van en in het EER-supplement bij het Publicatieblad van de Europese Unie.
 Gedaan te Brussel, 27 juni 2014.
 Voor het Gemengd Comité van de EER
 De voorzitter
 Gianluca GRIPPA
 (1) PB L 305 van 23.11.2011, blz. 1.
 (2) Geen grondwettelijke vereisten aangegeven.