text:
17.4.2019
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 107/1
 Pagal tarptautinę viešąją teisę juridinę galią turi tik JT EEK tekstų originalai. Šios taisyklės statusas ir įsigaliojimo data turėtų būti tikrinami pagal paskutinę statusą nurodančio JT EEK dokumento TRANS/WP.29/343 versiją, kurią galima rasti
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Jungtinių Tautų Europos ekonominės komisijos (JT EEK) taisyklė Nr. 96 „Suvienodintos variklių, įrengiamų žemės ir miškų ūkio traktoriuose ir ne kelių mobiliosiose mašinose, patvirtinimo, atsižvelgiant į variklio išmetamus teršalus, nuostatos“[2019/547]
 Įtrauktas visas galiojantis tekstas, įskaitant:
 05 serijos pakeitimus. Įsigaliojimo data – 2018 m. gruodžio 29 d.
 TURINYS
 TAISYKLĖ
 1.
 Taikymo sritis
 2.
 Apibrėžtys ir santrumpos
 3.
 Variklio tipo arba šeimos patvirtinimo paraiška
 4.
 Patvirtinimas
 5.
 Reikalavimai ir bandymai
 6.
 Montavimas transporto priemonėje
 7.
 Variklio tipas ir šeima
 8.
 Gamybos atitiktis
 9.
 Sankcijos už gamybos neatitiktį
 10.
 Pakeitimai ir patvirtinto tipo išplėtimas
 11.
 Visiškas gamybos nutraukimas
 12.
 Pereinamojo laikotarpio nuostatos
 13.
 Už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų pavadinimai bei adresai
 PRIEDAI
 1
 Informacinio aplanko ir informacinio dokumento šablonai
 2
 Pranešimas
 3
 Patvirtinimo ženklų išdėstymas
 4
 Bandymų procedūra
 5
 Duomenų vertinimo ir apskaičiavimo metodas
 6
 Etaloninių degalų, naudojamų atliekant patvirtinimo bandymus ir skirtų gaminių atitikčiai tikrinti, techninės charakteristikos
 7
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių techniniai reikalavimai
 8
 Teršalų išmetimo laboratorinių bandymų rezultatų patikslinimo įtraukiant nusidėvėjimo koeficientus metodika
 9
 Reikalavimai dėl išmetamųjų teršalų kontrolės strategijų, NOX kontrolės priemonių ir kietųjų dalelių kontrolės priemonių
 10
 Variklių tipų ir variklių šeimų, taip pat jų veikimo režimų apibrėžimo parametrai
 1. TAIKYMO SRITIS
 Ši taisyklė taikoma visiems varikliams, patenkantiems į 1.1 punkte nustatytas kategorijas, kurie įrengti arba yra skirti įrengti T kategorijos transporto priemonėse (1) ir ne keliais judančiuose mechanizmuose.
 1.1.
 Šioje taisyklėje yra minimos šios variklių kategorijos, suskirstytos į šios taisyklės 1 priedėlyje nustatytas pakategores:
 1.1.1.
 NRE kategorija: varikliai, skirti T kategorijos transporto priemonėms ir ne keliais judantiems mechanizmams, skirtiems ir pritaikytiems važiuoti arba būti gabenamiems keliais arba kitaip, kurie nėra įtraukti į jokią kitą 1.1.2–1.1.7 punktuose nurodytą kategoriją;
 1.1.2.
 NRG kategorija: didesnės nei 560 kW etaloninės galios varikliai, skirti naudoti tik generatoriniuose įrenginiuose; generatoriniams įrenginiams skirti varikliai, išskyrus tas charakteristikas turinčius variklius, pagal charakteristikas priskiriami NRE arba NRS kategorijai;
 1.1.3.
 NRSh kategorija: mažesnės nei 19 kW etaloninės galios nešiojamieji kibirkštinio uždegimo (SI) varikliai, skirti naudoti tik nešiojamuosiuose mechanizmuose;
 1.1.4.
 NRS kategorija: SI varikliai, skirti T kategorijos transporto priemonėms ir ne keliais judantiems mechanizmams, mažesnės nei 56 kW etaloninės galios ir nepriskirti NRSh kategorijai;
 1.1.5.
 SMB kategorija: SI varikliai, skirti naudoti tik sniegaeigiuose. Sniegaeigiams skirti varikliai, išskyrus SI variklius, priskiriami NRE kategorijai;
 1.1.6.
 ATS kategorija: SI varikliai, skirti naudoti tik T kategorijos transporto priemonėms arba ne keliais judantiems mechanizmams priskiriamuose visureigiuose (ATV) ir transporto priemonėse su viena šalia kitos įrengtomis sėdynėmis (SbS); ATV ir SbS skirti varikliai, išskyrus SI variklius, priskiriami prie NRE kategorijos.
 1.1.7.
 Tam tikros kategorijos kintamo greičio variklis gali būti naudojamas vietoj tos pačios kategorijos pastovaus greičio variklio.
 1.2.
 Ši JT taisyklė netaikoma vykdant T kategorijos transporto priemonėse arba ne keliais judančiuose mechanizmuose įrengtų variklių, kuriems taikoma įprasta eksploatavimo tvarka, sąlygos ir apkrova, išmetamų teršalų stebėseną.
 2. APIBRĖŽTYS IR SANTRUMPOS
 2.1. Šioje taisyklėje:
 2.1.1.
 reguliuojamasis parametras – įtaiso, sistemos ar konstrukcijos elemento (taip pat ir sunkiai pasiekiamo) parametras, kurį galima reguliuoti ir kuris pareguliuotas gali turėti įtakos teršalų išmetimui arba variklio veiksmingumui atliekant teršalų išmetimo bandymus ar įprastai eksploatuojant variklį. Be kita ko, tai yra su įpurškimo laiko nustatymu ir tiekiamų degalų srautu susiję parametrai;
 2.1.2.
 patikslinimo koeficientai – adityvieji (patikslinimo padidinant ir patikslinimo sumažinant koeficientai) arba multiplikaciniai koeficientai, į kuriuos atsižvelgiama taikant periodinį (nedažną) regeneravimą;
 2.1.3.
 visureigis (ATV) – ne keliais judantis mechanizmas arba T kategorijos transporto priemonė, varoma varikliu, skirta pirmiausia važiuoti negrįstais paviršiais keturiais arba daugiau ratų su mažo slėgio padangomis, kurioje įrengta tik vairuotojo apžergiama sėdynė arba vairuotojo apžergiama sėdynė ir ne daugiau kaip vieno keleivio sėdynė, taip pat vairas transporto priemonei vairuoti;
 2.1.4.
 aplinkos temperatūra – laboratorijos (pvz., filtrų svėrimo patalpos arba kameros) temperatūra nustatytomis laboratorijos sąlygomis;
 2.1.5.
 vandens kondensatas – vandeningų komponentų nusodinimas, pereinant iš dujinės į skystąją fazę;
 2.1.6.
 papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija (AECS) – išmetamųjų teršalų kontrolės strategija, įsijungianti ir laikinai pakoreguojanti pagrindinę teršalų išmetimo strategiją (BECS) tam tikru tikslu, reaguodama į tam tikrą aplinkos ir (arba) eksploatavimo sąlygų visumą ir veikianti tik tol, kol yra tos sąlygos;
 2.1.7.
 pagrindinė išmetamųjų teršalų kontrolės strategija (BECS) – išmetamųjų teršalų kontrolės strategija, veikianti esant tam tikram variklio sukimo momento ir sūkių skaičiaus intervalui, jei neįjungta papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija;
 2.1.8.
 kalibravimas – matavimo sistemos atsako nustatymo procesas, kurio metu išvesties signalas patenka į atskaitos signalų intervalą. Skiriasi nuo sąvokos „tikrinimas“;
 2.1.9.
 kalibravimo dujos – išgrynintasis dujų mišinys, naudojamas dujų analizatoriams kalibruoti;
 2.1.10.
 dyzelinis (CI) variklis –- variklis, veikiantis slėginio uždegimo principu;
 2.1.11.
 pastovaus greičio variklis – variklis, kurio tipo patvirtinimas taikomas tik veikimui pastoviu greičiu, išskyrus variklius, kurių pastovaus greičio reguliavimo funkcija yra pašalinta arba išjungta; jame gali būti įdiegta greičio tuščiąja eiga funkcija, kuri gali būti naudojama paleidžiant arba išjungiant variklį; jame taip pat gali būti įrengtas reguliatorius, kuriuo, sustabdžius variklį, gali būti nustatomas alternatyvus greitis;
 2.1.12.
 pastoviu greičiu ne keliais judančių mechanizmų pastovios būsenos bandymų ciklas (toliau – pastovaus greičio NRSC) – bet kuris ne keliais judančių mechanizmų pastovios būsenos bandymų ciklas, apibrėžtas šios taisyklės 4 priedo A.6 priedėlyje: D2, G1, G2 arba G3;
 2.1.13.
 veikimas pastoviu greičiu – variklio veikimas, kai, siekiant išlaikyti variklio sūkių skaičių net ir kintamos apkrovos sąlygomis, reguliatorius automatiškai kontroliuoja valdymo komandą;
 2.1.14.
 karteris – vidiniais arba išoriniais vamzdynais, kuriais galima pašalinti dujas arba garus, su alyvos nusodintuvu sujungtos uždaros vidinės arba išorinės variklio ertmės;
 2.1.15.
 išderinimo strategija – išmetamųjų teršalų kontrolės strategija, kuria sumažinamas išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veiksmingumas esant tokioms aplinkos arba variklio veikimo sąlygoms, kurios susidaro, kai mašina veikia įprastai arba ne tipo patvirtinimo procedūros metu;
 2.1.16.
 DeNO
 X
 sistema – papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, skirta išmetamam azoto oksidų (NOX) kiekiui sumažinti (pvz., aktyvieji ir pasyvieji NOX katalizatoriai, NOX adsorberiai ir selektyviosios katalizinės redukcijos (SKR) sistemos);
 2.1.17.
 nusidėvėjimo koeficientai – koeficientų, kuriais nurodomas teršalų išmetimo santykis teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio pradžioje ir pabaigoje, rinkinys;
 2.1.18.
 rasos taškas – drėgnio matas, atitinkantis pusiausvyros temperatūrą, kuriai esant nurodyto slėgio sąlygomis iš drėgno oro, turinčio nurodytą absoliutųjį drėgnį, susidaro vandens kondensatas. Rasos taškas žymimas °C arba K temperatūros laipsniais ir galioja tik slėgio, kuriam esant jis buvo išmatuotas, sąlygomis;
 2.1.19.
 rodmenų slinkis – skirtumas tarp nulinio arba kalibravimo signalo ir atitinkamos matavimo prietaiso nurodytos vertės iškart po to, kai ji panaudojama atliekant išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymą, jeigu prieš pat bandymą buvo nustatyta nulinė prietaiso vertė ir matavimo intervalas;
 2.1.20.
 dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis – vienu metu skystuosius ir dujinius degalus naudoti pritaikytas variklis, atskirai dozuojant abiejų rūšių degalus, kai vienos iš rūšių degalų sunaudojamas kiekis, palyginti su kitos rūšies degalais, gali skirtis priklausomai nuo veikimo;
 2.1.21.
 dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena – įprasta dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio veiksena, kai tam tikromis variklio veikimo sąlygomis jis tuo pat metu naudoja skystus degalus ir dujinius degalus;
 2.1.22.
 elektroninis valdymo įtaisas – elektroninis variklio prietaisas, kuris yra išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis ir kuris naudoja variklio jutiklių duomenis variklio parametrams kontroliuoti;
 2.1.23.
 išmetamųjų teršalų kontrolės sistema – bet koks įtaisas, sistema arba konstrukcinis elementas, kuriuo reguliuojamas arba mažinamas variklio išmetamų kontroliuojamų teršalų kiekis;
 2.1.24.
 išmetamųjų teršalų kontrolės strategija – konstrukcinis elementas ar konstrukcinių elementų grupė, įmontuota į bendrą variklio arba ne keliais judančių mechanizmų, kuriuose įrengtas variklis, konstrukciją ir naudojama išmetamiesiems teršalams reguliuoti;
 2.1.25.
 teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis – valandų, per kurias nustatomi nusidėvėjimo koeficientai, ar, kai taikoma, atstumo, skaičius;
 2.1.26.
 galutinis naudotojas – bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuris nėra gamintojas, OEM, importuotojas arba platintojas ir kuris yra atsakingas už į ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse įrengtų variklių naudojimą;
 2.1.27.
 variklių šeima – gamintojo sudaryta variklių, kurių išmetamųjų teršalų charakteristikos dėl projektavimo yra panašios ir kurie atitinka taikomas išmetamųjų teršalų ribines vertes, tipų grupė;
 2.1.28.
 variklio valdomas sūkių skaičius – variklio darbinis skaičius, kai jis kontroliuojamas įrengtu reguliatoriumi;
 2.1.29.
 variklio pagaminimo data – data, išreikšta metais ir mėnesiu, kurią atliktas nuo gamybos linijos nuimto variklio galutinis patikrinimas ir pasirengta jį tiekti arba sandėliuoti;
 2.1.30.
 variklio tipas – variklių, kurie nesiskiria šios JT taisyklės 10 priede apibrėžtomis pagrindinėmis variklio charakteristikomis, grupė;
 2.1.31.
 eksploatavimo pradžia – T kategorijos transporto priemonės panaudojimas pagal paskirtį susitariančiojoje šalyje pirmą kartą;
 2.1.32.
 papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema – katalizatorius, kietųjų dalelių filtras, deNOX sistema arba kitoks už variklio įrengtas išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo prietaisas, įskaitant bet kokį sistemų, kuriose naudojamos tos pačios fizinės sudedamosios dalys, derinį. Pagal šią apibrėžtį nepriskiriama išmetamųjų dujų recirkuliacija (EGR) ir turbokompresoriai, laikomi sudedamosiomis variklio sistemos dalimis;
 2.1.33.
 išmetamųjų dujų recirkuliacija arba EGR – techninis įtaisas, kuris yra išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis ir kuriuo mažinamas išmetamųjų teršalų kiekis, iš degimo kameros (-ų) išmestas dujas nukreipiant atgal į variklį, kad jos prieš degimą arba degdamos susimaišytų su įeinančiu oru, išskyrus vožtuvų sinchronizavimą, kurio tikslas padidinti likutinių išmetamųjų dujų, kurios susimaišo su oru, įsiurbiamu prieš degimą arba degant, kiekį degimo kameroje (-ose);
 2.1.34.
 viso srauto skiedimas – viso išmetamųjų dujų srauto maišymo su skiedimo oru metodas, taikomas prieš atskiriant analizės tikslais praskiestų išmetamųjų dujų srauto dalį;
 2.1.35.
 dujiniai degalai – bet kokie degalai, kurie standartinėmis aplinkos sąlygomis yra visiškai dujiniai (298 K, absoliutusis aplinkos slėgis 101,3 kPa);
 2.1.36.
 dujiniai teršalai – šie variklio išmetami dujinės būsenos teršalai: anglies monoksidas (CO), visi angliavandeniliai (HC) ir azoto oksidai (NOX); NOX – azoto oksidas (NO) ir azoto dioksidas (NO2), išreikšti NO2 ekvivalentais;
 2.1.37.
 generatorinis įrenginys – atskiras ne keliais judantis mechanizmas, kuris nėra galios pavaros dalis ir kuris pirmiausia skirtas elektros energijai gaminti;
 2.1.38.
 GER (dujų energijos koeficientas) – dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio atveju dujinių degalų energijos atsargų, palyginti su abiejų rūšių degalų energijos atsargomis, koeficientas; vieneriopų degalų variklių atveju, atsižvelgiant į degalų rūšį, GER apibrėžiamas kaip 1 arba 0;
 2.1.39.
 geroji inžinerinė praktika – prie visuotinai priimtų mokslinių ir inžinerinių principų ir turimos atitinkamos informacijos priderinti sprendimai;
 2.1.40.
 reguliatorius – variklio sūkių skaičiaus ar apkrovos automatinio reguliavimo įtaisas arba sistema, išskyrus NRSh kategorijos variklyje sumontuotą greičio viršijimo ribotuvą, kuriuo ribojamas didžiausiasis variklio sūkių skaičius, vien tik siekiant užtikrinti, kad variklio sūkių skaičius neviršytų tam tikros ribos;
 2.1.41.
 nešiojamasis SI variklis – mažesnės nei 19 kW etaloninės galios SI variklis, naudojamas įrenginyje, kuris atitinka bent vieną iš šių sąlygų:
 a)
 kol atliekama (-os) numatyta (-os) jo funkcija (-os), jį nešioja operatorius;
 b)
 kad būtų galima vykdyti numatytą (-as) funkciją (-as), naudojamas įvairiose padėtyse, pvz., apverstas arba paverstas;
 c)
 jo grynoji masė, įskaitant variklį, yra mažesnė nei 20 kg, ir jis atitinka bent vieną iš šių sąlygų:
 i)
 operatorius įrenginį fiziškai laiko arba nešioja, kol atliekama (-os) numatyta (-os) jo funkcija (-os);
 ii)
 operatorius įrenginį fiziškai laiko arba jį nukreipia, kol atliekama (-os) numatyta (-os) jo funkcija (-os);
 iii)
 jis yra naudojamas generatoriuje arba siurblyje;
 2.1.42.
 HEPA filtras didelio veiksmingumo kietųjų dalelių filtras, kurio apskaičiuotas pradinis mažiausiasis filtravimo veiksmingumas pagal ASTM F 1471-93 yra 99,97 proc.;
 2.1.43.
 didelis sūkių skaičius (nhi) – didžiausias variklio sūkių skaičius, kai gaunama 70 proc. didžiausiosios galios;
 2.1.44.
 tuščioji eiga – mažiausiasis variklio sūkių skaičius esant mažiausiai apkrovai (apkrova viršija nulinę apkrovą arba yra jai lygi), kai variklio sūkių skaičius kontroliuojamas variklyje įrengtu reguliatoriumi. Jeigu varikliuose tuščiosios eigos reguliatorius nėra įrengtas, tuščioji eiga – gamintojo nurodytas mažiausias variklio sūkių skaičius esant mažiausiai apkrovai. Pastaba: įšylant ir važiuojant tuščiąja eiga gaunamas sūkių skaičius – tai įšildyto variklio sūkių skaičius;
 2.1.45.
 eksploatavimo pradžia:
 a)
 jeigu registracija yra privaloma, pirmoji registracija arba
 b)
 jeigu transporto priemones privaloma registruoti tik kelių eismui arba jei registracija nėra privaloma, pateikimo rinkai data;
 2.1.46.
 vidaus degimo variklis arba variklis – energijos keitiklis, išskyrus dujų turbiną, kuriuo cheminė energija (sunaudota) vykstant vidaus degimo procesui pakeičiama į mechaninę energiją (pagaminta); jį sudaro, jei buvo įrengta, išmetamųjų teršalų kontrolės sistema ir ryšių sąsaja (techninė įranga ir pranešimai), tarp variklio sistemos elektroninio valdymo įtaiso (-ų) ir bet kokios jėgos pavaros arba T kategorijos transporto priemonės ar ne keliais judančio mechanizmo valdymo įtaiso, turinčio atitikti šios taisyklės nuostatas;
 2.1.47.
 λ poslinkio koeficientas (Sλ) – matematinė išraiška, rodanti variklio valdymo sistemos reikiamą lankstumą keičiant perteklinio oro santykį λ, jei variklio naudojamų dujinių degalų sudėtis skiriasi nuo gryno metano;
 2.1.48.
 skystieji degalai – degalai, kurie standartinėmis aplinkos sąlygomis yra skystosios būsenos (298 K, absoliutusis aplinkos slėgis 101,3 kPa);
 2.1.49.
 skystųjų degalų naudojimo veiksena – įprasta dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio veiksena, kai variklis bet kokiomis veikimo sąlygomis nenaudoja jokių dujinių degalų;
 2.1.50.
 didelis sūkių skaičius (nlo) – mažiausias variklio sūkių skaičius, kai gaunama 50 proc. didžiausiosios galios;
 2.1.51.
 tiekimas rinkai – variklio arba ne keliais judančio mechanizmo, skirto platinti arba naudoti susitariančiosios šalies rinkoje, tiekimas vykdant komercinę veiklą už atlygį arba nemokamai;
 2.1.52.
 gamintojas – bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, atsakingas tipo patvirtinimo institucijai už visus variklio tipo patvirtinimo aspektus ir variklio gamybos atitikties užtikrinimą, neatsižvelgiant į tai, ar jie tiesiogiai dalyvauja visuose variklio, kuriam taikoma tipo patvirtinimo procedūra, projektavimo ir konstravimo etapuose;
 2.1.53.
 gamintojo atstovas arba atstovas – bet kuris susitariančiojoje šalyje įsteigtas fizinis arba juridinis asmuo, gamintojo raštu pateiktu įgaliojimu tinkamai paskirtas jam atstovauti klausimais dėl susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucijos, ir veikti jo vardu šios taisyklės taikymo sričiai priskiriamais klausimais;
 2.1.54.
 didžiausia naudingoji galia – didžiausia naudingosios galios kreivės vertė esant variklio tipo vardinei pilnutinei apkrovai;
 2.1.55.
 didžiausiasis sūkių skaičius – variklio sūkių skaičius, kai pasiekiamas gamintojo nurodytas didžiausiasis variklio sukimo momentas;
 2.1.56.
 naudingoji galia ant bandymų stendo alkūninio veleno arba jam lygiaverčio įtaiso gale perduodama galia, išreikšta kW, nustatoma pagal metodą, aprašytą JT taisyklėje Nr. 120 dėl naudingosios galios, vardinio sukimo momento ir savitojo degalų suvartojimo vidaus degimo varikliuose, įrengiamuose žemės ir miškų ūkio traktoriuose ir ne kelių mobiliosiose mašinose, išmatavimo;
 2.1.57.
 ne keliais judantys mechanizmai – bet kokia savaeigė mašina, kilnojamoji įranga arba transporto priemonė su kėbulu ar be jo arba su ratais ar be jų, neskirta keleiviams arba kroviniams vežti keliais, ir apimanti mechanizmus, įrengtus ant transporto priemonės, skirtos keleiviams arba kroviniams vežti keliais, važiuoklės;
 2.1.58.
 atvirai išmetamos karterio dujos – bet kokios iš variklio karterio tiesiogiai į aplinką išmetamos dujos;
 2.1.59.
 valdymo komanda – variklio operatoriaus pateikiamas įvedinys variklio galiai valdyti;
 2.1.60.
 pirminės įrangos gamintojas arba PĮG – bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuris gamina ne keliais judančius mechanizmus arba T kategorijos transporto priemones;
 2.1.61.
 pirminis variklis – toks iš variklių šeimos atrinktas variklis, kurio išmetamųjų teršalų charakteristikos yra būdingos tai variklių šeimai;
 2.1.62.
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema – papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, skirta išmetamųjų kietųjų dalelių kiekiui sumažinti naudojant mechaninio, aerodinaminio, difuzinio ar inercinio atskyrimo funkciją;
 2.1.63.
 dalies srauto skiedimas – dalies išmetamųjų dujų atskyrimo nuo viso srauto ir sumaišymo su atitinkamu kiekiu skiedimo oro prieš kietųjų dalelių ėminių filtrą procesas, kaip išmetamųjų dujų analizės metodas;
 2.1.64.
 dalelių skaičius arba DS – variklio išmestų didesnio kaip 23 nm skersmens kietųjų dalelių skaičius;
 2.1.65.
 kietosios dalelės – bet kokia medžiaga, surinkta ant nurodytos filtruojančiosios medžiagos, prieš filtravimą variklio išmetamas dujas atskiedus švariu filtruotu oru, kad temperatūra būtų ne didesnė nei 325 K (52 °C);
 2.1.66.
 kietųjų dalelių teršalai – bet kokios variklio išmetamos kietosios dalelės, matuojamos kaip PM arba DS;
 2.1.67.
 apkrovos procentinė dalis – didžiausio sukimo momento dalis esant tam tikram variklio sūkių skaičiui;
 2.1.68.
 visam laikui įrengtas – prisuktas arba kitaip veiksmingai pritvirtintas prie pagrindo ar kitokio įtaiso, kad nebūtų įmanoma nuimti nenaudojant įrankių arba įrangos, siekiant užtikrinti, kad variklis būtų naudojamas vienoje pastato, struktūros, įtaiso arba įrenginio vietoje;
 2.1.69.
 pateikimas rinkai – variklio arba ne keliais judančių mechanizmų tiekimas susitariančiosios šalies rinkai pirmą kartą; T kategorijos transporto priemonių pateikimas rinkai – transporto priemonių eksploatavimo pradžia;
 2.1.70.
 zondas – pirmoji tiekimo linijos, kuria mėginys perduodamas kitai ėminių ėmimo sistemos daliai, sekcija;
 2.1.71.
 vardinė naudingoji galia – variklio gamintojo deklaruota naudingoji galia (kW) esant vardiniam sūkių skaičiui;
 2.1.72.
 vardinis sūkių skaičius – didžiausias gamintojo nurodytas variklio reguliatoriaus leidžiamas sūkių skaičius esant pilnutinei apkrovai arba, jei reguliatoriaus nėra, gamintojo nurodytas sūkių skaičius, kuriam esant variklis pasiekia didžiausią naudingąją galią;
 2.1.73.
 reagentas – bet kokia sunaudojamoji arba neatsinaujinanti medžiaga, reikalinga ir naudojama tam, kad papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema veiktų efektyviai;
 2.1.74.
 etaloninė galia – naudingoji galia, naudojama nustatant varikliui taikomas išmetamųjų teršalų ribines vertes;
 2.1.75.
 regeneravimas – procesas, kurio metu kinta išmetamųjų teršalų lygis, kol automatiškai atkuriamas papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos veiksmingumas ir kuris gali būti skirstomas į nenutrūkstamąjį regeneravimą ar nedažną (periodinį) regeneravimą;
 2.1.76.
 techninės priežiūros veiksena – speciali dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio veiksena, įjungiama atliekant remontą ar patraukiant ne keliais judantį mechanizmą į saugią vietą, kai nėra įmanoma dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena;
 2.1.77.
 SI variklis – kibirkštinio uždegimo (SI) principu veikiantis variklis;
 2.1.78.
 transporto priemonė su viena šalia kitos įrengtomis sėdynėmis arba SbS – savaeigė operatoriaus valdoma nesujungta transporto priemonė, skirta važiuoti pirmiausia negrįstais paviršiais keturiais arba daugiau ratų; parengtos naudoti transporto priemonės mažiausia masė be krovinio yra 300 kg (įskaitant standartinę įrangą, aušalą, tepalus, degalus ir įrankius, bet neįskaitant neprivalomų priedų ir vairuotojo), o didžiausias projektinis greitis yra 25 km/h arba didesnis; tokia transporto priemonė taip pat skirta asmenims ir (arba) prekėms vežti, taip pat įrangai traukti ir (arba) stumti, vairuojama kitokiu nei vairas valdikliu, yra skirta naudoti pramoginėms arba darbo reikmėms ir gali vežti ne daugiau kaip šešis žmones, įskaitant vairuotoją, sėdinčius vienas šalia kito ant vienos arba kelių neapžergiamų sėdynių;
 2.1.79.
 vieneriopų degalų variklis – variklis, kuris nėra dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis;
 2.1.80.
 sniegaeigis – savaeigė mašina, skirta važiuoti bekele, pirmiausia sniegu, vikšrams liečiantis su sniegu, vairuojama slidei arba slidėms liečiantis su sniegu; parengtos naudoti mašinos didžiausia masė be krovinio yra 454 kg (įskaitant standartinę įrangą, aušalą, tepalus, degalus ir įrankius, bet neįskaitant neprivalomų priedų ir vairuotojo);
 2.1.81.
 matavimo intervalo nustatymas – toks prietaiso sureguliavimas, kad jo atsako trukmė atitiktų kalibravimo standartą, t. y. 75–100 proc. didžiausios vertės prietaiso intervalo arba tikėtino naudojimo intervalo didžiausios vertės;
 2.1.82.
 patikros dujos – išgrynintasis dujų mišinys, naudojamas dujų analizatorių matavimo intervalui nustatyti;
 2.1.83.
 išmetamųjų teršalų savitoji masė – išmetamųjų teršalų masė, išreikšta g/kWh;
 2.1.84.
 stacionarūs mechanizmai – mechanizmai, kuriuos numatyta visam laikui įrengti vienoje vietoje, kur jie bus panaudotas pirmą kartą, ir kurių nenumatyta gabenti keliais arba kitaip, išskyrus tada, kai jie gabenamai iš gamybos vietos į pirmojo įrengimo vietą;
 2.1.85.
 pastovios būsenos bandymų ciklas – bandymų ciklas, kuriuo taikomas apibrėžtas nominaliai pastovių variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento verčių intervalas; pastovios būsenos bandymai skirstomi į diskrečiojo režimo arba nuolydinio režimo bandymus;
 2.1.86.
 stechiometrinis – susijęs su konkrečiu oro ir degalų santykiu taip, kad jei degalai visiškai oksiduotųsi, degalų arba deguonies nebeliktų;
 2.1.87.
 laikykla – kietųjų dalelių filtras, ėminių ėmimo maišas arba bet koks kitas periodiškai imamiems ėminiams laikyti skirtas įtaisas;
 2.1.88.
 klastojimas – išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos, įskaitant bet kokią tokios sistemos programinę įrangą ar kitus loginės kontrolės elementus, išjungimas, sureguliavimas arba pakeitimas, po kurio sąmoningai arba nesąmoningai pabloginamas variklio teršalų išmetimas;
 2.1.89.
 bandymų ciklas – bandymo taškų, atitinkančių tam tikrą variklio sūkių skaičių ir sukimo momentą, kuriais variklis turi veikti bandomas pastovios būsenos arba pereinamuoju režimu, seka;
 2.1.90.
 bandymo intervalas – laiko tarpas, per kurį nustatoma su stabdymu susijusi išmetamųjų teršalų masė;
 2.1.91.
 leidžiamoji nuokrypa – intervalas, kuriame turi būti 95 proc. užregistruotų konkrečių tam tikros kokybės verčių, o likę 5 proc. užregistruotų verčių į minėtą intervalą gali nepakliūti;
 2.1.92.
 pereinamųjų režimų bandymų ciklas – bandymų ciklas, kai normalizuoto sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės kinta kas sekundę;
 2.1.93.
 tipo patvirtinimas – procedūra, kuria tipo patvirtinimo institucija patvirtina, kad variklio tipas arba variklių šeima atitinka šios taisyklės techninius reikalavimus ir atitinkamas jos administracines nuostatas;
 2.1.94.
 atnaujinimas ir užregistravimas – dažnumas, kuriuo analizatorius pateikia naujas, aktualias vertes;
 2.1.95.
 kintamo greičio variklis – variklis, kuris nėra pastovaus greičio variklis;
 2.1.96.
 kintamu greičiu ne keliais judančių mechanizmų pastovios būsenos bandymų ciklas (toliau – kintamo greičio NRSC) – ne keliais judančių mechanizmų pastovios būsenos bandymų ciklas, kuris nėra pastovaus greičio NRSC;
 2.1.97.
 tikrinimas – vertinimas, ar matavimo sistemos išvesties duomenys patenka į taikomų atskaitos signalų intervalą, neviršydami vienos ar daugiau iš anksto nustatytų priimtinumo kriterijų. Skiriasi nuo sąvokos „kalibravimas“;
 2.1.98.
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema su akytu filtruojamuoju elementu – papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema, kurioje visos išmetamosios dujos nukreipiamos tekėti pro kietąsias medžiagas filtruojantį elementą;
 2.1.99.
 Vobės skaičius (W) – dujų tūrio vieneto atitinkamos šilumingumo vertės ir kvadratinės šaknies iš jų santykinio tankio tomis pačiomis pamatinėmis matavimo sąlygomis santykis;
 2.1.100.
 nustatyti nulinę vertę – sureguliuoti prietaisą taip, kad jo atsakas į nulinės vertės standartines kalibravimo dujas (pvz., išgrynintąjį azotą arba išgrynintąjį orą) būtų nulinis;
 2.1.101.
 nulinės vertės nustatymo dujos – dujos, kurių atsakas analizatoriuje yra nulinis;
 2.2. Simboliai ir santrumpos
 2.2.1. Simboliai
 Simbolių paaiškinimai yra 4 priedo 3.2 punkte, o konkretūs simboliai pateikti atitinkamuose prieduose.
 2.2.2. Santrumpos
 ASTM
 Amerikos bandymų ir medžiagų draugija (angl. American Society for Testing and Materials)
 BMD
 maišinis mini skiestuvas
 BSFC
 su stabdymu susijusios degalų sąnaudos
 CFV
 ribinio srauto Venturio vamzdis
 CI
 slėginio uždegimo
 CLD
 chemiliuminescencinis detektorius
 CVS
 pastoviojo tūrio ėminio ėmiklis
 De NOX
 papildomo NOX apdorojimo sistema
 DF
 nusidėvėjimo koeficientai
 ECM
 elektroninis valdymo modulis
 EFC
 elektroninis srauto valdymas
 IDR
 išmetamųjų dujų recirkuliacija
 FID
 liepsnos jonizacinis detektorius
 GC
 dujų chromatografas
 HCLD
 šildomas chemiliuminescencinis detektorius
 HFID
 šildomas liepsnos jonizacinis detektorius
 IBP
 pradinė virimo temperatūra
 ISO
 Tarptautinė standartizacijos organizacija
 SND
 suskystintos naftos dujos
 NDIR
 nedirspersinis infraraudonosios spinduliuotės (analizatorius)
 NDUV
 nedirspersinis ultravioletinės spinduliuotės (analizatorius)
 NIST
 JAV nacionalinis standartų ir technologijos institutas
 NMC
 angliavandenilių be metano skyriklis
 PDP
 tūrinis siurblys
 % FS
 proc. nuo visos skalės
 PFD
 dalies srauto skiedimas
 PFS
 dalies srauto sistema
 PTFE
 politetrafluoretilenas, įprastai vadinamas teflonu TM
 RMC
 nuolydinio režimo ciklas
 RMS
 vidutinis kvadratinis dydis
 RTD
 varžinis temperatūros detektorius
 SAE
 Automobilių inžinierių draugija
 SSV
 ikigarsinis Venturio vamzdis
 UCL
 viršutinis pasikliautinasis lygmuo
 UFM
 ultragarsinis srauto matuoklis
 3. VARIKLIO TIPO ARBA ŠEIMOS PATVIRTINIMO PARAIŠKA
 3.1.
 Variklio tipo arba variklių šeimos patvirtinimo, atsižvelgiant į išmetamųjų dujinių teršalų ir kietųjų dalelių lygį, paraišką pateikia variklio gamintojas arba tinkamai įgaliotas atstovas.
 3.2.
 Pareiškėjas pateikia tipo patvirtinimo institucijai informacinį aplanką, kuriame yra:
 a)
 informacinis dokumentas, įskaitant etaloninių degalų sąrašą, ir, jei gamintojas to prašo, bet kurių kitų konkrečių degalų, degalų mišinių ar degalų emulsijų, nurodytų 5.1.3 punkte ir aprašytų remiantis šios taisyklės 6 priedu, sąrašą;
 b)
 visi svarbūs duomenys, brėžiniai, fotografijos ir kita su variklio tipu arba, kai taikytina, pirminiu varikliu susijusi informacija;
 c)
 visa papildoma informacija, kurios prašo tipo patvirtinimo institucija, vykdanti tipo patvirtinimo paraiškos nagrinėjimo procedūrą.
 d)
 Variklio tipo ir, jei taikoma, šios taisyklės 10 priede nurodytus variklių šeimos duomenis, aprašymas.
 3.3.
 Informacinį aplanką galima pateikti popieriuje arba elektroniniu būdu, jei tai priimtina techninei tarnybai ir tipo patvirtinimo institucijai.
 3.3.1.
 Paraiškos popierine forma pateikiamos trimis egzemplioriais. Visi brėžiniai turi būti pakankamai detalūs ir pateikiami atitinkamu masteliu A4 formato lapuose arba A4 formato aplanke. Jeigu pateikiama nuotraukų, jos turi būti pakankamai detalios.
 3.4.
 Už 5 dalyje apibrėžtus tipo patvirtinimo bandymus atsakingai techninei tarnybai gamintojai pateikia variklį, atitinkantį šios taisyklės 1 priedo A.3 priedėlyje aprašytą variklių tipą, o variklių šeimos atveju – pirminio variklio charakteristikas.
 3.5.
 Jeigu paraiška pateikiama dėl variklių šeimos tipo patvirtinimo ir jei techninė tarnyba nustato, kad atrinkto pirminio variklio atžvilgiu pateikta paraiška ne visai atitinka 1 priedo A.3 priedėlyje aprašytą variklių šeimą, gamintojai pateikia kitą ir, jei reikia, papildomą pirminį variklį, kurį techninė tarnyba laiko atitinkančiu variklių šeimą.
 4. PATVIRTINIMAS
 4.1. Jeigu pagal šios taisyklės 3 punktą patvirtinti pateiktas variklis atitinka 5 punkto reikalavimus, suteikiamas to variklio tipo arba variklių šeimos patvirtinimas. Tipo patvirtinimo institucija pateikia atitinkamą pranešimą, nustatytą 2 priede.
 Kad būtų aiškiau ir kad būtų lengviau gauti atitinkamus duomenis, į pranešimą įtraukiamas papildymas, kuriame būtų pateikiama svarbiausia informacija, susijusi su patvirtintu variklių tipu arba variklių šeima.
 Siekdamas gauti variklio tipo arba variklių šeimos patvirtinimą, gamintojas turi įrodyti, kad variklio tipas arba variklių šeima atitinka šios taisyklės nuostatas, išdėstytas 5, 6 ir 8 dalyse ir 4, 7, 8, 9 ir 10 prieduose. Be to, gamintojas užtikrina, kad 6 priede nurodyti etaloniniai degalai būtų naudojami atsižvelgiant į šios taisyklės 4 priedėlį.
 Siekdamas gauti transporto priemonės su patvirtintu varikliu tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, arba transporto priemonės tipo patvirtinimą, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, PĮG taip pat užtikrina atitiktį 6 dalyje nurodytiems įrengimo reikalavimams.
 4.2 Jeigu gamintojas leidžia naudoti komercinius degalus, kurie neatitinka 6 priede nurodytų etaloninių degalų, taikomos šios taisyklės 4 priedėlio nuostatos.
 4.3. Variklių patvirtinimo ženklai ir ženklinimas
 4.3.1. Visiems patvirtinto tipo varikliams arba variklių šeimoms suteikiamas patvirtinimo numeris. Pirmaisiais dviem skaitmenimis nurodoma pakeitimų, į kuriuos įtraukti patvirtinant tipą padaryti naujausi ir svarbiausi šios taisyklės techniniai pakeitimai, serija. Po tipo patvirtinimo numerio turi būti variklio kategorijos identifikavimo kodas, žymintis atitinkamą variklio kategoriją ir pakategorę, aprašytas 3 priedo A.1 priedėlyje pateiktoje 1 lentelėje. Greta jo turi būti pateikiamas pasviruoju brūkšniu („/“) atskirtas taikomas degalų rūšies kodas, nurodytas 3 priedo A.1 priedėlyje pateiktoje 2 lentelėje. Jei tai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai, pridedamas taikomas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo priedėlis, žymintis dujinius degalus ir nurodytas 3 priedo A.1 priedėlyje pateiktoje 3 lentelėje. Ta pati susitariančioji šalis negali priskirti to paties numerio kitam variklio tipui arba variklių šeimai.
 4.3.2. Pranešimas dėl variklio tipo ar variklių šeimos patvirtinimo, patvirtinto tipo išplėtimo arba atsisakymo suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę perduodamas šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims naudojant šios taisyklės 2 priede pateikto pavyzdžio blanką. Be to, nurodomos atliekant tipo bandymus išmatuotos vertės.
 4.3.3. Ant kiekvieno variklio, atitinkančio pagal šią taisyklę patvirtintą variklio tipą arba variklių šeimą, pastebimoje ir lengvai pasiekiamoje vietoje pritvirtinamas tarptautinis patvirtinimo ženklas, sudarytas iš:
 4.3.3.1.
 apskritimas, kuriame įrašyta raidė E ir tipą patvirtinusios šalies skiriamasis numeris (2);
 4.3.3.2.
 į dešinę nuo 4.3.3.1 punkte nurodyto apskritimo – šios taisyklės numeris, toliau raidė R, brūkšnelis ir patvirtinimo numeris.
 4.3.4. Jeigu variklis šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, atitinka variklių tipą, patvirtintą pagal vieną ar kelias prie Susitarimo pridėtas taisykles, nurodyto ženklo kartoti nereikia; tokiu atveju taisyklė, patvirtinimo numeriai ir visų taisyklių, pagal kurias patvirtinimas suteiktas šalyje, patvirtinusioje tipą pagal šią taisyklę, papildomi ženklai pateikiami stulpeliais 4.3.3.1 punkte nurodyto ženklo dešinėje.
 4.3.5. Patvirtinimo ženklas pateikiamas greta arba ant gamintojo pritvirtintos duomenų plokštelės ant patvirtino tipo.
 4.3.6. Jeigu įstatymų nustatyto ženklinimo ant variklio nesimato nenuėmus jo detalių, transporto priemonės gamintojas prie T kategorijos transporto priemonės arba ne keliais judančio mechanizmo matomoje vietoje pritvirtina gamintojo pateiktą ženklo dublikatą.
 4.3.7. Šios taisyklės 3 priede pateikiama patvirtinimo ženklų išdėstymo pavyzdžių.
 4.3.8. Be patvirtinimo ženklo patvirtinti varikliai paženklinami šiais ženklais:
 a)
 variklio gamintojo prekės ženklu arba prekės pavadinimu ir adresu, kuriuo galima į jį kreiptis;
 b)
 gamintojo naudojamu variklio tipo arba variklių šeimos žymeniu, jeigu variklio tipas prikluso šeimai;
 c)
 unikaliu variklio identifikavimo numeriu;
 d)
 variklio pagaminimo data, nustatyta šios taisyklės 2.1.29 punkte.
 4.3.9. Įstatymų nustatytų ženklų pritaisymo būdas
 4.3.9.1.
 Įstatymų nustatyti ženklai pritaisomi prie variklio dalies, kuri yra būtina, kad variklis normaliai veiktų, ir kurios paprastai nereikia keisti visą variklio eksploatavimo laiką.
 4.3.9.2.
 Jie pritaisomi taip, kad būtų patvarūs per variklio teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpį ir būtų aiškiai įskaitomi ir nenutrinami.
 4.3.9.3.
 Jeigu naudojamos etiketės arba plokštelės, jos turi būti pritaisytos taip, kad jų nebūtų įmanoma nuimti nesugadinus ar nepažeidus.
 4.4. Tipo patvirtinimo institucija parengia informacinį paketą, kurį sudaro informacinis aplankas, prie kurio pridedamas bandymų protokolas ir visi kiti dokumentai, kuriuos techninė tarnyba arba tipo patvirtinimo institucija, vykdydama savo funkcijas, pridėjo prie informacinio aplanko („informacinis paketas“). Informaciniame pakete yra rodyklė, kurioje išvardijamas jo turinys, jis turi būti tinkamai sunumeruotas ar kitaip paženklintas aiškiai nurodant visus puslapius ir kiekvieno dokumento formatą, kad būtų galima parodyti atskirus tipo patvirtinimo administravimo etapus, visų pirma pataisymo ir atnaujinimo datas.
 Tipo patvirtinimo institucija užtikrina, kad informaciniame pakete informacija būtų bent 25 metus nuo atitinkamo tipo patvirtinimo galiojimo pabaigos dienos.
 5. REIKALAVIMAI IR BANDYMAI
 5.1. Bendrosios nuostatos
 Varikliai turi būti suprojektuoti, sukonstruoti ir surinkti taip, kad galėtų atitikti šios taisyklės nuostatas.
 5.1.1.
 Pagal šią taisyklę gamintojo taikomomis techninėmis priemonėmis užtikrinamas veiksmingas dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekio ribojimas, kaip nustatyta šios taisyklės 2 priedėlyje, normaliomis naudojimo sąlygomis per visą variklio teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpį.
 5.1.1.1.
 Šiuo tikslu variklio teršalų išmetimo bandymų galutinis rezultatas, apskaičiuotas pagal 5.1.2 punkto reikalavimus, neturi viršyti šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų kiekio ribines vertes, kai:
 a)
 bandymas atliekamas taikant šios taisyklės 4 priede nustatytas bandymų sąlygas ir išsamias technines procedūras;
 b)
 naudojami 5.1.3 punkte nurodyti degalai.
 c)
 taikomi šios taisyklės 4 priedo A.6 priedėlyje nurodyti bandymų ciklai.
 5.1.2.
 Į šio reglamento taikymo sritį patenkančių variklių teršalų išmetimo bandymų galutiniai rezultatai apskaičiuojami laboratorinių bandymų rezultatams taikant:
 a)
 kai reikalaujama pagal 5.7 punktą, karterio dujų išmetimą;
 b)
 jeigu variklyje yra regeneruojanti papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, bet kokį reikiamą korekcinį koeficientą;
 c)
 galiausiai visiems varikliams pagal 8 priedo reikalavimus apskaičiuotus nusidėvėjimo koeficientus, taikomus pagal teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpius, nurodytus šios taisyklės 2 priedėlyje.
 5.1.3.
 Vadovaujantis šios taisyklės 4 priedėlio nuostatomis, atliekamas variklio tipo arba variklių šeimos patikrinimas, ar jie atitinka šioje taisyklėje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes, naudojant šiuos atitinkamus etaloninius degalus arba degalų mišinius:
 a)
 dyzeliną;
 b)
 benziną;
 c)
 benzino ir alyvos mišinį, skirtą dvitakčiams SI varikliams;
 d)
 gamtines dujas ir (arba) biometaną;
 e)
 suskystintas naftos dujas (SND);
 f)
 etanolį.
 Nustatomas papildomas reikalavimas, kad variklio tipas ar variklių šeima turi atitikti šiame reglamente nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes bet kurių kitų konkrečių degalų rūšių, degalų mišinių ar degalų emulsijų atveju, jeigu gamintojas to prašo paraiškoje dėl tipo patvirtinimo ir tai nurodyta šios taisyklės 4 priedėlyje.
 5.1.4.
 Atliekant matavimus ir bandymus, laikomasi techninių reikalavimų dėl:
 a)
 bandymams atlikti būtinų prietaisų ir procedūrų;
 b)
 išmetamųjų teršalų matavimo ir ėminių ėmimo prietaisų ir procedūrų;
 c)
 duomenų vertinimo ir apskaičiavimo metodų;
 d)
 nusidėvėjimo koeficientų nustatymo metodų;
 e)
 karterio dujų išmetimo apskaičiavimo metodų;
 f)
 papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemų nenutrūkstamojo arba periodinio regeneravimo nustatymo ir apskaičiavimo metodų;
 g)
 elektroniniu būdu valdomų NRE ir NRG kategorijų variklių, kurie atitinka šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriuose naudojamas elektroninis valdiklis degalų kiekiui ir įpurškimo laikui nustatyti arba kuriuose naudojamas elektroninis valdiklis išmetamųjų teršalų kontrolės sistemai, naudojamai NOX kiekiui mažinti, įjungti, išjungti arba moduliuoti, atveju:
 i)
 išmetamųjų teršalų kontrolės strategijų, įskaitant dokumentus, kurių reikia norint įrodyti, kad tos strategijos yra taikomos;
 ii)
 NOX kontrolės priemonių, įskaitant metodą, naudojamą parodyti tas kontrolės priemones;
 iii)
 srities, siejamos su atitinkamu ne keliais judančių mechanizmų pastovios būsenos bandymo ciklu, kuriame reguliuojamas išmetamas teršalų kiekis, kuriuo galima viršyti šios taisyklės 2 priedėlyje išdėstytas išmetamųjų teršalų ribines vertes;
 iv)
 techninės tarnybos papildomų matavimo taškų kontrolės srityje pasirinkimo atliekant išmetamųjų teršalų bandymą ant stendo.
 5.1.5.
 Bet koks variklio sudedamųjų dalių ar sistemų reguliavimas, remontas, ardymas, valymas ar keitimas, kuris, kaip numatyta, turi būti atliekamas periodiškai, kad būtų išvengta variklio darbo sutrikimų, atliekamas tik tiek, kiek tai technologiškai būtina užtikrinant tinkamą išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veikimą, kaip nurodyta 8 priedo 3.4 punkte.
 5.2. Jeigu pagal 10 priede nustatytus parametrus, kuriais apibrėžiama variklių šeima, viena variklių šeima apima daugiau nei vieną galios intervalą, pirminis variklis (tipo patvirtinimo tikslais) ir visi tos pačios šeimos variklių tipai (gamybos atitikties tikslais) taikomų galios intervalų atžvilgiu turi:
 a)
 atitikti griežčiausias išmetamųjų teršalų ribines vertes;
 b)
 būti išbandyti taikant bandymų ciklus, atitinkančius griežčiausias išmetamųjų teršalų ribines vertes;
 c)
 laikytis 12 punkte nustatytų anksčiausių tipo patvirtinimo ir pateikimo rinkai datų.
 5.3. Turi būti taikomi šios taisyklės 9 priede nustatyti techniniai reikalavimai, susiję su išmetamųjų teršalų kontrolės strategijomis.
 5.4. Draudžiama taikyti išderinimo strategijas.
 5.5. Variklių tipai ir variklių šeimos turi būti projektuojami ir išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos juose diegiamos taip, kad kiek įmanoma būtų užkirstas kelias klastojimui. Šiuo tikslu taikomos 9 priedo 3 ir 4 dalys ir A.3 priedėlis.
 5.6 Su atitinkamu ne keliais judančių mechanizmų pastovios būsenos bandymų ciklu susijusios srities matavimai ir bandymai
 5.6.1. Bendrieji reikalavimai
 Šis punktas taikomas elektroniniu būdu valdomų NRE ir NRG kategorijų variklių, kurie atitinka šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriuose naudojamas elektroninis valdiklis degalų kiekiui ir įpurškimo laikui nustatyti arba kuriuose naudojamas elektroninis valdiklis išmetamųjų teršalų kontrolės sistemai, naudojamai NOX kiekiui mažinti, įjungti, išjungti arba moduliuoti, atveju:
 Šiame punkte išdėstyti su atitinkamu NRSC susijusią sritį, kurioje kontroliuojama, kiek išmetamieji teršalai gali viršyti šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes, reglamentuojantys techniniai reikalavimai.
 Kai variklis išbandomas pagal 5.6.4 punkte išdėstytus bandymo reikalavimus, bet kuriame atsitiktine tvarka pasirinktame taške 5.6.2 punkte nustatytoje taikytinos kontrolės srityje paimtas dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų ėminys negali viršyti dydžio, gauto šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas taikytinas išmetamųjų teršalų ribines vertes padauginus iš koeficiento 2,0.
 5.6.3 punkte nustatyta, kaip techninė tarnyba per teršalų išmetimo bandymą stende kontrolės srityje pasirenka papildomus matavimo taškus, siekdama įrodyti, kad 5.6.1 punkto reikalavimai įvykdyti.
 Gamintojas gali reikalauti, kad techninė tarnyba, atlikdama 5.6.3 punkte nurodytą parodomąjį bandymą, neįtrauktų veikimo taškų iš bet kurios 5.6.2 punkte nustatytos kontrolės srities. Techninė tarnyba gali leisti taikyti šią išimtį, jeigu gamintojas gali įrodyti, kad variklis, naudojamas bet kokiame ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių junginyje, jokiais atvejais negalės veikti tuose taškuose.
 Gamintojo pirminės įrangos gamintojui pagal šios taisyklės 5 priedėlį pateiktose montavimo instrukcijose nustatoma viršutinė ir apatinė taikytinos kontrolės srities ribos ir paaiškinama, jog PĮG negali variklio montuoti taip, kad variklio veikimas būtų apribotas ir variklis nuolat veiktų tik į patvirtinto variklių tipo arba variklių šeimos sukimo momento kreivės kontrolės sritį nepatenkančiuose sūkių skaičiaus ir sukimo momento derinių taškuose.
 5.6.2. Variklio kontrolės sritis
 Taikytina kontrolės sritis variklio bandymui atlikti yra 2 punkte nurodyta sritis, atitinkanti taikytiną bandomo variklio ne kelių mašinoms taikomą pastovų ciklą (NRSC).
 5.6.2.1. Variklių, bandomų taikant NRSC ciklą C1, kontrolės sritis
 Šių variklių sūkių skaičius ir apkrova yra kintami. Priklausomai nuo variklio kategorijos (pakategorės) ir darbinio sūkių skaičiaus, taikomos skirtingos kontrolės srities išimtys.
 5.6.2.1.1.
 Kintamo greičio NRE kategorijos varikliai, kurių didžiausia naudingoji galia < 19 kW, kintamo greičio NRG kategorijos varikliai.
 Kontrolės sritis (žr. 1 pav.) apibrėžiama taip:
 viršutinė variklio sukimo momento vertė: pilnutinės apkrovos sukimo momento kreivė;
 variklio sūkių skaičiaus intervalas: sūkių skaičius nuo A iki nhi
 ;
 čia:
 sūkių skaičius A= nlo
 + 0,15 · (nhi
 – nlo
 );
 nhi
 = didelis sūkių skaičius (žr. 2.1.43 punktą);
 nlo
 = mažas sūkių skaičius (žr. 2.1.50 punktą).
 Atliekant bandymus nebandomos šios variklio veikimo sąlygos:
 a)
 taškai, mažesni nei 30 proc. didžiausio sukimo momento;
 b)
 taškai, mažesni nei 30 proc. didžiausios galios.
 Jeigu išmatuotasis variklio sūkių skaičius A nesiskiria daugiau kaip ±3 proc. nuo gamintojo nurodyto variklio sūkių skaičiaus, naudojamas nurodytas variklio sūkių skaičius. Jeigu kurio nors bandymo sūkių skaičiaus leidžiamoji nuokrypa viršijama, naudojamas išmatuotasis variklio sūkių skaičius.
 Tarpiniai kontrolės srities bandymo taškai nustatomi taip:
 % sukimo momento = didžiausio sukimo momento proc. dalis;
 čia:
 n100%
 –
 100 proc. atitinkamo bandymų ciklo sūkių skaičius;
 n
 idle –
 sūkių skaičius tuščiąja eiga.
 1 paveikslas
 Kintamo greičio NRE kategorijos variklių, kurių didžiausia naudingoji galia yra ne mažesnė kaip 19 kW, ir kintamo greičio NRG kategorijos variklių kontrolės sritis
 5.6.2.1.2.
 Kintamo greičio NRE kategorijos varikliai, kurių didžiausia naudingoji galia yra mažesnė nei 19 kW.
 Taikoma 5.6.2.1.1 punkte nurodyta kontrolės sritis, bet tik laikantis papildomos šiame punkte aprašytų ir 2 ir 3 paveiksluose pavaizduotų variklių veikimo sąlygų išimties:
 a)
 tik kietųjų dalelių masei – jeigu variklio sūkių skaičius C yra mažesnis kaip 2 400 sūk./min., taškai į dešinę nuo teisės arba po tiese, nubrėžta sujungus 30 proc. didžiausio sukimo momento arba 30 proc. didžiausios naudingosios galios (priklausomai nuo to, kuris dydis didesnis) esant variklio sūkių skaičiui B tašką ir 70 proc. didžiausios naudingosios galios esant dideliam sūkių skaičiui tašką;
 b)
 tik kietųjų dalelių masei – jeigu variklio sūkių skaičius C yra ne mažesnis kaip 2 400 sūk./min., taškai į dešinę nuo tiesės, nubrėžtos sujungus 30 proc. didžiausio sukimo momento arba 30 proc. didžiausios naudingosios galios (priklausomai nuo to, kuris dydis didesnis) esant variklio sūkių skaičiui B tašką, 50 proc. didžiausios naudingosios galios esant 2 400 sūk./min. sūkių skaičiui tašką ir 70 proc. didžiausios naudingosios galios esant dideliam sūkių skaičiui tašką.
 čia:
 variklio sūkių skaičius B = nlo
 + 0,5 · (nhi
 – nlo
 );
 variklio sūkių skaičius C = nlo
 + 0,75 · (nhi
 – nlo
 ).
 nhi
 = didelis sūkių skaičius (žr. 2.1.43 punktą);
 nlo
 = mažas sūkių skaičius (žr. 2.1.50 punktą).
 Jeigu išmatuotos variklio sūkių skaičiaus vertės A, B ir C ±3 proc. tikslumu atitinka gamintojo deklaruotą variklio sūkių skaičių, naudojamos deklaruotojo variklio sūkių skaičiaus vertės. Jeigu kurio nors bandymo sūkių skaičiaus leidžiamoji nuokrypa viršijama, naudojamas išmatuotasis variklio sūkių skaičius.
 2 paveikslas
 Kintamo greičio NRE kategorijos variklių, kurių didžiausia naudingoji galia yra mažesnė nei 19 kW, o sūkių skaičius C yra mažesnis nei 2 400 sūk./min., kontrolės sritis
 Paaiškinimai
 1
 variklio kontrolės sritis
 2
 visų išmetamųjų teršalų išskyrimas
 3
 KD išskyrimas
 a
 proc. didžiausios naudingosios galios
 b
 proc. didžiausio sukimo momento
 3 paveikslas
 Kintamo greičio NRE kategorijos variklių, kurių didžiausia naudingoji galia yra mažesnė nei 19 kW, o sūkių skaičius C yra mažesnis nei 2 400 sūk./min., kontrolės sritis
 Paaiškinimai
 1
 variklio kontrolės sritis
 2
 visų išmetamųjų teršalų išskyrimas
 3
 KD išskyrimas
 a
 proc. didžiausios naudingosios galios
 b
 proc. didžiausio sukimo momento
 5.6.2.2. Variklių, bandomų taikant NRSC ciklus D2 ir G2, kontrolės sritis
 Šie varikliai dažniausiai eksploatuojami labai artimu projektiniam darbiniam sūkių skaičiui režimu, todėl kontrolės sritis apibrėžiama taip:
 variklio sūkių skaičius –
 100 proc.
 Sukimo momento intervalas:
 50 proc. didžiausią galią atitinkančio sukimo momento.
 5.6.3. Parodomojo bandymo reikalavimai
 Bandomoje kontrolės srityje techninė tarnyba atsitiktine tvarka parenka apkrovos ir variklio sūkių skaičiaus taškus. 5.6.2.1 punkte nurodytiems varikliams parenkama iki trijų taškų. 5.6.2.2 punkte nurodytiems varikliams parenkamas vienas taškas. Techninė tarnyba taip pat nustato atsitiktinę bandymo taškų naudojimo eilės tvarką. Bandymas atliekamas laikantis pagrindinių NRSC reikalavimų, tačiau kiekvienas bandymo taškas vertinamas atskirai.
 5.6.3.1.
 Kai naudojama atsitiktinė taškų atranka pagal 5.6.3 punkto reikalavimus, taikomi pripažinti statistiniai randomizacijos metodai.
 5.6.4. Bandymo reikalavimai
 Bandymas atliekamas iškart po taikytino NRSC:
 a)
 atsitiktine tvarka parinktų sukimo momento ir sūkių skaičiaus taškų bandymas atliekamas arba iškart po diskrečiojo režimo NRSC bandymo sekos, aprašytos 4 priedo 7.8.1.2 punkto a–e papunkčiuose, bet prieš procedūras, taikomas po bandymo (f papunktis), arba po 4 priedo 7.8.2.3 punkto a–d papunkčiuose aprašytos ne keliais judančių mechanizmų nuolydinio režimo bandymų ciklo (RMC) bandymo sekos, bet prieš procedūras, taikomas po bandymo (e papunktis);
 b)
 bandymai atliekami pagal 4 priedo 7.8.1.2 punkto b–e papunkčių reikalavimus, taikant kelių filtrų metodą (po vieną filtrą kiekviename bandymo taške) kiekviename iš pagal 3 dalį pasirinktų bandymo taškų;
 c)
 kiekviename bandymo taške apskaičiuojama išmetamųjų teršalų savitosios masės vertė (atitinkamai g/kWh arba #/kWh);
 d)
 išmetamųjų teršalų masės vertės gali būti apskaičiuojamos kaip masė pagal 5 priedo A.1 priedėlį arba kaip molinė masė pagal 5 priedo A.2 priedėlį, tačiau turi atitikti metodą, taikomą atliekant diskrečiojo režimo NRSC arba RMC bandymą;
 e)
 apskaičiuojant dujų ir kietųjų dalelių skaičiaus, jei taikoma, sumą, nustatoma, kad Nmode vertė (A.5-64) lygtyje arba (A.5-136) ir (A.5-180) lygtyse yra 1, ir taikomas 1 lygus svertinis koeficientas;
 f)
 apskaičiuojant kietųjų dalelių kiekį, taikomas kelių filtrų metodas; apskaičiuojant sumą nustatoma, kad Nmode vertė (A.5-67) lygtyje yra 1, ir taikomas 1 lygus svertinis koeficientas.
 5.6.5. Regeneravimas
 Jeigu 5.6.4 punkte nustatytos procedūros metu arba iškart prieš ją įvyksta regeneravimo ciklas, gamintojo prašymu, pasibaigus šiai procedūrai, bandymas gali būti paskelbtas negaliojančiu, nepriklausomai nuo regeneravimo priežasties. Tokiu atveju bandymas pakartojamas. Gali būti naudojami tie patys sukimo momento ir variklio sūkių skaičiaus taškai, nors jų naudojimo eilės tvarka gali būti kitokia. Nebūtina pakartotinai naudoti sukimo momento ir variklio sūkių skaičiaus taškų, kuriuos naudojant jau gautas teigiamas rezultatas. Kartojant bandymą taikoma ši procedūra:
 a)
 variklis turi veikti taip, kad būtų užtikrintai baigtas regeneravimo ciklas ir, jeigu taikoma, papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemoje būtų atstatytas suodžių kiekis;
 b)
 variklio įšildymo procedūra atliekama laikantis 4 priedo 7.8.1.1 punkto;
 c)
 5.6.4 punkte nurodyta bandymo procedūra kartojama nuo 5.6.4 punkto b papunkčio.
 5.7. Karterio išmetamųjų dujų kiekio patikra
 5.7.1.
 Bet kuriuo veikimo momentu variklių karterių dujos gali būti išmetamos į išmetamųjų teršalų srautą prieš bet kokį papildomo apdorojimo įtaisą.
 5.7.2.
 Tiesiogiai į atmosferą išleidžiamos karterio dujos pridedamos prie išmetamųjų teršalų kiekio per visus teršalų išmetimo bandymus. Šiuo tikslu gamintojai variklius montuoja taip, kad visas karterio išmetamas dujas būtų galima nukreipti į išmetamųjų teršalų ėminių ėmimo sistemą, laikantis šios taisyklės 4 priedo 6.10 punkte nustatytų reikalavimų.
 6. MONTAVIMAS TRANSPORTO PRIEMONĖJE
 6.1. PĮG ir galutiniams naudotojams skirta informacija ir instrukcijos
 6.1.1.
 Gamintojas nepateikia PĮG arba galutiniams naudotojams techninės informacijos, susijusios su šioje taisyklėje numatytais duomenimis, kuri skiriasi nuo tipo patvirtinimo institucijos patvirtintų duomenų.
 6.1.2.
 Gamintojas pateikia pirminės įrangos gamintojams visą svarbią informaciją ir instrukcijas, kurių reikia norint tinkamai įrengti variklį ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse, įskaitant bet kokių specialių sąlygų arba apribojimų, susijusių su variklio įrengimu arba naudojimu, aprašą.
 6.1.3.
 Gamintojas pateikia PĮG visą svarbią informaciją ir reikiamas instrukcijas, skirtas galutiniam naudotojui, įskaitant bet kokių specialių sąlygų arba apribojimų, susijusių su variklio naudojimu, aprašymą.
 6.1.4.
 Gamintojai pirminės įrangos gamintojams nurodo taikant tipo tvirtinimo procedūrą nustatytą išmetamo anglies dioksido (CO2) vertę ir paveda PĮG tą informaciją kartu su bandymo sąlygų aiškinamąja informacija pranešti ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių, kuriuose variklis skirtas įrengti, galutiniam naudotojui.
 6.1.5.
 PĮG skirta išsami susijusi informacija ir instrukcijos pateikiamos šios taisyklės 5 priedėlyje.
 6.2. PĮG pareigos, susijusios su variklių įrengimu
 6.2.1.
 Pirminės įrangos gamintojai tipo patvirtinimą turinčius variklius įrengia ne keliais judančiuose mechanizmuose, laikydamiesi gamintojo pateiktų instrukcijų, kaip nustatyta 6.1.2 punkte, tokiu būdu, kad nebūtų neigiamo poveikio variklio veiksmingumui, kiek tai susiję su jo dujinių ir kietųjų dalelių teršalų išmetimu.
 6.2.2.
 Jeigu PĮG nesilaiko 6.1.2 punkte nurodytų instrukcijų arba variklio įrengimo ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse metu pakeičia jį taip, kad daromas neigiamas poveikis variklio veiksmingumui, kiek tai susiję su jo dujinių ir kietųjų dalelių teršalų išmetimu, tas PĮG laikomas gamintoju kaip nustatyta šiame reglamente, pirmiausia taikant jam 5, 7, 8 ir 9 dalyse nustatytas pareigas.
 6.2.3.
 Pirminės įrangos gamintojai tipo patvirtinimą turinčius variklius įrengia ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse tik laikydamiesi išimtinio naudojimo rūšių, nustatytų 1.1 punkte nurodytų kategorijų varikliams.
 6.2.4.
 Jeigu nenuėmus detalių 3 priede nurodyto ženklinimo ant variklio nesimato, PĮG ant ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės matomoje vietoje pritaiso gamintojo pateiktą ženklo dublikatą, kaip nurodyta tame priede ir atitinkamame įgyvendinimo akte.
 6.2.5.
 Galutiniams naudotojams skirta išsami susijusi informacija ir instrukcijos pateikiamos šios taisyklės 6 priedėlyje.
 7. VARIKLIO TIPAS IR ŠEIMA
 7.1. Parametrai, pagal kuriuos apibrėžiama variklių šeima
 Variklio gamintojo nustatyta variklių šeima turi atitikti 10 priede nustatytus kriterijus.
 7.2. Pirminio variklio pasirinkimas
 Variklių šeimai priklausantis pirminis variklis parenkamas pagal 10 priede nustatytus reikalavimus
 7.3. Parametrai, pagal kuriuos apibrėžiamas variklių tipas
 Variklių tipo techninės savybės turi būti tokios, kokios apibrėžtos jo informaciniame dokumente, parengtame laikantis 1 priedo A.3 priedėlyje nustatyto šablono.
 8. GAMYBOS ATITIKTIS
 8.1. Kiekvienas šioje taisyklėje nurodytu patvirtinimo ženklu paženklintas variklis pagaminamas pagal patvirtinto tipo aprašą, pateiktą patvirtinimo formoje ir jos prieduose. Gamybos atitikties kontrolės procedūros turi atitikti toliau nurodytus reikalavimus, tarp kurių yra ir reikalavimai, išdėstyti Susitarimo 1 sąraše (E/ECE/TRANS/505/Rev.3).
 8.2. Terminų apibrėžtys
 Šiame punkte vartojamų terminų apibrėžtys:
 8.2.1.
 kokybės valdymo sistema – tarpusavyje susiję arba tarpusavyje sąveikaujantys elementai, kuriuos organizacijos naudoja kokybės politikai valdyti ir kontroliuoti, kaip ji įgyvendinama ir kaip siekiama kokybės tikslų;
 8.2.2.
 auditas – įrodymų rinkimo procesas, skirtas įvertinti, ar tinkamai taikomi audito kriterijai; auditas turėtų būti objektyvus, nešališkas ir nepriklausomas, o audito procesas turėtų būti sistemiškas ir dokumentuojamas;
 8.2.3.
 taisomieji veiksmai – problemų sprendimo procesas, kuriuo nuosekliai siekiama pašalinti neatitikties priežastis arba nepageidaujamą padėtį ir neleisti joms pasikartoti;
 8.3. Tikslas
 8.3.1.
 Gamybos atitikties užtikrinimo tvarka siekiama užtikrinti, kad kiekvienas variklis atitiktų patvirtinto variklių tipo arba variklių šeimos specifikacijas, veikimo ir ženklinimo reikalavimus.
 8.3.2.
 Procedūra visada apima 8.4 punkte išdėstytą kokybės valdymo sistemų vertinimą, vadinamą pradiniu vertinimu, ir 8.5 punkte aprašytą patikrą ir su gamyba susijusią kontrolę, kartu vadinamas gaminio atitikties užtikrinimo tvarka.
 8.4. Pradinis vertinimas
 8.4.1.
 Prieš suteikdama tipo patvirtinimą tipo patvirtinimo institucija tikrina, ar įdiegta pakankama gamintojo nustatyta tvarka ir procedūros, kad būtų užtikrinta veiksminga kontrolė ir gaminami varikliai atitiktų patvirtintą variklio tipą arba variklių šeimą.
 8.4.2.
 Pradiniam vertinimui taikomos standarte EN ISO 19011:2011 išdėstytos kokybės ir (arba) aplinkos apsaugos valdymo sistemų audito gairės.
 8.4.3.
 Atliekamas tipo patvirtinimo institucijai priimtinas pradinis vertinimas ir laikomasi 8.5 punkte nustatytos gaminių atitikties užtikrinimo tvarkos, atitinkamai laikantis kurios nors 8.4.3.1. to 8.4.3.3 punktuose aprašytos tvarkos arba derinant visas ar tam tikras tos tvarkos nuostatas (pagal poreikį).
 8.4.3.1.
 Pradinį vertinimą ir (arba) gaminio atitikties užtikrinimo tvarkos patikrą atlieka patvirtinimą suteikianti tipo patvirtinimo institucija arba jos vardu veikianti paskirta įstaiga.
 8.4.3.1.1.
 Svarstydama ketinamo atlikti pradinio vertinimo mastą, tipo patvirtinimo institucija gali atsižvelgti į turimą informaciją apie gamintojo sertifikavimą, kuris nebuvo pripažintas pagal 8.4.3.3 punktą.
 8.4.3.2.
 Pradinį vertinimą ir gaminio atitikties užtikrinimo tvarkos patikrą taip pat gali atlikti kitos susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucija arba tipo patvirtinimo institucijos šiam tikslui paskirta įstaiga.
 8.4.3.2.1.
 Tokiu atveju kitos susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucija parengia atitikties pareiškimą ir jame išvardija tikrintas varikliams, kuriems ketinama suteikti tipo patvirtinimą, aktualias sritis ir gamybos įmones.
 8.4.3.2.2.
 Susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucija, gavusi tipo patvirtinimą suteikiančios kitos susitariančiosios šalies tipo patvirtinimo institucijos prašymą dėl atitikties pareiškimo, nedelsdama nusiunčia atitikties pareiškimą arba informuoja, kad tokio pareiškimo pateikti negali.
 8.4.3.2.3.
 Atitikties pareiškime nurodomi bent šie duomenys:
 8.4.3.2.3.1.
 grupė arba įmonė (pvz., XYZ gamintojas);
 8.4.3.2.3.2.
 konkreti organizacija (pvz., Europos padalinys);
 8.4.3.2.3.3.
 gamyklos ir (arba) gamybos vietos (pvz., variklių gamykla Nr. 1 (Turkija), variklių gamykla Nr. 2 (Vokietija));
 8.4.3.2.3.4.
 įtraukti variklių tipai ir (arba) šeimos;
 8.4.3.2.3.5.
 vertintos sritys (pvz., variklių surinkimo, variklių bandymo, papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemų gamybos);
 8.4.3.2.3.6.
 nagrinėti dokumentai (pvz., bendrovės ir gamybos vietos kokybės vadovas bei procedūros);
 8.4.3.2.3.7.
 vertinimo data (pvz., auditas atliktas 2018 m. gegužės 18–30 d.);
 8.4.3.2.3.8.
 numatytas stebėsenos vizitas (pvz., 2020 m. spalio mėn.).
 8.4.3.3.
 Tipo patvirtinimo institucija taip pat pripažįsta tinkamą gamintojo sertifikavimą pagal darnųjį standartą EN ISO 9001:2008 arba lygiavertį darnųjį standartą, kuriuo patvirtinama, kad gamintojas atitinka 8.4 punkte nustatytus pradinio vertinimo reikalavimus. Gamintojas pateikia išsamius sertifikavimo duomenis ir įsipareigoja pranešti tipo patvirtinimo institucijai apie visus sertifikavimo galiojimo arba taikymo srities pakeitimus.
 8.5. Gaminio atitikties užtikrinimo tvarka
 8.5.1. Kiekvienas variklis, kuriam pagal šią taisyklę suteiktas tipo patvirtinimas, gaminamas taip, kaip atitiktų patvirtintą variklių tipą arba variklių šeimą pagal šio punkto reikalavimus.
 8.5.2. Prieš suteikdama tipo patvirtinimą pagal šią taisyklę, tipo patvirtinimo institucija tikrina, ar yra nustatyta tinkama tvarka ir ar dokumentuoti kontrolės planai (jie suderinami su gamintoju suteikiant kiekvieną patvirtinimą), kad nustatytais intervalais būtų atliekami reikiami bandymai arba susijusios patikros ir patikrinama nuolatinė atitiktis patvirtintam variklių tipui arba variklių šeimai, įskaitant, jei taikoma, šios taisyklės 5 dalyje nurodytus bandymus.
 8.5.3. Tipo patvirtinimo turėtojas:
 8.5.3.1.
 užtikrina, kad būtų sukurtos ir taikomos veiksmingos variklių atitikties patvirtintam variklių tipui arba variklių šeimai kontrolės procedūros;
 8.5.3.2.
 turi galimybę naudotis bandymų arba kita atitikčiai kiekvienam patvirtintam variklių tipui arba variklių šeimai nustatyti reikalinga įranga;
 8.5.3.3.
 užtikrina, kad bandymo arba tikrinimo rezultatų duomenys būtų registruojami ir kad pridėtais dokumentais būtų galima naudotis su tipo patvirtinimo institucija sutartą laikotarpį (iki 10 metų);
 8.5.3.4.
 NRSh ir NRS variklių kategorijų, išskyrus NRS-v-2b ir NRS-v-3 pakategores, atžvilgiu užtikrina, kad kiekvieno tipo varikliai būtų tikrinami ir bandomi bent taip, kaip nustatyta šioje taisyklėje. Gamintojas ir tipo patvirtinimo institucija gali susitarti dėl kitų kategorijų bandymų, atliekamų pagal atitinkamą kriterijų su sudedamosiomis dalimis arba sudedamųjų dalių sąranka;
 8.5.3.5.
 analizuoja kiekvieno tipo bandymo arba tikrinimo rezultatus, kad patikrintų ir užtikrintų gaminio charakteristikų pastovumą, atsižvelgdamas į pramoninės gamybos sektoriuje leidžiamus nukrypimus;
 8.5.3.6.
 užtikrina, kad, per atitinkamo tipo bandymą nustačius kurio nors ėminių ar bandinių rinkinio neatitiktį, būtų imami papildomi ėminiai ir atliekami papildomi bandymai arba patikrinimai.
 8.5.4. Jeigu, tipo patvirtinimo institucijos nuomone, 8.5.3.6 punkte nurodyto papildomo audito arba tikrinimo rezultatai yra nepatenkinami, gamintojas užtikrina, kad gamybos atitiktis būtų kuo greičiau atkurta, imdamasis tipo patvirtinimo institucijai priimtinų taisomųjų veiksmų.
 8.6. Nuolatinės patikros tvarka
 8.6.1.
 Tipo patvirtinimą suteikusi institucija gali bet kada atlikti periodinį auditą ir patikrinti, ar kiekvienoje gamybos įmonėje taikomi gamybos atitikties kontrolės metodai atitinka reikalavimus. Tuo tikslu gamintojas leidžia patekti į gamybos, tikrinimų, bandymų, laikymo ir paskirstymo vietas ir pateikia visą reikiamą informaciją, susijusią su kokybės valdymo sistemos dokumentais ir įrašais.
 8.6.1.1.
 Įprastai per periodinius auditus stebimas tęstinis 8.4. ir 8.5 punktuose aprašytų procedūrų (pradinio vertinimo ir gaminių atitikties užtikrinimo tvarkos) veiksmingumas.
 8.6.1.1.1.
 Techninių tarnybų atliekama priežiūros veikla pripažįstama kaip atitinkanti 8.6.1.1 punkto reikalavimus dėl pradinio vertinimo metu nustatomų procedūrų.
 8.6.1.1.2.
 Patikros (išskyrus nurodytąsias 8.6.1.1.1 punkte), kuriomis užtikrinama, kad atitinkamos gamybos atitikties kontrolės priemonės, taikomos remiantis 8.4 ir 8.5 dalimis, būtų peržiūrėtos per tipo patvirtinimo institucijos nustatytą pasitikėjimo lygį atitinkantį laikotarpį, atliekamos ne rečiau kaip kartą per dvejus metus. Tačiau, atsižvelgdama į metinę gamybos apimtį, ankstesnių vertinimų rezultatus, poreikį stebėti taisomuosius veiksmus ir gavusi pagrįstą kitos tipo patvirtinimo institucijos arba rinkos priežiūros institucijos prašymą, tipo patvirtinimo institucija atlieka papildomas patikras.
 8.6.2.
 Per kiekvieną peržiūrą inspektoriui pateikiami bandymų, patikrinimų ir gamybos duomenys, visų pirma pagal 8.5.2 punkte nustatytus reikalavimus dokumentuotų bandymų arba patikrinimų duomenys.
 8.6.3.
 Inspektorius gali atsitiktine tvarka parinkti ėminius, skirtus išbandyti gamintojo laboratorijoje arba techninės tarnybos patalpose (tokiu atveju atliekami tik fiziniai bandymai). Mažiausią ėminių skaičių galima nustatyti remiantis paties gamintojo atliktos patikros rezultatais.
 8.6.4.
 Jeigu paaiškėja, kad kontrolės lygis nepakankamas, matyti, jog reikia patikrinti bandymų, atliktų pagal 8.6.2 punktą, pagrįstumą, arba gaunamas pagrįstas kitos tipo patvirtinimo institucijos arba rinkos priežiūros institucijos prašymas, inspektorius parenka ėminius, skirtus išbandyti gamintojo laboratorijoje arba siųsti techninei tarnybai fiziniams bandymams atlikti pagal šios taisyklės 8.7 punkte išdėstytus reikalavimus.
 8.6.5.
 Jeigu, atlikdama patikrinimą arba stebėseną, tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija nustato, jog rezultatai nepatenkinami, ji užtikrina, kad kuo greičiau būtų imtasi visų reikiamų veiksmų gamybos atitikčiai atkurti. Tokios priemonės gali apimti tipo patvirtinimo panaikinimą, jei padėtį ištaisantys veiksmai, kurių ėmėsi gamintojas, yra netinkami.
 8.6.6.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija kitoje susitariančiojoje šalyje nustato, jog rezultatai nepatenkinami, ji gali prašyti, kad tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija patikrintų, ar gaminamas variklis tebeatitinka patvirtintą variklio tipą arba variklio šeimą Tokį prašymą gavusi tipo patvirtinimą suteikusi tipo patvirtinimo institucija imasi 8.6.5 punkte aprašytų veiksmų.
 8.7. Gamybos atitikties bandymų reikalavimai, taikomi, kai gamybos atitikties kontrolės lygis nepakankamas, kaip nurodyta 8.6 punkte.
 8.7.1. Jeigu gaminio atitikties kontrolės lygis yra nepakankamas, kaip nurodyta 8.6.4, 8.6.5 arba 8.6.6 punkte, gamybos atitiktis tikrinama atliekant teršalų išmetimo bandymus, remiantis pranešime apie patvirtinimą pateiktu aprašymu.
 8.7.2. Išskyrus 8.7.3 punkte nurodytus kitokius atvejus, taikoma toliau aprašyta procedūra.
 8.7.2.1.
 Atsitiktine tvarka iš serijinės gamybos variklių paimami tikrinti trys nagrinėjamo tipo varikliai ir, jei taikoma, trys papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos. Prireikus teigiamam arba neigiamam sprendimui priimti tikrinami papildomi varikliai. Kad būtų priimtas teigiamas sprendimas, reikia išbandyti ne mažiau kaip keturis variklius.
 8.7.2.2.
 Inspektoriui parinkus variklius, gamintojas parinktų variklių niekaip negali reguliuoti.
 8.7.2.3.
 Su varikliais atliekami teršalų išmetimo bandymai pagal 4 priedo reikalavimus arba, jeigu tai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai, pagal 7 priedo reikalavimus, taikant tam variklio tipui tinkamus 4 priedo A.6 priedėlyje nurodytus bandymų ciklus.
 8.7.2.4.
 Taikomos ribinės vertės nustatytos šios taisyklės 2 priedėlyje. Jeigu variklis su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema regeneruojamas nedažnai, kaip nurodyta 4 priedo 6.6.2 punkte, kiekvienas dujinių arba kietųjų dalelių teršalų išmetimo bandymų rezultatas koreguojamas to variklio tipui arba šeimai taikytinu koeficientu. Visais atvejais kiekvienas dujinių arba kietųjų dalelių teršalų išmetimo bandymų rezultatas koreguojamas taikant reikiamus to variklio tipo arba šeimos nusidėvėjimo koeficientus (NK), kaip nustatyta šios taisyklės 5 dalyje.
 8.7.2.5.
 Bandomi tik naujai pagaminti varikliai.
 8.7.2.5.1.
 Gamintojo prašymu bandymus galima atlikti su varikliais, kurių įvažinėjimo trukmė sudaro iki 2 proc. teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio arba 125 valandas, jei antrasis laikotarpis trumpesnis. Tokiu atveju variklius įvažinėja gamintojas; jis įsipareigoja niekaip nereguliuoti šių variklių. Jeigu gamintojas 1 priede nurodytame informaciniame dokumente nurodo įvažinėjimo procedūrą, įvažinėjimas atliekamas laikantis tos procedūros.
 8.7.2.6.
 Remiantis šios taisyklės 7 priedėlyje nustatyta tvarka parinktų variklių bandymais, nagrinėjami serijinės gamybos varikliai laikomi atitinkančiais patvirtintą tipą, jeigu pagal šios taisyklės 7 priedėlyje taikomus ir 4 paveiksle parodytus bandymo kriterijus priimamas teigiamas sprendimas dėl visų teršalų, ir neatitinkančiais patvirtinto tipo, jeigu pagal tuos kriterijus dėl vieno teršalo priimamas neigiamas sprendimas.
 8.7.2.7.
 Dėl vieno teršalo priėmus teigiamą sprendimą, šio sprendimo negalima keisti remiantis bet kokių papildomų bandymų, atliktų norint priimti sprendimą dėl kitų teršalų, rezultatais.
 Jeigu teigiamas sprendimas priimamas ne dėl visų teršalų ir jei dėl jokio teršalo nepriimamas neigiamas sprendimas, bandomas kitas variklis.
 8.7.2.8.
 Jeigu nepriimamas joks sprendimas, gamintojas gali bet kuriuo metu nuspręsti nutraukti bandymus. Tokiu atveju registruojamas neigiamas sprendimas.
 8.7.3. Nukrypstant nuo 8.7.2.1 punkto, tam tikrų tipų varikliams, kurių per metus iš viso parduodama mažiau negu 100 vienetų, taikoma toliau aprašyta procedūra.
 8.7.3.1.
 Atsitiktine tvarka iš serijinės gamybos variklių paimamas tikrinti vienas nagrinėjamo tipo variklis ir, jei taikoma, viena papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema.
 8.7.3.2.
 Jeigu variklis atitinka 8.7.2.4 punkte išdėstytus reikalavimus, priimamas teigiamas sprendimas ir tolesnių bandymų atlikti nereikia.
 8.7.3.3.
 Jeigu per bandymą 8.7.2.4 punkte išdėstyti reikalavimai neįvykdomi, laikomasi 8.7.2.6–8.7.2.8 punktuose išdėstytos procedūros.
 8.7.4. Visus šiuos bandymus galima atlikti naudojant taikomus rinkoje parduodamus degalus. Tačiau, jei gamintojas to prašo, naudojami šios taisyklės 5 priedėlyje aprašyti etaloniniai degalai. Jeigu tai dujomis varomi varikliai, reiškia, kad atliekant bandymus, kaip aprašyta šios taisyklės 4 priedėlyje, kiekvienas dujinis variklis išbandomas bent su dvejais etaloniniais degalais, išskyrus dujinius variklius, kuriems suteikiamas tam tikros sudėties degalų tipo patvirtinimas, – tokiu atveju reikalingi tik vieni etaloniniai degalai. Jeigu naudojami daugiau negu vienos rūšies etaloniniai dujiniai degalai, iš rezultatų turi būti matyti, kad variklis atitinka ribines vertes su kiekvienais degalais.
 8.7.5. Dujinių variklių neatitiktis
 Kilus ginčui dėl dujinių variklių, įskaitant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklius, atitikties, kai naudojami rinkoje parduodami degalai, bandymai atliekami su kiekvienos rūšies etaloniniais degalais, naudotais bandant pirminį variklį, ir, gamintojo prašymu, su galimais papildomais trečiaisiais degalais, kaip nurodyta šios taisyklės 4 priedėlio A.3.2.3.1.1.1, A.3.2.3.2.1 ir A.3.2.4.1.2 punktuose, kurie galėjo būti naudojami bandant pirminį variklį. Kai taikytina, rezultatas perskaičiuojamas taikant atitinkamus r, ra arba rb koeficientus, kaip aprašyta šios taisyklės 4 priedėlio A.3.2.3.3, A.3.2.3.4.1 ir A.3.2.4.1.3 punktuose. Jeigu r, ra arba rb vertė yra mažesnė už vienetą, pataisa netaikoma. Iš išmatuotų ir, jei taikoma, apskaičiuotų rezultatų turi būti matyti, kad variklis su visais atitinkamais degalais (pvz., degalais Nr. 1, Nr. 2 ir, jei taikoma, trečiaisiais degalais, jei tai gamtinėmis dujomis ir (arba) biometanu varomi varikliai, ir A bei B degalais, jei tai SND varomi varikliai) atitinka ribines vertes.
 4 paveikslas
 Gamybos atitikties bandymų schema
 9. SANKCIJOS UŽ GAMYBOS NEATITIKTĮ
 9.1.
 Pagal šią taisyklę suteiktas variklio tipo arba šeimos patvirtinimas gali būti panaikintas, jei nesilaikoma 5 dalyje nustatytų reikalavimų arba jei 8 dalyje nurodytų bandymų su atrinktais varikliais rezultatai yra neigiami.
 9.2.
 Jeigu šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis panaikina anksčiau suteiktą patvirtinimą, apie tai ji nedelsdama praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims šios taisyklės 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimu.
 10. PAKEITIMAI IR PATVIRTINTO TIPO IŠPLĖTIMAS
 10.1.
 Gamintojas nedelsdamas informuoja tipo patvirtinimą suteikusią tipo patvirtinimo instituciją apie bet kokius informacijos, esančios informaciniame pakete, pasikeitimus. Tokio pasikeitimo atveju ta tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kuri 10.2 punkte nustatyta procedūra turi būti taikoma. Jei būtina, pasikonsultavusi su gamintoju, tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti, kad turi būti suteiktas naujas tipo patvirtinimas.
 10.1.1.
 Tipo patvirtinimo pakeitimo paraiška pateikiama tik tai tipo patvirtinimo institucijai, kuri suteikė pirminį tipo patvirtinimą.
 10.1.2.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija nustato, kad patvirtinimo pakeitimui atlikti būtina pakartoti patikrinimus arba bandymus, ji apie tai informuoja gamintoją. 10.2 punkte nustatytos procedūros taikomos tik jeigu remdamasi šiais patikrinimais ar bandymais tipo patvirtinimo institucija padaro išvadą, kad tipo patvirtinimo reikalavimų tebesilaikoma.
 10.2.
 Jeigu pasikeitė informaciniame pakete nurodyta informacija ir nereikia kartoti tikrinimų arba bandymų, toks pakeitimas įvardijamas kaip „pataisymas“.
 Tokio pataisymo atveju tipo patvirtinimo institucija nepagrįstai nedelsdama pataiso atitinkamus informacinio paketo puslapius, pažymėdama kiekvieną iš jų taip, kad būtų aiškiai matyti pakeitimo pobūdis, taip pat nurodo patikslinimo datą ir įtraukia patikslintą informacinio paketo rodyklę. Laikoma, kad šios dalies reikalavimą atitinka informacinio paketo suvestinė atnaujinta redakcija kartu su išsamiu pakeitimų aprašymu.
 10.2.1.
 10.2 punkte nurodytas pakeitimas įvardijamas kaip „išplėtimas“, jeigu pasikeitė informacinio paketo duomenys ir jei yra kuri nors iš šių sąlygų:
 a)
 reikia atlikti papildomus tikrinimus ar bandymus;
 b)
 pasikeitė pranešime, išskyrus jo priedus, pateikta bet kokia informacija;
 c)
 patvirtintam variklio tipui arba variklių šeimai pradedamas taikyti naujas šioje taisyklėje nustatytas reikalavimas.
 10.2.2.
 Išplėtimo atveju tipo patvirtinimo institucija parengia atnaujintą pranešimą, kuriam išplėtimo numeris priskiriamas didėjančia tvarka, atsižvelgiant į anksčiau suteiktų išplėtimo patvirtinimų skaičių. Tame pranešime aiškiai nurodoma išplėtimo priežastis ir išplėtimo data. Tipo patvirtinimo institucija apie patvirtinto tipo išplėtimą praneša kitoms šią taisyklę taikančioms 1958 m. Susitarimo šalims.
 10.2.3.
 Kai informacinio paketo iš dalies pakeisti puslapiai arba suvestinė atnaujinta redakcija yra parengti, atitinkamai keičiama prie pranešimo pridedamo informacinio paketo rodyklė, nurodant naujausio išplėtimo ar pataisymo datą, arba atnaujintos redakcijos paskutinės suvestinės versijos datą.
 10.2.4.
 Jeigu 10.2.1 punkto c papunktyje nurodyti nauji reikalavimai techniniu požiūriu tam variklio tipui arba variklių šeimai, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus, nėra svarbūs, variklio tipo arba variklių šeimos tipo patvirtinimo pakeitimas nėra būtinas.
 10.3.
 Tipo patvirtinimo pataisymo atveju tipo patvirtinimo institucija nepagrįstai nedelsdama pareiškėjui išduoda atitinkamai pataisytus dokumentus arba suvestinę atnaujintą redakciją, įskaitant pataisytą informacinio paketo rodyklę, kaip nurodyta 10.2 punkto antroje pastraipoje.
 10.4.
 Patvirtinto tipo išplėtimo atveju tipo patvirtinimo institucija nepagrįstai nedelsdama išduoda pareiškėjui 10.2.2 punkte nurodytą atnaujintą pranešimą, įskaitant jo priedus ir informacinio paketo rodyklę.
 11. VISIŠKAS GAMYBOS NUTRAUKIMAS
 Jeigu patvirtinimo turėtojas visiškai nutraukia pagal šią taisyklę patvirtinto tipo ar šeimos gamybą, apie tai jis informuoja tipo patvirtinimą suteikusią instituciją. Tokį pranešimą gavusi institucija apie tai praneša kitoms šią taisyklę taikančioms susitariančiosioms šalims šios taisyklės 2 priede pateikto pavyzdžio pranešimu.
 12. PEREINAMOJO LAIKOTARPIO NUOSTATOS
 12.1.
 Nuo oficialios 05 serijos pakeitimų įsigaliojimo datos jokia šią taisyklę taikanti susitariančioji šalis neturi atsisakyti suteikti patvirtinimo pagal šią taisyklę su 05 serijos pakeitimais.
 12.2.
 Nuo 1–6 lentelėse nurodytų tipo patvirtinimo datų šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti suteikti tipo patvirtinimą 1 dalyje nurodytų kategorijų variklių tipams ar variklių šeimoms, jeigu tos kategorijos neatitinka šios taisyklės su 05 serijos pakeitimais reikalavimų.
 12.3.
 Nuo 23–28 lentelėse nurodytų pateikimo rinkai datų šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali atsisakyti pateikti rinkai 1 dalyje nurodytų kategorijų variklių tipus ar variklių šeima, jeigu tos kategorijos nebuvo patvirtintos pagal šią taisyklę su 05 serijos pakeitimais.
 12.4.
 Šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti patvirtinimus varikliams, kurie atitinka bet kokius ankstesnius reikalavimus arba bet kokį šioje taisyklėje nustatytą lygį, su sąlyga, kad varikliai arba transporto priemonės yra skirtos eksportuoti į šalis, į kurių taikomus nacionalinius teisės aktus įtraukti susiję reikalavimai. Šių variklių ženklinimas turi atitikti šioje taisyklėje su atitinkamos serijos pakeitimais nustatytą formą.
 12.5.
 Nepažeidžiant šios taisyklės 12.4 punkto nuostatų, šią taisyklę taikančios susitariančiosios šalys gali ir toliau suteikti patvirtinimus tiems varikliams, kurie atitinka šios taisyklės reikalavimus su bet kurios ankstesnės serijos pakeitimais arba bet kokį šioje taisyklėje nustatytą lygį, su sąlyga, kad variklis skirtas naudoti kaip atsarginis variklis vietoj eksploatuojamoje transporto priemonėje įrengto variklio, kuriam taikomi tokio paties arba mažiau griežto lygio išmetamųjų teršalų kiekio reikalavimai.
 1 lentelė
 Šios taisyklės taikymo NRE variklių kategorijai datos
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Variklių tipo patvirtinimas
 Variklių ir transporto priemonių pateikimas rinkai
 NRE
 CI
 0 < P < 8
 NRE-v-1
 NRE-c-1
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 CI
 8 ≤ P < 19
 NRE-v-2
 NRE-c-2
 CI
 19 ≤ P < 37
 NRE-v-3
 NRE-c-3
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 37 ≤ P < 56
 NRE-v-4
 NRE-c-4
 Visi
 56 ≤ P < 130
 NRE-v-5
 NRE-c-5
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2020 m. sausio 1 d.
 130 ≤ P < 560
 NRE-v-6
 NRE-c-6
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 P > 560
 NRE-v-7
 NRE-c-7
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2 lentelė
 Šios taisyklės taikymo NRG variklių kategorijai datos
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Variklių tipo patvirtinimas
 Variklių ir transporto priemonių pateikimas rinkai
 NRG
 Visi
 P > 560
 NRG-v-1
 NRG-c-1
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 3 lentelė
 Šios taisyklės taikymo NRSh variklių kategorijai datos
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Variklių tipo patvirtinimas
 Variklių ir transporto priemonių pateikimas rinkai
 NRSh
 SI
 0 < P < 19
 NRSh-v-1a
 NRSh-v-1b
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 4 lentelė
 Šios taisyklės taikymo NRS variklių kategorijai datos
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Variklių tipo patvirtinimas
 Variklių ir transporto priemonių pateikimas rinkai
 NRS
 SI
 0 < P < 56
 NRS-vr-1a
 NRS-vi-1a
 NRS-vr-1b
 NRS-vi-1b
 NRS-v-2a
 NRS-v-2b
 NRS-v-3
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 5 lentelė
 Šios taisyklės taikymo SMB variklių kategorijai datos
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Variklių tipo patvirtinimas
 Variklių ir transporto priemonių pateikimas rinkai
 SMB
 SI
 P > 0
 SMB-v-1
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 6 lentelė
 Šios taisyklės taikymo ATS variklių kategorijai datos
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Variklių tipo patvirtinimas
 Variklių ir transporto priemonių pateikimas rinkai
 ATS
 SI
 P > 0
 ATS-v-1
 2018 m. gruodžio 29 d.
 2018 m. gruodžio 29 d.
 13. UŽ PATVIRTINIMO BANDYMUS ATSAKINGŲ TECHNINIŲ TARNYBŲ IR TIPO PATVIRTINIMO INSTITUCIJŲ PAVADINIMAI BEI ADRESAI
 Šią taisyklę taikančios 1958 m. Susitarimo šalys Jungtinių Tautų sekretoriatui praneša už patvirtinimo bandymus atsakingų techninių tarnybų ir tipo patvirtinimo institucijų, kurios tvirtina tipą ir kurioms turi būti siunčiami pranešimai apie kitose šalyse patvirtintą tipą, patvirtinto tipo išplėtimą, tipo nepatvirtinimą ar patvirtinimo panaikinimą, pavadinimus ir adresus.
 (1) Varikliu varomų transporto priemonių ir priekabų klasifikacija pateikta Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 2 dalyje, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 - https://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) 2 Skiriamieji 1958 m. Susitarimo susitariančiųjų šalių numeriai yra nurodyti Suvestinės rezoliucijos dėl transporto priemonių konstrukcijos (R.E.3) 3 priede, dokumentas ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, 3 priedas, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 1 PRIEDĖLIS
 1 DALYJE NURODYTŲ VARIKLIŲ PAKATEGORIŲ APIBRĖŽIMAS
 7 lentelė
 1.1 punkte apibrėžtos NRE variklių kategorijos pakategorės
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Etaloninė galia
 NRE
 Slėginis uždegimas (CI)
 Kintamas
 0 < P < 8
 NRE-v-1
 Didžiausia naudingoji galia
 CI
 8 ≤ P < 19
 NRE-v-2
 CI
 19 ≤ P < 37
 NRE-v-3
 CI
 37 ≤ P < 56
 NRE-v-4
 Visi
 56 ≤ P < 130
 NRE-v-5
 130 ≤ P < 560
 NRE-v-6
 P>560
 NRE-v-7
 CI
 Pastovus
 0 < P < 8
 NRE-c-1
 Vardinė naudingoji galia
 CI
 8 ≤ P < 19
 NRE-c-2
 CI
 19 ≤ P < 37
 NRE-c-3
 CI
 37 ≤ P < 56
 NRE-c-4
 Visi
 56 ≤ P < 130
 NRE-c-5
 130 ≤ P < 560
 NRE-c-6
 P > 560
 NRE-c-7
 8 lentelė
 1.1.2 punkte apibrėžtos NRG variklių kategorijos pakategorės
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Etaloninė galia
 NRG
 Visi
 Kintamas
 P > 560
 NRG-v-1
 Didžiausia naudingoji galia
 Pastovus
 P > 560
 NRG-c-1
 Vardinė naudingoji galia
 9 lentelė
 1.1.3 punkte apibrėžtos NRSh variklių kategorijos pakategorės
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Bendras variklio cilindrų darbinis tūris (cm3)
 Pakategorė
 Etaloninė galia
 NRSh
 SI
 Kintamas arba pastovus
 0 < P < 19
 SV < 50
 NRSh-v-1a
 Didžiausia naudingoji galia
 SV ≥ 50
 NRSh-v-1b
 10 lentelė
 1.1.4 punkte apibrėžtos NRS variklių kategorijos pakategorės
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Bendras cilindrų darbinis tūris (cm3)
 Pakategorė
 Etaloninė galia
 NRS
 SI
 Kintamas <3 600 variklio sūkių; arba pastovus
 0 < P < 19
 80 ≤ SV < 225
 NRS-vr-1a
 Didžiausia naudingoji galia
 SV ≥ 225
 NRS-vr-1b
 Kintamas <3 600 variklio sūkių
 80 ≤ SV < 225
 NRS-vi-1a
 SV ≥ 225
 NRS-vi-1b
 Kintamas arba pastovus
 19 ≤ P < 30
 SV ≤ 1 000
 NRS-v-2a
 Didžiausia naudingoji galia
 SV > 1 000
 NRS-v-2b
 30 ≤ P < 56
 Bet koks
 NRS-v-3
 Didžiausia naudingoji galia
 Mechanizmuose, išskyrus nešiojamuosius mechanizmus, turi būti naudojami < 19 kW ir SV < 80 cm3 NRSh kategorijos varikliai.
 11 lentelė
 1.1.5 punkte apibrėžtos SMB variklių kategorijos pakategorės
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Etaloninė galia
 SMB
 SI
 Kintamas arba pastovus
 P > 0
 SMB-v-1
 Didžiausia naudingoji galia
 12 lentelė
 1.1.6 punkte apibrėžtos ATS variklių kategorijos pakategorės
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 Etaloninė galia
 ATS
 SI
 Kintamas arba pastovus
 P > 0
 ATS-v-1
 Didžiausia naudingoji galia
 2 PRIEDĖLIS
 V ETAPO IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ RIBINĖS VERTĖS
 13 lentelė
 1.1.1 punkte apibrėžtos NRE variklių kategorijos pakategorės
 Variklių pakategorė
 Galios intervalas
 Uždegimo tipas
 CO
 HC
 NOX
 KD masė
 DS
 A
 kW
 g/kWh
 g/kWh
 g/kWh
 g/kWh
 Skaičius vienai kWh
 NRE-v-1
 NRE-c-1
 0 < P < 8
 CI
 8,00
 (HC + NOX ≤ 7,50)
 0,40 (1)
 —
 1,10
 NRE-v-2
 NRE-c-2
 8 ≤ P < 19
 CI
 6,60
 (HC + NOX ≤ 7,50)
 0,40
 —
 1,10
 NRE-v-3
 NRE-c-3
 19 ≤ P < 37
 CI
 5,00
 (HC + NOX ≤ 4,70)
 0,015
 1 × 1012
 1,10
 NRE-v-4
 NRE-c-4
 37 ≤ P < 56
 CI
 5,00
 (HC + NOX ≤ 4,70)
 0,015
 1 × 1012
 1,10
 NRE-v-5
 NRE-c-5
 56 ≤ P < 130
 Visi
 5,00
 0,19
 0,40
 0,015
 1 × 1012
 1,10
 NRE-v-6
 NRE-c-6
 130 ≤ P < 560
 Visi
 3,50
 0,19
 0,40
 0,015
 1 × 1012
 1,10
 NRE-v-7
 NRE-c-7
 P > 560
 Visi
 3,50
 0,19
 3,50
 0,045
 —
 6,00
 14 lentelė
 1.1.2 punkte apibrėžtos NRG variklių kategorijos pakategorės
 Variklių pakategorė
 Galios intervalas
 Uždegimo tipas
 CO
 HC
 NOX
 KD masė
 DS
 A
 kW
 g/kWh
 g/kWh
 g/kWh
 g/kWh
 Skaičius vienai kWh
 NRG-v-1
 NRG-c-1
 P > 560
 Visi
 3,50
 0,19
 0,67
 0,035
 —
 6,00
 15 lentelė
 1.1.3 punkte apibrėžtos NRSh variklių kategorijos pakategorės
 Variklių pakategorė
 Galios intervalas
 Uždegimo tipas
 CO
 HC + NOX
 kW
 g/kWh
 g/kWh
 NRSh-v-1a
 0 < P < 19
 SI
 805
 50
 NRSh-v-1b
 603
 72
 16 lentelė
 1.1.4 punkte apibrėžtos NRS variklių kategorijos pakategorės
 Variklių pakategorė
 Galios intervalas
 Uždegimo tipas
 CO
 HC + NOX
 kW
 g/kWh
 g/kWh
 NRS-vr-1a
 NRS-vi-1a
 0 < P < 19
 SI
 610
 10
 NRS-vr-1b
 NRS-vi-1b
 610
 8
 NRS-v-2a
 19 ≤ P < 30
 610
 8
 NRS-v-2b
 NRS-v-3
 19 ≤ P < 56
 4,40 (2)
 2,70 (2)
 17 lentelė
 1.1.5 punkte apibrėžtos SMB variklių kategorijos pakategorės
 Variklių pakategorė
 Galios intervalas
 Uždegimo tipas
 CO
 NOX
 HC
 kW
 g/kWh
 g/kWh
 g/kWh
 SMB-v-1
 P > 0
 SI
 275
 —
 75
 18 lentelė
 1.1.6 punkte apibrėžtos ATS variklių kategorijos pakategorės
 Variklių pakategorė
 Galios intervalas
 Uždegimo tipas
 CO
 HC + NOX
 kW
 g/kWh
 g/kWh
 ATS-v-1
 P > 0
 SI
 400
 8
 A.1.1. Specialios vien ir iš dalies dujomis varomiems varikliams taikomos bendrų angliavandenilio (HC) ribinių verčių nuostatos
 13 ir 14 lentelėse nurodyta vien ir iš dalies dujomis varomų variklių pakategorių, kurių A faktorius apibrėžtas, HC ribinė vertė pakeičiama verte, apskaičiuota pagal šią formulę:
 HC = 0,19 + (1,5 × A × GER).
 Šioje formulėje GER yra vidutinis dujų energijos santykis per atitinkamą bandymų ciklą.
 Jeigu taikomi pastovios būsenos ir pereinamųjų režimų bandymų ciklai, nustatomas įšilusio variklio paleidimo pereinamųjų režimų bandymų ciklo GER. Jeigu taikomas daugiau nei vienas pastovios būsenos bandymų ciklas, atskirai nustatomas kiekvieno ciklo vidutinis GER.
 Jeigu apskaičiuota HC ribinė vertė viršija 0,19 + A, HC ribinė vertė nustatoma kaip 0,19 + A.
 5 paveikslas
 Diagrama, rodanti HC išmetamųjų teršalų ribinę vertę kaip vidutinio GER funkciją
 Pakategorių, kurių HC ir NOX ribinė vertė yra bendra, ši bendra ribinė HC ir NOX vertė sumažinama 0,19 g/kWh ir taikoma tik NOX.
 Ne dujomis varomiems varikliams ši formulė netaikoma.
 (1) 0,60 vertė taikoma ranka užvedamiems, oru aušinamiems tiesioginio įpurškimo varikliams.
 (2) Pasirinktinai kaip alternatyva – bet koks verčių derinys, atitinkantis lygtį (HC + NOX) × CO0,784 ≤ 8,57 ir šias sąlygas: CO ≤ 20,6 g vienai kWh ir (HC + NOX) ≤ 2,7 g vienai kWh.
 3 PRIEDĖLIS
 TERŠALŲ IŠMETIMO SISTEMOS ILGAAMŽIŠKUMO LAIKOTARPIS (EDP)
 19 lentelė
 NRE kategorijos variklių EDP
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 EDP (valandomis)
 NRE
 CI
 Kintamas
 0 < P < 8
 NRE-v-1
 3 000
 CI
 8 ≤ P < 19
 NRE-v-2
 CI
 19 ≤ P < 37
 NRE-v-3
 5 000
 CI
 37 ≤ P < 56
 NRE-v-4
 8 000
 Visi
 56 ≤ P < 130
 NRE-v-5
 130 ≤ P < 560
 NRE-v-6
 P > 560
 NRE-v-7
 CI
 Pastovus
 0 < P < 8
 NRE-c-1
 3 000
 CI
 8 ≤ P < 19
 NRE-c-2
 CI
 19 ≤ P < 37
 NRE-c-3
 CI
 37 ≤ P < 56
 NRE-c-4
 8 000
 Visi
 56 ≤ P < 130
 NRE-c-5
 130 ≤ P < 560
 NRE-c-6
 P > 560
 NRE-c-7
 20 lentelė
 NRG kategorijos variklių EDP
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 EDP (valandomis)
 NRG
 Visi
 Pastovus
 P > 560
 NRG-v-1
 8 000
 Kintamas
 NRG-c-1
 21 lentelė
 NRSh kategorijos variklių EDP
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Variklio cilindrų darbinis tūris (cm3)
 Pakategorė
 EDP (val.)
 NRSh
 SI
 Kintamas arba pastovus
 0 < P < 19
 SV < 50
 NRSh-v-1a
 50/125/300 (1)
 SV ≥ 50
 NRSh-v-1b
 22 lentelė
 NRS kategorijos variklių EDP
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Variklio cilindrų darbinis tūris (cm3)
 Pakategorė
 EDP (val.)
 NRS
 SI
 Kintamas, vardinis; arba pastovus
 0 < P < 19
 80 ≤ SV < 225
 NRS-vr-1a
 125/250/500 (2)
 Kintamas, tarpinis
 NRS-vi-1a
 Kintamas, vardinis; arba pastovus
 SV ≥ 225
 NRS-vr-1b
 250/500/1 000 (2)
 Kintamas, tarpinis
 NRS-vi-1b
 Kintamas arba pastovus
 19 ≤ P < 30
 SV ≤ 1 000
 NRS-v-2a
 1 000
 SV > 1 000
 NRS-v-2b
 5 000
 30 ≤ P < 56
 Bet koks
 NRS-v-3
 5 000
 23 lentelė
 SMB kategorijos variklių EDP
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 EDP (val.)
 SMB
 SI
 Kintamas arba pastovus
 P > 0
 SMB-v-1
 400 (3)
 24 lentelė
 ATS kategorijos variklių EDP
 Kategorija
 Uždegimo tipas
 Greičio režimas
 Galios intervalas (kW)
 Pakategorė
 EDP (val.)
 ATS
 SI
 Kintamas arba pastovus
 P > 0
 ATS-v-1
 500/1 000 (4)
 (1) EDP valandomis atitinka šios taisyklės 8 priedo A.8-2 lentelėje nustatytas EDP kategorijas Cat 1 / Cat 2 / Cat 3.
 (2) EDP valandomis atitinka šios taisyklės 8 priedo A.8-2 lentelėje nustatytas EDP kategorijas – 1, 2 arba 3 kategoriją.
 (3) Kaip alternatyva, leidžiamas 8 000 km teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis.
 (4) EDP valandomis atitinka šiuos bendrus variklio cilindrų darbinius tūrius: <100 cm3 / ≥100 cm3.
 4 PRIEDĖLIS
 BET KOKIEMS DEGALAMS, DEGALŲ MIŠINIAMS AR DEGALŲ EMULSIJOMS TAIKOMI REIKALAVIMAI
 A.4.1. Skystais degalais varomų variklių reikalavimai
 A.4.1.1. Teikdami patvirtinimo paraišką gamintojai gali pasirinkti vieną iš variantų, atsižvelgdami į variklio degalų intervalą:
 a)
 standartinio degalų intervalo variklis, atitinkantis A.4.1.2 punkte išdėstytus reikalavimus, arba
 b)
 tam tikros sudėties degalų variklis, atitinkantis A.4.1.3 punkte išdėstytus reikalavimus.
 A.4.1.2. Standartinio degalų intervalo variklio (dyzelinio, benzininio) reikalavimai
 Standartinio degalų intervalo variklis turi atitikti A.4.1.2.1–A.4.1.2.4 punktų reikalavimus.
 A.4.1.2.1.
 Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas taikytinas ribines vertes ir šioje taisyklėje išdėstytus kitus reikalavimus, kai jis varomas 6 priedo 1.1 arba 2.1 punkte nurodytais etaloniniais degalais.
 A.4.1.2.2.
 Kadangi nėra tarptautinio ne keliais judantiems mechanizmams skirto gazolio standarto, 6 priede nurodytus dyzelinius etaloninius degalus (ne keliais judantiems mechanizmams skirtą gazolį) atitinka rinkoje parduodamas ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis, kurio sieros kiekis ne didesnis kaip 10 mg/kg, cetaninis skaičius ne mažesnis kaip 45, o riebalų rūgščių metilesterio (RRME) kiekis ne didesnis kaip 8,0 proc. tūrio. Išskyrus A.4.1.2.2.1, A.4.1.2.3 ir A.4.1.2.4 punktuose nurodytus atvejus, kuriais leidžiama elgtis kitaip, gamintojas pagal šios taisyklės 6 priedėlio reikalavimus atitinkamai galutiniams naudotojams deklaruoja, kad varikliuose, varomuose ne keliais judantiems mechanizmams skirtu gazoliu, naudojami tik degalai, kuriuose sieros kiekis ne didesnis kaip 10 mg/kg (20 mg/kg galutiniame paskirstymo punkte), cetaninis skaičius ne mažesnis kaip 45, o RRME kiekis ne didesnis kaip 8,0 proc. tūrio. Gamintojas gali pasirinktinai nurodyti kitus parametrus (pvz., tepumo).
 A.4.1.2.2.1.
 Variklių gamintojas negali bet kada nurodyti, kad bet kurios susitariančiosios šalies teritorijoje tam tikro tipo arba tam tikros šeimos varikliams galima naudoti kitus rinkoje parduodamus, ne šiame punkte išdėstytus reikalavimus atitinkančius degalus, nebent gamintojas taip pat užtikrina atitiktį A.4.1.2.3 punkto reikalavimui:
 a)
 benzinui taikomas CEN standartas EN 228:2012. Tepamosios alyvos gali būti pridėta pagal gamintojo specifikacijas;
 b)
 dyzelinui (išskyrus ne keliais judantiems mechanizmams skirtą gazolį) taikomas CEN standartas EN 590:2013;
 c)
 dyzelino (ne keliais judantiems mechanizmams skirtam gazoliui) atveju didžiausias leistinas sieros junginių kiekis turi būti 10 mg/kg, cetaninis skaičius – ne mažesnis kaip 45, o RRME kiekis – ne didesnis kaip 8,0 proc. tūrio.
 A.4.1.2.3.
 Jeigu gamintojas leidžia varikliuose naudoti kitus rinkoje parduodamus degalus, ne tik nurodytuosius A.4.1.2.2 punkte, pvz., varikliuose, varomuose B100 (EN 14214:2012+A1:2014), B20, B30 (EN 16709:2015), konkrečiais degalais, degalų mišiniais arba degalų emulsijomis, gamintojas ne tik vykdo A.4.1.2.2.1 punkto reikalavimus, bet ir imasi visų šių veiksmų:
 a)
 1A priede nustatytame informaciniame dokumente deklaruoja komercinių degalų, degalų mišinių arba emulsijų, kuriais gali būti varomi tam tikros variklių šeimos varikliai, specifikacijas;
 b)
 įrodo, kad pirminis variklis gali atitikti šio reglamento reikalavimus, kai naudojami deklaruojami degalai, degalų mišiniai arba emulsijos;
 c)
 prisiima atsakomybę už tai, kad būtų vykdomi bet kurios susitariančiosios šalies nustatyti eksploatuojamų variklių stebėsenos reikalavimai, kai naudojami deklaruojami degalai, degalų mišiniai arba emulsijos, įskaitant visus deklaruojamų degalų, degalų mišinių arba emulsijų mišinius, ir taikomi rinkoje parduodami degalai, kaip nurodyta A.4.1.2.2.1 punkte.
 A.4.1.2.4.
 Kai naudojami kibirkštinio uždegimo varikliai, degalų ir alyvos santykis mišinyje turi būti toks, kokį rekomendavo gamintojas pagal šios taisyklės 6 priedėlį. Alyvos procentinė dalis degalų ir alyvos mišinyje įrašoma 1A priede nustatytame informaciniame dokumente.
 A.4.1.3. Tam tikros sudėties degalų (ED 95 arba E 85) variklio reikalavimai
 Konkrečių degalų (ED 95 arba E 85) variklis turi atitikti A.4.1.3.1 ir A.4.1.3.2 punktų reikalavimus.
 A.4.1.3.1.
 ED 95 atveju, pirminis variklis, varomas 6 priedo 1.2 punkte nurodytais etaloniniais degalais, turi atitikti šioje taisyklėje išdėstytus reikalavimus, įskaitant šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas taikytinas ribines vertes.
 A.4.1.3.2.
 E 85 atveju, pirminis variklis, varomas 6 priedo 2.2 punkte nurodytais etaloniniais degalais, turi atitikti šioje taisyklėje išdėstytus reikalavimus, įskaitant šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas taikytinas ribines vertes.
 A.4.2. Gamtinėmis dujomis ir (arba) biometanu (GD) arba suskystintomis naftos dujomis (SND) varomų variklių, įskaitant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklius, reikalavimai
 A.4.2.1.
 Teikdami tipo patvirtinimo paraišką gamintojai gali pasirinkti vieną iš variantų, atsižvelgdami į variklio degalų intervalą:
 a)
 standartinio degalų intervalo variklis, atitinkantis A.4.2.3 punkte išdėstytus reikalavimus,
 b)
 standartinio degalų intervalo variklis, atitinkantis A.4.2.4 punkte išdėstytus reikalavimus,
 c)
 tam tikros sudėties degalų variklis, atitinkantis A.4.2.5 punkte išdėstytus reikalavimus.
 A.4.2.2. A.4.3 punkte pateiktose lentelėse apibendrinami gamtinėmis dujomis ir (arba) biometanu, SND varomų ir dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipo patvirtinimo reikalavimai.
 A.4.2.3. Universalaus degalų intervalo variklio reikalavimai
 A.4.2.3.1.
 Gamtinėmis dujomis ir (arba) biometanu varomų variklių, įskaitant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklius, gamintojas įrodo, kad pirminis variklis gali prisitaikyti prie bet kokios sudėties gamtinių dujų ir (arba) biometano mišinių, kurie gali būti parduodami rinkoje. Tai įrodoma pagal A.4.2 punktą ir, jei tai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai, taip pat pagal papildomas 7 priedo 6.4 punkte nustatytos degalų pritaikymo procedūros nuostatas.
 A.4.2.3.1.1.
 Suslėgtosios gamtinės dujos (suslėgtosios GD, įskaitant biometaną) paprastai būna dviejų tipų – didelio šilumingumo degalai (H dujos) ir mažo šilumingumo degalai (L dujos), tačiau abiejų intervalų sklaida yra gana didelė; gerokai skiriasi jų Wobbe indeksas, rodantis energijos atsargą, ir λ poslinkio koeficientas (Sλ). Gamtinės dujos, kurių λ poslinkio koeficientas 0,89–1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08), laikomos H intervalo dujomis, o gamtinės dujos, kurių λ poslinkio koeficientas 1,08–1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) – L intervalo dujomis. Iš etaloninių degalų sudėties matyti, kad Sλ skiriasi labai smarkiai.
 Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus, kai naudojami 6 priede nurodyti etaloniniai degalai GR (degalai Nr. 1) ir G25 (degalai Nr. 2) arba lygiaverčiai degalai, sukurti dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje, tarp dviejų bandymų variklio degalų tiekimo sistemos rankiniu būdu niekaip nereguliuojant (reikalaujamas prisitaikymas). Pakeitus degalus, leidžiamas vienas pritaikymo bandymas. Per pritaikymo bandymą atliekamas variklio parengiamasis kondicionavimas paskesniam teršalų išmetimo bandymui taikant atitinkamą bandymų ciklą. Jeigu varikliai bandomi taikant NRSC ir parengiamojo kondicionavimo ciklo nepakanka variklio degalų tiekimui susireguliuoti, prieš variklio parengiamojo kondicionavimo ciklą galima atlikti gamintojo apibrėžtą alternatyvų pritaikymo bandymą.
 A.4.2.3.1.1.1.
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais degalais (degalai Nr. 3), jeigu jų λ poslinkio koeficientas (Sλ) yra nuo 0,89 (t. y. GR mažesniojo intervalo) iki 1,19 (t. y. G25 didesniojo intervalo), pvz., kai degalai Nr. 3 yra rinkoje parduodami degalai. Šio bandymo rezultatais galima remtis vertinant gamybos atitiktį.
 A.4.2.3.1.2.
 Suskystintų gamtinių dujų ar suskystinto biometano (SGD) atveju pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus, kai naudojami 6 priede nurodyti etaloniniai degalai GR (degalai Nr. 1) ir G20 (degalai Nr. 2) arba lygiaverčiai degalai, sukurti dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje, tarp dviejų bandymų variklio degalų tiekimo sistemos rankiniu būdu niekaip nereguliuojant (reikalaujamas prisitaikymas). Pakeitus degalus, leidžiamas vienas pritaikymo bandymas. Per pritaikymo bandymą atliekamas variklio parengiamasis kondicionavimas paskesniam teršalų išmetimo bandymui taikant atitinkamą bandymų ciklą. Jeigu varikliai bandomi taikant NRSC ir parengiamojo kondicionavimo ciklo nepakanka variklio degalų tiekimui susireguliuoti, prieš variklio parengiamojo kondicionavimo ciklą galima atlikti gamintojo apibrėžtą alternatyvų pritaikymo bandymą.
 A.4.2.3.2.
 Jei naudojamos suslėgtosios GD (biometanas) ir varikliui pritaikyti prie H dujų intervalo ir prie L dujų intervalo bei pereiti nuo H intervalo prie L intervalo naudojamas jungiklis, pirminis variklis bandomas su 6 priede kiekvienam intervalui nurodytais etaloniniais degalais kiekvienoje jungiklio padėtyje. Degalai: H dujų intervalo degalai GR (degalai Nr. 1) ir G23 (degalai Nr. 3), L dujų intervalo degalai G25 (degalai Nr. 2) ir G23 (degalai Nr. 3) arba lygiaverčiai degalai, sukurti dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje. Pirminis variklis turi atitikti šios taisyklės reikalavimus abiejose jungiklio padėtyse, degalų tiekimo tarp dviejų kiekvienoje jungiklio padėtyje atliekamų bandymų niekaip nereguliuojant. Pakeitus degalus, leidžiamas vienas pritaikymo bandymas. Per pritaikymo bandymą atliekamas variklio parengiamasis kondicionavimas paskesniam teršalų išmetimo bandymui taikant atitinkamą bandymų ciklą. Jeigu varikliai bandomi taikant NRSC ir parengiamojo kondicionavimo ciklo nepakanka variklio degalų tiekimui susireguliuoti, prieš variklio parengiamojo kondicionavimo ciklą galima atlikti gamintojo apibrėžtą alternatyvų pritaikymo bandymą.
 A.4.2.3.2.1.
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais degalais (degalai Nr. 3), išskyrus G23 degalus, jeigu jų λ poslinkio koeficientas (Sλ) yra nuo 0,89 (t. y. GR mažesniojo intervalo) iki 1,19 (t. y. G25 didesniojo intervalo), pvz., kai degalai Nr. 3 yra rinkoje parduodami degalai. Šio bandymo rezultatais galima remtis vertinant gamybos atitiktį.
 A.4.2.3.3.
 Jeigu tai gamtinėmis dujomis ar biometanu varomi varikliai, nustatytasis išmetamųjų teršalų kiekio r santykis kiekvienam teršalui nustatomas taip:
 arba
 taip pat
 A.4.2.3.4.
 Jeigu naudojamos SND, gamintojas įrodo, kad pirminiai varikliai gali būti pritaikyti prie bet kokios sudėties degalų, galinčių pasitaikyti rinkoje.
 SND sudėtis gali skirtis C3/C4 santykiu. Šiuos skirtumus atspindi etaloninių degalų rūšys. Pirminis variklis atitinka išmetamųjų teršalų reikalavimus, kai naudojami 6 priede nurodyti etaloniniai A ir B degalai, niekaip nereguliuojant degalų tiekimo tarp dviejų bandymų. Pakeitus degalus, leidžiamas vienas pritaikymo bandymas. Per pritaikymo bandymą atliekamas variklio parengiamasis kondicionavimas paskesniam teršalų išmetimo bandymui taikant atitinkamą bandymų ciklą. Jeigu varikliai bandomi taikant NRSC ir parengiamojo kondicionavimo ciklo nepakanka variklio degalų tiekimui susireguliuoti, prieš variklio parengiamojo kondicionavimo ciklą galima atlikti gamintojo apibrėžtą alternatyvų pritaikymo bandymą.
 A.4.2.3.4.1.
 Kiekvienam teršalui nustatomas išmetamųjų teršalų kiekio r koeficientas:
 A.4.2.4. Riboto degalų intervalo variklio reikalavimai
 Riboto degalų intervalo variklis turi atitikti A.4.2.4.1–A.4.2.4.3 punktų reikalavimus.
 A.4.2.4.1. Išmetamųjų teršalų tipo patvirtinimas, suteikiamas varikliui, varomam suslėgtomis gamtinėmis dujomis ir sukonstruotam veikti H arba L dujų intervale.
 A.4.2.4.1.1.
 Pirminis variklis bandomas su atitinkamos 6 priede tam tikram intervalui nurodytos rūšies etaloniniais degalais. Degalai: H dujų intervalo degalai GR (degalai Nr. 1) ir G23 (degalai Nr. 3), L dujų intervalo degalai G25 (degalai Nr. 2) ir G23 (degalai Nr. 3) arba lygiaverčiai degalai, sukurti dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje. Pirminis variklis turi atitikti šio reglamento reikalavimus degalų tiekimo tarp dviejų bandymų niekaip nereguliuojant. Pakeitus degalus, leidžiamas vienas pritaikymo bandymas. Per pritaikymo bandymą atliekamas variklio parengiamasis kondicionavimas paskesniam teršalų išmetimo bandymui taikant atitinkamą bandymų ciklą. Jeigu varikliai bandomi taikant NRSC ir parengiamojo kondicionavimo ciklo nepakanka variklio degalų tiekimui susireguliuoti, prieš variklio parengiamojo kondicionavimo ciklą galima atlikti gamintojo apibrėžtą alternatyvų pritaikymo bandymą.
 A.4.2.4.1.2.
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su trečiaisiais degalais (degalai Nr. 3), išskyrus G23 degalus, jeigu jų λ poslinkio koeficientas (Sλ) yra nuo 0,89 (t. y. GR mažesniojo intervalo) iki 1,19 (t. y. G25 didesniojo intervalo), pavyzdžiui, kai degalai Nr. 3 yra rinkoje parduodami degalai. Šio bandymo rezultatais galima remtis vertinant gamybos atitiktį.
 A.4.2.4.1.3.
 Kiekvienam teršalui nustatomas išmetamųjų teršalų kiekio r koeficientas:
 arba
 taip pat
 A.4.2.4.2.
 Išmetamųjų teršalų patvirtinimas, suteikiamas varikliui, kuris naudoja gamtines dujas arba SND ir yra sukonstruotas naudoti vienerius specialios sudėties degalus.
 A.4.2.4.2.1.
 Pirminis variklis turi atitikti teršalų išmetimo reikalavimus, kai suslėgtų gamtinių dujų atveju naudojami etaloniniai degalai GR ir G25 arba lygiaverčiai degalai, sukurti dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje, kai SND atveju naudojami etaloniniai degalai GR ir G20 arba lygiaverčiai degalai, sukurti dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.2 priedėlyje, arba kai SND atveju naudojami etaloniniai degalai A ir B, kaip nurodyta 6 priede. Tarp bandymų leidžiama tiksliai sureguliuoti degalų tiekimo sistemą. Šis tikslusis reguliavimas – degalų tiekimo duomenų bazės perkalibravimas niekaip nekeičiant pagrindinės kontrolės strategijos ar pagrindinės duomenų bazės struktūros. Jeigu reikia, leidžiama pakeisti tiesiogiai su degalų srauto dydžiu susijusias dalis, pvz., purkštuvų antgalius.
 A.4.2.4.2.2.
 Suslėgtomis gamtinėmis dujomis varomų variklių gamintojas gali bandyti variklį etaloniniais degalais GR ir G23, etaloniniais degalais G25 ir G23 arba lygiaverčiais degalais, sukurtais dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje; tokiu atveju tipo patvirtinimas galioja atitinkamai tik H arba L intervalo dujoms.
 A.4.2.5. Tam tikros sudėties degalų variklio, varomo suskystintomis gamtinėmis dujomis ir (arba) suskystintu biometanu (SGD), reikalavimai
 Suskystintomis gamtinėmis dujomis ir (arba) suskystintu biometanu varomas variklis turi atitikti A.4.2.5.1 ir A.4.2.5.2 punktų reikalavimus.
 A.4.2.5.1. Paraiškos dėl tam tikros sudėties degalų variklio, varomo suskystintomis gamtinėmis dujomis ir (arba) suskystintu biometanu (SGD), tipo patvirtinimo reikalavimai
 A.4.2.5.1.1.
 Gamintojas gali pateikti nuo degalų priklausančio tipo patvirtinimo paraišką, kai variklis kalibruojamas pagal specialios sudėties SGD, o gautas λ poslinkio koeficientas nesiskiria daugiau kaip 3 proc. nuo 6 priede nurodytų G20 degalų λ poslinkio koeficiento ir etano kiekis tuose degaluose neviršija 1,5 proc.
 A.4.2.5.1.2.
 Visais kitais atvejais gamintojas pateikia paraišką dėl universalaus degalų intervalo variklio tipo patvirtinimo pagal A.4.2.1.3.2 punkte pateiktas specifikacijas.
 A.4.2.5.2. Specialūs bandymų reikalavimai, taikomi tam tikros sudėties dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliui (SND)
 A.4.2.5.2.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių šeimos, kurios varikliai sukalibruojami tam tikros sudėties SkGD, kurių λ poslinkio koeficientas nuo 6 priede nurodytų G20 degalų λ poslinkio koeficiento skiriasi ne daugiau kaip 3 proc. ir etano kiekis juose neviršija 1,5 proc., pirminis variklis bandomas naudojant tik G20 etaloninius dujinius degalus arba lygiaverčius degalus, sukurtus dujotiekiais tiekiamas dujas maišant su kitomis dujomis, kaip nurodyta 6 priedo A.1 priedėlyje.
 A.4.2.6. Variklių šeimos nario tipo patvirtinimas, atsižvelgiant į išmetamuosius teršalus
 A.4.2.6.1.
 Išskyrus A.4.2.6.2 punkte minimą atvejį, pirminio variklio tipo patvirtinimas be tolesnio bandymo išplečiamas visiems variklių šeimos nariams, kokia bebūtų jų naudojamų degalų sudėtis, neviršijant patvirtinto pirminio variklio degalų intervalo (kai tai yra A.4.2.5 punkte aprašyti varikliai) ar to paties degalų intervalo (kai tai yra 4A.4.2.3 arba A.4.2.4 punkte aprašyti varikliai), kurių pirminio variklio tipas buvo patvirtintas.
 A.4.2.6.2.
 Jeigu techninė tarnyba nustato, kad atsižvelgiant į pasirinktą pirminį variklį pateikta paraiška tik iš dalies atitinka šios taisyklės 7 dalyje apibrėžtą variklių šeimą, ji gali pasirinkti ir išbandyti kitą ar prireikus papildomą etaloninį bandomąjį variklį.
 A.4.2.7.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių papildomi reikalavimai
 Norėdamas gauti dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipo arba variklių šeimos patvirtinimą, gamintojas:
 a)
 atlieka bandymus vadovaudamasis 25 lentele;
 b)
 įvykdo A.4.2 punkte išdėstytus reikalavimus ir taip pat įrodo, kad dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai yra išbandomi ir atitinka 7 priede išdėstytus reikalavimus.
 A.4.3. Gamtinėmis dujomis ir SND varomų variklių, įskaitant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklius, tvirtinimo eigos santrauka
 A.4.3.1.
 19–21 lentelėse apibendrinta informacija apie gamtinėmis dujomis ir SND varomų variklių tvirtinimo eigą ir mažiausią bandymų, kuriuos reikia atlikti norint gauti dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių patvirtinimą, skaičių.
 25 lentelė
 Gamtinėmis dujomis varomų variklių tipo patvirtinimas
 A.4.2.3 punktas: Universalaus degalų intervalo variklio reikalavimai
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 A.4.2.4 punktas: Riboto degalų intervalo variklio reikalavimai
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 Žr. A.4.2.3.1 punktą.
 GD varomų variklių, kuriuos galima pritaikyti bet kokios sudėties degalams
 GR (Nr. 1) ir G25 (Nr. 2)
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su papildomais rinkoje parduodamais degalais (Nr. 3),
 jei 0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19
 2
 (ne daugiau kaip 3)
 ir, jei bandoma su papildomais degalais:
 taip pat
 Žr. A.4.2.3.2 punktą.
 GD varomi varikliai, kurie prisitaiko automatiškai, perjungus jungiklį
 H intervalas: GR (Nr. 1) ir G23 (Nr. 3)
 L intervalas: G25 (Nr. 2) ir G23 (Nr. 3)
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su rinkoje parduodamais (Nr. 3), o ne su G23 degalais,
 jei 0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19
 2 – H intervalui ir-
 2 – L intervalui;-
 esant atitinkamai jungiklio padėčiai
 taip pat
 Žr. A.4 punktą. 2.4.1.
 GD varomų variklių, pritaikytų naudoti su H intervalo dujomis arba L intervalo dujomis–
 H intervalas: GR (Nr. 1) ir G23 (Nr. 3) arba
 L intervalas: G25 (Nr. 2) ir G23 (Nr. 3)
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas su rinkoje parduodamais (Nr. 3), o ne su G23 degalais,
 jei 0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19
 2 – H intervalui
 arba
 2 – L intervalui;
 2
 H intervalui
 arba
 L intervalui
 Žr. A.4.2.4.2 punktą.
 GD varomų variklių, pritaikytų naudoti su vienos konkrečios sudėties degalais
 GR (Nr. 1) ir G25 (Nr. 2),
 leidžiamas tikslusis reguliavimas tarp bandymų.
 Gamintojo prašymu variklis gali būti bandomas naudojant
 H intervalas: GR (Nr. 1) ir G23 (Nr. 3) arba
 L intervalas: G25 (Nr. 2) ir G23 (Nr. 3)
 2
 2 – H intervalui
 arba
 2 – L intervalui;
 26 lentelė
 SND varomų variklių tipo patvirtinimas
 A.4.2.3 punktas: Universalaus degalų intervalo variklio reikalavimai
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 A.4.2.4 punktas: Riboto degalų intervalo variklio reikalavimai
 Bandymų skaičius
 r apskaičiavimas
 Žr. A.4.2.3.4 punktą.
 SND varomų variklių, kuriuos galima pritaikyti naudoti su bet kokios sudėties degalais
 A degalai ir B degalai
 2
 Žr. A.4.2.4.2 punktą.
 SND varomų variklių, pritaikytų naudoti su vienos konkrečios sudėties degalais
 A degalai ir B degalai,
 leidžiamas tikslusis reguliavimas tarp bandymų
 2
 27 lentelė
 Mažiausias bandymų, kuriuos reikia atlikti tvirtinant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipą skaičius
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipas
 Skystųjų degalų naudojimo veiksena
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena
 Suslėgtos gamtinės dujos
 SGD
 SGD20
 SND
 1A
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 Universalus(2 bandymai)
 Tam tikros sudėties degalai(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 1B
 Universalus(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 Universalus(2 bandymai)
 Tam tikros sudėties degalai(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 2A
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 Universalus(2 bandymai)
 Tam tikros sudėties degalai(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 2B
 Universalus(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 Universalus(2 bandymai)
 Tam tikros sudėties degalai(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 3B
 Universalus(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 Universalus(2 bandymai)
 Tam tikros sudėties degalai(1 bandymas)
 Universalus arba ribotas(2 bandymai)
 5 PRIEDĖLIS
 IŠSAMIOS NUOSTATOS DĖL PĮG SKIRTOS SVARBIOS INFORMACIJOS BEI INSTRUKCIJŲ
 A.5.1.
 Kaip reikalaujama pagal 6.1 punktą, gamintojas PĮG pateikia visą svarbią informaciją ir instrukcijas, būtinas užtikrinti, kad ne keliais judančiuose mechanizmuose ir T kategorijos transporto priemonėse sumontuotas variklis atitiktų patvirtintą variklių tipą. Šiam tikslui skirtos instrukcijos aiškiai pažymimos, kad jos skiriamos PĮG.
 A.5.2.
 Instrukcijas galima pateikti popieriuje arba visuotinai naudojamu elektroniniu formatu.
 A.5.3.
 Jeigu tam tikras variklių, kuriems reikalingos tos pačios instrukcijos, skaičius tiekiamas tam pačiam PĮG, reikia pateikti tik vieną instrukcijų rinkinį.
 A.5.4.
 Į PĮG pateikiamą informaciją ir instrukcijas įtraukiama bent:
 A.5.4.1.
 montavimo instrukcijos siekiant užtikrinti variklių tipui, įskaitant išmetamųjų teršalų kontrolės sistemą, nustatytą išmetamųjų teršalų kiekį, į kurį būtina atsižvelgti, kad išmetamųjų teršalų kiekio kontrolės sistema veiktų tinkamai;
 A.5.4.2.
 su variklio montavimu ar jo naudojimu susijusių visų specialių sąlygų ar apribojimų aprašymas, kaip nurodyta 2 priede nustatytame pranešime;
 A.5.4.3.
 pareiškimas, kad sumontavus variklį jo veikimas neturi būti visam laikui apribotas taip, kad jis veiktų tik galios diapazonu, atitinkančiu kategoriją ar pakategorę, kuriai nustatytos dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų ribinės vertės yra griežtesnės už taikomas tai kategorijai ar pakategorei, prie kurios priskiriamas variklis;
 A.5.4.4.
 jei tai variklių šeimos, kurioms taikomas šios taisyklės 5.6 punktas, viršutinės ir apatinės taikomos kontrolės srities ribos ir pareiškimas, kad sumontavus variklį jo veikimas neturi būti apribotas taip, kad variklio sūkių skaičiaus ir apkrovos taškai būtų tik už variklio sukimo momento kreivės kontrolės srities ribų;
 A.5.4.5.
 jeigu taikoma, PĮG tiekiamų sudedamųjų dalių, kurios nėra variklio dalys ir yra būtinos siekiant užtikrinti, kad, jas įmontavus, variklis atitiktų patvirtintą variklių tipą, projektavimo reikalavimai;
 A.5.4.6.
 jeigu taikoma, reagento talpyklos projektavimo reikalavimai, įskaitant apsaugos nuo užšalimo, reagento lygio stebėsenos ir reagento ėminių ėmimo priemones;
 A.5.4.7.
 jeigu taikoma, informacija apie galimą nešildomos reagento sistemos įrengimą;
 A.5.4.8.
 rezervuota;
 A.5.4.9.
 jeigu taikoma, pareiškimas, kad PĮG turi pateikti 9 priedo A.1 ir A.2 priedėliuose nustatytą įspėjimo sistemą;
 A.5.4.10.
 jeigu taikoma, informacija apie A.5.4.9 punkte nurodytai operatoriaus įspėjimo sistemai skirtą variklio ir ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės sąsają;
 A.5.4.11.
 jeigu taikoma, informacija apie 9 priede nurodytai operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemai skirtą variklio ir ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės sąsają;
 A.5.4.12.
 jeigu taikoma, informacija apie 9 priede nurodytos operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos laikino išjungimo priemones;
 A.5.4.13.
 jeigu taikoma, informacija apie 9 priede nurodytos raginimo imtis priemonių sistemos išjungimo funkciją;
 A.5.4.14.
 jei tai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai:
 a)
 pareiškimas, kad PĮG turi pateikti 7 priedo A.5 priedėlyje aprašytą dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvą;
 b)
 pareiškimas, kad PĮG turi pateikti 7 priedo A.5 priedėlyje aprašytą dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistemą;
 c)
 informacija apie A.5.4.14 punkto a ir b papunkčiuose nurodytai rodmenų pateikimo operatoriui ir jo įspėjimo sistemai skirtą variklio ir ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės sąsają;
 A.5.4.15.
 rezervuota;
 A.5.4.16.
 jei tai pastovaus greičio variklis, kuriameA įdiegta alternatyvaus greičio nustatymo funkcija, kaip nustatyta 10 priedo 1.1.2.3 punkte:
 a)
 pareiškimas, kad įmontavus variklį turi būti užtikrinama, kad:
 i)
 prieš pastovaus greičio reguliatoriumi nustatant alternatyvų sūkių skaičių variklis būtų sustabdomas ir
 ii)
 pastovaus greičio reguliatoriumi nustatomos tik tokios alternatyvaus variklio sūkių skaičiaus vertės, kokias yra leidęs gamintojas;
 b)
 išsami informacija apie kiekvieną kategoriją ar pakategorę ir veikimo režimą (greičio režimą), į kuriam patvirtintas variklio tipas ir kurį galima nustatyti sumontavus variklį;
 A.5.4.17.
 jeigu variklyje įdiegta greičio tuščiąja eiga funkcija, kuri gali būti naudojama paleidžiant arba išjungiant variklį, pareiškimas, kad sumontavus variklį turi būti užtikrinama, kad pastovaus greičio reguliatoriaus funkcija būtų įjungiama pirmiau negu variklio apkrova pradedama didinti nuo nulinės apkrovos nuostačio.
 A.5.5.
 Gamintojas pateikia PĮG visą informaciją ir reikiamas instrukcijas, kuriuos PĮG perduoda galutiniams naudotojams pagal šios taisyklės 6 priedėlį.
 A.5.6.
 Gamintojas pateikia PĮG išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekio vertę [g/kWh], nustatytą tipo patvirtinimo procedūros metu ir įrašytą į pranešimą dėl variklio. Šią vertę PĮG perduoda galutiniams naudotojams su šiuo pareiškimu: „Šie CO2 matavimo rezultatai gauti atliekant nustatytą bandymų ciklą laboratorinėmis sąlygomis su (pirminiu) varikliu, atitinkančiu variklių tipą (variklių šeimą), ir jie neužtikrina ir negarantuoja konkretaus variklio, įrengto tam tikro tipo ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse, eksploatacinių charakteristikų.“
 6 PRIEDĖLIS
 IŠSAMIOS NUOSTATOS DĖL GALUTINIAMS NAUDOTOJAMS SKIRTOS SVARBIOS INFORMACIJOS BEI INSTRUKCIJŲ
 A.6.1.
 PĮG pateikia galutiniams naudotojams visą informaciją ir reikiamas instrukcijas, būtinas tinkamai eksploatuoti varikliui, kad variklio dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekis atitiktų patvirtinam variklių tipui ar variklių šeimai nustatytas ribines vertes. Šiam tikslui skirtos instrukcijos turi būti aiškiai pažymimos, kad yra skiriamos galutiniams naudotojams.
 A.6.2.
 Galutiniams naudotojams skirtos instrukcijos:
 A.6.2.1.
 turi būti surašytos aiškiai ir be techninės terminijos, tokia pačia kalba, kokia parengtos ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių galutiniams naudotojams skirtos instrukcijos;
 A.6.2.2.
 pateikiamos popieriuje arba visuotinai naudojamu elektroniniu formatu;
 A.6.2.3.
 turi būti ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių galutiniams naudotojams skirtų instrukcijų dalis arba atskiras dokumentas;
 A.6.2.3.1.
 jeigu yra pateikiamos atskirai nuo ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių galutiniams naudotojams skirtų instrukcijų, turi būti pateikiamos ta pačia forma.
 A.6.3.
 Į galutiniams naudotojams pateikiamą informaciją ir instrukcijas įtraukiama bent:
 A.6.3.1.
 su variklio naudojimu susijusių visų specialių sąlygų ar apribojimų aprašymas, kaip nurodyta pranešime apie patvirtinimą;
 A.6.3.2.
 pareiškimas, kad variklis, įskaitant išmetamųjų teršalų kontrolės sistemą, turi būti eksploatuojamas, naudojamas ir jo techninė priežiūra atliekama laikantis galutiniams naudotojams pateiktų instrukcijų, kad variklio išmetamų teršalų kiekis atitiktų tam tikros kategorijos varikliams taikomus reikalavimus;
 A.6.3.3.
 pareiškimas, kad tyčia neteisėtai keisti variklio išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos ar ją naudoti netinkamai neleidžiama; visų pirma tai taikoma išmetamųjų dujų recirkuliacijos (IDR) arba reagento dozavimo sistemos išjungimui ar veikimo neužtikrinimui;
 A.6.3.4.
 pareiškimas, kad privaloma nedelsiant imtis veiksmų siekiant ištaisyti netinkamą išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos eksploatavimą, naudojimą ar techninę priežiūrą, šiuo tikslu taikant A.6.3.5 ir A.6.3.6 punktuose nurodytuose įspėjimuose nurodomas trūkumų šalinimo priemones;
 A.6.3.5.
 išsamūs paaiškinimai, apibūdinantys galimas išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos triktis, kurias sukelia netinkamas sumontuoto variklio eksploatavimas, naudojimas ar techninė priežiūra, ir kartu nurodomi susiję įspėjamieji signalai ir atitinkamos trūkumų šalinimo priemonės;
 A.6.3.6.
 išsamūs paaiškinimai apie galimą ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių netinkamą naudojimą, dėl kurio sutrinka variklio išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veikimas, ir kartu nurodomi susiję įspėjamieji signalai ir atitinkamos trūkumų šalinimo priemonės;
 A.6.3.7.
 rezervuota;
 A.6.3.8.
 rezervuota;
 A.6.3.9.
 jei tai ne keliais judantys mechanizmai arba T kategorijos transporto priemonės su operatoriaus įspėjimo sistema, pareiškimas, kad operatoriui įspėjimo sistema pateiks signalą, jeigu išmetamųjų teršalų kontrolės sistema imtų veikti netinkamai;
 A.6.3.10.
 jei tai ne keliais judantys mechanizmai arba T kategorijos transporto priemonės su operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema, pareiškimas, kad neatsižvelgus į operatoriaus įspėjimo signalus įjungiama operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema, kuri faktiškai nutraukia ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės eksploatavimą;
 A.6.3.11.
 jei tai ne keliais judantys mechanizmai arba T kategorijos transporto priemonės su raginimo imtis priemonių sistemos išjungimo funkcija, naudojama tam, kad būtų pasiekta visa variklio galia dėl saugos aspektų ir siekiant sudaryti sąlygas savaiminei diagnostikai, informacija apie šios funkcijos veikimą;
 A.6.3.12.
 jeigu taikoma, paaiškinimai, kaip veikia A.6.3.9, A.6.3.10 ir A.6.3.11 punktuose nurodytos operatoriaus įspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos, įskaitant su eksploatacinėmis charakteristikomis ir trikčių registravimu susijusias įspėjimo sistemos signalų nepaisymo, reagento, jei jis naudojimas, nepapildymo arba nustatytų trikčių nešalinimo pasekmes;
 A.6.3.13.
 rezervuota;
 A.6.3.14.
 jei tai ne keliais judantys mechanizmai arba T kategorijos transporto priemonės, kuriose įdiegta vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemos išjungimo priemonė, informacija apie šios funkcijos veikimą ir pareiškimas, kad ši funkcija įjungiama tik susiklosčius ekstremaliajai padėčiai, kad kiekvienas jos įjungimas registruojamas mechanizmo kompiuteryje ir kad nacionalinės tikrinimo institucijos turi turėti galimybę šiuos įrašus nuskaityti skaitytuvu;
 A.6.3.15.
 išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos eksploatacinėms charakteristikoms užtikrinti būtina informacija apie degalus;
 a)
 jeigu variklį ketinama eksploatuoti naudojant dyzeliną ar ne keliais judantiems mechanizmams skirtą gazolį, pareiškimas, kad privaloma naudoti degalus, kuriuose sieros kiekis ne didesnis kaip 10 mg/kg (20 mg/kg galutinio paskirstymo vietoje), cetaninis skaičius ne mažesnis kaip 45 ir riebalų rūgščių metilesterio kiekis ne didesnis kaip 8 proc. tūrio;
 b)
 jeigu varikliui galima naudoti papildomus degalus, degalų mišinius ar degalų emulsijas, kaip yra deklaravęs gamintojas ir kaip nurodyta tipo patvirtinimo pranešime, šie papildomi degalai, degalų mišiniai ar degalų emulsijos turi būti nurodomi;
 A.6.3.16.
 išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos eksploatacinėms charakteristikoms užtikrinti būtina informacija apie tepimo alyvos specifikacijas;
 A.6.3.17.
 jeigu išmetamųjų teršalų kontrolės sistemai būtinas reagentas, to reagento charakteristikos, įskaitant reagento tipą, informaciją apie koncentraciją, jeigu naudojamas reagento tirpalas, veikimo temperatūros sąlygas ir nuorodą į tarptautinius sudėties ir kokybės standartus, suderinamus su variklio tipo patvirtinimo sertifikate nustatyta specifikacija;
 A.6.3.18.
 jeigu taikoma, instrukcijos, kaip tarp įprastos techninės priežiūros intervalų operatorius turi papildyti suvartojamųjų reagentų kiekį. Instrukcijose paaiškinama, kaip operatorius turėtų pripildyti reagento talpyklą, ir nustatomas numatomas jo papildymo dažnumas, atsižvelgiant į ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių naudojimą;
 A.6.3.19.
 pareiškimas, kad, siekiant išlaikyti atitinkamą variklio išmetamų teršalų kiekį, privaloma naudoti reagentą ir jį papildyti pagal A.6.3.17. ir A.6.3.18 punkte nustatytas specifikacijas;
 A.6.3.20.
 su teršalų išmetimu susijusių planinės techninės priežiūros darbų reikalavimai, įskaitant visus svarbiausių su teršalų išmetimu susijusių sudedamųjų dalių planinio keitimo darbus;
 A.6.3.21.
 jei tai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai:
 a)
 jeigu taikoma, informacija apie dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvus;
 b)
 jeigu dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliui įjungus techninės priežiūros veikseną taikomi veikimo ribojimai, pareiškimas, kad įjungus techninės priežiūros veikseną ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės eksploatavimas yra faktiškai nutraukiamas,
 c)
 jeigu numatyta raginimo imtis priemonių sistemos išjungimo, kad būtų galima panaudoti visą variklio galią, funkcija, pateikiama informacijos apie šios funkcijos veikimą.
 A.6.4.
 PĮG pateikia galutiniams naudotojams išmetamo anglies dioksido (CO2) kiekio vertę [g/kWh], nustatytą tipo patvirtinimo procedūros metu ir įrašytą į tipo patvirtinimą sertifikatą su šiuo pareiškimu: „Šie CO2 matavimo rezultatai gauti atliekant nustatytą bandymų ciklą laboratorinėmis sąlygomis su (pirminiu) varikliu, atitinkančiu variklių tipą (variklių šeimą), ir jie neužtikrina ir negarantuoja konkretaus variklio, įrengto tam tikro tipo ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse, eksploatacinių charakteristikų.“
 7 PRIEDĖLIS
 GAMYBOS ATITIKTIES BANDYMŲ PROCEDŪRA
 A.7.1.
 Šiame priedėlyje aprašyta procedūra, taikytina tikrinant gamybos atitiktį teršalų išmetimo reikalavimams.
 A.7.2.
 Atrankos metodika, pagal kurią imtį sudaro ne mažiau kaip trys varikliai, nustatoma taip, kad tikimybė, jog partija, kurios 30 proc. variklių turi trūkumų, išlaikys bandymą, yra 0,90 (gamintojo rizika = 10 proc.), o partijos, kurios 65 proc. variklių turi trūkumų, tikimybė būti priimtai yra 0,10 (naudotojo rizika = 10 proc.).
 A.7.3.
 Kiekvienam išmetamajam teršalui taikoma toliau aprašyta procedūra (žr. 4 pav.).
 Tarkime, kad n = esamos imties dydis.
 A.7.4.
 Imčiai apskaičiuojami bandymo statistiniai rezultatai, kuriais kiekybiškai išreiškiamas bendras bandymų, kurių rezultatai neatitinka reikalavimų, skaičius atliekant n-tąjį bandymą.
 A.7.5.
 Tuomet:
 a)
 jei bandymo statistinis rezultatas yra mažesnis už tokio dydžio imčiai 28 lentelėje pateiktą skaičių teigiamam sprendimui priimti arba jam lygus, dėl teršalo priimamas teigiamas sprendimas;
 b)
 jei bandymo statistinis rezultatas yra didesnis už tokio dydžio imčiai 28 lentelėje pateiktą skaičių neigiamam sprendimui priimti arba jam lygus, dėl teršalo priimamas neigiamas sprendimas;
 c)
 priešingu atveju pagal 2 punktą bandomas papildomas variklis ir apskaičiavimas kartojamas vienu varikliu padidėjusiai imčiai.
 28 lentelėje skaičiai teigiamam ir neigiamam sprendimui priimti apskaičiuoti pagal tarptautinį standartą ISO 8422/1991.
 28 lentelė
 Gamybos atitikties bandymų statistiniai duomenys
 Mažiausias imties dydis – 3. Mažiausias imties dydis teigiamam sprendimui priimti – 4
 Bendras bandytų variklių skaičius (imties dydis)
 Skaičius teigiamam sprendimui priimti
 Skaičius neigiamam sprendimui priimti
 3
 —
 3
 4
 0
 4
 5
 0
 4
 6
 1
 5
 7
 1
 5
 8
 2
 6
 9
 2
 6
 10
 3
 7
 11
 3
 7
 12
 4
 8
 13
 4
 8
 14
 5
 9
 15
 5
 9
 16
 6
 10
 17
 6
 10
 18
 7
 11
 19
 8
 9
 1 PRIEDAS
 INFORMACINIO APLANKO IR INFORMACINIO DOKUMENTO ŠABLONAI
 1. INFORMACINIS APLANKAS
 Šios taisyklės 3 punkte nurodytame informaciniame aplanke yra:
 1.1.
 turinys;
 1.2.
 šio priedo A.1 priedėlyje nustatytą šabloną atitinkanti gamintojo deklaracija, kad laikomasi visų šios taisyklės reikalavimų;
 1.3.
 gamintojo pareiškimas, kad variklių tipas ar variklių šeima atitinka šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes, atsižvelgiant į nurodytus skystuosius degalus, degalų mišinius ar degalų emulsijas, išskyrus nurodytuosius šios taisyklės 4 priedėlio A.3.1.2.2 punkte;
 1.4.
 jei tai elektroniškai valdomi NRE ir NRG kategorijų varikliai, kurie atitinka šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriuose elektroninis valdiklis naudojamas ir įpurškiamų degalų kiekiui, ir įpurškimo laikui nustatyti arba kuriuose elektroninis valdiklis naudojamas NOX kiekiui mažinti skirtai išmetamųjų teršalų kontrolės sistemai įjungti, išjungti arba moduliuoti, – išsami išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos apžvalga, apimanti pagrindinę išmetamųjų teršalų kontrolės strategiją ir priemones, kuriomis taikant kiekvieną papildomą kontrolės strategiją tiesiogiai ar netiesiogiai kontroliuojami išėjimo kintamieji;
 1.4.1.
 galimybė susipažinti su A.2 priedėlyje nurodyta papildoma konfidencialia informacija suteikiama tik bandymus atliekančiai techninei tarnybai, tokia informacija į informacinį aplanką neįtraukiama;
 1.5.
 jei taikoma, išsamus NOX kontrolės priemonių ir raginimo imtis priemonių sistemos funkcinių veikimo charakteristikų aprašymas, remiantis šios taisyklės 9 priedu;
 1.5.1.
 jei taikoma, 9 priedo A.1 priedėlio A.1.10.5 ir A.1.13.4 punktuose nurodytų parodomųjų bandymų ataskaitų kopijos;
 1.5.2.
 jei taikoma, prieigos prie 9 priedo A.1 priedėlio A.1.5.2.1.1 punkto e papunktyje nurodytų duomenų ir jų nuskaitymo būdo aprašas;
 1.5.3.
 jeigu variklių tipas ar variklių šeima priklauso prie variklių su NKD sistema šeimos, tipo patvirtinimo institucijai sutikus, kaip alternatyva gali būti pateikti priklausymą prie tos šeimos pagrindžiantys duomenys kartu su 1.5, 1.5.1 ir 1.5.2 punktuose reikalaujama informacija apie variklių su NKD šeimą;
 1.6.
 jei taikoma, išsamus kietųjų dalelių kontrolės priemonių funkcinių veikimo charakteristikų aprašymas, remiantis šios taisyklės 9 priedu;
 1.6.1.
 jei taikoma, 9 priedo A.2 priedėlio A.2.9.3.6 punkte nurodytos parodomųjų bandymų ataskaitos kopija;
 1.6.2.
 jei taikoma, prieigos prie 9 priedo A.2 priedėlio A.2.5.2 punkte nurodytų duomenų ir jų nuskaitymo būdo aprašas;
 1.6.3.
 jeigu variklių tipas ar variklių šeima priklauso prie variklių su KDKD sistema šeimos, tipo patvirtinimo institucijai sutikus, kaip alternatyva gali būti pateikti priklausymą prie tos šeimos pagrindžiantys duomenys kartu su 1.6, 1.6.1 ir 1.6.2 punktuose reikalaujama informacija apie variklių su KDKD šeimą;
 1.7.
 gamintojo deklaracija ir patvirtinamieji bandymų protokolai ar duomenys, susiję su šios taisyklės 5 punkte ir 8 priede nurodytais nusidėvėjimo koeficientais;
 1.7.1.
 jeigu variklių tipas ar variklių šeima priklauso prie variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos, tipo patvirtinimo institucijai sutikus, kaip alternatyva gali būti pateikiamas tokio priklausymo pagrindimas kartu su 1.7 punkte reikalaujama informacija apie variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimą;
 1.8.
 jei taikoma, gamintojo deklaracija ir patvirtinamieji bandymų protokolai ar duomenys, susiję su šios taisyklės 4 priede nurodytais nedažno regeneravimo koregavimo koeficientais;
 1.8.1.
 jeigu variklių tipas ar variklių šeima priklauso prie variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos, tipo patvirtinimo institucijai sutikus, kaip alternatyva gali būti pateikiamas tokio priklausymo pagrindimas kartu su 1.8 punkte reikalaujama informacija apie variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimą;
 1.9.
 gamintojo deklaracija ir patvirtinamieji duomenys, kuriais įrodoma, kad įdiegtos išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos yra sukurtos taip, kad būtų kuo labiau užkirstas kelias neteisėtam keitimui, kaip nurodyta šios taisyklės 5.5 punkte ir 9 priedo A.3 priedėlyje;
 1.9.1.
 į informaciją apie variklių tipų ir variklių šeimų variklius, kuriuose kaip išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis naudojamas elektroninis valdymo įtaisas (EVĮ), įtraukiamas priemonių, kurių imtasi elektroninio valdymo įtaiso neteisėto keitimo ir modifikavimo prevencijai užtikrinti, įskaitant atnaujinimo, vykdomo naudojant gamintojo patvirtintą programą ar kalibravimą, priemones, aprašymas;
 1.9.2.
 į informaciją apie variklių tipų ir variklių šeimų variklius, kuriuose kaip išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis naudojami mechaniniai įtaisai, įtraukiamas priemonių, kurių imtasi išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos reguliuojamųjų parametrų neteisėto keitimo ir modifikavimo prevencijai užtikrinti, aprašymas. Be kita ko, tai yra nuo neteisėto keitimo saugančios sudedamosios dalys, pvz., karbiuratoriaus ribotuvo dangteliai, sandarintieji karbiuratoriaus varžtai arba specialūs varžtai, kurių naudotojas negali reguliuoti;
 1.9.3.
 Norėdamas skirtingų variklių šeimų variklius priskirti prie tos pačios variklių neteisėto keitimo prevencijos šeimos, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia patvirtinimą, kad neteisėto keitimo prevencijos priemonės yra panašios.
 1.10.
 jeigu susitariančioji šalis reikalautų atlikti eksploatuojamų variklių stebėsenos bandymą, sukimo momento signalui iš variklio elektroninio valdymo įtaiso gauti reikalingos fizinės jungties aprašymas, kad tokią jungtį būtų galima įsigyti;
 1.11.
 bendro kokybės užtikrinimo valdymo sistemų, kuriomis pagal šios taisyklės 8 punktą siekiama užtikrinti gamybos atitiktį, aprašymas;
 1.12.
 su teršalų išmetimu susijusios planinės techninės priežiūros reikalavimų sąrašas ir laikas, kada turėtų būti atliekamas kiekvienas tokios priežiūros darbas, įskaitant svarbiausių su teršalų išmetimu susijusių sudedamųjų dalių planinį keitimą;
 1.13.
 užpildytas informacinis dokumentas, nustatytas šio priedo 2 dalyje;
 1.13.1.
 Jeigu pakeičiami pavieniai informaciniame dokumente pateikti variklio patvirtinimo duomenys, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia pakeistus lapus, kuriuose aiškiai nurodomas pakeitimo (-ų) pobūdis ir pakartotinio išdavimo data.
 1.14.
 visi susiję duomenys, brėžiniai, nuotraukos ir kita informacija, kurią reikalaujama pateikti informaciniame dokumente.
 2. INFORMACINIS DOKUMENTAS
 Informaciniam dokumentui paraiškos teikėjas suteikia identifikacinį numerį.
 2.1. Visuose informaciniuose dokumentuose pateikiama ši informacija:
 2.1.1.
 A.3 priedėlio A dalyje nurodyta bendroji informacija;
 2.1.2.
 A.3 priedėlio B dalyje nurodyta informacija, pagal kurią nustatomi tipo patvirtinimui gauti pateiktiems visiems tos pačios variklių šeimos variklių tipams bendri konstrukcijos parametrai arba konkrečiam variklių tipui, jei jis nepriklauso prie variklių šeimos, priskirtini konstrukcijos parametrai;
 2.1.3.
 2.1.3.1 punkte pateiktos lentelės formatą atitinkanti A.3 priedėlio C dalyje nurodyta informacija, pagal kurią nustatomi pirminiam varikliui arba variklių tipui ir tos pačios variklių šeimos variklių tipams, jei taikoma, priskirtini punktai.
 2.1.3.1.
 Variklių tipo arba variklių šeimos lentelė, kurioje pateikiami pavyzdiniai duomenys
 Punkto Nr.
 Punkto aprašymas
 Pirminis variklis / variklių tipas
 Tos pačios variklių šeimos variklių tipai (jei taikoma)
 2 tipas
 3 tipas
 ... tipas
 n tipas
 3.1
 Variklio identifikavimo duomenys
 3.1.1.
 Variklių tipo žymuo
 A01
 A02
 A03
 A04
 A05
 3.2
 Veikimo parametrai
 3.2.1.
 Deklaruotas vardinis sūkių skaičius (-iai) (sūk./min.):
 2 200
 2 200
 2 000
 1 800
 1 800
 3.10
 Įvairūs įtaisai: Taip / ne
 3.10.1.
 Išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR)
 3.10.1.1.
 Charakteristikos (aušinama / neaušinama, didelio slėgio / mažo slėgio ir kt.):
 ...
 ...
 ...
 2.1.3.2.
 Rezervuota
 2.1.3.3.
 Jei tai pastovaus greičio varikliai, kuriems būdingi keli vardiniai sūkių skaičiai, į 3.2 punktą („Veikimo parametrai“) įtraukiamas papildomas su kiekvienu sūkių skaičiumi susijusių duomenų stulpelis (-iai).
 2.2. Informacinio dokumento rengimo aiškinamosios pastabos
 2.2.1.
 Tipo patvirtinimo institucijai sutikus, 2.1.2 ir 2.1.3 punktuose informacija gali būti pateikiama alternatyvia forma.
 2.2.2.
 Kiekvienas į 2.1.3.1 punkte pateiktą lentelę įrašytas variklių tipas arba pirminis variklis identifikuojamas naudojant 2.3 punkte nustatytą variklių šeimos žymenį arba variklių tipo žymenį.
 2.2.3.
 Į sąrašą įtraukiami tik su konkrečia variklių šeima, tos pačios variklių šeimos variklių tipais arba konkrečiu variklių tipu susiję šio priedo punktai. Bet kuriuo atveju sudarant sąrašą laikomasi pasiūlytos numeravimo sistemos.
 2.2.4.
 Jeigu punkte pateikiami keli pasviruoju brūkšniu atskirti variantai, netaikomi variantai išbraukiami arba nurodomas tik taikomas variantas (-ai).
 2.2.5.
 Jeigu ta pati tam tikros variklio charakteristikos vertė arba aprašymas tinka keliems ar visiems variklių šeimos varikliams, atitinkamus langelius galima sujungti.
 2.2.6.
 Jeigu reikalaujama pateikti paveikslėlį, brėžinį ar išsamios informacijos, galima pateikti priedėlio nuorodą.
 2.2.7.
 Jeigu reikalaujama nurodyti sudedamosios dalies tipą, remiantis pateikta informacija turi būti įmanoma ją unikaliai identifikuoti. Tai gali būti charakteristikų sąrašas, gamintojo pavadinimas ir dalies arba brėžinio numeris, brėžinys ar išvardytųjų elementų derinys arba kiti būdai, kuriais pasiekiamas tas pats rezultatas.
 2.3. Variklių tipo žymuo ir variklių šeimos žymuo
 Gamintojas kiekvienam variklių tipui ir variklių šeimai priskiria unikalų raidinį skaitmeninį kodą.
 2.3.1.
 Variklių tipo kodas vadinamas variklių tipo žymeniu; juo aiškiai ir vienareikšmiškai identifikuojami varikliai, kuriems būdingas unikalus variklių tipui priskiriamų šio priedo A.3 priedėlio C dalies punktuose nurodytų techninių savybių derinys.
 2.3.2.
 Tos pačios variklių šeimos variklių tipų visas kodas vadinamas šeimos tipu (ŠT) ir yra sudarytas iš dviejų dalių: pirma dalis vadinama variklių šeimos žymeniu, juo identifikuojama variklių šeima; antra dalis yra kiekvieno konkretaus tos pačios variklių šeimos variklių tipo žymuo.
 Variklių šeimos žymeniu aiškiai ir vienareikšmiškai identifikuojami varikliai, kuriems būdingas unikalus konkrečiai variklių šeimai priskiriamų šio priedo A.3 priedėlio B ir C dalių punktuose nurodytų techninių savybių derinys.
 ŠT aiškiai ir vienareikšmiškai identifikuojami varikliai, kuriems būdingas unikalus tos pačios variklių šeimos variklių tipui priskiriamų šio priedo A.3 priedėlio C dalies punktuose nurodytų techninių savybių derinys.
 2.3.2.1.
 Prie dviejų ar daugiau variklių kategorijų priskiriamai tai pačiai variklių šeimai identifikuoti gamintojas gali naudoti tą patį variklių šeimos žymenį.
 2.3.2.2.
 Prie tos pačios variklių kategorijos priskiriamoms kelioms variklių šeimoms identifikuoti gamintojas negali naudoti to paties variklių šeimos žymens.
 2.3.2.3.
 ŠT vaizdas
 ŠT tarp variklių šeimos žymens ir variklių tipo žymens paliekamas tarpas, kaip parodyta toliau pateiktame pavyzdyje:
 „159AF[tarpas]0054“
 2.3.3.
 Simbolių skaičius.
 Simbolių skaičius negali būti didesnis nei:
 a)
 variklių šeimos žymens – 15;
 b)
 variklių tipo žymens – 25;
 c)
 ŠT – 40.
 2.3.4.
 Leidžiami simboliai.
 Variklių tipo žymuo ir variklių šeimos žymuo sudaromi iš lotyniškų raidžių ir (arba) arabiškų skaitmenų.
 2.3.4.1.
 Leidžiama naudoti skliaustus ir brūkšnius, jeigu jais nepakeičiama raidė ar skaitmuo.
 2.3.4.2.
 Leidžiama naudoti kintamųjų simbolius; kintamųjų simboliai žymimi ženklu „#“, jeigu teikiant pranešimą kintamojo simbolis nežinomas.
 2.3.4.2.1.
 Tokių kintamųjų simbolių naudojimo priežastys paaiškinamos techninei tarnybai ir tipo patvirtinimo institucijai.
 A.1 PRIEDĖLIS
 GAMINTOJO DEKLARACIJA DĖL JT TAISYKLĖS NR. 96 SU 05 SERIJOS PAKEITIMAIS LAIKYMOSI
 Toliau pasirašęs (-iusi) [ (vardas bei pavardė ir pareigos)] deklaruoja, kad toliau nurodyto variklių tipo / variklių šeimos (*1) varikliai visais atžvilgiais atitinka JT taisyklėje Nr. 96 su 05 serijos pakeitimais nustatytus reikalavimus ir juose netaikoma jokia išderinimo strategija.
 Visos išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos atitinka Taisyklėje Nr. 96 su 05 serijos pakeitimais pagrindinei išmetamųjų teršalų kontrolės strategijai ir papildomai išmetamųjų teršalų kontrolės strategijai nustatytus reikalavimus, jei jie taikomi, ir yra paskelbtos laikantis to priedo ir Taisyklės Nr. 96 su 05 serijos pakeitimais 1 priedo.
 1.
 Markė (gamintojo prekybinis pavadinimas (-ai)):
 2.
 Komercinis pavadinimas (-ai) (jei yra):
 3.
 Bendrovės pavadinimas ir gamintojo adresas:
 4.
 Gamintojo įgaliotojo atstovo (jei yra) vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas:
 5.
 Variklių tipo žymuo / variklių šeimos žymuo / ŠT (*1):
 (Vieta) (data)
 Gamintojo vardu surašyti deklaraciją įgalioto asmens tapatybė (*2) ir parašas:
 Aiškinamosios pastabos pateikiamos 1 priedo A.1 priedėlyje.
 (Išnašų žymenys, išnašos ir aiškinamosios pastabos gamintojo deklaracijoje nepateikiami)
 (*1) Išbraukti netaikomus variantus arba nurodyti tik taikomą variantą (-us).
 (*2) Gamintojo vardu surašyti deklaraciją įgalioto asmens arba jo įgaliotojo atstovo tapatybė turi būti nurodyti greta jo parašo. Asmens tapatybė – jo vardas ir pavardė bei pareigos.
 A.2 PRIEDĖLIS
 KONFIDENCIALI INFORMACIJA APIE IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KONTROLĖS STRATEGIJĄ
 A.2.1.
 Šis priedėlis taikomas elektroniškai valdomiems varikliams, kuriuose elektroninis valdiklis naudojamas ir įpurškiamų degalų kiekiui, ir įpurškimo laikui nustatyti.
 A.2.2.
 Papildoma informacija pateikiama techninei tarnybai, bet prie tipo patvirtinimo paraiška nepridedama. Į šią informaciją įtraukiami visi parametrai, modifikuojami taikant bet kokią papildomą išmetamųjų teršalų kontrolės strategiją, ir ribinės sąlygos, kuriomis veikia tokia strategija, visų pirma:
 a)
 kontrolės logikos, sinchronizavimo strategijų ir perjungimo taškų visais degalų ir kitų pagrindinių sistemų veikimo režimais, kuriais užtikrinama veiksminga išmetamųjų teršalų kontrolė (pvz., išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR) arba reagento dozavimas), aprašymas;
 b)
 bet kokios papildomos išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos naudojimo varikliui pagrindimas kartu su medžiaga ir bandymų duomenimis, rodančiais poveikį išmetamiesiems teršalams. Toks pagrindimas gali būti paremtas bandymų duomenimis, pagrįsta inžinerine analize arba jų deriniu;
 c)
 išsamus algoritmų arba jutiklių (jei taikoma), skirtų netinkamam NOX kontrolės sistemos veikimui nustatyti, analizuoti ar diagnozuoti, aprašymas;
 d)
 išsamus algoritmų arba jutiklių (jei taikoma), skirtų netinkamam kietųjų dalelių kontrolės sistemos veikimui nustatyti, analizuoti ar diagnozuoti, aprašymas.
 A.2.3.
 Papildoma informacija, kurią reikalaujama pateikti pagal A.2.2 punktą, laikoma visiškai konfidencialia. Ji saugoma gamintojo ir pateikiama patikrinti tipo patvirtinimo institucijai tipo patvirtinimo metu arba tos institucijos prašymu bet kuriuo metu, kol galioja tipo patvirtinimas. Tokiu atveju tipo patvirtinimo institucija tokią informaciją laiko konfidencialia ir kitoms šalims jos neatskleidžia.
 A.3 PRIEDĖLIS
 INFORMACINIO DOKUMENTO ŠABLONAS
 A DALIS
 1. BENDROJI INFORMACIJA
 1.1.
 Markė (gamintojo prekybinis pavadinimas (-ai)):
 1.2.
 Komercinis pavadinimas (-ai) (jei yra):
 1.3.
 Bendrovės pavadinimas ir gamintojo adresas:
 1.4.
 Gamintojo įgaliotojo atstovo (jei yra) vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas:
 1.5.
 Surinkimo / gamintojo gamyklos (-ų) pavadinimas (-ai) ir adresas (-ai):
 1.6.
 Variklių tipo žymuo / variklių šeimos žymuo / ŠT:
 1.7.
 Variklių tipo / variklių šeimos kategorija ir pakategorė (*1): NRE-v-1/NRE-v-2/NRE-v-3/NRE-v-4/NRE-v-5/NRE-v-6/NRE-v-7/NRE-c-1/NRE-c-2/NRE-c-3/NRE-c-4/NRE-c-5/NRE-c-6/NRE-c-7/NRG-v-1/NRG-c-1/NRSh-v-1a/NRSh-v-1b/NRS-vr-1a/NRS-vr-1b/NRS-vi-1a/NRS-vi-1b/NRS-v-2a/NRS-v-2b/NRS-v-3/SMB-v-1/ATS-v-1
 1.8.
 Teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio kategorija: netaikoma / 1 kategorija (naudotojams skirti produktai) / 2 kategorija (pusiau profesionalaus naudojimo produktai) / 3 kategorija (profesionalaus naudojimo produktai)
 1.9.
 Rezervuota
 1.10.
 Rezervuota
 1.11.
 Etaloninė galia yra: vardinė naudingoji galia / didžiausia naudingoji galia
 1.12.
 Pradinis NRSC bandymų ciklas C1/C2/D2/G1/G2/G3/H
 1.13.
 Pereinamųjų režimų bandymų ciklas: netaikoma / NRTC / LSI-NRTC
 1.14.
 Naudojimo apribojimai (jei yra):
 B DALIS
 2. VARIKLIŲ ŠEIMOS BENDRI KONSTRUKCIJOS PARAMETRAI (1)
 2.1.
 Degimo ciklas: keturių taktų ciklas / dviejų taktų ciklas / rotorinis / kita (nurodyti)
 2.2.
 Uždegimo tipas: slėginis uždegimas / kibirkštinis uždegimas
 2.3.
 Cilindrų konfigūracija
 2.3.1.
 Cilindrų išdėstymas bloke: vienas / V forma / linijinis / priešpriešinis / radialinis / kita (nurodyti):
 2.3.2.
 Atstumas tarp cilindrų ašių (mm):
 2.4.
 Degimo kameros tipas / konstrukcija:
 2.4.1.
 Tiesioginio įpurškimo kamera / padalytoji kamera / kita (nurodyti):
 2.4.2.
 Vožtuvų ir angų konfigūracija:
 2.4.3.
 Vožtuvų skaičius cilindre:
 2.5.
 Cilindrų darbinio tūrio intervalas (cm3):
 2.6.
 Pagrindinis aušalas: oras / vanduo / alyva
 2.7.
 Oro įsiurbimo būdas: be pripūtimo / slėginis / slėginis su įpučiamo oro aušintuvu
 2.8.
 Degalai
 2.8.1.
 Degalų rūšis: dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis) / specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95) / benzinas (E10) / etanolis (E85) / (gamtinės dujos / biometanas) / suskystintos naftos dujos (SND)
 2.8.1.1.
 Degalų porūšis (tik gamtinių dujų / biometano): universalūs degalai – didelio šilumingumo degalai (H dujos) ir mažo šilumingumo degalai (L dujos) / riboto intervalo degalai – didelio šilumingumo degalai (H dujos) / riboto intervalo degalai – mažo šilumingumo degalai (L dujos) / tam tikros sudėties degalai (SGD)
 2.8.2.
 Degalų naudojimas: tik skystieji degalai / tik dujiniai degalai / 1A tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 1B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 2A tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 2B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 3B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas
 2.8.3.
 Papildomų degalų, degalų mišinių ar emulsijų, tinkamų naudoti variklyje, deklaruotame gamintojo pagal šios taisyklės 6 priedėlio A.6.3.15 punktą, sąrašas (pateikti pripažinto standarto ar specifikacijos nuorodą):
 2.8.4.
 Į degalus įpilta alyvos: taip / ne
 2.8.4.1.
 Specifikacija:
 2.8.4.2.
 Degalų ir alyvos santykis:
 2.8.5.
 Degalų tiekimo tipas: siurblys, (didelio slėgio) vamzdelis ir purkštuvas / įmontuotasis siurblys arba skirstomasis siurblys / siurblys purkštuvas / bendrosios magistralės degalų sistema / karbiuratorius / netiesioginio įpurškimo purkštuvas / tiesioginio įpurškimo purkštuvas / maišymo įtaisas / kita (nurodyti):
 2.9.
 Variklio valdymo sistemos: mechaninio /elektroninio valdymo strategija (2)
 2.10.
 Įvairūs įtaisai: taip / ne (jeigu taip, pateikti įtaisų vietos ir išdėstymo tvarkos schemą)
 2.10.1.
 Išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR) taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.10.1 punktą ir pateikti įtaisų vietos ir išdėstymo tvarkos schemą)
 2.10.2.
 Vandens įpurškimas: taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.10.2 punktą ir pateikti įtaisų vietos ir išdėstymo tvarkos schemą)
 2.10.3.
 Oro įpūtimas: taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.10.3 punktą ir pateikti įtaisų vietos ir išdėstymo tvarkos schemą)
 2.10.4.
 Kita: taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.10.4 punktą ir pateikti įtaisų vietos ir išdėstymo tvarkos schemą):
 2.11.
 Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema: taip / ne (jeigu taip, pateikti įtaisų vietos ir išdėstymo tvarkos schemą)
 2.11.1.
 Oksidacinis katalizatorius:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.2 punktą)
 2.11.2.
 NOX selektyviosios redukcijos (reduktoriaus pridėjimas) deNOX sistema:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.3 punktą)
 2.11.3.
 Kitos de NOX sistemos:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.3 punktą)
 2.11.4.
 Trejopo veikimo katalizinis keitiklis, atliekantis oksidacijos ir NOX redukcijos funkcijas:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.3 punktą)
 2.11.5.
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos su pasyviojo regeneravimo funkcija:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.4 punktą)
 2.11.5.1.
 Su akytu filtruojamuoju elementu / ne su akytu filtruojamuoju elementu
 2.11.6.
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos su aktyviojo regeneravimo funkcija:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.4 punktą)
 2.11.6.1.
 Su akytu filtruojamuoju elementu / ne su akytu filtruojamuoju elementu
 2.11.7.
 Kitos papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos:
 taip / ne (jeigu taip, užpildyti 3.11.4 punktą)
 2.11.8.
 Kiti papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaisai (nurodyti):
 (jeigu yra, užpildyti 3.11.5 punktą)
 2.11.9.
 Kiti įtaisai arba funkcijos, turintys didelę įtaką teršalų išmetimui: yra / nėra (nurodyti):
 (jeigu yra, užpildyti 3.11.7 punktą)
 C DALIS
 Punkto Nr.
 Punkto aprašymas
 Pirminis variklis / variklių tipas
 Tos pačios variklių šeimos variklių tipai (jei taikoma)
 Aiškinamosios pastabos (į dokumentą neįtraukiama)
 2 tipas
 3 tipas
 ... tipas
 n tipas
 3.1.
 Variklio identifikavimo duomenys
 3.1.1.
 Variklių tipo žymuo
 3.1.2.
 Ant variklio ženklų pateiktas variklių tipo žymuo: taip / ne
 3.1.3.
 Įstatymų nustatytų ženklų vieta:
 3.1.4.
 Įstatymų nustatytų ženklų pritaisymo būdas:
 3.1.5.
 Variklio identifikavimo numerio vietos brėžiniai (išsamus pavyzdys su matmenimis):
 3.2.
 Veikimo parametrai
 3.2.1.
 Deklaruotas vardinis sūkių skaičius (-iai) (sūk./min.):
 3.2.1.1.
 Dyzelinių variklių – degalų tiekimas per taktą (mm3) , kitų variklių – degalų srautas (g/h), esant vardinei naudingajai galiai:
 3.2.1.2.
 Deklaruota vardinė naudingoji galia (kW):
 3.2.2.
 Sūkių skaičius esant didžiausiai galiai (sūk./min.):
 Jeigu nesutampa su vardiniu sūkių skaičiumi
 3.2.2.1.
 Dyzelinių variklių – degalų tiekimas per taktą (mm3) , kitų variklių – degalų srautas (g/h), esant vardinei naudingajai galiai:
 3.2.2.2.
 Didžiausia naudingoji galia (kW):
 Jeigu nesutampa su vardine galia
 3.2.3.
 Deklaruotas didžiausio sukimo momento sūkių skaičius (sūk./min.):
 jei taikoma
 3.2.3.1.
 Dyzelinių variklių – degalų tiekimas per taktą (mm3), kitų variklių – degalų srautas (g/h), esant didžiausio sukimo momento sūkių skaičiui:
 3.2.3.2.
 Deklaruotas didžiausias sukimo momentas (Nm):
 jei taikoma
 3.2.4.
 Deklaruotas 100 proc. bandymo sūkių skaičius:
 jei taikoma
 3.2.5.
 Deklaruotas tarpinis bandymo sūkių skaičius:
 jei taikoma
 3.2.6.
 Sūkių skaičius tuščiąja eiga (sūk./min.)
 jei taikoma
 3.2.7.
 Didžiausias tuščiosios veikos sūkių skaičius (sūk./min.):
 jei taikoma
 3.2.8.
 Deklaruotas mažiausias sukimo momentas (Nm):
 jei taikoma
 3.3.
 Įdirbimo procedūra
 Neprivaloma, atliekama gamintojo nuožiūra
 3.3.1.
 Įvažinėjimo trukmė:
 3.3.2.
 Įvažinėjimo ciklas:
 3.4.
 Variklio bandymas
 3.4.1.
 Reikalinga speciali įranga: taip / ne
 Tik NRSh
 3.4.1.1.
 Variklio primontavimo prie bandymų stendo sistemos, įskaitant prijungti prie dinamometro skirtą galios perdavimo veleną, aprašymas, taip pat nuotraukos ir (arba) brėžiniai:
 3.4.2.
 Gamintojo leidžiama išmetamųjų teršalų maišymo kamera: taip / ne
 Tik NRSh
 3.4.2.1.
 Išmetamųjų teršalų maišymo kameros aprašymas, nuotrauka ir (arba) brėžinys:
 jei taikoma
 3.4.3.
 Gamintojo pasirinktas NRSC: nuolydinio režimo / diskrečiojo režimo
 3.4.4.
 Rezervuota
 3.4.5.
 Parengiamojo kondicionavimo ciklų skaičius prieš pereinamųjų režimų bandymą
 Jei taikoma, ne mažiau kaip 1,0
 3.4.6.
 Parengiamasis kondicionavimas prieš RMC NRSC bandymą Stabiliojo veikimo etapas / RMC
 3.4.6.1.
 Parengiamojo kondicionavimo RMC skaičius prieš RMC NRSC bandymą
 Ne mažiau negu 0,5
 3.5.
 Tepalų sistema
 3.5.1.
 Tepalų temperatūra
 jei taikoma
 3.5.1.1.
 Žemiausia (oC):
 3.5.1.2.
 Aukščiausia (oC):
 3.6.
 Degimo variklio cilindrai
 3.6.1.
 Skersmuo (mm):
 3.6.2.
 Eiga (mm):
 3.6.3.
 Cilindrų skaičius:
 3.6.4.
 Bendras variklio cilindrų darbinis tūris (cm3):
 3.6.5.
 Cilindrų darbinis tūris (kaip pirminio variklio darbinio tūrio procentinė dalis):
 Jei tai variklių šeima
 3.6.6.
 Tūrinis suspaudimo laipsnis:
 Nurodyti leidžiamąsias nuokrypas
 3.6.7.
 Degimo sistemos aprašymas:
 3.6.8.
 Degimo kameros ir stūmoklio galvutės brėžiniai:
 3.6.9.
 Įleidimo ir išleidimo angų mažiausias skerspjūvio plotas (mm2):
 3.6.10.
 Vožtuvų sinchronizavimas
 3.6.10.1.
 Didžiausias vožtuvo pakilimas ir atsidarymo bei užsidarymo kampai rimties taško atžvilgiu arba lygiaverčiai duomenys:
 3.6.10.2.
 Atskaitos ir (arba) nustatymo intervalas:
 3.6.10.3.
 Reguliuojamųjų vožtuvų sinchronizavimo sistema: taip / ne
 Jei taikoma ir skirta įsiurbimui ir (arba) išmetimui
 3.6.10.3.1.
 Tipas: nenutrūkstamo veikimo / įjungiama ir išjungiama
 3.6.10.3.2.
 Kumštelio fazės poslinkio kampas:
 3.6.11.
 Angų konfigūracija
 Tik dvitakčiai varikliai, jei taikoma
 3.6.11.1.
 Padėtis, dydis ir skaičius:
 3.7.
 Aušinimo sistema
 Užpildyti atitinkamą punktą
 3.7.1.
 Aušinimas skysčiu
 3.7.1.1.
 Skysčio tipas:
 3.7.1.2.
 Cirkuliaciniai siurbliai: taip / ne
 3.7.1.2.1.
 Tipas (-ai):
 3.7.1.2.2.
 Pavaros perdavimo skaičius (-iai):
 jei taikoma
 3.7.1.3.
 Žemiausia aušalo temperatūra prie išleidimo angos (oC):
 3.7.1.4.
 Aukščiausia aušalo temperatūra prie išleidimo angos (oC):
 3.7.2.
 Aušinimas oru
 3.7.2.1.
 Ventiliatorius: taip / ne
 3.7.2.1.1.
 Tipas (-ai):
 3.7.2.1.2.
 Pavaros perdavimo skaičius (-iai):
 jei taikoma
 3.7.2.2.
 Aukščiausia temperatūra atskaitos taške (° C):
 3.7.2.2.1.
 Atskaitos taško vieta:
 3.8.
 Oro įsiurbimas
 3.8.1.
 Didžiausias leidžiamas įsiurbimo kolektoriaus slėgio sumažėjimas, esant 100 proc. variklio sūkių skaičiui ir 100 proc. apkrovai (kPa):
 3.8.1.1.
 Su švaraus oro filtru:
 3.8.1.2.
 Su nešvaraus oro filtru:
 3.8.1.3.
 Matavimo vieta:
 3.8.2.
 Kompresorius (-iai): taip / ne
 3.8.2.1.
 Tipas (-ai):
 3.8.2.2.
 Sistemos aprašymas ir schema (pvz., didžiausias pripūtimo slėgis, išmetamųjų dujų slėgio reguliavimo įtaisas, keičiamos geometrijos turbina, dviejų turbokompresorių sistema ir kt.):
 3.8.3.
 Įpučiamo oro aušintuvas: taip / ne
 3.8.3.1.
 Tipas: oras–oras / oras–vanduo / kita (nurodyti):
 3.8.3.2.
 Aukščiausia įpučiamo oro aušintuvo temperatūra prie išleidimo angos, esant 100 proc. sūkių skaičiui ir 100 proc. apkrovai (° C):
 3.8.3.3.
 Didžiausias leidžiamas slėgio sumažėjimas įpučiamo oro aušintuve, esant 100 proc. variklio sūkių skaičiui ir 100 proc. apkrovai (kPa):
 3.8.4.
 Įsiurbimo kolektoriaus droselinė sklendė: taip / ne
 3.8.5.
 Karterio dujų recirkuliacijos įtaisas: taip / ne
 3.8.5.1.
 Jeigu taip, aprašymas ir brėžiniai:
 3.8.5.2.
 Jeigu nėra, turi būti laikomasi šios taisyklės 5.7 punkto: taip / ne
 3.8.6.
 Įsiurbiamo oro kanalas
 Dvitakčiai varikliai, tik NRS ir NRSh
 3.8.6.1.
 Įsiurbiamo oro kanalo aprašymas (su brėžiniais, nuotraukomis ir (arba) dalių numeriais):
 3.8.7.
 Oro filtras
 Dvitakčiai varikliai, tik NRS ir NRSh
 3.8.7.1.
 Tipas:
 3.8.8.
 Oro įsiurbimo sistemos duslintuvas
 Dvitakčiai varikliai, tik NRS ir NRSh
 3.8.8.1.
 Tipas:
 3.9.
 Išmetimo sistema
 3.9.1.
 Išmetimo sistemos aprašymas (su brėžiniais, nuotraukomis ir (arba) dalių numeriais, kaip reikalaujama):
 Text to be inserted
 3.9.2.
 Aukščiausia išmetamųjų dujų temperatūra (oC):
 3.9.3.
 Didžiausias leidžiamas išmetamųjų dujų atgalinis slėgis, esant 100 proc. variklio sūkių skaičiui ir 100 proc. apkrovai (kPa):
 3.9.3.1.
 Matavimo vieta:
 3.9.4.
 Gamintojo nurodytas išmetamųjų dujų atgalinis slėgis, taikomas apkrovos lygiu, kai pradedant bandymą atliekamas kintamo apribojimo papildomas išmetamųjų teršalų apdorojimas (kPa):
 3.9.4.1.
 Vieta ir sūkių skaičiaus / apkrovos sąlygos:
 3.9.5.
 Išmetamųjų dujų droselinė sklendė: taip / ne
 3.10.
 Įvairūs įtaisai: taip / ne
 3.10.1.
 Išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR)
 3.10.1.1.
 Charakteristikos: aušinama / neaušinama, didelio slėgio / mažo slėgio / kita (nurodyti):
 3.10.2.
 Vandens įpurškimas
 3.10.2.1.
 Veikimo principas:
 3.10.3.
 Oro įpūtimas
 3.10.3.1.
 Veikimo principas:
 3.10.4.
 Kita:
 3.10.4.1.
 Tipas (-ai):
 3.11.
 Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema
 3.11.1.
 Vieta
 3.11.1.1.
 Vieta (-os) ir didžiausias / mažiausias pirmojo papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaiso atstumas nuo variklio:
 3.11.1.2.
 Didžiausias temperatūros sumažėjimas tarp išmetimo sistemos arba turbinos išleidimo angos ir pirmojo papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaiso (° C), jei nurodyta:
 3.11.1.2.1.
 Bandymo sąlygos matuojant:
 3.11.1.3.
 Žemiausia temperatūra prie pirmojo papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaiso įleidimo angos (°C), jei nurodyta:
 3.11.1.3.1.
 Bandymo sąlygos matuojant:
 3.11.2.
 Oksidacinis katalizatorius
 3.11.2.1.
 Katalizinių keitiklių ir elementų skaičius:
 3.11.2.2.
 Katalizinio keitiklio (-ių) matmenys ir tūris:
 Arba brėžinys
 3.11.2.3.
 Bendras tauriųjų metalų kiekis:
 3.11.2.4.
 Santykinė kiekvieno junginio koncentracija (%):
 3.11.2.5.
 Filtravimo elementas (struktūra ir medžiaga):
 3.11.2.6.
 Elementų tankis:
 3.11.2.7.
 Katalizinio keitiklio (-ių) korpuso tipas:
 3.11.3.
 NOX katalizinė papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema arba trejopo veikimo katalizatorius
 3.11.3.1.
 Tipas:
 3.11.3.2.
 Katalizinių keitiklių ir elementų skaičius:
 3.11.3.3.
 Katalizinio veikimo tipas:
 3.11.3.4.
 Katalizinio keitiklio (-ių) matmenys ir tūris:
 Arba brėžinys
 3.11.3.5.
 Bendras tauriųjų metalų kiekis (g):
 3.11.3.6.
 Santykinė kiekvieno junginio koncentracija (%):
 3.11.3.7.
 Filtravimo elementas (struktūra ir medžiaga):
 3.11.3.8.
 Elementų tankis:
 3.11.3.9.
 Katalizinio keitiklio (-ių) korpuso tipas:
 3.11.3.10.
 Regeneravimo metodas:
 jei taikoma
 3.11.3.10.1.
 Nedažnas regeneravimas: taip / ne
 Jeigu taip, užpildyti 3.11.6 punktą
 3.11.3.11.
 Įprastinis veikimo temperatūros intervalas (oC):
 3.11.3.12.
 Sunaudojamas reagentas: taip / ne
 3.11.3.12.1.
 Kataliziniam veikimui reikalingo reagento tipas ir koncentracija:
 3.11.3.12.2.
 Mažiausia reagente esančių veikliųjų medžiagų koncentracija, kuriai esant nesuaktyvinama įspėjimo sistema (CDmin) (tūrio proc.):
 3.11.3.12.3.
 Įprastinis reagento veikimo temperatūros intervalas:
 3.11.3.12.4.
 Tarptautinis standartas:
 jei taikoma
 3.11.3.13.
 NOX jutiklis (-iai): taip / ne
 3.11.3.13.1.
 Tipas:
 3.11.3.13.2.
 Vieta (-os):
 3.11.3.14.
 Deguonies jutiklis (-iai): taip / ne
 3.11.3.14.1.
 Tipas:
 3.11.3.14.2.
 Vieta (-os):
 3.11.4.
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema
 3.11.4.1.
 Filtrų tipas: su akytu filtruojamuoju elementu / ne su akytu filtruojamuoju elementu / kita (nurodyti):
 3.11.4.2.
 Tipas:
 3.11.4.3.
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos matmenys ir tūris:
 Arba brėžinys
 3.11.4.4.
 Vieta (-os) ir didžiausias bei mažiausias atstumas nuo variklio:
 3.11.4.5.
 Regeneravimo metodo arba sistemos aprašymas ir (arba) brėžinys:
 3.11.4.5.1.
 Nedažnas regeneravimas: taip / ne
 Jeigu taip, užpildyti 3.11.6 punktą
 3.11.4.5.2.
 Žemiausia išmetamųjų dujų temperatūra, kad būtų pradėta regeneravimo procedūra (° C):
 3.11.4.6.
 Katalizinė danga: taip / ne
 3.11.4.6.1.
 Katalizinio veikimo tipas:
 3.11.4.7.
 Degaluose esantis katalizatorius: taip / ne
 3.11.4.8.
 Įprastinis veikimo temperatūros intervalas (oC):
 3.11.4.9.
 Įprastinis veikimo slėgio intervalas (kPa):
 3.11.4.10.
 Suodžių / pelenų kaupimo pajėgumas (g):
 3.11.4.11.
 Deguonies jutiklis (-iai): taip / ne
 3.11.4.11.1.
 Tipas:
 3.11.4.11.2.
 Vieta (-os):
 3.11.5.
 Kiti papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaisai
 3.11.5.1.
 Aprašymas ir veikimas:
 3.11.6.
 Nedažnas regeneravimas
 3.11.6.1.
 Ciklų, per kuriuos atliekamas regeneravimas, skaičius
 3.11.6.2.
 Ciklų, per kuriuos regeneravimas neatliekamas, skaičius
 3.11.7.
 Kiti įtaisai arba funkcijos:
 3.11.7.1.
 Tipas (-ai):
 3.12.
 Degalų tiekimas skystųjų degalų slėginio uždegimo arba, jei taikoma, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams
 3.12.1.
 Tiekimo siurblys
 3.12.1.1.
 Slėgis (kPa) arba charakteristikų diagrama:
 3.12.2.
 Įpurškimo sistema
 3.12.2.1.
 Siurblys
 3.12.2.1.1.
 Tipas (-ai):
 3.12.2.1.2.
 Vardinis siurblio sūkių skaičius (sūk./min.:
 3.12.2.1.3.
 mm3 per taktą ar ciklą, esant visiškam įpurškimui ir vardiniam siurblio sūkių skaičiui:
 Nurodyti leidžiamąsias nuokrypas
 3.12.2.1.4.
 Didžiausio sukimo momento siurblio sūkių skaičius (sūk./min.):
 3.12.2.1.5.
 mm3 per taktą ar ciklą, esant visiškam įpurškimui ir didžiausio sukimo momento siurblio sūkių skaičiui:
 Nurodyti leidžiamąsias nuokrypas
 3.12.2.1.6.
 Charakteristikų diagrama:
 Alternatyva 3.12.2.1.1–3.12.2.1.5 punktams
 3.12.2.1.7.
 Taikytas metodas: naudojant variklį / naudojant siurblio bandymų stendą
 3.12.2.2.
 Įpurškimo laiko nustatymas
 3.12.2.2.1.
 Įpurškimo laiko nustatymo kreivė:
 Nurodyti leidžiamąsias nuokrypas, jei taikoma
 3.12.2.2.2.
 Statinis laiko nustatymas:
 Nurodyti leidžiamąsias nuokrypas
 3.12.2.3.
 Įpurškimo vamzdeliai
 3.12.2.3.1.
 Ilgis (mm):
 3.12.2.3.2.
 Vidinis skersmuo (mm):
 3.12.2.4.
 Bendrosios magistralės degalų sistema: taip / ne
 3.12.2.4.1.
 Tipas:
 3.12.3.
 Purkštuvas (-ai)
 3.12.3.1.
 Tipas (-ai):
 3.12.3.2.
 Atidarymo slėgis (kPa):
 Nurodyti leidžiamąsias nuokrypas
 3.12.4.
 EVĮ: taip / ne
 3.12.4.1.
 Tipas (-ai):
 3.12.4.2.
 Programinės įrangos kalibravimo skaičius (-iai):
 3.12.4.3.
 Ryšio standartas (-ai) duomenų srauto informacijai gauti: ISO 27145 su ISO 15765-4 (grindžiamas CAN) / ISO 27145 su ISO 13400 (grindžiamas TCP / IP) / SAE J1939-73
 3.12.5.
 Reguliatorius
 3.12.5.1.
 Tipas (-ai):
 3.12.5.2.
 Sūkių skaičius, kuriuo, esant pilnutinei apkrovai, prasideda atkirta:
 Nurodyti intervalą, jei taikoma
 3.12.5.3.
 Didžiausias sūkių skaičius be apkrovos:
 Nurodyti intervalą, jei taikoma
 3.12.5.4.
 Sūkių skaičius tuščiąja eiga (sūk./min.)
 Nurodyti intervalą, jei taikoma
 3.12.6.
 Neįšilusio variklio paleidimo sistema: taip / ne
 3.12.6.1.
 Tipas (-ai):
 3.12.6.2.
 Aprašymas:
 3.12.7.
 Degalų temperatūra prie degalų įpurškimo siurblio įsiurbimo angos
 3.12.7.1.
 Žemiausia (oC):
 3.12.7.2.
 Aukščiausia (oC):
 3.13.
 Degalų tiekimas skystųjų degalų kibirkštinio uždegimo varikliams
 3.13.1.
 Karbiuratorius
 3.13.1.1.
 Tipas (-ai):
 3.13.2.
 Netiesioginis degalų įpurškimas:
 3.13.2.1.
 vienoje vietoje / keliose vietose
 3.13.2.2.
 Tipas (-ai):
 3.13.3.
 Tiesioginis įpurškimas:
 3.13.3.1.
 Tipas (-ai):
 3.13.4.
 Degalų temperatūra gamintojo nurodytoje vietoje
 3.13.4.1.
 Vieta:
 3.13.4.2.
 Žemiausia (oC):
 3.13.4.3.
 Aukščiausia (oC):
 3.14.
 Degalų tiekimas dujinių degalų arba, jei taikoma, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams (jeigu sistemos suprojektuotos kitaip, pateikti lygiavertę informaciją)
 3.14.1.
 Degalai: SND / GD-H / GD-L / GD-HL / SGD / tam tikros sudėties degalai SGD
 3.14.2.
 Slėgio reguliatorius (-iai) arba garintuvas (-ai)“
 3.14.2.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.2.2.
 Slėgio mažinimo pakopų skaičius:
 3.14.2.3.
 Mažiausias ir didžiausias slėgis paskutinėje pakopoje (kPa)
 3.14.2.4.
 Pagrindinių reguliavimo taškų skaičius:
 3.14.2.5.
 Tuščiosios eigos reguliavimo taškų skaičius:
 3.14.3.
 Degalų tiekimo sistema: maišymo įtaisas / dujų įpurškimas / skysčio įpurškimas / tiesioginis įpurškimas
 3.14.3.1.
 Mišinio koncentracijos reguliavimas
 3.14.3.1.1.
 Sistemos aprašymas ir (arba) diagrama ir brėžiniai:
 3.14.4.
 Maišymo įtaisas
 3.14.4.1.
 Skaičius:
 3.14.4.2.
 Tipas (-ai):
 3.14.4.3.
 Vieta:
 3.14.4.4.
 Reguliavimo galimybės:
 3.14.5.
 Įpurškimas į įsiurbimo kolektorių
 3.14.5.1.
 Įpurškimas: vienoje vietoje / keliose vietose
 3.14.5.2.
 Įpurškimas: nepertraukiamas / vienalaikio sinchronizavimo / nuosekliojo sinchronizavimo
 3.14.5.3.
 Įpurškimo įranga
 3.14.5.3.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.5.3.2.
 Reguliavimo galimybės:
 3.14.5.4.
 Tiekimo siurblys
 Jei taikoma
 3.14.5.4.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.5.5.
 Purkštuvas (-ai)
 3.14.5.5.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.6.
 Tiesioginis įpurškimas
 3.14.6.1.
 Įpurškimo siurblys / slėgio reguliatorius
 3.14.6.1.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.6.1.2.
 Įpurškimo laiko nustatymas (nurodyti):
 3.14.6.2.
 Purkštuvas (-ai)
 3.14.6.2.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.6.2.2.
 Atidarymo slėgis arba charakteristikų diagrama:
 3.14.7.
 Elektroninis valdymo įtaisas (EVĮ)
 3.14.7.1.
 Tipas (-ai):
 3.14.7.2.
 Reguliavimo galimybės:
 3.14.7.3.
 Programinės įrangos kalibravimo skaičius (-iai):
 3.14.8.
 Variklių patvirtinimas atsižvelgiant į keleriopos sudėties degalus
 3.14.8.1.
 Prisitaikymo funkcija: taip / ne
 3.14.8.2.
 Kalibravimas atsižvelgiant į tam tikrą dujų sudėtį: GD-H / GD-L / GD-HL / SGD / tam tikros sudėties degalai SGD
 3.14.8.3.
 Transformavimas atsižvelgiant į tam tikrą dujų sudėtį: GD-HT / GD-LT / GD-HLT
 3.14.9.
 Degalų temperatūra slėgio reguliatoriaus paskutinėje pakopoje
 3.14.9.1.
 Žemiausia (oC):
 3.14.9.2.
 Aukščiausia (oC):
 3.15.
 Uždegimo sistema
 3.15.1.
 Uždegimo ritė (-s)
 3.15.1.1.
 Tipas (-ai):
 3.15.1.2.
 Skaičius:
 3.15.2.
 Uždegimo žvakė (s)
 3.15.2.1.
 Tipas (-ai):
 3.15.2.2.
 Tarpo nustatymas:
 3.15.3.
 Magneta
 3.15.3.1.
 Tipas (-ai):
 3.15.4.
 Uždegimo laiko valdymas: taip / ne
 3.15.4.1.
 Statinė paskuba viršutinio rimties taško atžvilgiu (veleno kampiniai laipsniai):
 3.15.4.2.
 Paskubos kreivė arba lentelė:
 Jei taikoma
 3.15.4.3.
 Elektroninis valdymas: taip / ne
 A.3 priedėlio aiškinamosios pastabos:
 (Išnašų žymenys, išnašos ir aiškinamosios pastabos informaciniame dokumente nepateikiami)
 (Jeigu siūloma pasirinkti iš kelių variantų, išbraukti arba nenurodyti tų, kurios netaikomos)
 Jeigu tai katalizatoriaus ir kietųjų dalelių filtro įtaisas, užpildomi abu susiję punktai.
 (*1) Išbraukti, kas netaikoma.
 (1) Kaip nustatyta šios taisyklės 7 punkte.
 (2) Žr. 10 priedo 2.4.13 punktą (variklių šeimos apibrėžtis).
 2 PRIEDAS
 PRANEŠIMAS
 (Didžiausias formatas: A4 (210 × 297 mm))
 Tekstas paveikslėlio
 pateikė:
 Institucijos pavadinimas
 Dėl variklio tipo arba variklių šeimos (2):
 patvirtinimo:
 patvirtinto tipo išplėtimo
 nepatvirtinimo
 patvirtinimo panaikinimo
 Visiškas gamybos nutraukimas
 atsižvelgiant į dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekį, pagal JT taisyklę Nr. 96 su 05 serijos pakeitimais
 Patvirtinimo Nr.: ... Išplėtimo Nr.: ...
 Išplėtimo / nepatvirtinimo / panaikinimo priežastis (2): ...
 I DALIS
 1.1. Markė (gamintojo prekybinis pavadinimas (-ai)): ...
 1.2. Komercinis pavadinimas (-ai) (jei yra): ...
 1.3. Bendrovės pavadinimas ir gamintojo adresas: ...
 1.4. Gamintojo įgaliotojo atstovo (jei yra) vardas, pavardė (pavadinimas) ir adresas:...
 1.5. Surinkimo / gamintojo gamyklos (-ų) pavadinimas (-ai) ir adresas (-ai): ...
 1.6. Variklių tipo žymuo / variklių šeimos žymuo / ŠT (2) : ...
 1.7. Variklių tipo / variklių šeimos kategorija ir pakategorė (2) (3)...
 1.8. Teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio kategorija: netaikoma / 1 kategorija / 2 kategorija / 3 kategorija (2)
 II DALIS
 1. Už bandymą (-us) atsakinga techninė tarnyba: ...
 2. Bandymų protokolo (-ų) data (-os): ...
 3. Bandymų protokolo (-ų) numeris (-iai): ...
 III DALIS
 Toliau pasirašęs asmuo patvirtina, kad pridėtame informaciniame dokumente gamintojo pateiktas pirmiau apibūdinto variklių tipo, kurio / apibūdintos variklių šeimos, kurios (2) vienas ar keli tipo patvirtinimo institucijos atrinkti tipiški pavyzdžiai yra pateikti kaip prototipai, aprašymas yra tikslus ir kad pridėti bandymų rezultatai yra susiję su tuo variklių tipu / ta variklių šeima (2).
 1. Variklių tipas / variklių šeima (2) JT taisyklėje Nr. 96 su 05 serijos pakeitimais nustatytus reikalavimus atitinka / jų neatitinka (2).
 2. Patvirtinimas suteikiamas / išplečiamas / nesuteikiamas / panaikinamas (2)
 (3) : Nurodyti taikomą kategorijos ir pakategorės variantą pagal I priedo A.3 priedėlio A dalyje nustatyto informacinio dokumento 1.7 punktą.
 Tekstas paveikslėlio
 Vieta: ...
 Data: ...
 Vardas, pavardė ir parašas:
 Priedai:
 Informacinis aplankas
 Bandymų protokolas (-ai)
 Visi kiti dokumentai, kuriuos techninė tarnyba arba tipo patvirtinimo institucija, vykdydama savo funkcijas, pridėjo prie informacinio aplanko
 Papildymas
 Patvirtinimo numeris: ...
 A DALIS
 Variklių Tipo / Variklių Šeimos Charakteristikos (2)
 2. Variklių tipo / variklių šeimosö bendri konstrukcijos parametrai (2)
 2.1. Degimo ciklas: keturių taktų ciklas / dviejų taktų ciklas / rotorinis / kita:... (apibūdinti) (2)
 2.2. Uždegimo tipas: slėginis uždegimas / kibirkštinis uždegimas (2)
 2.3.1. Cilindrų išdėstymas bloke: V forma / linijinis / radialinis / kita (apibūdinti) (2)
 2.6 Pagrindinis aušalas: oras / vanduo / alyva (2)
 2.7. Oro įsiurbimo būdas: be pripūtimo / slėginis / slėginis su įpučiamo oro aušintuvu (2)
 2.8.1. Degalų rūšis (-ys): dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis) / specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95) / benzinas (E10) / etanolis (E85) / (gamtinės dujos / biometanas) / suskystintos naftos dujos (SND) (2)
 2.8.1.1. Degalų porūšis (tik gamtinių dujų / biometano): universalūs degalai – didelio šilumingumo degalai (H dujos) ir mažo šilumingumo degalai (L dujos) / riboto intervalo degalai – didelio šilumingumo degalai (H dujos) / riboto intervalo degalai – mažo šilumingumo degalai (L dujos) / tam tikros sudėties degalai (SGD) (2)
 2.8.2. Degalų naudojimas: tik skystieji degalai / tik dujiniai degalai / 1A tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 1B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 2A tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 2B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas / 3B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas (2)
 2.8.3. Papildomų degalų, degalų mišinių ar emulsijų, tinkamų naudoti variklyje, deklaruotame gamintojo pagal šios taisyklės 6 priedėlio A.6.3.15 punktą, sąrašas (pateikti pripažinto standarto ar specifikacijos nuorodą): ...
 2.8.4. Į degalus įpilta alyvos: taip / ne (2)
 2.8.5. Degalų tiekimo tipas: siurblys, (didelio slėgio) vamzdelis ir purkštuvas / įmontuotasis siurblys arba skirstomasis siurblys / siurblys purkštuvas / bendrosios magistralės degalų sistema / karbiuratorius / netiesioginio įpurškimo purkštuvas / tiesioginio įpurškimo purkštuvas / maišymo įtaisas / kita (nurodyti) (2)
 2.9. Variklio valdymo sistemos: mechaninio /elektroninio valdymo strategija (2)
 2.10. Įvairūs įtaisai: taip / ne (2)
 2.10.1. Išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR) taip / ne (2)
 2.10.2. Vandens įpurškimas: taip / ne (2)
 Tekstas paveikslėlio
 2.10.3. Oro įpūtimas: taip / ne (2)
 2.10.4. Kita (nurodyti): ...
 2.11. Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema: taip / ne (2)
 2.11.1. Oksidacinis katalizatorius: taip / ne (2)
 2.11.2. NOX selektyviosios redukcijos (reduktoriaus pridėjimas) deNOX sistema: taip / ne (2)
 2.11.3. Kitos de NOX sistemos: taip / ne (2)
 2.11.4. Trejopo veikimo katalizinis keitiklis, atliekantis oksidacijos ir NOx redukcijos funkcijas: taip / ne (2)
 2.11.5. papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos su pasyviojo regeneravimo funkcija: taip / ne (2)
 2.11.6. papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos su aktyviojo regeneravimo funkcija: taip / ne (2)
 2.11.7. Kitos papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos: taip / ne (2)
 2.11.8. Kiti papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo įtaisai (nurodyti): ...
 2.11.9. Kiti įtaisai arba funkcijos, turintys didelę įtaką teršalų išmetimui (nurodyti): ...
 3. Esminės variklių tipo (-ų) charakteristikos
 Punkto Nr.
 Punkto aprašymas
 Pirminis variklis / variklių tipas
 Tos pačios variklių šeimos variklių tipai (jei taikoma)
 3.1.1.
 Variklių tipo žymuo:
 3.1.2.
 Ant variklio ženklo pateiktas variklių tipo žymuo: yra / nėra (2)
 3.1.3.
 Įstatymų nustatytų gamintojo ženklų vieta:
 3.2.1.
 Deklaruotas vardinis sūkių skaičius (sūk./min.):
 3.2.1.2.
 Deklaruota vardinė naudingoji galia (kW):
 3.2.2.
 Sūkių skaičius esant didžiausiai galiai (sūk./min.):
 3.2.2.2.
 Didžiausia naudingoji galia (kW):
 3.2.3.
 Deklaruotas didžiausio sukimo momento sūkių skaičius (sūk./min.):
 3.2.3.2.
 Deklaruotas didžiausias sukimo momentas (Nm):
 3.6.3.
 Cilindrų skaičius:
 3.6.4.
 Bendras variklio cilindrų darbinis tūris (cm3):
 3.8.5.
 Karterio dujų recirkuliacijos įtaisas: yra / nėra (2)
 3.11.3.12.
 Sunaudojamas reagentas: yra / nėra (2)
 (2)
 (2)
 (2)
 Tekstas paveikslėlio
 Punkto Nr.
 Punkto aprašymas
 Pirminis variklis / variklių tipas
 Tos pačios variklių šeimos variklių tipai (jei taikoma)
 3.11.3.12.1.
 Kataliziniam veikimui reikalingo reagento tipas ir koncentracija:
 3.11.3.13.
 NOX jutiklis (-iai): yra / nėra (2)
 3.11.3.14.
 Deguonies jutiklis: yra / nėra (2)
 3.11.4.7.
 Degaluose esantis katalizatorius: yra / nėra (2)
 Specialios sąlygos, kurių turi būti laikomasi įrengiant variklį ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse:
 3.8.1.1.
 Didžiausias leidžiamas įsiurbimo kolektoriaus slėgio sumažėjimas, esant 100 proc. variklio sūkių dažniui ir 100 proc. apkrovai (kPa), kai naudojamas švaraus oro filtras:
 3.8.3.2.
 Aukščiausia įpučiamo oro aušintuvo temperatūra prie išleidimo angos, esant 100 proc. sūkių skaičiui ir 100 proc. apkrovai (o C):
 3.8.3.3.
 Didžiausias leidžiamas slėgio sumažėjimas įpučiamo oro aušintuve, esant 100 proc. variklio sūkių dažniui ir 100 proc. apkrovai (kPa) (jei taikoma):
 3.9.3.
 Didžiausias leidžiamas išmetamųjų dujų atgalinis slėgis, esant 100 proc. variklio sūkių dažniui ir 100 proc. apkrovai (kPa):
 3.9.3.1.
 Matavimo vieta:
 3.11.1.2.
 Didžiausias temperatūros sumažėjimas tarp išmetimo sistemos arba turbinos išleidimo angos ir pirmojo papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos įtaiso (o C), jei nurodyta:
 3.11.1.2.1.
 Bandymo sąlygos matuojant:
 B DALIS
 Bandymų rezultatai
 3.8. Eksploatuojamų variklių stebėsenos tikslais gamintojas ketina naudoti elektroninio valdymo įtaiso sukimo momento signalą: yra / nėra (2)
 3.8.1. Dinamometro sukimo momentas yra ne mažesnis nei elektroninio valdymo įtaiso sukimo momentas, padaugintas iš 0,93: yra / nėra (2)
 3.8.2. Elektroninio valdymo įtaiso sukimo momento pataisos faktorius, jeigu dinamometro sukimo momentas yra mažesnis nei elektroninio valdymo įtaiso sukimo momentas, padaugintas iš 0,93:
 11.1 Teršalų išmetimo per ciklą bandymų rezultatai
 Išmetamieji teršalai
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOX (g/kWh)
 HC + NOX (g/kWh)
 KD (g/kWh)
 KDK kiekis vienai kWh
 Bandymų
 ciklas (4)
 NRSC galutinis rezultatas taikant NK
 NRTC galutinis bandymų rezultatas taikant NK
 (2)
 (2)
 (2)
 (2) Išbraukti netaikomus variantus arba nurodyti tik taikomą variantą (-us).
 (4)
 Tekstas paveikslėlio
 11.2 CO2 kiekis:
 11.3. Pamatinės vertės, jeigu susitariančioji šalis reikalautų atlikti eksploatuojamų variklių stebėsenos bandymą
 11.3.1. Etaloninis darbas veikiant NRTC (kWh):
 11.3.2. Etaloninė CO2 masė (g) veikiant NRTC:
 2 priedo aiškinamosios pastabos
 (Išnašų žymenys, išnašos ir aiškinamosios pastabos tipo patvirtinimo sertifikate nepateikiami)
 (1) Patvirtinimą suteikusios / tipą išplėtusios / atsisakiusios suteikti patvirtinimą / patvirtinimą panaikinusios šalies skiriamasis numeris.
 (2) Išbraukti netaikomus variantus arba nurodyti tik taikomą variantą (-us).
 (3) Nurodyti taikomą kategorijos ir pakategorės variantą pagal I priedo A.3 priedėlio A dalyje nustatyto informacinio dokumento 1.7 punktą.
 (4) Nurodyti šios taisyklės 4 priedo A.6 priedėlyje nustatytus ir taikomus bandymų ciklus.
 A.1 PRIEDĖLIS
 BANDYMŲ PROTOKOLAS
 A.1.1. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 Kiekvienam bandymui, kurį reikalaujama atlikti siekiant tipo patvirtinimo, užpildoma po vieną bandymų protokolą. Kiekvienam papildomam (pvz., dar vieno pastovaus greičio variklio sūkių dažnio) arba pagalbiniam bandymui (pvz., naudojant kitus degalus) reikia parengti papildomo arba pagalbinio bandymo protokolą.
 A.1.2. BANDYMŲ PROTOKOLO RENGIMO AIŠKINAMOSIOS PASTABOS
 A.1.2.1.
 Bandymų protokole pateikiama bent A.1.3 punkte nustatyta informacija.
 A.1.2.2.
 Nepaisant A.1.2.1 punkto, bandymų protokole turi būti pateikti tik su konkrečiu bandymu ir konkrečia išbandytų variklių šeima, tos pačios variklių šeimos variklių tipais arba konkrečiu variklių tipu susiję skirsniai ar jų dalys (pvz., jeigu NRTC bandymas neatliekamas, atitinkamo skirsnio galima neįtraukti).
 A.1.2.3.
 Bandymų protokole galima pateikti daugiau informacijos, nei reikalaujama A.1.2.1 punkte, tačiau jį rengiant bet kuriuo atveju laikomasi pasiūlytos numeravimo sistemos.
 A.1.2.4.
 Jeigu punkte pateikiami keli pasviruoju brūkšniu atskirti variantai, netaikomi variantai išbraukiami arba nurodomas tik taikomas variantas (-ai).
 A.1.2.5.
 Jeigu reikalaujama nurodyti sudedamosios dalies tipą, remiantis pateikta informacija turi būti įmanoma ją unikaliai identifikuoti. Tai gali būti charakteristikų sąrašas, gamintojo pavadinimas ir dalies arba brėžinio numeris, brėžinys ar išvardytųjų elementų derinys arba kiti būdai, kuriais pasiekiamas tas pats rezultatas.
 A.1.2.6.
 Bandymų protokolas gali būti teikiamas popieriuje arba gamintojo, techninės tarnybos ir tipo patvirtinimo institucijos suderinta elektronine forma.
 A.1.3. BANDYMŲ PROTOKOLO ŠABLONAS
 Ne keliais judančių mechanizmų variklių bandymų protokolas
 1. BENDROJI INFORMACIJA
 1.1.
 Markė (-s) (gamintojo prekybinis pavadinimas (-ai)):
 1.2.
 Komercinis pavadinimas (-ai) (jei yra):
 1.3.
 Bendrovės pavadinimas ir gamintojo adresas:
 1.4.
 Techninės tarnybos pavadinimas:
 1.5.
 Techninės tarnybos adresas:
 1.6.
 Bandymo vieta:
 1.7.
 Bandymo data:
 1.8.
 Bandymų protokolo numeris:
 1.9.
 Informacinio dokumento identifikacinis numeris (jei yra):
 1.10.
 Bandymų protokolo tipas (*1):
 1.10.1.
 Bandymo tikslo apibūdinimas:
 2. BENDRA INFORMACIJA APIE VARIKLĮ (BANDOMĄJĮ VARIKLĮ)
 2.1.
 Variklių tipo žymuo / variklių šeimos žymuo / ŠT:
 2.2.
 Variklio identifikavimo numeris:
 2.3.
 Variklio kategorija ir pakategorė (*1): NRE-v-1/NRE-v-2/NRE-v-3/NRE-v-4/NRE-v-5/NRE-v-6/NRE-v-7/NRE-c-1/NRE-c-2/NRE-c-3/NRE-c-4/NRE-c-5/NRE-c-6/NRE-c-7/NRG-v-1/NRG-c-1/NRSh-v-1a/NRSh-v-1b/NRS-vr-1a/ NRS-vr-1b/ NRS-vi-1a/NRS-vi-1b/NRS-v-2a/NRS-v-2b/NRS-v-3/SMB-v-1/ATS-v-1
 3. DOKUMENTŲ IR INFORMACIJOS KONTROLINIS SĄRAŠAS (TIK PRADINIO BANDYMO)
 3.1.
 Variklio charakteristikų grafikų dokumentų nuoroda:
 3.2.
 Nusidėvėjimo koeficiento nustatymo dokumentų nuoroda:
 3.3.
 Nedažno regeneravimo koeficientų nustatymo dokumentų nuoroda, jei taikoma:
 3.4.
 NOX kontrolės diagnostikos funkcijų demonstravimo dokumentų nuoroda, jei taikoma:
 3.5.
 Kietųjų dalelių kontrolės diagnostikos funkcijų demonstravimo dokumentų nuoroda, jei taikoma:
 3.6.
 Variklių tipų ir variklių šeimų variklių, kuriuose kaip išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis naudojamas elektroninis valdymo įtaisas, apsaugos nuo neteisėto keitimo deklaracijos dokumentų nuoroda:
 3.7.
 Variklių tipų ir variklių šeimų variklių, kuriuose kaip išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis naudojami mechaniniai įtaisai, apsaugos nuo neteisėto keitimo ir reguliuojamųjų parametrų deklaracijos ir demonstravimo dokumentų nuoroda:
 3.8.
 Eksploatuojamų variklių stebėsenos tikslais gamintojas ketina naudoti elektroninio valdymo įtaiso sukimo momento signalą (*1): Taip / ne
 3.8.1.
 Dinamometro sukimo momentas yra ne mažesnis nei elektroninio valdymo įtaiso sukimo momentas, padaugintas iš 0,93 (*1): Taip / ne
 3.8.2.
 Elektroninio valdymo įtaiso sukimo momento pataisos faktorius, jeigu dinamometro sukimo momentas yra mažesnis nei elektroninio valdymo įtaiso sukimo momentas, padaugintas iš 0,93:
 4. BANDYMUI NAUDOTI ETALONINIAI DEGALAI (UŽPILDYTI ATITINKAMĄ SKIRSNIO DALĮ (-IS))
 4.1.
 Kibirkštinio uždegimo varikliams skirti skystieji degalai
 4.1.1.
 Markė:
 4.1.2.
 Tipas:
 4.1.3.
 Tiriamasis oktaninis skaičius (RON):
 4.1.4.
 Variklinis oktaninis skaičius:
 4.1.5.
 Etanolio kiekis (proc.):
 4.1.6.
 Tankis 15°C temperatūroje (kg/m3):
 4.2.
 Slėginio uždegimo varikliams skirti skystieji degalai
 4.2.1.
 Markė:
 4.2.2.
 Tipas:
 4.2.3.
 Cetaninis skaičius:
 4.2.4.
 Riebalų rūgščių metilesterio kiekis (proc.):
 4.2.5.
 Tankis 15°C temperatūroje (kg/m3):
 4.3.
 Dujiniai degalai SND
 4.3.1.
 Markė:
 4.3.2.
 Tipas:
 4.3.3.
 Etaloninių degalų tipas: degalai A / degalai B
 4.3.4.
 Variklinis oktaninis skaičius:
 4.4.
 Dujiniai degalai metanas / biometanas
 4.4.1.
 Etaloninių degalų tipas (*1): GR / G23 / G25 / G20
 4.4.2.
 Etaloninių dujų šaltinis: specialūs etaloniniai degalai / dujotiekiais tiekiamos dujos su priedu
 4.4.3.
 Specialūs etaloniniai degalai
 4.4.3.1.
 Markė:
 4.4.3.2.
 Tipas:
 4.4.4.
 Dujotiekiais tiekiamos dujos su priedu
 4.4.4.1.
 Priedas (-ai) (*1): anglies dioksidas / etanas / metanas / azotas / propanas
 4.4.4.2.
 Gauto degalų mišinio Sλ vertė:
 4.4.4.3.
 paruošto degalų mišinio metano skaičius (MN):
 4.5.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis (papildomi pirmesni susiję skirsniai)
 4.5.1.
 Dujų energijos santykis per bandymų ciklą:
 5. ALYVA
 5.1.
 Markė (-s):
 5.2.
 Tipas (-ai):
 5.3.
 Klampa pagal SAE klasifikaciją:
 5.4.
 Alyva ir degalai yra sumaišyti (*1): taip / ne
 5.4.1.
 Alyvos procentinė dalis mišinyje:
 6. VARIKLIO SŪKIŲ SKAIČIUS
 6.1.
 100proc. sūkių skaičius (rpm):
 6.1.1.
 100proc. sūkių skaičius nustatomas remiantis (*1): deklaruotu vardiniu sūkių dažniu / deklaruotu didžiausiu bandymo sūkių dažniu / išmatuotu didžiausiu bandymo sūkių dažniu
 6.1.2.
 Patikslintas didžiausias bandymo sūkių skaičius (sūk./min.), jei taikoma:
 6.2.
 Tarpinis sūkių skaičius:
 6.2.1.
 Tarpinis sūkių skaičius nustatomas remiantis (*1): deklaruotu tarpiniu sūkių dažniu / išmatuotu tarpiniu sūkių dažniu / 60proc. iš 100proc. sūkių dažnio / 75proc. iš 100proc. sūkių dažnio / 85proc. iš 100proc. sūkių dažnio
 6.3.
 Sūkių skaičius tuščiąja eiga (sūk./min.)
 7. VARIKLIO GALIA
 7.1.
 Variklio varoma įranga (jei taikoma)
 7.1.1.
 1 lentelėje nurodytina galia, kurią, esant nurodytiems variklio sūkių dažniams, sugeria varikliui veikti būtini pagalbiniai įtaisai, kurių neįmanoma įrengti atliekant bandymą (kaip nurodyta gamintojo):
 1 lentelė
 Variklio pagalbinių įtaisų sugeriama galia
 Pagalbinio įtaiso tipas ir identifikavimo duomenys
 Esant nurodytam variklio sūkių dažniui pagalbinio įtaiso sugeriama galia (kW) (užpildyti atitinkamas skiltis)
 Tuščioji eiga
 63%
 80%
 91%
 Tarpinis
 Didž. galia
 100%
 Iš viso (Pf,i):
 7.1.2.
 2 lentelėje nurodytina galia, kurią, esant nurodytiems variklio sūkių dažniams, sugeria su T kategorijos transporto priemone ir ne keliais judančio mechanizmo veikimu susiję pagalbiniai įtaisai, kurių neįmanoma pašalinti atliekant bandymą (kaip nurodyta gamintojo):
 2 lentelė
 Ne keliais judančių mechanizmų pagalbinių įtaisų sugeriama galia
 Pagalbinio įtaiso tipas ir identifikavimo duomenys
 Esant nurodytam variklio sūkių dažniui pagalbinio įtaiso sugeriama galia (kW) (užpildyti atitinkamas skiltis)
 Tuščioji eiga
 63%
 80%
 91%
 Tarpinis
 Didž. galia
 100%
 Iš viso (Pr,i):
 7.2.
 3 lentelėje nurodytina variklio naudingoji galia:
 3 lentelė
 Variklio naudingoji galia
 Sąlyga
 Variklio naudingoji galia esant nurodytam variklio sūkių dažniui (kW) (užpildyti atitinkamas skiltis)
 Tarpinis
 Didž. galia
 100 %
 Esant nustatytam bandymo sūkių dažniui išmatuota etaloninė galia (Pm,i
 Visa 1 lentelėje nurodyta pagalbinių įtaisų galia (Pf,i)
 Visa 2 lentelėje nurodyta pagalbinių įtaisų galia (Pr,i)
 Variklio naudingoji galia
 Pi = Pm,i – Pf,i + Pr,i
 8. BANDYMO SĄLYGOS
 8.1.
 f
 a yra intervale nuo 0,93 iki 1,07 (*1): taip / ne
 8.1.1.
 Jeigu f
 a vertė nepatenka į nurodytą intervalą, nurodyti aukštį, kuriame yra bandymų įrenginys, ir sauso oro atmosferos slėgį: ...
 8.2.
 Taikomas įsiurbiamo oro temperatūros intervalas (*1): nuo 20 iki 30 ir nuo 0 iki –5 (tik sniegaeigiams) / nuo 20 iki 35 (tik didesnės nei 560kW galios NRE kategorijos varikliams)
 9. INFORMACIJA APIE NRSC BANDYMO ATLIKIMĄ
 9.1.
 4 lentelėje nurodytinas ciklas (taikomą ciklą pažymėti simboliu X):
 4 lentelė
 NRSC bandymų ciklas
 Ciklas
 C1
 C2
 D2
 G1
 G2
 G3
 H
 Diskrečiojo režimo
 RMC
 Netaikoma
 9.2.
 5 lentelėje nurodytinas dinamometro nustatymas (kW):
 5 lentelė
 Dinamometro nustatymas
 Apkrovos taške proc. arba vardinės galios proc. (atitinkamai)
 Dinamometro nustatymas (kW) esant nurodytam variklio sūkių dažniui, patikslintas atsižvelgiant į pagalbinių įtaisų galią (1) (užpildyti atitinkamas skiltis)
 Tuščioji eiga
 63%
 80%
 91%
 Tarpinis
 100%
 5 %
 10 %
 25 %
 50 %
 75 %
 100 %
 9.3.
 NRSC teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 9.3.1.
 Nusidėvėjimo koeficientas (NK): apskaičiuotas / priskirtas
 9.3.2.
 6 lentelėje nurodytinos NK vertės ir svertiniai teršalų išmetimo per ciklą bandymų rezultatai
 Pastaba. Jeigu diskrečiojo režimo NRSC bandymas atliekamas, kai yra nustatyti atskirų režimų koeficientai Kru arba Krd, toliau pateikta lentelė turėtų būti pakeista lentele, kurioje būtų nurodytas kiekvienas režimas ir taikomas Kru arba Krd.
 6 lentelė
 NRSC ciklo NK vertės ir svertiniai teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 DF
 multipl./adityv.
 CO
 HC
 NOX
 HC + NOX
 KD
 KDK
 Išmetamieji teršalai
 CO
 (g/kWh)
 HC
 (g/kWh)
 NOX
 (g/kWh)
 HC + NOX
 (g/kWh)
 KD
 (g/kWh)
 KDK
 kiekis vienai kWh
 Bandymo rezultatas su regeneravimu / be regeneravimo
 k
 ru/k
 rd
 multipl./adityv.
 Bandymo rezultatas taikant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientus
 Galutinis bandymo rezultatas taikant NK
 9.3.3.
 Svertinis per ciklą išmesto CO2 kiekis (g/kWh):
 9.3.4.
 Per ciklą išmesto NH3 vidutinis kiekis (ppm):
 9.4.
 7 lentelėje nurodytini papildomi kontrolės srities bandymo taškai (jei taikoma):
 7 lentelė
 Papildomi kontrolės srities bandymo taškai
 Išmetamųjų teršalų kiekis bandymo taške
 Variklio sūkių skaičius
 Apkrova
 (%)
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOX (g/kWh)
 HC+ NOX (g/kWh)
 KD
 (g/kWh)
 KDK
 kiekis vienai kWh
 1 bandymo rezultatas
 2 bandymo rezultatas
 3 bandymo rezultatas
 9.5.
 NRSC bandymui naudotos ėminių ėmimo sistemos:
 9.5.1.
 Dujinių išmetamųjų teršalų kiekis:
 9.5.2.
 KD masė:
 9.5.2.1.
 Metodas (*1):
 9.5.3.
 Kietųjų dalelių skaičius:
 10. INFORMACIJA APIE PEREINAMŲJŲ REŽIMŲ BANDYMO ATLIKIMĄ (JEI TAIKOMA):
 10.1.
 8 lentelėje nurodytinas ciklas (ciklą pažymėti simboliu X):
 8 lentelė
 Pereinamųjų režimų bandymų ciklas
 NRTC
 LSI-NRTC
 10.2.
 Nusidėvėjimo koeficientai, taikomi atliekant pereinamųjų režimų bandymą:
 10.2.1.
 Nusidėvėjimo koeficientas (NK): apskaičiuotas / nustatytas
 10.2.2.
 Atitinkamai 9 lentelėje nurodytinos NK vertės ir teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 10.3
 NRTC teršalų išmetimo bandymų rezultatai:
 9 lentelė
 NRTC NK vertės ir teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 DF
 multipl./adityv.
 CO
 HC
 NOX
 HC + NOX
 KD
 KDK
 Išmetamieji teršalai
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOX (g/kWh)
 HC+ NOX (g/kWh)
 KD (g/kWh)
 KDK kiekis vienai kWh
 Neįšilusio variklio paleidimas
 Įšilusio variklio paleidimo bandymo rezultatas su regeneravimu / be regeneravimo
 Svertinis bandymo rezultatas
 kru/krd
 multipl./adityv.
 Svertinis bandymo rezultatas taikant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientus
 Galutinis bandymo rezultatas taikant NK
 10.3.1.
 Per įšilusio variklio veikimo ciklą išmesto CO2 kiekis (g/kWh):
 10.3.2.
 Per ciklą išmesto NH3 vidutinis kiekis (ppm):
 10.3.3.
 Per ciklą atliktas darbas atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą (kWh):
 10.3.4.
 Per ciklą išmesto CO2 kiekis atliekant įšilusio variklio paleidimo bandymą (g):
 10.4.
 LSI-NRTC teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 10 lentelė
 LSI-NRTC NK vertės ir teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 DF
 multipl./adityv.
 CO
 HC
 NOX
 HC + NOX
 KD
 KDK
 Išmetamieji teršalai
 CO (g/kWh)
 HC (g/kWh)
 NOX (g/kWh)
 HC+ NOX (g/kWh)
 KD (g/kWh)
 KDK kiekis vienai kWh
 Bandymo rezultatas su regeneravimu / be regeneravimo
 kru/krd
 multipl./adityv.
 Bandymo rezultatas taikant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientus
 Galutinis bandymo rezultatas taikant NK
 10.4.1.
 Per ciklą išmesto CO2 kiekis (g/kWh):
 10.4.2.
 Per ciklą išmesto NH3 vidutinis kiekis (ppm):
 10.4.3.
 Per ciklą atliktas darbas (kWh):
 10.4.4.
 Per ciklą išmesto CO2 kiekis (g):
 10.5.
 Pereinamųjų režimų bandymui naudota ėminių ėmimo sistema:
 10.5.1.
 Dujinių išmetamųjų teršalų kiekis:
 10.5.2.
 KD masė:
 10.5.3.
 Kietųjų dalelių skaičius:
 11. GALUTINIAI TERŠALŲ IŠMETIMO BANDYMŲ REZULTATAI
 11.1.
 11 lentelėje nurodytini teršalų išmetimo per ciklą bandymų rezultatai
 11 lentelė
 Galutiniai teršalų išmetimo bandymų rezultatai
 Išmetamieji teršalai
 CO
 (g/kWh)
 HC
 (g/kWh)
 NOX
 (g/kWh)
 HC + NOX
 (g/kWh)
 KD
 (g/kWh)
 KDK
 kiekis vienai kWh
 Bandymų ciklas
 (2)
 NRSC galutinis bandymų rezultatas taikant NK (3).
 Galutinis pereinamųjų režimų bandymo rezultatas taikant NK (4)
 11.2.
 CO2 kiekis (5):
 11.3.
 Pamatinės vertės, jeigu susitariančioji šalis reikalautų atlikti eksploatuojamų variklių stebėsenos bandymą
 11.3.1.
 Etaloninis darbas veikiant NRTC (kWh) (6):
 11.3.2.
 Etaloninė CO2 masė (g) veikiant NRTC (7):
 Bandymų protokolo šablono aiškinamosios pastabos
 (Bandymų protokole nepateikiami išnašų žymenys, išnašos ir aiškinamosios pastabos)
 (*1) Išbraukti, kas netaikoma.
 (1) Dinamometras nustatomas taikant šios taisyklės 4 priedo 7.7.1.3 punkte nustatytą procedūrą. Pagalbinių įtaisų galia tame punkte nustatoma remiantis šio priedėlio 1 ir 2 lentelėse pateiktomis bendromis vertėmis.
 (2) Atliekant NRSC bandymus, pažymėti 9.1 punkte nurodytą ciklą; Atliekant pereinamųjų režimų bandymus, pažymėti 10.1 punkte nurodytą ciklą.
 (3) Nukopijuoti 6 lentelėje pateiktus rezultatus.
 (4) Nukopijuoti atitinkamai 9 arba 10 lentelėje pateiktus rezultatus.
 (5) Jeigu su konkretaus variklių tipo arba variklių šeimos varikliais atliekami ir NRTC, ir pereinamųjų režimų bandymai, nurodyti 10.2.3 punkte pateiktas įšilusio variklio veikimo NRTC metu išmesto CO2 kiekio vertes arba 10.3.3 punkte pateiktas atitinkamas LSI-NRTC metu išmesto CO2vertes. Jeigu su varikliu atliekamas tik NRSC bandymas, nurodyti 9.3.3 punkte pateiktas per tą ciklą išmesto CO2 kiekio vertes.
 (6) Kai variklis bandomas taikant NRTC metu pagal 10.3.3 punktą gautą didžiausią vertę, priešingu atveju nieko nenurodyti.
 (7) Kai variklis bandomas taikant NRTC metu pagal 10.3.4 punktą gautą didžiausią vertę, priešingu atveju nieko nenurodyti.
 3 PRIEDAS
 PATVIRTINIMO ŽENKLŲ IŠDĖSTYMAS
 A PAVYZDYS
 (Žr. šios taisyklės 4.3.3 punktą)
 a – ne mažesnis kaip 8 mm
 Pavaizduotas prie variklio pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad konkretus variklio tipas buvo patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal JT taisyklę Nr. 96 (pakategorė NRE-v6, V etapas, kintamas greitis, 130–560 kW, varoma dyzelinu), jo patvirtinimo numeris – 051857. Pirmieji du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas tada, kai JT taisyklė Nr. 96 buvo iš dalies pakeista (05 serijos pakeitimai).
 B PAVYZDYS
 (Žr. šios taisyklės 4.4.3.4 punktą)
 a – ne mažesnis kaip 8 mm
 Pavaizduotas prie variklio pritvirtintas patvirtinimo ženklas rodo, kad konkretus variklio tipas buvo patvirtintas Nyderlanduose (E4) pagal JT taisyklę Nr. 96 (pakategorę NRE atitinkantis lygis, pastovus greitis, 56–130 kW, kaip rodo kodas EC4, varoma benzinu (E10), kaip rodo kodas P) ir Nr. 120. Pirmieji du patvirtinimo numerio skaitmenys rodo, kad patvirtinimas buvo suteiktas tada, kai ir JT taisyklė Nr. 96 (05 serijos pakeitimai), ir Taisyklė Nr. 120 (01 serijos pakeitimai) buvo iš dalies pakeistos.
 A.1 PRIEDĖLIS
 TIPO PATVIRTINIMO ŽENKLE PATEIKTINAS VARIKLIŲ KATEGORIJOS IDENTIFIKAVIMO KODAS
 1 lentelė
 Tipo patvirtinimo ženkle pateiktinas variklių kategorijos identifikavimo kodas
 Variklio kategorija
 (1 stulpelis)
 Variklių pakategorė
 (2 stulpelis)
 EDP kategorija (jei taikoma)
 (3 stulpelis)
 Variklių kategorijos identifikavimo kodas
 (4 stulpelis)
 NRE
 NRE-v-1
 EV1
 NRE-v-2
 EV2
 NRE-v-3
 EV3
 NRE-v-4
 EV4
 NRE-v-5
 EV5
 NRE-v-6
 EV6
 NRE-v-7
 EV7
 NRE-c-1
 EC1
 NRE-c-2
 EC2
 NRE-c-3
 EC3
 NRE-c-4
 EC4
 NRE-c-5
 EC5
 NRE-c-6
 EC6
 NRE-c-7
 EC7
 NRG
 NRG-v-1
 GV1
 NRG-c-1
 GC1
 NRSh
 NRSh-v-1a
 1 kategorija
 SHA1
 2 kategorija
 SHA2
 3 kategorija
 SHA3
 NRSh-v-1b
 1 kategorija
 SHB1
 2 kategorija
 SHB2
 3 kategorija
 SHB3
 SMB
 SMB-v-1
 SM1
 ATS
 ATS-v-1
 AT1
 NRS
 NRS-vr-1a
 1 kategorija
 SRA1
 2 kategorija
 SRA2
 3 kategorija
 SRA3
 NRS-vr-1b
 1 kategorija
 SRB1
 2 kategorija
 SRB2
 3 kategorija
 SRB3
 NRS-vi-1a
 1 kategorija
 SYA1
 2 kategorija
 SYA2
 3 kategorija
 SYA3
 NRS-vi-1b
 1 kategorija
 SYB1
 2 kategorija
 SYB2
 3 kategorija
 SYB3
 NRS-v-2a
 1 kategorija
 SVA1
 2 kategorija
 SVA2
 3 kategorija
 SVA3
 NRS-v-2b
 1 kategorija
 SVB1
 2 kategorija
 SVB2
 3 kategorija
 SVB3
 NRS-v-3
 1 kategorija
 SV31
 2 kategorija
 SV32
 3 kategorija
 SV33
 2 lentelė
 Degalų rūšies kodai, naudojami su patvirtinimo ženklais
 Variklio degalų rūšis
 (1 stulpelis)
 Porūšis, jei taikoma
 (2 stulpelis)
 Degalų rūšies kodas
 (3 stulpelis)
 Dyzelinu (ne keliais judantiems mechanizmams skirtu gazoliu) varomas slėginio uždegimo variklis
 D
 Specialiu etanoliu (ED95) varomas slėginio uždegimo variklis
 ED
 Etanoliu (E85) varomas kibirkštinio uždegimo variklis
 E85
 Benzinu (E10) varomas kibirkštinio uždegimo variklis
 P
 SND varomas kibirkštinio uždegimo variklis
 Q
 Gamtinėmis dujomis / biometanu varomas kibirkštinio uždegimo variklis
 H dujų intervalui patvirtintas ir sukalibruotas variklis-
 H
 L dujų intervalui patvirtintas ir sukalibruotas variklis-
 L
 H ir L dujų intervalams patvirtintas ir sukalibruotas variklis–
 HL
 Tam tikrai H intervalo dujų sudėčiai patvirtintas ir sukalibruotas variklis, kuris gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties H intervalo dujoms, tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą
 HT
 Tam tikrai L intervalo dujų sudėčiai patvirtintas ir sukalibruotas variklis, kuris gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties L intervalo dujoms, tiksliai sureguliavus variklio degalų tiekimą
 LT
 Tam tikrai H arba L intervalo dujų sudėčiai patvirtintas ir sukalibruotas variklis, kuris gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties H arba L intervalo dujoms, tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą-
 HLT
 Tam tikros sudėties suskystintoms gamtinėms dujoms / suskystintam biometanui, kurių λ poslinkio koeficientas nuo šios taisyklės 4 priedėlyje nustatyto G20 dujų λ poslinkio koeficiento skiriasi ne daugiau kaip 3 proc. ir kuriuose etano yra ne daugiau kaip 1,5 proc., patvirtintas ir sukalibruotas variklis
 LN2
 Bet kokios kitos (nei nurodyta pirmiau) sudėties suskystintoms gamtinėms dujoms / suskystintam biometanui patvirtintas ir sukalibruotas variklis
 SGD
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 1A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 1A# (*1)
 1B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 1B# (*1)
 2A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 2A# (*1)
 2B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 2B# (*1)
 3B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 3B# (*1)
 3 lentelė
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo priedėlis
 Patvirtinta dujų specifikacija
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo priedėlis
 (2 stulpelis)
 H dujų, kaip dujinio degalų komponento, intervalui patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis-
 1
 L dujų, kaip dujinio degalų komponento, intervalui patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis-
 2
 H ir L dujų, kaip dujinio degalų komponento, intervalams patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis–
 3
 Tam tikrai H intervalo dujų, kaip dujinio degalų komponento, sudėčiai patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuris gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties H intervalo dujoms, tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą
 4
 Tam tikrai L intervalo dujų, kaip dujinio degalų komponento, sudėčiai patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuris gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties L intervalo dujoms, tiksliai sureguliavus variklio degalų tiekimą
 5
 Tam tikrai H arba L intervalo dujų, kaip dujinio degalų komponento, sudėčiai patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuris gali būti pertvarkytas, kad tiktų kitoms tam tikros sudėties H arba L intervalo dujoms, tiksliai sureguliuojant variklio degalų tiekimą-
 6
 Tam tikros sudėties suskystintoms gamtinėms dujoms / suskystintam biometanui, kurių λ poslinkio koeficientas nuo šios taisyklės 4 priedėlyje nustatyto G20 dujų λ poslinkio koeficiento skiriasi ne daugiau kaip 3 proc. ir kuriuose etano, kaip dujinio degalų komponento, yra ne daugiau kaip 1,5 proc., patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis
 7
 Bet kokios kitos (nei nurodyta pirmiau) sudėties suskystintoms gamtinėms dujoms / suskystintam biometanui, kaip dujiniam degalų komponentui, patvirtintas ir sukalibruotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis
 8
 Veikti naudojant SND, kaip dujinį degalų komponentą, patvirtintas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis
 9
 (*1) Simbolį „#“pakeisti patvirtintos dujų specifikacijos skaičiumi, kaip nurodyta 3 lentelėje.
 4 PRIEDAS
 BANDYMŲ PROCEDŪRA
 1. ĮŽANGA
 Šiame priede aprašomas bandomo variklio dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų nustatymo metodas ir matavimo įrangos specifikacijos.
 2. BENDROJI APŽVALGA
 2.1.
 Šiame priede išdėstytos techninės nuostatos dėl teršalų išmetimo bandymų vykdymo.
 3. APIBRĖŽTYS, SIMBOLIAI IR SANTRUMPOS
 3.1. Terminų apibrėžtys
 Žr. šios taisyklės 2.1 punktą
 3.2. Bendrieji simboliai (1)
 Simbolis
 Vienetas
 Sąvoka
 a
 0
 –
 regresijos tiesės atkarpa y ašyje
 a
 1
 –
 regresijos kreivės statumas
 α
 sp
 rad/s2
 variklio sūkių dažnio išvestinė nustatytame taške
 A/Fst
 –
 stechiometrinis oro ir degalų santykis
 c
 ppm, proc. tūrio
 koncentracija (taip pat μmol/mol = ppm)
 D
 –
 skiedimo koeficientas
 d
 m
 skersmuo
 E
 proc.
 virsmo efektyvumas
 e
 g/kWh
 su stabdymu susijusi sąlyga
 egas
 g/kWh
 išmetamųjų dujinių komponentų savitoji masė
 ePM
 g/kWh
 išmetamųjų kietųjų dalelių savitoji masė
 ew
 g/kWh
 svertinė išmetamųjų teršalų savitoji masė
 F
 F kriterijus
 F
 –
 regeneravimo ciklų dažnis, išreikštas dalimi bandymų, kurių metu vyksta regeneracija
 f
 a
 –
 laboratorijos atmosferos koeficientas
 k
 r
 –
 multiplikacinis regeneravimo koeficientas
 k
 Dr
 –
 regeneracijos perskaičiavimo (mažinimo) koeficientas
 k
 Ur
 –
 regeneracijos perskaičiavimo (didinimo) koeficientas
 λ
 –
 oro pertekliaus koeficientas
 L
 –
 procentinė sukimo momento dalis
 M
 a
 g/mol
 įsiurbiamo oro molinė masė
 M
 e
 g/mol
 išmetamųjų teršalų molinė masė
 M
 gas
 g/mol
 dujinių komponentų molinė masė
 m
 kg
 masė
 m
 gas
 g
 dujinių išmetamųjų teršalų masė per bandymų ciklą
 m
 PM
 g
 išmetamųjų kietųjų dalelių masė per bandymų ciklą
 n
 min-1
 variklio sūkių dažnis
 n
 hi
 min-1
 didelis variklio sūkių skaičius
 n
 lo
 min-1
 mažas variklio sūkių skaičius
 P
 kW
 galia
 P
 max
 kW
 didžiausia bandymo sąlygomis išmatuota arba nurodyta galia esant bandymo sūkių dažniui (nurodyta gamintojo)
 P
 AUX
 kW
 nurodyta bendra galia, suvartota bandymams atlikti skirtų pagalbinių prietaisų
 p
 kPa
 slėgis
 p
 a
 kPa
 sauso oro atmosferos slėgis
 PF
 proc.
 penetracijos frakcija
 q
 maw
 kg/s
 įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui
 q
 mdw
 kg/s
 skiedimo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui
 q
 mdew
 kg/s
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mew
 kg/s
 išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mf
 kg/s
 degalų masės srautas
 q
 mp
 kg/s
 į dalies srauto skiedimo sistemą patenkantis išmetamųjų dujų ėminio srautas
 qV
 m3/s
 tūrio srautas
 RF
 –
 atsako koeficientas
 r
 d
 –
 skiedimo santykis
 r
 2
 –
 determinacijos koeficientas
 ρ
 kg/m3
 tankis
 σ
 –
 standartinis nuokrypis
 S
 kW
 dinamometro nustatymas
 SEE
 –
 standartinė įverčio y ašyje pagal x ašį paklaida
 T
 °C
 temperatūra
 T
 a
 K
 absoliučioji temperatūra
 T
 N·m
 variklio sukimo momentas
 T
 sp
 N·m
 reikalaujamas sukimo momentas nustatytame „sp“ taške
 u
 –
 dujų komponento ir išmetamųjų dujų tankio verčių santykis
 t
 s
 laikas
 Δt
 s
 laiko tarpsnis
 t
 10
 s
 laikas nuo žingsnio įvesties iki 10 proc. galutinio rodmens
 t
 50
 s
 laikas nuo žingsnio įvesties iki 50 proc. galutinio rodmens
 t
 90
 s
 laikas nuo žingsnio įvesties iki 90 proc. galutinio rodmens
 V
 m3
 tūris
 W
 kWh
 darbas
 y
 bendrasis kintamasis
 aritmetinis vidurkis
 3.3. Apatiniai indeksai
 abs
 absoliutusis dydis
 act
 faktinis dydis
 air
 oro kiekis
 amb
 aplinkos oro kiekis
 atm
 atmosferos oro kiekis
 cor
 pataisytasis dydis
 CFV
 kritinio tekėjimo Venturio vamzdis
 denorm
 denormalizuotasis kiekis
 sausas
 sausasis dydis
 exp
 numatomas dydis
 filter
 kietųjų dalelių ėminių filtras
 i
 akimirkinis matavimas (pvz., 1 Hz)
 i
 eilės narys
 idle
 būsena tuščiosios eigos sąlygomis
 in
 įėjimo dydis
 leak
 nuotėkio kiekis
 max
 didžiausioji (viršutinė) vertė
 meas
 išmatuotas dydis
 min
 mažiausioji vertė
 mix
 oro molinė masė
 out
 išėjimo dydis
 PDP
 tūrinis siurblys
 ref
 atskaitos dydis
 SSV
 ikigarsinis Venturio vamzdis
 total
 visas dydis
 uncor
 nepataisytasis dydis
 vac
 vakuumo lygis
 weight
 kalibravimo svarelis
 wet
 drėgnasis dydis
 3.4. Cheminių komponentų simboliai ir santrumpos (taip pat naudojami kaip apatiniai indeksai)
 (Žr. šios taisyklės 2.2.2 punktą)
 3.5. Santrumpos
 (Žr. šios taisyklės 2.2.3 punktą)
 4. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 Šiuo tikslu varikliai, bandomi 6 dalyje nustatytomis bandymų sąlygomis ir 7 punkte nustatyta bandymų tvarka, turi atitikti 5 dalyje nustatytus eksploatacinių charakteristikų reikalavimus.
 5. EKSPLOATACINIŲ CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 5.1. Bendrieji reikalavimai
 5.1.1. Rezervuota (2)
 5.1.2. Dujinių teršalų ir kietųjų dalelių išmetimas
 Teršalus sudaro:
 a)
 azoto oksidai NOX;
 b)
 angliavandeniliai, žymimi kaip bendras angliavandenilių kiekis, HC arba THC;
 c)
 kietosios dalelės, KD;
 d)
 kietųjų dalelių kiekis, DS;
 e)
 anglies monoksidas, CO.
 Išmatuotos variklio dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų vertės reiškia su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų kiekį gramais per kilovatvalandę (g/kWh), o išmatuotos kietųjų dalelių kiekio vertės reiškia su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų kiekį, išreikštą kietųjų dalelių kiekiu per kilovatvalandę (#/kWh). Gali būti naudojamos kitos vienetų sistemos, jei taikomas tinkamas perskaičiavimas.
 Matuotini dujiniai ir kietųjų dalelių teršalai – dujiniai ir kietųjų dalelių taršalai, kurių ribinės vertės yra taikytinos bandomos pakategorės varikliams, kaip nustatyta šios taisyklės 2 priedėlyje.
 Šios taisyklės 5.1 punkte nustatyta tvarka gauti rezultatai neturi viršyti taikytinų ribinių verčių.
 Turi būti išmatuotas ir nurodytas visų pakategorių variklių išmetamo CO2 kiekis, kaip nustatyta šios taisyklės 6.1.4 punkte.
 Kai NOX kontrolės priemonės, įtrauktos į variklio išmetamųjų teršalų kontrolės sistemą, apima reagento naudojimą, papildomai išmatuojamas vidutinis išmetamo amoniako (NH3) kiekis, kaip to reikalaujama 9 priedo 3.4 punkte; jo kiekis negali viršyti tame punkte nurodytų verčių.
 Išmetamieji teršalai nustatomi taikant darbo ciklus (pastovios būsenos ir (arba) pereinamuosius), kaip aprašyta šio priedo 7 dalyje. Matavimo sistemos turi atitikti šio priedo 8 dalyje nustatytus kalibravimo ir veiksmingumo tikrinimo, kuri atliekant naudojama šio priedo 9 dalyje nurodyta matavimo įranga, reikalavimus.
 Tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti kitas sistemas ar analizatorius, jei nustatoma, kad su jais pagal šio priedo 5.1.3 punktą gaunami lygiaverčiai rezultatai.
 5.1.3. Lygiavertiškumas
 Sistemos lygiavertiškumas nustatomas ištyrus septynias ėminių poras (arba daugiau) ir nustačius nagrinėjamos sistemos ir vienos iš šiame priede nurodytų sistemų koreliaciją.
 „Rezultatais“ reikia laikyti išmetamųjų teršalų kiekio per ciklą svertinę savitąją vertę. Koreliacijos bandymai atliekami toje pačioje laboratorijoje, naudojant tą pačią bandymų įrangą ir tą patį variklį; geriausia, jei jie atliekami vienu metu. Ėminių porų vidutinių verčių lygiavertiškumas nustatomas naudojant F kriterijaus ir t kriterijaus statistiką, kaip aprašyta 5 priedo A.3 priedėlyje, parengtą pirmiau aprašytomis bandymo sąrankos ir variklio naudojimo laboratorijoje sąlygomis. Riktai nustatomi pagal standartą ISO 5725 ir neįtraukiami į duomenų bazę. Koreliacijos bandymui naudotinas sistemas turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija.
 5.2. Bendrieji bandymų ciklų reikalavimai
 5.2.1. Tipo patvirtinimo bandymas atliekamas taikant atitinkamą ne kelių mašinoms taikomą pastovų ciklą (NRSC) ir, jei taikytina, ne kelių mašinoms taikomą pereinamųjų režimų ciklą (NRTC arba LSI-NRTC), nurodytą šio priedo A.6 priedėlyje.
 5.2.2. NRSC ciklų techninės specifikacijos ir charakteristikos išdėstytos A.6 priedėlyje. Gamintojo sprendimu, NRSC pastovios būsenos ciklo bandymą galima atlikti kaip diskrečiojo režimo ciklą arba, jei taikytina, kaip nuolydinio režimo ciklą (RMC), kaip nurodyta 7.4.1 punkte.
 5.2.3. NRTC ir LSI-NRTC techninės specifikacijos ir charakteristikos išdėstytos šio priedo A.6 priedėlyje.
 5.2.4. Šio priedo A.6 priedėlio 7.4 punkte nurodyti bandymų ciklai vykdomi remiantis didžiausio sukimo momento arba galios ir bandymo sūkių skaičiaus (juos reikia nustatyti tam, kad bandymų ciklai vyktų tinkamai) procentinėmis dalimis:
 a)
 100 proc. sūkių dažniu (esant didžiausiam bandymo sūkių skaičiui arba vardiniam sūkių skaičiui);
 b)
 taikant tarpinį sūkių skaičių, nurodytą 5.2.5.4 punkte;
 c)
 tuščiąja eiga, kaip nurodyta 5.2.5.5 punkte.
 Tai, kaip nustatomas bandymo sūkių skaičius, aprašyta 5.2.5 punkte, o kaip naudojamas sukimo momentas ir galia, – 5.2.6 punkte.
 5.2.5. Bandymo sūkių dažniai
 5.2.5.1. Didžiausias bandymo sūkių dažnis (MTS)
 MTS apskaičiuojamas pagal 5.2.5.1.1 arba 5.2.5.1.3 punktą.
 5.2.5.1.1. MTS apskaičiavimas
 Siekiant apskaičiuoti MTS, pagal 7.4 punktą sudaromas pereinamųjų charakteristikų grafikas. Tada, palyginus charakteristikų grafike nurodytas variklio sūkių dažnio ir galios vertes, nustatomas MTS. MTS apskaičiuojamas vienu iš šių būdų:
 a)
 remiantis mažo sūkių dažnio ir didelio sūkių dažnio vertėmis
 (A.4-1)
 čia:
 n
 hi
 didelis sūkių skaičius, nurodytas 2.1.43 punkte;
 n
 lo
 mažas sūkių skaičius, nurodytas 2.1.50 punkte;
 b)
 taikant ilgiausio vektoriaus metodą
 (A.4-2)
 taikant:
 mažo sūkių skaičiaus ir didelio sūkių skaičiaus vidurkis, kuriam esant (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) yra lygu 98 proc. (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) didžiausios vertės.
 Jeigu tėra vienas sūkių skaičius, kuriam esant (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) dydis yra lygus 98 proc. (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) didžiausios vertės.
 (A.4-3)
 taikant:
 n
 i
 sūkių dažnis, kuriuo gaunama (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) didžiausia vertė.
 čia:
 n
 variklio sūkių dažnis;
 i
 indeksavimo kintamasis, atitinkantis vieną užregistruotą variklio charakteristikų grafiko vertę;
 n
 normi
 variklio sūkių dažnis, normalizuotas padalijus iš nPmax;
 P
 normi
 variklio galia, normalizuota padalijus iš Pmax;
 nPmax
 mažiausio ir didžiausio sūkių dažnių, kuriais galia yra lygi 98 proc. P
 max, vidurkis.
 Tarp charakteristikų grafike pažymėtų verčių atliekama tiesinė interpoliacija ir nustatomos šios vertės:
 i)
 sūkių dažnis, kuriuo galia yra lygi 98 proc. P
 max vertės. Jeigu yra tik vienas sūkių dažnis, kuriuo galia yra lygi 98 proc. Pmax vertės, nPmax yra sūkių dažnis, kuriuo gaunama Pmax vertė;
 ii)
 sūkių dažnis, kuriuo (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) yra lygu 98 proc. (n
 2
 normi
 + P
 2
 normi
 ) didžiausios vertės.
 5.2.5.1.2. Deklaruoto MTS naudojimas
 Jeigu pagal 5.2.5.1.1 arba 5.2.5.1.3 punktus apskaičiuotas MTS ±3 proc. tikslumu atitinka gamintojo deklaruotą MTS, teršalų išmetimo bandymui galima naudoti deklaruotą MTS. Jeigu nuokrypis viršijamas, teršalų išmetimo bandymui naudojamas išmatuotas MTS.
 5.2.5.1.3. Pakoreguoto MTS naudojimas
 Jeigu krintančiosios kreivės dalies kraštas pilnutinės apkrovos sąlygomis yra itin status, NRTC bandymų ciklo metu gali būti sunku tinkamai pritaikyti 105 proc. dydžio sūkių dažnį. Šiuo atveju, prieš tai gavus techninės tarnybos sutikimą, leidžiama naudoti alternatyvią MTS vertę, nustatytą vienu iš šių būdų:
 a)
 MTS galima šiek tiek sumažinti (ne daugiau kaip 3 proc.), kad NRTC būtų galima atlikti tinkamai;
 b)
 apskaičiuoti alternatyvią MTS vertę pagal (A.4-4) lygtį:
 (A.4-4)
 čia:
 n
 max
 =
 variklio sūkių skaičius, kuriuo variklio reguliatorius kontroliuoja variklio sūkių skaičių pagal didžiausią valdymo komandą, o apkrova yra nulinė (didžiausias sūkių skaičius nesant apkrovos);
 n
 idle
 =
 sūkių skaičius tuščiąja eiga.
 5.2.5.2. Vardinis sūkių skaičius
 Vardinis sūkių skaičius yra apibrėžtas 2.1.72 punkte. Kintamo greičio variklių, su kuriais atliekamas teršalų išmetimo bandymas, išskyrus išbandytuosius taikant 2.1.12 punkte nustatytą pastovaus greičio NRSC, vardinis sūkių skaičius nustatomas sudarius charakteristikų grafiką, kaip nustatyta 7.6 punkte. Taikant pastovaus greičio NRSC išbandytų kintamo greičio variklių vardinį sūkių skaičių deklaruoja gamintojas pagal variklio charakteristikas. Pastovaus greičio variklių vardinį sūkių skaičių deklaruoja gamintojas pagal reguliatoriaus charakteristikas. Jeigu teršalų išmetimo bandymas atliekamas su šios taisyklės 2.1.11 punkte nustatytais tam tikro tipo varikliais, galinčiais veikti alternatyvaus sūkių skaičiaus režimu, deklaruojamas ir išbandomas kiekvienas alternatyvus sūkių skaičius.
 Jeigu vardinis sūkių skaičius, nustatytas sudarius 7.6 punkte nurodytą charakteristikų grafiką, atitinka gamintojo deklaruotą sūkių skaičių (NRS kategorijos variklių, pateiktų su reguliatoriumi, – ±150 rpm tikslumu, NRS tipo variklių, pateiktų be reguliatoriaus, – ±350 rpm arba ±4 proc. tikslumu, nelygu, kuri iš verčių yra mažesnė, visų kitų kategorijų variklių – ±100 rpm tikslumu), gali būti naudojama deklaruota vertė. Jeigu nuokrypis viršijamas, vardinis sūkių skaičius nustatomas sudarius charakteristikų grafiką.
 NRSh kategorijos variklių 100 proc. bandymo sūkių skaičiaus turi atitikti gamintojo deklaruotą vardinį sūkių skaičių ±350 rpm tikslumu.
 Kita galimybė – per bet kurį pastovios būsenos bandymų ciklą vietoj vardinio sūkių skaičiaus galima naudoti MTS.
 5.2.5.3. Kintamo greičio variklių didžiausio sukimo momento sūkių skaičius
 Prireikus didžiausio sukimo momento sūkių skaičius, nustatomas pagal didžiausio sukimo momento kreivę, brėžiamą sudarius charakteristikų grafiką, kaip nustatyta 7.6.1 arba 7.6.2 punkte, yra:
 a)
 sūkių skaičius, kuriuo užregistruojamas didžiausias sukimo momentas, arba
 b)
 mažiausio sūkių skaičiais ir didžiausio sūkių skaičiaus, kuriais sukimo momentas yra lygus 98 proc. didžiausio sukimo momento, vidurkis. Prireikus sūkių skaičius, kuriuo sukimo momentas sudaro 98 proc. didžiausio sukimo momento, nustatomas tiesinės interpoliacijos metodu.
 Jeigu didžiausio sukimo momento sūkių skaičius, nustatytas pagal didžiausio sukimo momento kreivę, atitinka gamintojo deklaruotą didžiausio sukimo momento sūkių skaičių (NRS kategorijos variklių – ±4 proc. tikslumu, kitų kategorijų variklių – ±2,5 proc. tikslumu), taikant šį reglamentą galima naudoti deklaruotą vertę. Jeigu nuokrypis viršijamas, naudojamas pagal didžiausio sukimo momento kreivę nustatytas didžiausio sukimo momento sūkių skaičius.
 5.2.5.4. Tarpinis sūkių skaičius
 Tarpinis sūkių skaičius turi atitikti vieną iš šių reikalavimų:
 a)
 variklių, skirtų dirbti visame sūkių skaičiaus intervale, taikant sukimo momento esant pilnutinei apkrovai kreivę, tarpinis sūkių skaičius – nurodytas sūkių skaičius esant didžiausiajam sūkių skaičiui, jei šis sūkių skaičius atitinka 60–75 proc. vardinio sūkių skaičiaus;
 b)
 jei nurodytas didžiausiasis sūkių skaičius yra mažesnis kaip 75 proc. vardinio sūkių skaičius, tarpinis sūkių skaičius turi atitikti 60 proc. vardinio sūkių skaičiaus;
 c)
 jeigu nurodytas didžiausiasis sūkių skaičius yra didesnis kaip 75 proc. vardinio sūkių skaičiaus, tarpinis sūkių skaičius turi atitikti 75 proc. vardinio sūkių skaičiaus; Jeigu variklis gali veikti tik taip, kad sūkių skaičius būtų didesnis kaip 75 proc. vardinio sūkių skaičiaus, tarpinis sūkių skaičius yra mažiausias sūkių skaičius, kuriam esant variklis gali veikti;
 d)
 variklių, kurie pastovios būsenos sąlygomis nėra skirti veikti pilnutinės apkrovos sukimo momento kreivės sūkių skaičiaus intervale, tarpinis sūkių skaičius turi atitikti 60–70 proc. vardinio sūkių skaičiaus;
 e)
 variklių, bandomų G1 ciklu, išskyrus ATS kategorijos variklius, tarpinis sūkių skaičius turi atitikti 85 proc. vardinio sūkių skaičiaus;
 f)
 ATS kategorijos variklių, bandomų taikant G1 ciklą, tarpinis sūkių dažnis turi atitikti 60 arba 85 proc. vardinio sūkių dažnio, nelygu, kuri vertė artimesnė faktiniam didžiausio sukimo momento sūkių skaičiui.
 Jeigu taikant 100 proc. bandymo sūkių skaičių vietoj vardinio sūkių skaičiaus naudojama MTS vertė, nustatant tarpinį sūkių skaičių vietoj vardinio sūkių skaičiaus taip pat naudojama MTS vertė.
 5.2.5.5. Sūkių skaičius tuščiąja eiga
 Tuščioji eiga – mažiausias variklio sūkių skaičius esant mažiausiai apkrovai (kai apkrova viršija nulinę apkrovą arba yra jai lygi), kai variklio sūkių skaičius kontroliuojamas variklyje įrengtu reguliatoriumi. Jeigu varikliuose tuščiosios eigos reguliatorius nėra įrengtas, tuščioji eiga – gamintojo nurodytas mažiausias variklio sūkių skaičius esant mažiausiai apkrovai. Sūkių skaičius, kai įšilęs variklis dirba tuščiąja eiga, yra įšilusio variklio sūkių skaičius tuščiąja eiga.
 5.2.5.6. Pastovaus greičio variklių bandymo sūkių skaičius
 Gali būti, kad pastovaus greičio variklių reguliatoriais visiškai pastovus sūkių skaičius bus palaikomas ne visada. Paprastai sūkių skaičius gali sumažėti tam tikru (0,1–10) procentiniu dydžiu esant nulinei apkrovai, t. y. tiek, kad minimalus sūkių skaičius bus pasiektas tada, kai variklis pasieks aukščiausios galios tašką; Pastovaus greičio variklių bandymo sūkių skaičių galima valdyti naudojant variklyje sumontuotą reguliatorių arba bandymo stendo sūkių skaičiaus valdymo įrenginį, kai jis naudojamas vietoj variklio reguliatoriaus.
 Jeigu naudojamas variklyje sumontuotas reguliatorius, 100 proc. sūkių skaičiaus yra variklio reguliuojamas sūkių skaičius, kaip apibrėžta šios taisyklės 2.1.28 punkte.
 Jeigu reguliatorius imituojamas naudojant bandymo stendo valdymo įrenginio signalą, 100 proc. sūkių skaičiaus esant nulinei apkrovai yra pagal to reguliatoriaus parametrus gamintojo nustatytas sūkių skaičius nesant apkrovos, o 100 proc. sūkių skaičius esant pilnutinei apkrovai yra pagal to reguliatoriaus parametrus nustatytas vardinis sūkių skaičius. Kitiems bandymo režimams sūkių skaičius nustatomas taikant interpoliaciją.
 Jeigu reguliatoriaus veikimo parametrai yra izochroniniai arba jei vardinis sūkių skaičius ir gamintojo deklaruotas sūkių skaičius nesant apkrovos skiriasi ne daugiau kaip 3 proc., visuose apkrovos taškuose taikant 100 proc. sūkių skaičių galima naudoti vieną gamintojo deklaruotą vertę.
 5.2.6. Sukimo momentas
 5.2.6.1. Per bandymų ciklus nurodomos sukimo momento vertės yra procentinės vertės, kurios tam tikru bandymo režimu atitinka:
 a)
 reikalingo sukimo momento ir didžiausio galimo sukimo momento, esant nurodytam bandymo sūkių skaičiui, santykį (taikant visus ciklus, išskyrus D2);
 b)
 reikalingo sukimo momento ir sukimo momento, atitinkančio gamintojo deklaruotą vardinę naudingąją galią, santykį (taikant D2 ciklą).
 6. BANDYMO SĄLYGOS
 6.1. Laboratorinių bandymų sąlygos
 Remiantis toliau išdėstytomis nuostatomis ir naudojant (A.4-5) arba (A.4-6) lygtį išmatuojama į variklį įleidžiamo oro absoliučioji temperatūra (Ta), išreikšta Kelvino laipsniais, ir sauso oro atmosferinis slėgis (ps), išreikštas kPa, ir nustatomas f
 a parametras. Jeigu atmosferos slėgis matuojamas angoje, užtikrinama, kad slėgio nuostoliai atmosferą ir matavimo vietą skiriančiame taške būtų nereikšmingi ir būtų atsižvelgta į angoje dėl srauto susidariusį statinį slėgį. Varikliuose su keliais cilindrais ir skirtingomis įleidimo kolektorių grupėmis, pvz., varikliuose, kurių cilindrai išdėstyti V forma, naudojama vidutinė skirtingų grupių temperatūra. Apie fa dydį pranešama pateikiant bandymo rezultatus. Varikliai, turintys natūralaus įsiurbimo ir mechaninio pripūtimo funkcijas:
 (A.4-5)
 Varikliai, turintys turbokompresorių ir įsiurbiamo oro aušinimo funkciją arba jos neturintys:
 (A.4-6)
 6.1.1. Kad bandymas būtų laikomas tinkamu, reikia, kad būtų įvykdytos abi šios sąlygos:
 a)
 fa turi atitikti intervalą 0,93 ≤ ≤f
 a≤ ≤ 1,07, išskyrus 6.1.2 ir 6.1.4 punktuose leidžiamus atvejus;
 b)
 prieš bet kokią variklio sudedamąją dalį matuojamas įsiurbiamas oras palaikomas pastovios 298 ± 5 K (25 ± 5 °C) temperatūros, išskyrus 6.1.3 ir 6.1.4 punktuose leidžiamus atvejus ir laikantis 6.1.5 ir 6.1.6 punktų reikalavimų.
 6.1.2. Jeigu laboratorija, kurioje variklis bandomas, yra daugiau kaip 600 m aukštyje, gamintojui sutikus, f
 a gali būti didesnis už 1,07, jei p
 s bus ne mažesnis kaip 80 kPa.
 6.1.3. Jeigu bandomo variklio galia yra didesnė kaip 560 kW, gamintojui sutikus, didžiausia įsiurbiamo oro temperatūra gali būti didesnė kaip 303 K (30 °C), su sąlyga, kad neviršys 308 K (35 °C).
 6.1.4. Jeigu laboratorija, kurioje variklis bandomas, yra daugiau kaip 300 m aukštyje, o bandomo variklio galia yra didesnė kaip 560 kW, gamintojui sutikus, f
 a gali būti didesnis už 1,07, jei p
 s bus ne mažesnis kaip 80 kPa, o įsiurbiamo oro temperatūra gali būti didesnė kaip 303 K (30 °C), su sąlyga, kad neviršys 308 K (35 °C).
 6.1.5. Jeigu NRS kategorijos mažesnės negu 19 kW galios variklių šeimą išskirtinai sudaro varikliai, skirti naudoti sniego valytuvuose, turi būti palaikoma 273–268 K (nuo 0 iki –5 °C) įsiurbiamo oro temperatūra.
 6.1.6. SMB kategorijos varikliuose palaikoma 263 ± 5 K (–10 ± 5 °C) įsiurbiamo oro temperatūra, išskyrus 6.1.6.1 punkte leidžiamus atvejus.
 6.1.6.1. SMB kategorijos varikliuose, kuriuose sumontuota elektroniniu būdu valdoma ir pagal įsiurbiamo oro temperatūrą degalų srautą pritaikanti degalų įpurškimo sistema, gamintojo nuožiūra taip pat gali būti palaikoma 298 ± 5 K (25 ± 5 °C) įsiurbiamo oro temperatūra.
 6.1.7. Leidžiama naudoti:
 a)
 atmosferos slėgio matuoklį, kurio rodmenys naudojami kaip visos bandymų patalpos, kurioje yra daugiau negu viena dinamometrinė bandymų įranga, atmosferos slėgis, jeigu variklio bandymo vietoje įsiurbiamo oro reguliavimo įranga užtikrinamas aplinkos slėgis, ±1 kPa tikslumu atitinkantis bendrą atmosferos slėgį;
 b)
 drėgnio matuoklį, kuriuo matuojamas visos bandymų patalpos, kurioje yra daugiau negu viena dinamometrinė bandymų įranga, įsiurbiamas oras, jeigu variklio bandymo vietoje įsiurbiamo oro reguliavimo įranga galima užtikrinti rasos tašką, ±0,5 K tikslumu atitinkantį bendrą drėgnio matą.
 6.2. Varikliai, turintys pripučiamo oro aušinimo funkciją
 a)
 Naudojama pripučiamo oro aušinimo sistema, turinti bendrą įsiurbiamo oro paėmimo funkciją ir atitinkanti eksploatuojamuose serijinės gamybos varikliuose montuojamą sistemą. Bet kokia laboratorinė pripučiamo oro aušinimo sistema projektuojama taip, kad kondensato kauptųsi kuo mažiau. Prieš pradedant teršalų išmetimo bandymus visas susikaupęs kondensatas išleidžiamas, o visos drenos sandariai uždaromos. Atliekant teršalų išmetimo bandymą drenos lieka uždarytos. Užtikrinamos šios aušalo sąlygos:
 i)
 per visą bandymą pripučiamo oro aušintuvo įleidimo angoje palaikoma bent 293 K (20 °C) aušalo temperatūra;
 ii)
 esant vardiniam sūkių skaičiui ir pilnutinei apkrovai, nustatomas toks aušalo srautas, kad už pripučiamo oro aušintuvo išėjimo angos oro temperatūra gamintojo nustatytą vertę atitiktų ±5 K (±5 °C) tikslumu. Oro temperatūra išėjimo angoje matuojama gamintojo nurodytoje vietoje. Ši nustatytoji aušalo srauto vertė taikoma per visą bandymą. Jeigu variklio gamintojas nėra nurodęs variklio veikimo sąlygų arba atitinkamos temperatūros pripučiamo oro aušintuvo išėjimo angoje, aušalo srautas nustatomas varikliui veikiant didžiausia galia, kad pripučiamo oro aušintuvo išėjimo angoje būtų gauta temperatūra, atitinkanti įprastas veikimo sąlygas;
 iii)
 jeigu pripučiamo oro aušinimo sistemoje variklio gamintojas nustato slėgio kryčio ribas, užtikrinama, kad slėgio krytis pripučiamo oro aušinimo sistemoje, esant gamintojo nustatytoms variklio veikimo sąlygoms, atitiktų gamintojo nustatytą ribinę vertę (-es). Slėgio krytis matuojamas gamintojo nustatytose vietose;
 b)
 jeigu, atliekant bandymų ciklą, 5.2.5.1 punkte apibrėžta MTS vertė naudojama vietoj vardinio sūkių skaičiaus, nustatant pripučiamo oro temperatūrą šį sūkių skaičių galima naudoti vietoj vardinio sūkių skaičiaus.
 c)
 Siekiama, kad gauti išmetamųjų teršalų rezultatai būtų reprezentatyvūs ir atspindėtų įprastas veikimo sąlygas. Jeigu, remiantis gerąja inžinerine praktika, paaiškėja, kad pagal šios dalies specifikacijas būtų gauti nereprezentatyvūs bandymų rezultatai (pvz., įsiurbiamas oras bus pernelyg atvėsintas), tam, kad rezultatai būtų reprezentatyvesni, galima naudoti sudėtingesnius nuostačius ir pripučiamo oro slėgio kryčio, aušalo temperatūros ir srauto valdymo parametrus.
 6.3. Variklio galia
 6.3.1. Išmetamųjų teršalų matavimo pagrindas
 Išmetamųjų teršalų savitosios masės matavimo pagrindas yra nepakoreguota naudingoji galia, kaip apibrėžta šios taisyklės 2.1.56 punkte.
 6.3.2. Sumontuotini pagalbiniai prietaisai
 Atliekant bandymą, pagal A.2 priedėlio reikalavimus bandymo stende sumontuojami varikliui veikti būtini pagalbiniai prietaisai.
 Jeigu bandymui reikalingų pagalbinių prietaisų negalima sumontuoti, jų sugertoji galia nustatoma ir atimama iš išmatuotos variklio galios.
 6.3.3. Išmontuotini pagalbiniai prietaisai
 Atliekant bandymus turi būti atsisakyta tam tikros pagalbinės įrangos, kuri būtina tik eksploatuojant aparatą ir kuri gali būti prijungta prie variklio.
 Jeigu pagalbinės įrangos neįmanoma išmontuoti, galia, kurią ji sunaudoja būdama neapkrauta, gali būti nustatyta ir pridėta prie išmatuotos variklio galios (žr. g pastabą A.2 priedėlio lentelėje). Jeigu ši vertė didesnė kaip 3 proc. didžiausiosios galios esant bandomajam sūkių dažniui, ją gali patikrinti techninė tarnyba. Pagal pagalbinių prietaisų sugertą galią pakoreguojamos nustatytos vertės ir apskaičiuojamas per bandymų ciklą variklio atliktas darbas, kaip nurodyta šio priedo 7.7.1.3 arba 7.7.2.3 punkto b papunktyje.
 6.3.4. Pagalbinės galios nustatymas
 Kai taikytina, variklio gamintojas nurodo visų taikytinų bandymų ciklų eksploatavimo intervalo pagalbinės galios vertes ir joms nustatyti taikytą matavimo ir (arba) skaičiavimo metodą, o tipo patvirtinimo institucija juos patvirtina.
 6.3.5. Variklio ciklo darbas
 Etaloninio ir faktinio ciklo darbo apskaičiavimas (žr. 7.8.3.4 punktą) grindžiamas variklio galia pagal 6.3.1 punktą. Šiuo atveju Pf ir Pr vertės (A.4-7) lygtyje lygios nuliui, o P lygi Pm.
 Jeigu pagalbiniai prietaisai ir (arba) įranga yra sumontuoti, kaip nurodyta 6.3.2 ir (arba) 6.3.3 punktuose, jų sugertoji galia taikoma kiekvienai akimirkinei ciklo galios vertei Pm,i pataisyti pagal (A.4-8) lygtį:
 Pi = Pm,i - Pf,i + Pr,i
 (A.4-7)
 PAUX = Pr,i – Pf,i
 (A.4-8)
 čia:
 Pm,i
 išmatuota variklio galia (kW);
 Pf,i
 pagalbinių prietaisų ir (arba) įrangos, kuriuos bandant reikėjo sumontuoti, bet kurie nebuvo sumontuoti, sugertoji galia (kW);
 Pr,i
 pagalbinių prietaisų ir (arba) įrangos, kuriuos bandant reikėjo išmontuoti, bet kurie buvo sumontuoti, sugertoji galia (kW).
 6.4. Variklio įsiurbiamas oras
 6.4.1. Įžanga
 Naudojama variklyje sumontuota įsiurbiamo oro sistema arba tipinė įprastoms veikimo sąlygoms pritaikytos konfigūracijos sistema. Jai priklauso pripučiamo oro atvėsinimo ir išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos.
 6.4.2. Įsiurbiamo oro slėgio apribojimas
 Naudojama variklio oro įsiurbimo sistema arba bandymų laboratorijos sistema, kuriai taikoma įsiurbiamo oro slėgio riba, naudojant švarų oro filtrą ir esant vardiniam sūkių skaičiui bei pilnutinei apkrovai, atitiktų didžiausią gamintojo nustatytą vertę ±300 Pa tikslumu. Jeigu dėl bandymų laboratorijos oro tiekimo sistemos konstrukcijos tai neįmanoma, leidžiama taikyti slėgio ribą, neviršijančią gamintojo užterštam filtrui nustatytos vertės, prieš tai gavus techninės tarnybos patvirtinimą. Statinis skirtuminis ribojimo slėgis matuojamas gamintojo nurodytoje vietoje, taikant jo nustatytas sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertes. Jeigu gamintojas vietos nenurodo, šis slėgis matuojamas prieš bet kokio turbokompresoriaus arba išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos jungtį su įsiurbiamo oro sistema. Jeigu, atliekant bandymų ciklą, 5.2.5.1 punkte apibrėžta MTS vertė naudojama vietoj vardinio sūkių skaičiaus, šį sūkių skaičių galima naudoti vietoj vardinio sūkių dažnio siekiant nustatyti įsiurbiamo oro slėgio ribą.
 6.5. Variklio išmetimo sistema
 Naudojama variklyje sumontuota išmetimo sistema arba tipinė įprastoms veikimo sąlygoms paruoštos konfigūracijos sistema. Išmetimo sistema turi atitikti išmetamųjų teršalų ėminių ėmimo reikalavimus, nustatytus 9.3 punkte. Naudojama išmetimo sistema arba bandymų laboratorijos sistema, kurios statinis išmetamųjų dujų priešslėgis atitinka 80–100 proc. didžiausios išmetamųjų dujų slėgio ribos, esant vardiniam sūkių skaičiui ir pilnutinei apkrovai. Išmetamųjų dujų slėgį galima riboti vožtuvu. Jeigu didžiausia išmetamųjų dujų slėgio riba yra 5 kPa arba mažesnė, nuostatis nuo didžiausios vertės gali skirtis ne daugiau kaip 1,0 kPa. Jeigu, atliekant bandymų ciklą, MTS vertė naudojama vietoj vardinio sūkių dažnio, šį sūkių dažnį galima naudoti vietoj vardinio sūkių dažnio siekiant nustatyti išmetamųjų dujų slėgio ribą.
 6.6. Variklis, turintis papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą
 Jeigu variklis yra su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, kuri nėra jame tiesiogiai sumontuota, išmetimo vamzdis turi būti tokio pat skersmens, koks įprastomis veikimo sąlygomis naudojamas bent keturgubo vamzdžio skersmens atstumu prieš plečiamąją dalį, kurioje įrengtas papildomo apdorojimo įtaisas. Atstumas nuo išmetimo kolektoriaus tarpiklio ar turbokompresoriaus išėjimo angos iki papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos turi būti toks pat, kaip ne keliais judančio mechanizmo konstrukcijoje arba kaip nurodyta gamintojo pateiktose atstumų specifikacijose. Jeigu gamintojas taip nustato, vamzdis apšiltinamas, kad būtų pasiekta gamintojo specifikacijas atitinkanti įleidimo į papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą temperatūra. Jeigu gamintojas yra nustatęs papildomų montavimo reikalavimų, pasirenkant bandomą konstrukciją, į juos taip pat reikia atsižvelgti. Išmetimo sistemos priešslėgis arba slėgio riba nustatomi pagal 6.5 punktą. Kai naudojami papildomo išmetamųjų dujų apdorojimo įtaisai, kuriems taikomos kintamos išmetamųjų dujų slėgio ribos, 6.5 punkte nurodyta didžiausia išmetamųjų dujų slėgio riba apibrėžiama gamintojo nurodytos papildomo apdorojimo būsenos sąlygomis (esant nužalinimo ir (arba) senėjimo ir regeneravimo ir (arba) apkrovos lygiui). Atliekant fiktyvius bandymus ir sudarant variklio charakteristikų grafiką papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo talpyklą galima išimti ir pakeisti tokia pačia, neaktyviu katalizatoriaus nešiklio pripildyta talpykla.
 Per bandymų ciklą matuojami išmetamieji teršalai turi reprezentatyviai atitikti eksploatuojant išmetamus teršalus. Jeigu variklis yra su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, kurioje būtina naudoti reagentą, gamintojas deklaruoja, koks reagentas naudotas per visus bandymus.
 Variklių, turinčių papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo, taikant nedažną (periodinį) regeneravimą, sistemą, aprašytą 6.6.2 punkte, išmetamų teršalų rezultatai perskaičiuojami atsižvelgiant į regeneravimo ciklus. Šiuo atveju vidutinis išmetamųjų teršalų kiekis priklauso nuo regeneravimo ciklų dažnumo, išreiškiamo kaip bandymų, per kuriuos vyksta regeneravimas, dalis. Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemoms, kuriose regeneravimo procesas vyksta pastoviai arba bent kartą per taikytiną pereinamųjų režimų bandymų ciklą arba nuolydinio režimo ciklą (nenutrūkstamas regeneravimas), remiantis 6.6.1 punktu, speciali bandymų procedūra nereikalinga.
 6.6.1. Nenutrūkstamas regeneravimas
 Kai naudojama papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, kurioje vyksta nenutrūkstamo regeneravimo procesas, išmetamųjų teršalų kiekis matuojamas taip stabilizuotoje papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemoje, kad teršalų išmetimo rezultatai būtų pastovūs. Per įšilusio variklio paleidimo NRTC bandymą, LSI-NRTC arba NRSC bandymą regeneravimo procesas vyksta bent kartą, o gamintojas deklaruoja įprastas regeneravimo sąlygas (suodžių kiekį, temperatūrą, išmetimo sistemos priešslėgį ir t. t.). Siekiant įrodyti, kad regeneravimo procesas yra nenutrūkstamas, atliekami bent trys įšilusio variklio paleidimo NRTC bandymai, LSI-NRTC arba NRSC bandymai. Atliekant įšilusio variklio paleidimo NRTC bandymą, variklis įšildomas pagal 7.8.2.1 punktą ir laikomas įšildytas pagal 7.4.2.1 punkto b papunktį, tada atliekamas pirmas įšilusio variklio paleidimo NRTC bandymas.
 Paskesni įšilusio variklio paleidimo NRTC bandymai pradedami po to, kai variklis palaikomas įšildytu pagal 7.4.2.1 punkto b papunktį. Atliekant bandymus registruojama išmetamųjų dujų temperatūra ir slėgis (temperatūra prieš papildomo teršalų apdorojimo sistemą ir už jos, išmetimo sistemos priešslėgis ir t. t.). Laikoma, kad papildomo teršalų apdorojimo sistema veikia tinkamai, jeigu atliekant bandymą gamintojo nurodytos sąlygos veikia pakankamai ilgai, o teršalų išmetimo rezultatai skiriasi ne daugiau kaip ±25 proc. vidutinės vertės arba 0,005 g/kWh, nelygu, kuri iš šių verčių yra didesnė.
 6.6.2. Nedažnas regeneravimas
 Ši nuostata taikoma tik varikliams su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, kuri regeneruojama nedažnai, paprastai rečiau negu kas 100 variklio įprasto veikimo valandų. Šiems varikliams nustatomi adityvieji arba multiplikaciniai didinimo ir mažinimo koeficientai, kaip nurodyta 6.6.2.4 punkte (koregavimo koeficientai).
 Koregavimo koeficientus tikrinti ir skaičiuoti reikia tik veikiant vienam taikytinam pereinamojo režimo (NRTC arba LSI-NRTC) bandymų ciklui arba RMC NRSC bandymų ciklui. Apskaičiuotus koeficientus galima taikyti kitų taikytinų bandymų ciklų, įskaitant diskrečiojo režimo NRSC, rezultatams.
 Jeigu per bandymus atliekant pereinamųjų režimų arba NRSC bandymų ciklus nenustatoma tinkamų koregavimo koeficientų, koregavimo koeficientai nustatomi atliekant taikytino diskrečiojo režimo bandymą. Koeficientai, apskaičiuoti taikant diskrečiojo režimo bandymų ciklą, taikomi tik diskrečiojo režimo bandymų ciklams.
 Neprivaloma atlikti bandymų ir apskaičiuoti koregavimo koeficientų ir RMC, ir diskrečiojo režimo NRSC atveju.
 6.6.2.1. Koregavimo koeficientų nustatymo taikant NRTC, LSI-NRTC arba RMC NRSC bandymus reikalavimai
 Išmetamųjų teršalų kiekis, stabilizavus papildomo apdorojimo sistemą, matuojamas bent per tris įšilusio variklio paleidimo NRTC bandymus, LSI-NRTC arba nuolydinio režimo ciklo (RMC) NRSC bandymus: vieną kartą – taikant regeneravimą, du – jo netaikant, kai papildomo apdorojimo sistema yra stabilizuota. Per NRTC, LSI-NRTC arba RMC NRSC bandymus su regeneravimu įvyksta bent vienas regeneravimo procesas. Jeigu regeneravimas trunka ilgiau negu vienas NRTC, LSI-NRTC arba RMC NRSC bandymas, paskesni NRTC, LSI-NRTC arba RMC NRSC bandymai atliekami vienas paskui kitą, o išmetamųjų teršalų kiekis toliau matuojamas neišjungus variklio tol, kol baigiamas regeneravimas; tada apskaičiuojamas bandymų rezultatų vidurkis. Jeigu per kurį nors bandymą regeneravimas baigiamas, bandymas tęsiamas iki pabaigos.
 Reikiamas koregavimo koeficientas nustatomas visam taikytinam ciklui pagal (A.4-10)–(A.4-13) lygtis.
 6.6.2.2. Koregavimo koeficientų nustatymo taikant diskrečiojo režimo NRSC bandymus reikalavimai
 Išmetamųjų teršalų kiekis, stabilizavus papildomo teršalų apdorojimo sistemą, matuojamas bent tris kartus kiekvienu taikytino diskrečiojo režimo NRSC bandymo režimu, kuriuo galima įvykdyti regeneravimo sąlygas: vieną kartą – taikant regeneravimą, du – netaikant. KD matuojamos taikant 7.8.1.2 punkto c papunktyje aprašytą kelių filtrų metodą. Jeigu regeneravimas prasideda, bet iki ėminių ėmimo konkrečiu bandymo režimu laikotarpio pabaigos nesibaigia, ėminių ėmimo laikotarpis pratęsiamas, kol regeneravimas bus baigtas. Jeigu tuo pačiu režimu variklis paleidžiamas keletą kartų, apskaičiuojamas rezultatų vidurkis. Procesas kartojamas kiekvienu bandymo režimu.
 Taikytino ciklo režimams, kuriais vyksta regeneravimas, reikiamas koregavimo koeficientas nustatomas pagal (A.4-10)–(A.4-13) lygtis.
 6.6.2.3. Bendra nedažno regeneravimo koregavimo koeficientų (IRAF) apskaičiavimo tvarka
 Gamintojas deklaruoja įprastas parametrų sąlygas, kuriomis vyksta regeneravimo procesas (suodžių kiekį, temperatūrą, išmetimo sistemos priešslėgį ir t. t.). Gamintojas taip pat nurodo regeneravimo ciklų dažnumą, išreiškiamą kaip bandymų, per kuriuos vyksta regeneravimas, skaičius. Dėl tikslios dažnumo nustatymo procedūros tariamasi su tipo patvirtinimo institucija, atsižvelgiant į gerąją inžinerinę praktiką.
 Atlikdamas regeneravimo bandymą, gamintojas pateikia pripildytą papildomo teršalų apdorojimo sistemą. Šiuo variklio kondicionavimo etapu regeneravimas nevyksta. Kita galimybė – gamintojas gali iš eilės atlikti taikytino ciklo bandymus, kol papildomo teršalų apdorojimo sistema užsipildys. Per visus bandymus nebūtina matuoti išmetamųjų teršalų kiekio.
 Vidutinis išmetamųjų teršalų kiekis tarp regeneravimo etapų nustatomas apskaičiuojant kelių maždaug vienodais laiko tarpais atliktų taikytino ciklo bandymų rezultatų aritmetinį vidurkį. Bent vienas taikytinas ciklas atliekamas prieš pat regeneravimo bandymo pradžią, o kitas – iš karto po regeneravimo bandymo.
 Atliekant regeneravimo bandymą, registruojami visi regeneravimui nustatyti reikalingi duomenys (išmetamo CO arba NOX kiekis, temperatūra prieš papildomo teršalų apdorojimo sistemą ir už jos, išmetimo sistemos priešslėgis ir t. t.). Per regeneravimo procesą taikomos išmetamųjų teršalų ribinės vertės gali būti viršytos. Bandymo schema parodyta A.4-1 paveiksle.
 A.4-1 paveikslas
 Nedažno regeneravimo, atliekant n ir n
 r matavimų, kai vyksta regeneravimas, schema
 Emissions [g/kWh
 Emissions during regeneration er
 Mean emissions during sampling e1 ... n
 Weighted emissions of sampling and regeneration ew
 Number of cycles
 Bandymų, atliktų pagal 6.6.2.1 arba 6.6.2.2 punktą, išmetamųjų teršalų vidutinė savitoji masė [g/kWh arba #/kWh] perskaičiuojama taikant svertinius koeficientus pagal (A.4-9) lygtį (žr. 1 pav.):
 (A.4-9)
 čia:
 n
 =
 bandymų, kurių metu nevyksta regeneravimas, skaičius;
 n
 r
 =
 bandymų, kurių metu vyksta regeneravimas, skaičius (mažiausiai vienas bandymas);
 =
 bandymo, per kurį regeneravimas nevyksta, išmetamųjų teršalų vidutinė savitoji masė [g/kWh arba #/kWh];
 =
 bandymo, per kurį regeneravimas vyksta, išmetamųjų teršalų vidutinė savitoji masė [g/kWh arba #/kWh].
 Gamintojo nuožiūra ir remiantis gerąja inžinerine praktika, pagal (A.4-10)–(A.4-13) lygtis galima apskaičiuoti visiems dujiniams teršalams ir, jei yra nustatyta taikytina riba, KD ir DS taikytiną multiplikacinį ar adityvųjį regeneravimo koregavimo koeficientą kr, kuriuo žymima vidutinė išmetamųjų teršalų masė.
 Multiplikacinis
 (koregavimo didinimo koeficientas)
 (A.4-10)
 (koregavimo mažinimo koeficientas)
 (A.4-11)
 Adityvusis
 (koregavimo didinimo koeficientas)
 (A.4-12)
 (koregavimo mažinimo koeficientas)
 (A.4-13)
 6.6.2.4. Koregavimo koeficientų taikymas
 Per visus bandymus, per kuriuos regeneravimas nevyksta, koregavimo didinimo koeficientai dauginami iš išmatuoto išmetamųjų teršalų kiekio arba prie jo pridedami. Per visus bandymus, per kuriuos regeneravimas vyksta, koregavimo mažinimo koeficientai dauginami iš išmatuoto išmetamųjų teršalų kiekio arba prie jo pridedami. Atliekant visus bandymus, aiškiai nustatoma, ar regeneravimas įvyko. Jeigu nenustatoma, ar regeneravimas įvyko, taikomas koregavimo didinimo koeficientas.
 Regeneracijos perskaičiavimo koeficientas, remiantis 5 priedo A.1 ir A.2 priedėliais dėl išmetamųjų teršalų, susijusių su stabdymu, savitosios masės apskaičiavimo:
 a)
 jei nustatomas visam svertiniam ciklui, taikomas taikytinų svertinių NRTC, LSI-NRTC ir NRSC bandymų rezultatams;
 b)
 jei konkrečiai nustatomas tam tikriems taikytino diskrečiojo režimo ciklo režimams, taikomas tų taikytino diskrečiojo režimo NRSC režimų, kuriais regeneravimas vyksta prieš apskaičiuojant ciklo išmetamųjų teršalų kiekio svertinį rezultatą, rezultatams. Šiuo atveju KD matuojamos taikant keleto filtrų metodą;
 c)
 gali būti taikomas kitiems tos pačios variklių šeimos nariams;
 d)
 gali būti taikomas kitoms variklių šeimoms, kurių varikliai priklauso tai pačiai variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimai, kaip apibrėžta 1 priede, jeigu tipo patvirtinimo institucija, remdamasi techniniais gamintojo pateiktais duomenimis, yra patvirtinusi, kad jų išmetamųjų teršalų kiekis yra panašus.
 Taikomos šios galimybės:
 a)
 gamintojas gali nuspręsti netaikyti koregavimo koeficientų vienai ar kelioms savo variklių šeimoms (arba konfigūracijoms), nes regeneravimo poveikis yra nežymus arba iš esmės nėra svarbu nustatyti, kada vyksta regeneravimas. Tokiais atvejais koregavimo koeficientas netaikomas, o gamintojas yra atsakingas už tai, kad išmetamųjų teršalų ribinių verčių būtų laikomasi per visus bandymus, neatsižvelgiant į tai, ar regeneravimas įvyko, ar ne;
 b)
 gamintojui paprašius tipo patvirtinimo institucija regeneravimo įvykius gali suskaičiuoti kitaip, nei nurodyta a papunktyje. Tačiau ši galimybė taikoma tik tiems ciklams, kurie vyksta itin retai ir į kuriuos iš esmės neįmanoma atsižvelgti taikant šio priedo 6.6.2.3 punkte aprašytus koregavimo koeficientus.
 6.7. Aušinimo sistema
 Naudojama pakankamo tūrio variklio aušinimo sistema, kad būtų galima palaikyti gamintojo nustatytą įprastinę variklio eksploatavimo temperatūrą, įskaitant įsiurbiamo oro, alyvos, aušalo, bloko ir galvučių temperatūras. Galima naudoti pagalbinius laboratorinius aušintuvus ir ventiliatorius.
 6.8. Tepamoji alyva
 Tepamąją alyvą nurodo gamintojas; tai turi būti tipiška rinkoje parduodama tepamoji alyva; per bandymą naudotos tepamosios alyvos specifikacijos užregistruojamos ir pateikiamos su bandymo rezultatais.
 6.9. Etaloninių degalų specifikacijos
 Etaloniniai degalai nurodyti 6 priede.
 Degalų temperatūra turi atitikti gamintojo rekomendacijas. Degalų temperatūra matuojama degalų įpurškimo siurblio angoje arba ten, kur nurodo gamintojas, o matavimo vieta užregistruojama.
 6.10. Išmetamosios karterio dujos
 Tiesiogiai į atmosferą išleidžiamos karterio dujos pridedamos prie išmetamųjų teršalų kiekio (fiziškai arba matematiškai) per visus teršalų išmetimo bandymus.
 Gamintojai, kurie pasinaudoja šia išimtimi, variklius montuoja taip, kad visas karterio išmetamas dujas būtų galima nukreipti į išmetamųjų teršalų ėminių ėmimo sistemą. Taikant šį punktą, karterio dujos, kurios bet kuriuo veikimo momentu nukreipiamos į teršalų išmetimo sistemą prieš papildomą išmetamųjų teršalų apdorojimą, nelaikomos išmetamomis tiesiog į aplinką.
 Kad išmetamuosius teršalus būtų galima išmatuoti, atvirai išmetamos karterio dujos į išmetimo sistemą nukreipiamos taip:
 a)
 vamzdynas turi būti pagamintas iš lygaus paviršiaus, elektrai laidžios ir su karterio išmetamomis dujomis nereaguojančios medžiagos. Vamzdeliai turi būti kuo trumpesni;
 b)
 laboratorinio karterio vamzdelių linkių turi būti kuo mažiau, o būtinų linkių spindulys – kuo didesnis;
 c)
 laboratorinio karterio dujų išmetimo vamzdynas turi atitikti variklių gamintojo specifikacijų reikalavimus dėl karterio priešslėgio;
 d)
 karterio dujų išmetimo vamzdynas sujungiamas su nepraskiestų išmetamųjų dujų kanalu už bet kurios papildomo apdorojimo sistemos ir išmetamųjų teršalų ribotuvo ir turi būti įrengtas prieš visus ėminių ėmimo zondus taip, kad prieš imant ėminius išmetamosios dujos sistemoje visiškai susimaišytų. Karterio dujų išmetimo vamzdis turi išeiti į laisvąjį išmetamųjų dujų srautą, kad būtų išvengta pasienio sluoksnio efektų ir dujos geriau maišytųsi. Karterio dujų išmetimo vamzdžio anga gali būti nukreipta bet kuria kryptimi pagal nepraskiestų išmetamųjų dujų srautą.
 7. BANDYMO PROCEDŪROS
 7.1. Įžanga
 Šiame punkte aprašomas su stabdymų susijusių dujinių teršalų ir kietųjų dalelių, išmetamų iš bandomų variklių, savitosios masės nustatymo metodas. Bandomas variklis turi būti sukonfigūruotas kaip pirminis variklių šeimos variklis, kaip nurodyta 10 priede.
 Atliekant laboratorinį išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymą, matuojami išmetamieji teršalai ir kiti parametrai, taikant šiame priede nurodytus bandymų ciklus. Šiame 4 priede nagrinėjami šie aspektai:
 a)
 su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų savitajai masei išmatuoti skirtos laboratorinės įrangos konfigūracija (7.2 punktas);
 b)
 prieš bandymą ir po bandymo taikomos patikrinimo procedūros (7.3 punktas);
 c)
 bandymų ciklai (7.4 punktas);
 d)
 bendroji bandymo eiga (7.5 punktas);
 e)
 variklio charakteristikų grafikų sudarymas (7.6 punktas);
 f)
 bandymo ciklų generavimas (7.7 punktas);
 g)
 specialioji bandymo ciklų taikymo tvarka (7.8 punktas).
 7.2. Išmetamųjų teršalų kiekio matavimo principas
 Norint išmatuoti su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų savitąją masę, kai taikoma, variklis turi veikti 7.4 punkte nustatytais bandymo ciklais. Norint išmatuoti su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų (t. y. HC, CO, NOX ir KD) kiekį, būtina nustatyti išmetamųjų kietųjų dalelių kiekį (t. y. DS), CO2 masę išmetamuosiuose teršaluose ir atitinkamą variklio darbą.
 7.2.1. Komponento masė
 Kiekvieno komponento bendroji masė per taikytinus bandymų ciklus nustatoma taikant toliau nurodytus metodus.
 7.2.1.1. Nenutrūkstamas ėminių ėmimas
 Imant mėginius nenutrūkstamuoju būdu, komponentų koncentracija nenutrūkstamai matuojama nepraskiestose arba praskiestose išmetamosiose dujose. Ši koncentracija dauginama iš nenutrūkstamo (nepraskiestų ar praskiestų) išmetamųjų dujų srauto ėminių ėmimo vietoje ir nustatomas komponento masės srautas. Išmetamas komponento kiekis nenutrūkstamai sumuojamas per visą bandymų ciklą. Ši suma yra bendroji išmesto komponento masė.
 7.2.1.2. Periodinis ėminių ėmimas
 Imant mėginius periodiniu būdu, nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų ėminys imamas nenutrūkstamai ir kaupiamas, kad vėliau būtų išmatuotas. Paimtas mėginys turi būti proporcingas nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų srautui. Pavyzdžiui, periodinis ėminių ėmimas yra praskiestų išmetamųjų dujinių teršalų rinkimas maiše ir KD rinkimas ant filtro. Iš esmės išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas taip: periodiškai surinktų ėminių koncentracija dauginama iš bendrosios masės arba masės srauto (nepraskiesto arba praskiesto), iš kurio ėminys buvo imamas per bandymų ciklą. Gautas rezultatas yra bendroji išmesto komponento masė arba masės srautas. Norint apskaičiuoti KD koncentraciją, iš proporcingai paimto išmetamųjų dujų kiekio ant filtro nusėdusių KD kiekis padalijamas iš filtruotų išmetamųjų dujų kiekio.
 7.2.1.3. Derinamas ėminių ėmimas
 Nenutrūkstamąjį ir periodinį ėminių ėmimą leidžiama visaip derinti (pvz., derinti KD ėmimą ir periodinį ėminių ėmimą arba išmetamųjų dujinių teršalų ėmimą ir nenutrūkstamą ėminių ėmimą).
 A.4-2 paveiksle parodyti du išmetamųjų teršalų matavimo bandymų procedūrų aspektai: įranga ir jai priklausančios ėminių ėmimo linijos, skirtos nepraskiestoms ir praskiestoms išmetamosioms dujoms, ir išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti būtini veiksmai pastovios būsenos arba pereinamųjų režimų bandymų ciklais.
 A.4-2 paveikslas
 Išmetamųjų teršalų matavimo bandymų procedūros
 Exhaust
 Raw gaseous sampling
 Partial flow PM or PN sampling
 Full flow dilution gaseous, PM or PN sampling
 Transient cycle and steady-state RMC
 Steady-state discrete-mode cycle
 Transient cycle and steady-state RMC
 Steady-state discrete-mode cycle
 Transient cycle, steady-state RMC and steady-state discrete-mode cycle
 For whole test:
 For each mode:
 Continuous gas analysis
 Average gas analysis concentration
 Varying dilution ratio
 Constant dilution ratio
 Varying dilution ratio
 Continuous gas analysis
 Batch sampling
 + continuous flow measurement
 Average flow
 PN per test
 PN per mode
 PM filter per mode
 Bag
 Secondary dilution system (Option)
 Calculation of instantaneous rate of emission
 Calculation of average rate of emission
 Single PM filter per test
 Calculation of emission for each mode
 Calculation of average gaseous or PN concentration
 Gaseous emissions
 PM filter
 Integration of instantaneous emissions
 Multiplying modal emissions with weighting factors
 Calculation of emission for whole test
 Multiplying modal emissions with weighting factors
 Multiplication of average concentration (from continuous or batch sampling) with average flow)
 PM on filter divided by amount of filtered exhaust
 Pastaba dėl A.4-2 pav. Į sąvoką „KD ėmimas dalies sraute“ įeina dalies srauto skiedimas, siekiant ištraukti tik nepraskiestas išmetamąsias dujas, taikant pastovų arba kintamą skiedimo koeficientą.
 7.2.2. Darbo nustatymas
 Darbas per bandymų ciklą nustatomas sinchroniškai dauginant sūkių dažnio ir stabdymo momento vertes, taip apskaičiuojant akimirkines variklio stabdymo galios vertes. Variklio stabdymo galios vertės integruojamos per visą bandymų ciklą, siekiant nustatyti bendrą darbą (taip pat žr. 6.3.5 punktą).
 7.3. Patikra ir kalibravimas
 7.3.1. Prieš bandymą atliekamos procedūros
 7.3.1.1. Ėminių ėmimo sistemos ir variklio parengiamojo kondicionavimo bendrieji reikalavimai
 Siekiant užtikrinti sąlygų pastovumą, prieš pradedant bandymo seką, atliekamas ėminių ėmimo sistemos ir variklio parengiamasis kondicionavimas, kaip nurodyta šiame punkte.
 Variklio parengiamojo kondicionavimo tikslas – užtikrinti išmetamųjų teršalų ir išmetamųjų teršalų kontrolės priemonių reprezentatyvumą per darbo ciklą ir sumažinti subjektyvumą, kad po jo vykdomas teršalų išmetimo bandymas atitiktų sąlygų stabilumo reikalavimus.
 Variklius su papildomo apdorojimo sistema galima pradėti naudoti iki konkrečiam ciklui šio priedo 7.3.1.1.1–7.3.1.1.4 punktuose nustatyto parengiamojo kondicionavimo, kad būtų baigtas papildomo apdorojimo sistemos regeneravimas ir, jeigu taikoma, papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemoje būtų atstatytas suodžių kiekis.
 Išmetamųjų teršalų kiekį galima matuoti per parengiamojo kondicionavimo ciklus, jeigu parengiamojo kondicionavimo ciklų atliekama tiek, kiek buvo iš anksto nustatyta, ir jeigu matavimo sistema buvo įjungta laikantis šio priedo 7.3.1.4 punkto reikalavimų. Parengiamojo kondicionavimo mastą nustato variklio gamintojas prieš pradedant parengiamąjį kondicionavimą. Parengiamasis kondicionavimas vyksta toliau nurodyta tvarka; pažymėtina, kad konkretūs parengiamojo kondicionavimo ciklai yra tokie patys, kokie taikomi teršalų išmetimo bandymui.
 7.3.1.1.1. Parengiamasis kondicionavimas prieš šalto variklio paleidimo pereinamųjų režimų ciklą (NRTC)
 Variklio parengiamasis kondicionavimas vykdomas atliekant bent vieną įšilusio variklio paleidimo pereinamųjų režimų ciklą. Iš karto po kiekvieno parengiamojo kondicionavimo ciklo variklis išjungiamas, ir kol jis yra išjungtas turi praeiti įšilusio variklio stabilizavimo etapas. Iš karto po paskutinio parengiamojo kondicionavimo ciklo variklis išjungiamas ir pradedamas šio priedo 7.3.1.2 punkte aprašytas variklio aušinimas.
 7.3.1.1.2. Parengiamasis kondicionavimas atliekant įšilusio variklio paleidimo pereinamųjų režimų ciklą (įšilusio variklio paleidimo NRTC arba LSI-NRTC)
 Šiame punkte aprašomas parengiamasis kondicionavimas, taikomas, kai ėminius ketinama imti per įšilusio variklio paleidimo NRTC, neatliekant šalto variklio paleidimo NRTC, arba atliekant LSI-NRTC. Variklio parengiamasis kondicionavimas atliekamas atitinkamai atliekant bent vieną įšilusio variklio paleidimo NRTC arba LSI-NRTC ciklą. Iš karto po kiekvieno parengiamojo kondicionavimo ciklo variklis išjungiamas ir, kai tik galima, pradedamas kitas ciklas. Kitą parengiamojo kondicionavimo ciklą rekomenduojama pradėti per 60 sekundžių nuo paskutiniojo parengiamojo kondicionavimo ciklo pabaigos. Jei reikia, prieš variklį paleidžiant teršalų išmetimo bandymui atlikti, po paskutinio parengiamojo kondicionavimo ciklo išlaukiamas atitinkamas įšilusio variklio (įšilusio variklio paleidimo NRTC) arba aušinimo (LSI-NRTC) laikotarpis. Jeigu įšilusio variklio arba variklio aušinimo laikotarpis nenaudojamas, teršalų išmetimo bandymą rekomenduojama pradėti per 60 sekundžių nuo paskutinio parengiamojo kondicionavimo ciklo pabaigos.
 7.3.1.1.3. Parengiamasis kondicionavimas prieš diskrečiojo režimo NRSC
 Varikliai, išskyrus NRS ir NRSh kategorijų variklius, įšildomi ir dirba, kol variklio temperatūros (aušinimo vandens ir tepamosios alyvos) stabilizuojasi esant 50 proc. sūkių dažnio ir 50 proc. sukimo momento (jei tai kuris nors diskrečiojo režimo NRSC bandymų ciklas, išskyrus D2 arba G tipų ciklus) arba esant vardiniam variklio sūkių dažniui ir 50 proc. sukimo momento (jei tai D2 arba G diskrečiojo režimo NRSC bandymų ciklas). Jeigu variklio bandymo sūkių dažniui apskaičiuoti naudojama MTS vertė, 50 proc. sūkių dažnio apskaičiuojama pagal 5.2.5.1 punktą, visais kitais atvejais – pagal 7.7.1.3 punktą. 50 proc. sukimo momento yra 50 proc. didžiausio galimo sukimo momento esant tokiam sūkių dažniui. Teršalų išmetimo bandymas pradedamas nesustabdžius variklio.
 NRS ir NRSh kategorijų varikliai įšildomi pagal gamintojo rekomendacijas ir gerąją inžinerinę praktiką. Prieš pradedant imti išmetamųjų teršalų ėminius, variklis veikia atitinkamo bandymų ciklo 1 režimu, kol variklio temperatūra stabilizuojasi. Teršalų išmetimo bandymas pradedamas nesustabdžius variklio.
 7.3.1.1.4. Parengiamasis kondicionavimas prieš RMC NRSC
 Variklio gamintojas pasirenka a arba b papunktyje aprašytą parengiamojo kondicionavimo eilės tvarką. Variklio parengiamasis kondicionavimas atliekamas pasirinkta eilės tvarka.
 a)
 Variklio parengiamasis kondicionavimas atliekamas atliekant bent antrąją nuolydinio režimo ciklo dalį, remiantis bandymo režimų skaičiumi. Tarp ciklų variklis neišjungiamas. Iš karto po kiekvieno parengiamojo kondicionavimo ciklo kuo greičiau pradedamas kitas ciklas (įskaitant teršalų išmetimo bandymą). Jeigu įmanoma, kitą ciklą rekomenduojama pradėti per 60 sekundžių nuo paskutinio parengiamojo kondicionavimo ciklo pabaigos.
 b)
 Variklis įšildomas ir dirba, kol variklio temperatūros (aušinimo vandens ir tepamosios alyvos) stabilizuojasi esant 50 proc. sūkių dažnio ir 50 proc. sukimo momento (jei tai RMC bandymų ciklas, išskyrus D2 arba G tipų ciklus) arba esant vardiniam variklio sūkių dažniui ir 50 proc. sukimo momento (jei tai D2 arba G RMC bandymų ciklas). Jeigu variklio bandymo sūkių dažniui apskaičiuoti naudojama MTS vertė, 50 proc. sūkių dažnio apskaičiuojama pagal šio priedo 5.2.5.1 punktą, visais kitais atvejais – pagal šio priedo 7.7.1.3 punktą. 50 proc. sukimo momento yra 50 proc. didžiausio galimo sukimo momento esant tokiam sūkių dažniui.
 7.3.1.2. Variklio aušinimas (NRTC)
 Galima taikyti natūralaus arba priverstinio aušinimo procedūrą. Jeigu aušinimas priverstinis, sistemos sukonfigūruojamos remiantis gerąja inžinerine praktika, kad aušinimo oras būtų tiekiamas visam varikliui aušinti, vėsi alyva būtų tiekiama variklio tepimo sistemai aušinti ir iš visos variklio aušinimo sistemos aušalo bei papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos būtų pašalintas karštis. Taikant priverstinį papildomo apdorojimo sistemos aušinimą, aušinimo oras netiekiamas tol, kol papildomo apdorojimo sistema atvėsta iki žemesnės nei katalizinio suaktyvinimo temperatūra. Neleidžiama taikyti jokios aušinimo procedūros, dėl kurios teršalų išmetimas taptų nereprezentatyvus.
 7.3.1.3. Užteršimo HC patikra
 Jeigu yra prielaidų, kad išmetamųjų dujų matavimo sistema yra iš esmės užteršta HC, užteršimą HC galima patikrinti nulinės vertės nustatymo dujomis, o tada atlikti pataisą dėl delsos. Jeigu reikia patikrinti matavimo sistemos taršą ir HC fono sistemą, tai daroma ne anksčiau kaip prieš 8 val. iki kiekvieno bandymų ciklo pradžios. Vertės užregistruojamos, o vėliau pataisomos. Prieš šią patikrą reikia atlikti nuotėkio patikrą ir sukalibruoti FID analizatorių.
 7.3.1.4. Ėminiams imti skirtos matavimo įrangos parengimas
 Prieš pradedant imti išmetamųjų teršalų ėminius, atliekami šie veiksmai:
 a)
 ne anksčiau kaip prieš 8 val. iki išmetamųjų teršalų ėminių ėmimo pagal 8.1.8.7 punktą atliekamas nuotėkio tikrinimas;
 b)
 jeigu ėminiai imami periodiškai, prijungiamos švarios laikyklos, pvz., ištuštinti maišai arba filtrai, kurių tuščioji masė yra žinoma;
 c)
 visi matavimo prietaisai įjungiami pagal gamintojo instrukcijas ir laikantis gerosios inžinerinės praktikos;
 d)
 įjungiamos skiedimo sistemos, ėminių siurbliai, aušinimo ventiliatoriai ir duomenų rinkimo sistema;
 e)
 nustatomi norimo lygio ėminių srautai, prireikus panaudojamas apylankinis srautas;
 f)
 ėminių ėmimo sistemos šilumokaičiai pašildomi arba ataušinami neviršijant bandymui nustatyto darbinės temperatūros intervalo;
 g)
 šildomų arba aušinamų įtaisų, pvz., ėminių ėmimo linijų, filtrų, aušintuvų ir siurblių, temperatūrą leidžiama stabilizuoti darbinės temperatūros lygyje;
 h)
 išmetamųjų dujų skiedimo sistemos srautas įjungiamas ne vėliau kaip 10 min. iki bandymo eigos;
 i)
 toliau 7.3.1.5 punkte nustatyta tvarka sukalibruojami dujų analizatoriai ir nunulinami nenutrūkstamojo veikimo analizatorių rodmenys;
 j)
 prieš bet kokį bandymo tarpsnį nustatomos arba pakartotinai nustatomos nulinės visų elektroninių integravimo prietaisų vertės.
 7.3.1.5. Dujų analizatorių kalibravimas
 Pasirenkami tinkami dujų analizatorių intervalai. Leidžiama naudoti automatinio arba rankinio intervalo keitimo išmetamųjų dujų analizatorius. Nuolydinio režimo ciklo arba NRTC bandymo metu, taip pat imant išmetamųjų dujinių teršalų ėminius kiekvieno režimo pabaigoje, kai bandant taikomas diskretusis režimas, išmetamųjų teršalų analizatoriaus intervalas nekeičiamas. Bandymų ciklo metu taip pat neturi būti keičiamas analizatoriaus analoginio veikimo stiprintuvo (-ų) stiprinimo koeficientas.
 Naudojant šio priedo 9.5.1 punkto specifikacijas atitinkančias tarptautiniu mastu pripažintas pėdsakines dujas turi būti nustatyta visų nuolatinių nulinė vertė ir matavimo intervalas. FID analizatorių matavimo intervalas nustatomas vieną anglies atomą turinčios medžiagos pagrindu (C
 1).
 7.3.1.6. KD filtro parengiamasis kondicionavimas ir tuščio filtro svėrimas
 KD filtro parengiamojo kondicionavimo ir tuščio filtro svėrimo procedūros atliekamos pagal šio priedo 8.2.3 punktą.
 7.3.2. Po bandymų atliekamos procedūros
 Baigus imti išmetamųjų teršalų ėminius, atliekami toliau nuodyti veiksmai.
 7.3.2.1. Proporcinio ėminių ėmimo patikra
 Patikrinama, ar kiekvienas proporcinis periodinis ėminys, pvz., maiše surinktas arba KD mėginys, buvo paimtas pagal 8.2.1 punktą. Taikant vieno filtro metodą ir pastovios būsenos diskretųjį bandymų ciklą, apskaičiuojamas efektyvusis svertinis KD koeficientas. Visi šio priedo 8.2.1 punkto reikalavimų neatitinkantys ėminiai anuliuojami.
 7.3.2.2. KD kondicionavimas ir svėrimas po bandymo
 Panaudoti KD ėminių filtrai sudedami į uždengtas ar sandarias talpyklas arba filtrų laikikliai uždaromi, kad ėminių filtrai būtų apsaugoti nuo aplinkos taršos. Taip apsaugoti užpildyti filtrai grąžinami į KD filtrų kondicionavimo kamerą ar patalpą. Tada KD ėminių filtrai kondicionuojami ir sveriami pagal šio priedo 8.2.4 punktą (KD filtrų kondicionavimo po bandymų ir bendro svorio nustatymo procedūros).
 7.3.2.3. Periodiškai imamų dujų ėminių analizė
 Kai tik galima, atliekami šie veiksmai:
 a)
 jei galima, ne vėliau kaip per 30 minučių nuo bandymų ciklo pabaigos arba per stabilizavimo etapą visuose periodinio veikimo dujų analizatoriuose nustatomos nulinės vertės ir nustatomas matavimo intervalas, siekiant patikrinti, ar dujų analizatorių naudojimo sąlygos vis dar stabilios;
 b)
 visi periodiškai paimti įprastiniai dujų ėminiai išanalizuojami ne vėliau kaip per 30 minučių nuo įšilusio variklio paleidimo bandymų ciklo pabaigos arba per stabilizavimo etapą;
 c)
 foniniai ėminiai išanalizuojami ne vėliau kaip per 60 minučių nuo įšilusio variklio paleidimo bandymų ciklo pabaigos.
 7.3.2.4. Rodmenų slinkio patikra
 Apskaičiavus išmetamųjų dujų kiekį, patikrinamas rodmenų slinkis:
 a)
 po to, kai nulinės vertės nustatymo dujos į analizatorių ima tekėti pastoviai, užregistruojama vidutinė analizatorių vertė, naudojant periodinio ir nuolatinio veikimo dujų analizatorius. Į stabilizavimo laiką galima įtraukti bet kurio dujų ėminio prapūtimo iš analizatoriaus laiką ir visą papildomą analizatoriaus atsako registravimo laiką;
 b)
 kai patikros dujos į analizatorių ima tekėti stabiliai, užregistruojama vidutinė analizatoriaus vertė. Į stabilizavimo laiką galima įtraukti bet kurio dujų ėminio prapūtimo iš analizatoriaus laiką ir visą papildomą analizatoriaus atsako registravimo laiką;
 c)
 šie duomenys naudojami tada, kai rezultatus reikia patvirtinti ar pataisyti, atsižvelgiant į rodmenų slinkį, kaip aprašyta šio priedo 8.2.2 punkte.
 7.4. Bandymų ciklai
 Tipo patvirtinimo bandymas atliekamas taikant atitinkamą ne kelių mašinoms taikomą pastovios būsenos ciklą (NRSC) ir, jei taikytina, ne kelių mašinoms taikomą pereinamųjų režimų ciklą (NRTC arba LSI-NRTC), nurodytą šio priedo A.6 priedėlyje. Sukimo momento ir sūkių skaičiaus nustatymo šiems ciklams metodas išdėstytas šio priedo 7.7 punkte.
 7.4.1. Pastovios būsenos bandymų ciklai
 Pastovios būsenos bandymų ciklai nurodyti šio priedo A.6 priedėlyje pateiktame diskrečiųjų režimų (veikimo taškų) sąraše; kiekvienam veikimo taškui priskirta po vieną sūkių dažnio ir sukimo momento vertę. Pastovios būsenos bandymų ciklas matuojamas, kai variklis yra įšilęs ir veikia pagal gamintojo specifikacijas. Gamintojo sprendimu, pastovios būsenos bandymų ciklą galima taikyti kaip diskrečiojo režimo arba nuolydinio režimo ciklą, kaip paaiškinta šio priedo 7.4.1.1 ir 7.4.1.2 punktuose. Teršalų išmetimo bandymą atlikti ir pagal šio priedo 7.4.1.1, ir pagal 7.4.1.2 punktą nereikalaujama.
 7.4.1.1. Pastovios būsenos diskrečiojo režimo bandymų ciklai
 Pastovios būsenos diskrečiojo režimo ciklai – įšilusio variklio darbo ciklai, per kuriuos išmetamųjų teršalų kiekis pradedamas skaičiuoti tada, kai variklis paleidžiamas, įšildomas ir veikia taip, kaip nustatyta šio priedo 7.8.1.2. punkte. Kiekvieną ciklą sudaro po keletą sūkių dažnio ir apkrovos režimų (kiekvienam režimui taikomas atitinkamas svertinis koeficientas), atitinkančių nurodytos kategorijos variklio tipinių veikimo sąlygų intervalą.
 7.4.1.2. Pastovios būsenos nuolydinio režimo bandymų ciklai
 Nuolydinio režimo ciklai – įšilusio variklio darbo ciklai, per kuriuos išmetamųjų teršalų kiekis pradedamas skaičiuoti tada, kai variklis paleidžiamas, įšildomas ir veikia taip, kaip nustatyta šio priedo 7.8.2.1. punkte. Per RMC bandymų ciklą variklis nuolat kontroliuojamas naudojant bandymo stendo valdymo bloką. Per RMC bandymų ciklą išmetamųjų dujų ir kietųjų dalelių kiekis matuojamas ir jų ėminiai imami nenutrūkstamai taip, kaip per pereinamųjų režimų ciklą.
 RMC – metodas, kuriuo tariamai pereinamuoju būdu atliekamas pastovios būsenos bandymas. Kiekvieną RMC sudaro keletas pastovios būsenos režimų, o nuo vieno prie kito režimo pereinama tiesiniu būdu. Santykinis visas kiekvieno režimo laikas ir prieš tai ėjusio pereinamojo režimo laikas atitinka pastovios būsenos ciklų svertinę svarbą. Variklio sūkių dažnio ir apkrovos pokyčiai vieną režimą keičiant kitu kontroliuojami tiesiškai 20 ± 1 s intervalu. Režimo pakeitimo laikas įeina į naujojo režimo trukmę (įskaitant pirmąjį režimą). Kai kuriais atvejais režimai taikomi ne tokia pačia eilės tvarka kaip diskrečiojo režimo pastovios būsenos ciklai arba yra suskaidomi, kad nebūtų kraštutinių temperatūros pokyčių.
 7.4.2. Pereinamųjų režimų bandymų ciklas (NRTC ir LSI-NRTC)
 Kiekvienas ne keliais judančių mechanizmų pereinamųjų režimų ciklas (NRTC) ir didelių kibirkštinio uždegimo variklių NRTC (LSI-NRTC) 4 priedo A.6 priedėlyje apibrėžtas kaip normalizuotų sūkių dažnio ir sukimo momento verčių sekundinė seka. Norint atlikti bandymą su variklio bandymo sąranka, normalizuotos vertės perskaičiuojamos į jas atitinkančias konkretaus bandomo variklio atskaitos vertes, remiantis variklio charakteristikų grafiko kreivėje nurodytomis konkrečiomis sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertėmis. Perskaičiavimas vadinamas denormalizacija, o taip gautas bandymų ciklas yra etaloninis bandomo variklio NRTC arba LSI-NRTC bandymų ciklas (žr. šio priedo 7.7.2 punktą).
 7.4.2.1. NRTC bandymo seka
 Normalizuotas NRTC dinamometrinis grafikas pavaizduotas 5 priede.
 Po parengiamojo kondicionavimo etapo pereinamųjų režimų bandymų ciklas atliekamas du kartus (žr. šio priedo 7.3.1.1.1 punktą) taikant šią procedūrą:
 a)
 šalto variklio paleidimas pradedamas tada, kai, varikliui natūraliai ataušus, variklis ir papildomo teršalų apdorojimo sistemos atvėsta iki kambario temperatūros, arba po šalto variklio paleidimo atlikus priverstinį variklio ataušinimą, kai aušalas ir alyva, papildomo teršalų apdorojimo sistemos ir visi variklio kontrolės įtaisai stabilizuojasi ir pasiekia 293–303 K (20–30 °C) temperatūrą. Paleidus šaltą variklį, išmetamųjų teršalų kiekis pradedamas matuoti nuo šalto variklio paleidimo momento;
 b)
 variklio įšildymo etapas prasideda iš karto, kai pasibaigia šalto variklio paleidimo etapas. Variklis išjungiamas ir prieš paleidžiant jį įšildytą kondicionuojamas ir stabilizuojamas 20 ± 1 min.;
 c)
 įšilusio variklio paleidimas pradedamas iškart po stabilizavimo etapo užvedant variklį. Dujų analizatoriai įjungiami ne vėliau kaip likus 10 s iki stabilizavimo etapo pabaigos, kad būtų išvengta didžiausiųjų signalo verčių pasikeitimo. Išmetamųjų teršalų matavimo pradžia sutampa su įšilusio variklio paleidimo stadijos pradžia, įskaitant variklio užvedimą.
 Su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų savitoji masė g/kWh, o DS atveju – #/kWh, nustatoma šioje dalyje nustatyta tvarka taikant ir šalto, ir įšilusio variklio paleidimo bandymų ciklus. Svertiniai sudėtiniai išmetamųjų teršalų kiekiai apskaičiuojami šalto variklio paleidimo rezultatams taikant 10 proc., o įšilusio variklio paleidimo – 90 proc. svertinį koeficientą, kaip nurodyta 5 priedo A.1 ir A.2 priedėliuose.
 7.4.2.2. LSI-NRTC bandymo seka
 Po parengiamojo kondicionavimo etapo pereinamųjų režimų bandymų ciklas atliekamas vieną kartą kaip įšilusio variklio paleidimo bandymas (žr. šio priedo 7.3.1.1.2 punktą) taikant šią procedūrą:
 a)
 variklis užvedamas ir pirmas 180 s veikia darbo ciklu, tada 30 s – tuščiąja eiga be apkrovos. Per šiuos įšilimo etapus išmetamųjų teršalų kiekis nematuojamas;
 b)
 pasibaigus 30 s veikimo tuščiąja eiga, išmetamieji teršalai pradedami matuoti, o variklis veikia visą darbo ciklą nuo pradžių (nuo 0 s).
 Su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų savitoji masė (g/kWh) nustatoma 5 priedo A.1 ir A.2 priedėliuose nurodyta tvarka.
 Jeigu prieš bandymą variklis jau dirbo, remiantis gerąja inžinerine praktika, varikliui leidžiama pakankamai atvėsti, kad išmatuotas išmetamųjų teršalų kiekis tiksliai atspindėtų teršalų kiekį, kurį išmeta variklis, kai yra užvedamas kambario temperatūros. Pavyzdžiui, jeigu variklis, paleistas kambario temperatūros, per tris minutes įšyla pakankamai, kad pradėtų veikti uždarosios sistemos režimu ir būtų pasiektas visapusiškas katalizinis poveikis, prieš pradedant kitą bandymą reikalingas minimalus variklio aušinimo laikotarpis.
 Gavus techninės tarnybos išankstinį pritarimą, į variklio įšildymo procedūrą galima įtraukti iki 15 min. veikimo darbo režimu.
 7.5. Bendroji bandymo seka
 Norint išmatuoti variklio išmetamų teršalų kiekį, atliekami šie veiksmai:
 a)
 bandomo variklio bandymo sūkių skaičius ir bandymo sukimo momentai nustatomi išmatuojant didžiausią sukimo momentą (jei tai pastovaus greičio varikliai) arba didžiausio sukimo momento kreivę (jei tai kintamo greičio varikliai), kaip variklio sūkių skaičiaus funkciją;
 b)
 normalizuotas bandymų ciklų vertes reikia denormalizuoti taikant sukimo momento vertę (jei tai pastovaus greičio varikliai) arba sūkių dažnio ir sukimo momento vertes (jei tai kintamo greičio varikliai), nurodytas šio punkto a papunktyje;
 c)
 variklis, įranga ir matavimo prietaisai iš anksto parengiami tolesniam teršalų išmetimo bandymui ar bandymų sekai (taikant šalto ir įšilusio variklio paleidimo ciklus);
 d)
 prieš bandymą atliekamos procedūros, siekiant patikrinti, ar tam tikra įranga ir analizatoriai veikia tinkamai. Visi analizatoriai turi būti sukalibruoti. Užregistruojami visi prieš bandymą gauti duomenys;
 e)
 bandymų ciklo pradžioje variklis paleidžiamas (NRTC) arba toliau veikia (pastovios būsenos ciklai ir LSI-NRTC), tuo pat metu įjungiamos ėminių ėmimo sistemos;
 f)
 imant ėminius (viso NRTC, LSI-NRTC ir pastovios būsenos nuolydinio režimo bandymų ciklo metu), matuojami arba registruojami išmetamieji teršalai ir kiti reikiami parametrai;
 g)
 po bandymo atliekamos procedūros, siekiant patikrinti, ar tam tikra įranga ir analizatoriai veikia tinkamai;
 h)
 atliekamas KD filtro (-ų) parengiamasis kondicionavimas, KD filtras (-ai) sveriamas (-i) (tuščio filtro svėrimas), pripildomas (-i), pakartotinai kondicionuojamas (-i), vėl sveriamas (-i) (pripildyto filtro svėrimas), tada vertinami ėminiai, atliekant prieš bandymą (šio priedo 7.3.1.5 punktas) ir po bandymo (šio priedo 7.3.2.2 punktas) taikomas procedūras;
 i)
 įvertinami teršalų išmetimo bandymo rezultatai.
 Toliau pateiktoje schemoje (A.4-3 pav.) apžvelgiamos NKJM bandymų ciklams, matuojant variklio išmetamųjų teršalų kiekį, atlikti reikalingos procedūros.
 A.4-3 paveikslas
 Bandymo seka
 7.5.1. Variklio paleidimas ir pakartotinis paleidimas
 7.5.1.1. Variklio paleidimas
 Variklis paleidžiamas:
 a)
 kaip rekomenduojama naudotojo vadove, naudojant serijinės gamybos starterį arba pneumatinio paleidimo sistemą ir tinkamai įkrautą akumuliatorių, tinkamą energijos šaltinį arba tinkamai suslėgto oro šaltinį; arba
 b)
 naudojant dinamometrą varikliui užvesti ir jį taip paleisti. Paprastai variklis užvedamas taip, kad variklio sūkių skaičius ±25 proc. tikslumu atitiktų jam įprastomis veikimo sąlygomis būdingą užvedimo sūkių skaičių, arba paleidžiamas tiesiškai didinant dinamometro greitį nuo nulinio sūkių skaičiaus iki sūkių skaičiaus, 100 min-1 mažesnio už sūkių skaičių tuščiąja eiga, bet tik iki variklio paleidimo momento.
 Užvedimas sustabdomas per 1 s nuo variklio paleidimo. Jeigu variklis nepasileidžia per 15 s nuo užvedimo pradžios, užvedimas sustabdomas ir nustatoma paleidimo trikties priežastis, nebent naudotojo vadove ar techninės priežiūros ir remonto vadove nurodyta ilgesnė nei įprasta užvedimo trukmė.
 7.5.1.2. Variklio gesimas
 a)
 Jeigu atliekant NRTC bandymą bet kuriuo šalto variklio paleidimo momentu variklis užgęsta, visi bandymo rezultatai anuliuojami;
 b)
 jeigu variklis užgęsta kuriuo nors įšilusio variklio paleidimo NRTC momentu, bandymo rezultatai skelbiami negaliojančiais. Varikliui leidžiama stabilizuotis, kaip nurodyta šio priedo 7.8.3 punkte, tada pakartojamas įšilusio variklio paleidimo bandymas. Šiuo atveju šalto variklio paleidimo bandymo kartoti nereikia;
 c)
 jeigu variklis užgęsta kuriuo nors LSI-NRTC momentu, bandymo rezultatai skelbiami negaliojančiais;
 d)
 jei variklis užgęsta kuriuo nors pastovaus ciklo (diskrečiojo arba nuolydinio režimo) momentu, bandymo rezultatai skelbiami negaliojančiais ir bandymas kartojamas nuo variklio sušildymo procedūros pradžios. Kai taikomas kelių filtrų KD matavimo metodas (po vieną ėminių ėmimo filtrą kiekvienam veikimo režimui), bandymas tęsiamas variklį stabilizavus ankstesniu režimu, kad būtų galima kondicionuoti variklio temperatūrą; tada matavimas pradedamas nustačius režimą, kurį taikant variklis užgeso;
 7.5.1.3. Variklio veikimas
 Operatorius – asmuo (kai valdymas rankinis) arba reguliatorius (kai valdymas automatinis), mechaniniu arba elektroniniu būdu perduodantis įvedamos jėgos, kuria valdoma variklio galia, signalą. Įvedama jėga gali būti perduodama akceleratoriaus pedalu ar signalu, droselinės sklendės svirtimi ar signalu, degalų valdymo svirtimi ar signalu, greičio reguliavimo svirtimi ar signalu, reguliatoriaus nuostačiu ar jo signalu;
 7.6. Variklio charakteristikų grafiko sudarymas
 Prieš pradedant sudaryti variklio charakteristikų grafiką, variklis įšildomas ir, baigiantis įšildymo etapui, mažiausiai 10 min. veikia didžiausiąja galia arba taip, kaip rekomenduoja gamintojas ir yra numatyta remiantis gerąja inžinerine praktika, kad variklio aušalo ir tepamosios alyvos temperatūra stabilizuotųsi. Kai variklio veikimas stabilizuojasi, sudaromas variklio charakteristikų grafikas.
 Jeigu gamintojas ketina taikyti sukimo momento signalo perdavimo per elektroninį valdymo įtaisą metodą (kai varikliai yra taip sumontuoti), sudarant variklio charakteristikų grafiką papildomai atliekama šio priedo A.3 priedėlyje nustatyta patikra.
 Variklio charakteristikų grafikas sudaromas, kai degalų valdymo svirtis arba reguliatorius yra visiškai atidarytas, taikant diskrečiąsias sūkių dažnio vertes didėjančia tvarka, išskyrus pastovaus greičio variklius. Mažiausias ir didžiausias į charakteristikų grafiką įtraukiamas sūkių dažnis apibrėžiamas taip:
 mažiausiasis charakteristikų grafikų sudarymo dažnis – sūkių dažnis tuščiąja eiga;
 didžiausiasis charakteristikų grafikų sudarymo dažnis – n
 hi × 1,02 arba sūkių skaičius, kuriuo didžiausiasis sukimo momentas sumažėja iki nulio, nelygu, kuri iš verčių yra mažesnė.
 čia:
 Nhi
 hi – didžiausias variklio sūkių skaičius, kuriuo varikliui veikiant užtikrinama 70 proc. deklaruotosios didžiausios galios.
 Jeigu didžiausio sūkių skaičiaus vertė yra nepatikima arba netipiška (pvz., jei tai nereguliuojami varikliai), remiantis gerąja inžinerine praktika, charakteristikų grafikas sudaromas iki didžiausio patikimo sūkių skaičiaus arba didžiausio tipiško sūkių skaičiaus.
 7.6.1. Variklio charakteristikų grafiko sudarymas kintamo greičio NRSC
 Kai variklio charakteristikų grafikas sudaromas kintamo greičio NRSC (tik tų variklių, kuriems nereikia taikyti NRTC arba LSI-NRTC ciklo), remiantis gerąja inžinerine praktika, pasirenkamas pakankamas skaičius vienodu atstumu išdėstytų nuostačių. Kiekviename nuostatyje sūkių skaičius stabilizuojamas, o sukimo momentui leidžiama stabilizuotis bent 15 s. Užregistruojamas kiekvieno nuostačio vidutinis sūkių skaičius ir sukimo momentas. Vidutinį sūkių skaičių ir sukimo momentą rekomenduojama apskaičiuoti pagal užregistruotus paskutiniųjų 4–6 s duomenis. Jeigu reikia, NRSC bandymo sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertes galima nustatyti tiesinio interpoliavimo būdu. Kai varikliams reikia papildomai taikyti NRTC arba LSI-NRTC ciklus, pastovios būsenos bandymo sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės nustatomos pagal NRTC variklio charakteristikų grafiko kreivę.
 Gamintojo sprendimu, variklio charakteristikų grafikas taip pat gali būti sudaromas šio priedo 7.6.2 punkte nustatyta tvarka.
 7.6.2. Variklio charakteristikų grafiko sudarymas NRTC ir LSI-NRTC ciklams
 Variklio charakteristikų grafikas sudaromas taikant šią procedūrą:
 a)
 variklis veikia tuščiąja eiga be apkrovos;
 i)
 jeigu variklyje yra mažo sūkių skaičiaus reguliatorius, nustatoma mažiausia valdymo komanda, variklio pirminio išėjimo veleno nuliniam sukimo momentui nustatyti naudojamas dinamometras ar kitas apkrovos prietaisas, o sūkių skaičius reguliuojamas varikliu. Tada išmatuojamas šis įšilusio variklio sūkių skaičius tuščiąja eiga;
 ii)
 jeigu variklyje nėra mažo sūkių skaičiaus reguliatoriaus, variklio pirminio išėjimo veleno nuliniam sukimo momentui nustatyti naudojamas dinamometras, o sūkių skaičiui reguliuoti pagal gamintojo nurodytą mažiausią variklio sūkių skaičių, taikant mažiausią apkrovą, naudojama valdymo komanda (dar vadinama gamintojo deklaruotu įšilusio variklio sūkių skaičiumi tuščiąja eiga);
 iii)
 gamintojo deklaruotą sukimo momentą tuščiąja eiga galima taikyti visiems kintamo greičio varikliams (su mažo sūkių skaičiaus reguliatoriumi arba be jo), jeigu nuliui nelygus sukimo momentas tuščiąja eiga atitinka veikimo sąlygas;
 b)
 nustatoma didžiausia valdymo komanda, o variklio sūkių dažnis reguliuojamas taip, kad atitiktų intervalą nuo įšilusio variklio sūkių skaičiaus tuščiąja eiga iki 95 proc. įšilusio variklio sūkių skaičiaus tuščiąja eiga vertės. Variklių, kurių darbo ciklai yra etaloniniai ir kurių mažiausias sūkių skaičius yra didesnis už įšilusio variklio sūkių skaičių tuščiąja eiga, charakteristikų grafiką galima pradėti nuo intervalo tarp mažiausio etaloninio sūkių skaičiaus ir 95 proc. mažiausio etaloninio sūkių skaičiaus vertės;
 c)
 variklio sūkių skaičius didinamas vidutiniškai 8 ± 1 min-1/s arba variklio charakteristikų grafikas sudaromas variklio sūkių skaičių didinant pastoviu tempu taip, kad per 4–6 min. būtų pereita nuo mažiausio prie didžiausio charakteristikų grafikui sudaryti naudojamo sūkių skaičiaus. Charakteristikų grafiko sudarymas pradedamas nuo įšilusio variklio sūkių skaičiaus tuščiąja eiga iki 95 proc. įšilusio variklio sūkių skaičiaus tuščiąja eiga vertės pažymėjimo, o baigiamas pažymint viršijant didžiausiąją galią pasiektą didžiausią sūkių skaičių, kuriam esant gaunama mažiau nei 70 proc. didžiausiosios galios. Jeigu didžiausio sūkių skaičiaus vertė yra nepatikima arba netipiška (pvz., jei tai nereguliuojami varikliai), remiantis gerąja inžinerine praktika, sudarant charakteristikų grafiką naudojama didžiausio patikimo sūkių skaičiaus arba didžiausio tipiško sūkių skaičiaus vertė. Variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės registruojamos bent 1 Hz dažniu;
 d)
 jeigu gamintojas mano, kad pirmiau nurodyti charakteristikų grafiko sudarymo metodai yra nepatikimi ar nebūdingi kuriam nors bandomam varikliui, galima taikyti alternatyvius charakteristikų grafiko sudarymo metodus. Pasirinkti alternatyvūs metodai turi atitikti nurodytų charakteristikų grafiko sudarymo procedūrų tikslą – nustatyti didžiausią galimą sukimo momentą visuose per bandymų ciklus pasiektuose variklio sūkių skaičiaus taškuose. Metodus, kurie dėl patikimumo ar tipiškumo skiriasi nuo šiame punkte nurodytų charakteristikų grafikų sudarymo metodų, turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija, be to, jų taikymas turi būti pagrįstas. Tačiau variklio su reguliatoriumi arba turbokompresoriumi sukimo momento kreivės jokiais būdais negalima brėžti pagal variklio sūkių skaičiaus vertes mažėjančia tvarka;
 e)
 variklio charakteristikų grafiko nereikia sudaryti prieš kiekvieną bandymų ciklą. Variklio charakteristikų grafikas sudaromas iš naujo, jeigu:
 i)
 remiantis gerąja inžinerine praktika nustatyta, kad nuo paskutinio charakteristikų grafiko sudarymo praėjo nepagrįstai daug laiko, arba
 ii)
 variklis buvo fiziškai pakeistas ar naujai kalibruotas, o tai gali turėti įtakos variklio veikimui; arba
 iii)
 atmosferos slėgis prie variklio įsiurbiamo oro angos daugiau kaip ±5 kPa skiriasi nuo vertės, užregistruotos sudarant paskutinį variklio charakteristikų grafiką.
 7.6.3. Variklio charakteristikų grafiko sudarymas pastovaus greičio NRSC
 Variklis gali būti valdomas serijinės gamybos pastovaus sūkių skaičiaus reguliatoriumi arba pastovaus sūkių skaičiaus reguliatorių gali imituoti valdymo komandos kontrolės sistema. Reguliatoriaus veikimas turi būti atitinkamai izochroniškas arba prireikus pagrįstas sūkių skaičiaus mažėjimu.
 7.6.3.1. Variklių, kuriuos ketinama bandyti per D2 ciklą, vardinės galios patikrinimas
 Atliekamas šis patikrinimas:
 a)
 variklis dirba vardinio sūkių skaičiaus ir vardinės galios režimu (sūkių skaičius reguliuojamas reguliatoriumi arba imituojant reguliatoriaus darbą ir naudojant valdymo komandą) tol, kol ima dirbti stabiliai;
 b)
 sukimo momentas didinamas tol, kol variklis nebegali palaikyti reguliuojamo sūkių skaičiaus. Užregistruojama šiame taške pasiekta galia. Prieš šį patikrinimą gamintojas ir patikrinimą atliekanti techninė tarnyba, atsižvelgdami į reguliatoriaus charakteristikas, susitaria, kokiu būdu saugiai nustatyti, kada šis taškas pasiekiamas. Užregistruota galia negali viršyti šios taisyklės 2.1.71 punkte nurodytos vardinės galios daugiau kaip 12,5 proc. Jeigu ši vertė viršijama, gamintojas patikslina deklaruotą vardinę galią.
 Jeigu tam tikro bandomo variklio taip patikrinti neįmanoma, nes kyla pavojus sugadinti jį arba dinamometrą, gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai pagrįstų duomenų, kad didžiausioji galia neviršija vardinės galios daugiau kaip12,5 proc.
 7.6.3.2. Charakteristikų grafiko sudarymas pastovaus greičio NRSC:
 a)
 variklis bent 15 sekundžių veikia reguliuojamo sūkių skaičiaus režimu be apkrovos (esant dideliam sūkių skaičiui, ne tuščiąja eiga), sūkių skaičių reguliuojant reguliatoriumi arba imituojant reguliatoriaus darbą naudojama valdymo komanda, nebent su konkrečiu varikliu šios užduoties atlikti neįmanoma;
 b)
 sukimo momentui pastoviu tempu didinti naudojamas dinamometras. Charakteristikų grafikas sudaromas taip, kad ne vėliau kaip per 2 minutes nuo reguliuojamo sūkių skaičiaus be apkrovos būtų pereita prie sukimo momento, atitinkančio vardinę D2 ciklu bandomų variklių galią arba didžiausią sukimo momentą, jei atliekami kiti pastovaus sūkių skaičiaus bandymų ciklai. Sudarant variklio charakteristikų grafiką, faktinės sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės registruojamos bent 1 Hz dažniu;
 c)
 pastovaus greičio variklis su reguliatoriumi, kurį galima perjungti į alternatyvaus sūkių skaičiaus režimą, bandomas kiekvienu taikytinu pastoviu sūkių skaičiaus režimu.
 Pastovaus greičio varikliams, remiantis gerąja inžinerine praktika ir suderinus su tipo patvirtinimo institucija, taikomi kiti sukimo momento ir galios verčių, esant nustatytam darbiniam sūkių skaičiui (-iams), registravimo metodai.
 Variklių, bandomų kitais ciklais, ne D2, atveju, kai žinomos ir išmatuotos, ir deklaruotos didžiausio sukimo momento vertės, vietoj išmatuotos vertės galima naudoti deklaruotą vertę, jei ji sudaro 95–100 proc. išmatuotos vertės.
 7.7. Bandymų ciklo generavimas
 7.7.1. Pastovios būsenos bandymų ciklų (NRSC) generavimas
 Pagal šį punktą generuojamas variklio sūkių skaičius ir sukimo momentas, kuriuo variklis dirbs atliekant pastovios būsenos bandymus taikant diskrečiojo režimo NRSC arba RMC.
 7.7.1.1. Variklių, bandomų NRSC ir NRTC arba LSI-NRTC ciklais, NRSC bandymo sūkių dažnio generavimas
 Varikliuose, kurie bandomi ne tik NRSC, bet ir NRTC arba LSI-NRTC, šio priedo 5.2.5.1 punkte nurodyta MTS vertė naudojama kaip 100 proc. sūkių dažnio ir pereinamųjų režimų, ir pastovios būsenos bandymuose.
 Nustatant tarpinį sūkių skaičių pagal šio priedo 5.2.5.4 punktą, MTS vertė naudojama vietoj vardinio sūkių skaičiaus.
 Sūkių skaičius tuščiąja eiga nustatomas pagal šio priedo 5.2.5.5 punktą.
 7.7.1.2. Variklių, bandomų tik NRSC ciklu, NRSC bandymo sūkių skaičiaus generavimas
 Variklių, kurie nėra bandomi taikant pereinamųjų režimų (NRTC arba LSI-NRTC) bandymų ciklą, 5.2.5.3 punkte nurodytas vardinis sūkių skaičius naudojamas kaip 100 proc. sūkių skaičiaus. Vardinis sūkių skaičius naudojamas tarpiniam sūkių skaičiui nustatyti pagal šio priedo 5.2.5.4 punktą. Jeigu NRSC atveju nurodomi procentine dalimi išreikšti papildomi sūkių skaičiai, jie apskaičiuojami kaip procentinė vardinio sūkių skaičiaus dalis. Sūkių skaičius tuščiąja eiga nustatomas pagal šio priedo 5.2.5.5 punktą. Gavus išankstinį techninės tarnybos patvirtinimą, šiame punkte nurodytam bandymo sūkių skaičiui generuoti vietoj vardinio sūkių skaičiaus galima naudoti MTS.
 7.7.1.3. NRSC sukimo momento generavimas taikant kiekvieną bandymo režimą
 Pagal pasirinktą bandymų ciklą kiekvieno bandymo režimo sukimo momento procentinė dalis paimama iš atitinkamos šio priedo A.6 priedėlyje pateiktos NRSC lentelės. 100 proc. vertė esant nurodytam sūkių skaičiui yra išmatuota arba deklaruota vertė, paimta iš atitinkamai pagal šio priedo 7.6.1, 7.6.2 arba 7.6.3 punktą nubrėžtos charakteristikų grafiko kreivės; ji išreiškiama kaip galia (kW). Variklio parametrai kiekvienam bandymo režimui apskaičiuojami pagal (A.4-14) formulę.
 (A.4-14)
 čia:
 S
 =
 dinamometro parametrai (kW);
 P
 max
 =
 didžiausia bandymo sąlygomis išmatuota arba nurodyta galia esant bandymo sūkių dažniui (nurodyta gamintojo), kW;
 P
 AUX
 =
 nurodyta bendroji galia, suvartota bandymo tikslais įrengtų pagalbinių prietaisų (žr. 6.3 punktą), taikant bandymo sūkių dažnį, kW;
 L
 =
 sukimo momentas, %.
 Galima deklaruoti įprastas veikimo sąlygas atitinkančią mažiausią įšilusio variklio sukimo momento vertę ir ją naudoti bet kuriame sukimo momento taške, kuris kitu atveju būtų žemesnis už šią vertę, jei to tipo variklis įprastomis sąlygomis neveikia, kai sukimo momentas yra mažesnis už šį mažiausią sukimo momentą, pvz., nes bus prijungtas prie ne keliais judančio mechanizmo, kuris neveikia, kai sukimo momentas yra mažesnis už tam tikro dydžio mažiausią sukimo momentą.
 D2 ciklo atveju gamintojas deklaruoja vardinę galią; generuojant bandymų ciklą, ši vardinė galia naudojama kaip 100 proc. galios.
 7.7.2. NRTC ir LSI-NRTC sūkių dažnio ir sukimo momento generavimas kiekviename bandymo taške (denormalizavimas)
 Pagal šį punktą generuojamas variklio sūkių skaičius ir sukimo momentas; šio sūkių skaičiaus ir sukimo momento režimu variklis dirbs atliekant NRTC arba LSI-NRTC bandymus. Šio priedo A.6 priedėlyje nustatyti taikytini normalizuoto formato bandymų ciklai. Normalizuotą bandymų ciklą sudaro procentais išreikštų sūkių skaičiaus ir sukimo momento verčių porų sekos.
 Normalizuotos sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės transformuojamos pagal šias taisykles:
 a)
 normalizuotas sūkių skaičius transformuojamas į etaloninio sūkių skaičiaus nref verčių seką pagal šio priedo 7.7.2.2 punktą;
 b)
 normalizuotas sukimo momentas išreiškiamas kaip pagal šio priedo 7.6.2 punktą nubrėžtoje charakteristikų grafiko kreivėje pažymėto sukimo momento, esant atitinkamam etaloniniam sūkių skaičiui, procentinė dalis. Pagal šio priedo 7.7.2.3 punktą šios normalizuotos vertės transformuojamos į etaloninių sukimo momento Tref verčių seką;
 c)
 etaloninės sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės, išreikštos vienodais vienetais, padauginamos, taip apskaičiuojant galios atskaitos vertes.
 7.7.2.1. Rezervuota
 7.7.2.2. Variklio sūkių skaičiaus denormalizavimas
 Variklio sūkių skaičius denormalizuojamas pagal (A.4-15) lygtį:
 (A.4-15)
 čia:
 n
 ref
 etaloninis sūkių skaičius;
 MTS
 didžiausias bandymo sūkių skaičius;
 n
 idle
 sūkių skaičius tuščiąja eiga;
 %speed
 NRTC arba LSI-NRTC normalizuoto sūkių skaičiaus vertė, paimta iš šio priedo A.6 priedėlio.
 7.7.2.3. Variklio sukimo momento denormalizavimas
 4 priedo A.6 priedėlyje pateiktame variklio dinamometro grafike nurodytos sukimo momento vertės normalizuojamos iki didžiausio sukimo momento, esant atitinkamam sūkių skaičiui. Etaloninio ciklo sukimo momento vertės denormalizuojamos, naudojant pagal šio priedo 7.6.2 punktą ir pagal (A.4 -16) lygtį nubrėžtą charakteristikų grafiko kreivę:
 (A.4-16)
 taikant atitinkamą etaloninį sūkių skaičių, kaip nustatyta 7.7.2.2 punkte.
 čia:
 T
 ref
 etaloninis sukimo momentas, esant atitinkamam etaloniniam sūkių skaičiui;
 max.torque
 didžiausio sukimo momento, esant atitinkamam bandymo sūkių skaičiui, vertė, paimta iš variklio charakteristikų grafiko, sudaryto pagal 7.6.2 punktą ir, jei reikia, patikslinto pagal šio punkto b papunktį.
 %torque
 NRTC arba LSI-NRTC normalizuota sukimo momento vertė, paimta iš 4 priedo A.6 priedėlio.
 a)
 Deklaruotas mažiausias sukimo momentas
 Gali būti deklaruota mažiausia veikimo sąlygas atitinkanti sukimo momento vertė. Pavyzdžiui, jei variklis dažniausiai prijungiamas prie ne keliais judančio mechanizmo, kuris neveikia, kai sukimo momentas yra mažesnis už tam tikro dydžio mažiausią sukimo momentą, šį sukimo momentą galima deklaruoti ir naudoti bet kuriame apkrovos taške, kuris kitu atveju būtų mažesnis už šią vertę.
 b)
 Variklio sukimo momento koregavimas dėl teršalų išmetimo bandymui sumontuotų pagalbinių prietaisų
 Jeigu pagal A.2 priedėlį yra sumontuoti pagalbiniai prietaisai, didžiausio sukimo momento vertė nekoreguojama pagal atitinkamą bandymo sūkių skaičiaus vertę, paimtą iš variklio charakteristikų grafiko, sudaryto pagal šio priedo 7.6.2 punktą.
 Jeigu pagal šio priedo 6.3.2 arba 6.3.3 punktą reikalingi pagalbiniai prietaisai, kuriuos dėl bandymo reikėjo sumontuoti, nebuvo sumontuoti arba jeigu pagalbiniai prietaisai, kuriuos dėl bandymo reikėjo pašalinti, yra sumontuoti, T
 max vertė koreguojama pagal (A.4-17) lygtį.
 T
 max = T
 map – T
 AUX
 (A.4-17)
 taikant:
 TAUX = Tr – Tf
 (A.4-18)
 čia:
 T
 map
 nepakoreguota didžiausio sukimo momento, esant atitinkamam bandymo sūkių skaičiui, vertė, paimta iš variklio charakteristikų grafiko, sudaryto pagal šio priedo 7.6.2 punktą;
 T
 f
 sukimo momentas, reikalingas pagalbiniams prietaisams, kuriuos dėl bandymo reikėjo sumontuoti, bet kurie nebuvo sumontuoti, paleisti;
 T
 r
 sukimo momentas, reikalingas pagalbiniams prietaisams, kuriuos dėl bandymo reikėjo išmontuoti, bet kurie buvo sumontuoti, paleisti.
 7.7.2.4. Denormalizavimo procedūros pavyzdys
 Pavyzdžiui, denormalizuojamas šis bandymo taškas:
 %speed
 =
 43 proc.
 %speed
 =
 82 proc.
 Jeigu taikomos šios vertės:
 MTS
 =
 2200 min-1
 n
 idle
 =
 600 min-1
 gaunama:
 jei, remiantis charakteristikų grafiko kreive, didžiausias sukimo momentas yra 700 Nm, o sūkių skaičius – 1288 min-1
 7.8. Konkretaus bandymų ciklo taikymo tvarka
 7.8.1. Diskrečiojo režimo NRSC teršalų išmetimo bandymo seka
 7.8.1.1. Variklio įšildymas, taikant pastovios būsenos diskrečiojo režimo bandymų ciklus
 Prieš bandymą atliekamos šio priedo 7.3.1 punkte nustatytos procedūros, įskaitant analizatoriaus kalibravimą. Variklis įšildomas taikant šio priedo 7.3.1.1.3 punkte nurodytą parengiamojo kondicionavimo seką. Bandymų ciklo matavimas pradedamas iš karto nuo šio variklio kondicionavimo momento.
 7.8.1.2. Diskrečiojo režimo NRSC atlikimas
 a)
 Bandymas atliekamas atitinkamam bandymų ciklui nustatyta didėjančia režimų eilės tvarka (žr. 4 priedo A.6 priedėlį);
 b)
 kiekvienas režimas trunka ne trumpiau kaip 10 minučių. Bet kokiu režimu dirbantis variklis stabilizuojamas ne trumpesniam kaip 5 minučių laikui. Kiekvieno režimo pabaigoje 1–3 minutes imami išmetamųjų dujinių teršalų ir, jei taikytina, DS ėminiai, o KD ėminiai imami pagal c papunktį.
 Nepaisant pirmos pastraipos, kai bandomi kibirkštinio uždegimo varikliai ir taikomas G1, G2 arba G3 ciklas arba kai atliekami matavimai pagal šios taisyklės 5.6 punktą, kiekvienas režimas trunka ne trumpiau kaip 3 minutes. Tokiu atveju išmetamųjų dujinių teršalų ir, jei taikytina, DS ėminiai imami bent jau per paskutines dvejas kiekvieno režimo minutes, o KD ėminiai imami pagal c papunktį.
 Režimo trukmė ir ėminių ėmimo laikas gali būti pailgintas siekiant didesnio tikslumo.
 Režimo trukmė užregistruojama ir įtraukiama į protokolą;
 c)
 Išmetamų KD ėminiai imami taikant vieno filtro arba kelių filtrų metodą. Kadangi šių metodų taikymo rezultatai gali šiek tiek skirtis, kartu su rezultatais nurodomas ir taikytas metodas.
 Kai, imant ėminius, taikomas vieno filtro metodas, atsižvelgiama į režimui taikomus svertinius koeficientus, nustatytus bandymų ciklo tvarkos apraše, ir į faktinį išmetamųjų dujų srautą, atitinkamai suderinant ėminio srautą ir (arba) ėminių ėmimo trukmę. Reikalaujama, kad faktinis svertinis koeficientas, taikomas KD ėminių ėmimui, atitinkamam režimui taikomą svertinį koeficientą atitiktų ±0,005 tikslumu.
 Ėminiai kiekvienu režimu imami kuo vėliau. Taikant vieno filtro metodą, kietųjų dalelių ėminių ėmimo pabaiga turi ±5 s tikslumu sutapti su išmetamųjų dujinių teršalų kiekio matavimo pabaiga. Pagal vieno filtro metodą vienu režimu ėminiai imami ne trumpiau kaip 20 s, o taikant kelių filtrų metodą – ne trumpiau kaip 60 s. Sistemose be aplenkiamojo įtaiso ėminiai vienu režimu imami ne trumpiau kaip 60 s taikant ir vieno, ir kelių filtrų metodus.
 d)
 kiekvienu režimu variklio sūkių skaičius ir apkrova, įsiurbiamo oro temperatūra, degalų srautas ir, jei taikytina, oro arba išmetamųjų dujų srautas matuojami tuo pačiu laiko tarpsniu, kaip matuojant dujų koncentracijos vertes.
 Užregistruojami visi skaičiavimui reikalingi papildomi duomenys;
 e)
 jeigu kuriuo nors momentu, pradėjus imti ėminius diskrečiojo režimo metu pagal vieno filtro metodą, variklis užgęsta arba ėminių ėmimas nutrūksta, bandymas skelbiamas negaliojančiu ir kartojamas nuo variklio įšildymo procedūros pradžios. Kai taikomas kelių filtrų KD matavimo metodas (po vieną ėminių ėmimo filtrą kiekvienam veikimo režimui), bandymas tęsiamas variklį stabilizavus ankstesniu režimu, kad būtų galima kondicionuoti variklio temperatūrą; tada matavimas pradedamas nustačius režimą, kurį taikant variklis užgeso;
 f)
 Po bandymo atliekamos šio priedo 7.3.2 punkte nustatytos procedūros.
 7.8.1.3. Priimtinumo patvirtinimo kriterijai
 Po pradinio pereinamojo laikotarpio kiekvienu nurodytu pastovios būsenos bandymų ciklo režimu išmatuotas sūkių skaičius nuo etaloninio sūkių skaičiaus negali skirtis daugiau kaip ±1 proc. vardinio sūkių skaičiaus arba ±3 min-1 (nelygu, kuri iš verčių yra didesnė), išskyrus tuščiąją eigą, kurios režimu laikomasi gamintojo deklaruotų nuokrypių. Išmatuotas sukimo momentas nuo etaloninio sukimo momento negali skirtis daugiau kaip ±2 proc. didžiausio sukimo momento, esant bandymo sūkių skaičiui.
 7.8.2. Teršalų išmetimo bandymų RMC seka
 7.8.2.1. Variklio įšildymas
 Prieš bandymą atliekamos šio priedo 7.3.1 punkte nustatytos procedūros, įskaitant analizatoriaus kalibravimą. Variklis įšildomas taikant šio priedo 7.3.1.1.4 punkte nurodytą parengiamojo kondicionavimo seką. Iškart po šios variklio kondicionavimo procedūros (jei variklio sūkių skaičius ir sukimo momentas dar nėra nustatyti pagal pirmąjį bandymo režimą) pakeičiamas variklio sūkių skaičius ir sukimo momentas, pirmajam bandymo režimui taikant tiesinį 20 ± 1 s nuolydį. Pasibaigus nuolydžiui, per 5–10 s pradedamas bandymų ciklo matavimas.
 7.8.2.2. Nuolydinio režimo bandymų ciklo atlikimas
 Bandymas atliekamas bandymų ciklui nustatyta režimų eilės tvarka (žr. šio priedo A.6 priedėlį). Jeigu nurodytam NRSC nėra nustatyta RMC, laikomasi šio priedo 7.8.1 punkte nustatytos diskrečiojo režimo NRSC procedūros.
 Variklis kiekvienu režimu veikia nustatytą laiką. Nuo vieno režimo prie kito pereinama taikant tiesinį 20 ± 1 s metodą ir laikantis šio priedo 7.8.2.4 punkte nustatytų leidžiamųjų nuokrypių.
 Taikant nuolydinio režimo ciklus, etaloninio sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės generuojamos ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu; atliekant ciklą, taikoma ši verčių seka. Pereinant nuo vieno režimo prie kito, denormalizuoto etaloninio sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertėms tarp režimų taikomas tiesinis nuolydis, kad būtų gauti atskaitos taškai. Tiesinis nuolydis netaikomas normalizuoto etaloninio sukimo momento vertėms tarp režimų; jos vėliau denormalizuojamos. Jeigu sūkių skaičiaus ir sukimo momento nuolydis eina per tašką virš variklio sukimo momento kreivės, jis pratęsiamas, kad būtų gauta komanda dėl etaloninių sukimo momento verčių, o valdymo komanda pasiektų didžiausią ribą.
 Per visą RMC bandymų ciklą (kiekvienu režimu, įskaitant nuolydžius tarp režimų), matuojama kiekvieno dujinio teršalo koncentracija ir, jei yra nustatyta taikytina riba, imami KD ir DS ėminiai. Dujiniai teršalai gali būti matuojami nepraskiestose arba praskiestose dujose ir nuolat registruojami; jei dujos praskiestos, ėminiai gali būti talpinami į ėminių ėmimo maišą. Kietųjų dalelių ėminys praskiedžiamas kondicionuotu švariu oru. Per visą bandymo procedūrą paimamas vienas ėminys; jei imamas KD ėminys, jis surenkamas nuo vieno KD ėminių ėmimo filtro.
 Apskaičiuojant su stabdymu susijusių išmetamųjų teršalų savitąją masę, faktinis ciklo darbas apskaičiuojamas integruojant faktinę variklio galią per užbaigtą ciklą.
 7.8.2.3. Teršalų išmetimo bandymo seka:
 a)
 vienu metu pradedamas RMC, išmetamųjų dujų ėminių ėmimas, duomenų registravimas ir išmatuotų verčių integravimas;
 b)
 sūkių skaičius ir sukimo momentas reguliuojami pagal pirmąjį bandymų ciklo režimą;
 c)
 jeigu kuriuo nors RMC momentu variklis užgęsta, bandymo rezultatai skelbiami negaliojančiais. Atliekamas variklio parengiamasis kondicionavimas ir bandymas kartojamas;
 d)
 RMC pabaigoje ėminių ėmimas, išskyrus KD ėminių ėmimą, tęsiamas, visos sistemos veikia tol, kol baigiasi sistemų atsako laikas. Tada baigiamos visas ėminių ėmimas ir registravimas, įskaitant fono ėminių registravimą. Galiausiai sustabdomi visi integravimo prietaisai ir įrašuose nurodoma bandymų ciklo pabaiga;
 e)
 Po bandymo atliekamos šio priedo 7.3.2 punkte nustatytos procedūros.
 7.8.2.4. Priimtinumo patvirtinimo kriterijai
 RMC bandymai patvirtinami taikant šio priedo 7.8.3.3 ir 7.8.3.5 punktuose aprašytą regresijos analizę. RMC leidžiami nuokrypiai pateikiami A.4-1 lentelėje. Pažymėtina, kad RMC leidžiamieji nuokrypiai skiriasi nuo A.4-2 lentelėje pateiktų NRTC leidžiamųjų nuokrypių. Bandant variklius, kurių atskaitos galia didesnė kaip 560 kW, galima naudoti A.4-2 lentelėje nurodytus regresijos tiesės nuokrypius ir pašalinti A.4-3 lentelėje nurodytus taškus.
 A.4-1 lentelė
 RMC regresijos tiesės nuokrypiai
 Sūkių skaičius
 Sukimo momentas
 Galia
 Standartinė įverčio y ašyje pagal x ašį paklaida (SEE)
 Ne didesnis kaip 1 proc. vardinio sūkių skaičiaus
 Ne didesnis kaip 2 proc. didžiausiojo variklio sukimo momento
 Ne didesnis kaip 2 proc. didžiausiosios variklio galios
 Regresijos tiesės statumas a
 1
 nuo 0,99 iki 1,01
 nuo 0,98 iki 1,02
 nuo 0,98 iki 1,02
 Determinacijos koeficientas r
 2
 Ne mažesnis kaip 0,990
 Ne mažesnis kaip 0,950
 Ne mažesnis kaip 0,950
 Regresijos tiesės atkarpa y ašyje a
 0
 ±1 proc. vardinio sūkių skaičiaus
 ±20 Nm arba 2 proc. didžiausiojo sukimo momento, nelygu, kuri iš verčių yra didesnė
 ±4 kW arba 2 proc. didžiausiosios galios, nelygu, kuri iš verčių yra didesnė
 Jeigu RMC bandymas vykdomas ne ant pereinamųjų režimų bandymo stendo ir sūkių skaičiaus bei sukimo momento verčių sekundinės sekos nėra, taikomi toliau nurodyti priimtinumo patvirtinimo kriterijai.
 Sūkių skaičiaus ir sukimo momento leidžiamųjų nuokrypių kiekvienu režimu reikalavimai pateikti šio priedo 7.8.1.3 punkte. Jeigu tarp RMC pastovios būsenos bandymų režimų taikomas tiesinis 20 s sūkių skaičiaus perėjimas ir tiesinis sukimo momento perėjimas (šio priedo 7.4.1.2 punktas), nuolydžiui taikomi toliau nurodyti sūkių skaičiaus ir apkrovos leidžiamieji nuokrypiai, o sūkių skaičius nuo vardinio sūkių skaičiaus tiesiškai turi skirtis ne daugiau kaip ±2 proc.: sukimo momentas nuo didžiausiojo sukimo momento, esant vardiniam sūkių skaičiui, tiesiškai turi skirtis ne daugiau kaip ±5 proc.
 7.8.3. Pereinamųjų režimų bandymų ciklas (NRTC ir LSI-NRTC)
 Etaloninio sūkių skaičiaus ir sukimo momento komandos atliekamos iš eilės, taip atliekant NRTC ir LSI-NRTC. Sūkių skaičiaus ir sukimo momento komandos pateikiamos bent 5 Hz dažniu. Etaloniniam bandymų ciklui taikomas 1 Hz dažnis, todėl tarpinės sūkių skaičiaus ir sukimo momento komandos turi būti tiesiškai interpoliuojamos, naudojant sukimo momento atskaitos vertes, gautas atlikus ciklo generavimą.
 Mažos denormalizuotos sūkių skaičiaus vertės, beveik lygios įšilusio variklio sūkių skaičiui tuščiąja eiga, gali būti priežastimi, dėl kurios įsijungs mažo sūkių skaičiaus tuščiąja eiga reguliatoriai, o variklio sukimo momentas viršys etaloninį sukimo momentą, net jeigu valdymo komanda bus žemiausiame taške. Tokiais atvejais dinamometrą rekomenduojama reguliuoti taip, kad juo pirmiausia būtų kontroliuojamas etaloninis sukimo momentas, ne etaloninis sūkių skaičius, o sūkių skaičius būtų reguliuojamas varikliu.
 Šalto variklio paleidimo sąlygomis varikliams galima naudoti padidintos tuščiosios eigos prietaisą, kad variklis ir papildomo teršalų apdorojimo įtaisai greitai įšiltų. Šiomis sąlygomis labai maži normalizuoti sūkių skaičiai leis pasiekti etaloninius sūkių skaičius, kurie bus mažesni nei šis didesnis sūkių skaičius, gaunamas esant padidintai tuščiajai eigai. Tokiu atveju dinamometrą rekomenduojama reguliuoti taip, kad juo pirmiausia būtų kontroliuojamas etaloninis sukimo momentas, o sūkių skaičius būtų reguliuojamas varikliu, kai valdymo komanda bus žemiausiame taške.
 Atliekant teršalų išmetimo bandymą, etaloninio sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės ir išmatuotos sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės registruojamos mažiausiai 1 Hz dažniu, bet geriau, jei jos registruojamos 5 ar net 10 Hz dažniu. Šis didesnis registravimo dažnis yra svarbus, nes leidžia sumažinti paklaidą dėl delsos tarp atskaitos ir išmatuotų sūkių skaičiaus bei sukimo momento verčių.
 Atskaitos ir išmatuotos sūkių skaičiaus bei sukimo momento vertės gali būti registruojamos mažesniu dažniu (net 1 Hz), jeigu per laiko tarpsnį tarp verčių registravimo užregistruojamos vidutinės vertės. Vidutinės vertės apskaičiuojamos, remiantis išmatuotomis ir bent 5 Hz dažniu atnaujinamomis vertėmis. Šios užregistruotos vertės naudojamos apskaičiuojant ciklo priimtinumo patvirtinimo statistinius duomenis ir visą darbą.
 7.8.3.1. NRTC pereinamųjų režimų ciklo bandymo atlikimas
 Prieš bandymą atliekamos šio priedo 7.3.1 punkte nustatytos procedūros, įskaitant analizatoriaus kalibravimą.
 Bandymas pradedamas taip:
 Bandymo seka pradedama iškart po to, kai variklis paleidžiamas: jei atliekamas šalto variklio NRTC bandymas, užvedamas ataušintas variklis, kaip nurodyta šio priedo 7.3.1.2 punkte, jei įšilusio variklio NRTC bandymas – įšildytas. Laikomasi šio priedo 7.4.2.1 punkte nustatytos veiksmų sekos.
 Užvedus variklį, vienu metu pradedama įvesti duomenis, imti išmetamųjų dujų ėminius ir integruoti išmatuotas vertes. Bandymų ciklas pradedamas užvedus variklį ir atliekamas pagal šio priedo A.6 priedėlyje pateiktą grafiką.
 Ciklo pabaigoje ėminių ėmimas tęsiamas ir visos sistemos veikia tol, kol baigiasi sistemų atsako laikas. Tada baigiamos visas ėminių ėmimas ir registravimas, įskaitant fono ėminių registravimą. Galiausiai sustabdomi visi integravimo prietaisai ir įrašuose nurodoma bandymų ciklo pabaiga.
 Po bandymo atliekamos šio priedo 7.3.2 punkte nustatytos procedūros.
 7.8.3.2. LSI-NRTC bandymo atlikimas
 Prieš bandymą atliekamos šio priedo 7.3.1 punkte nustatytos procedūros, įskaitant parengiamąjį kondicionavimą ir analizatoriaus kalibravimą.
 Bandymas pradedamas taip:
 Bandymas pradedamas, laikantis šio priedo 7.4.2.2 punkte nurodytos veiksmų sekos.
 Pradėjus LSI-NRTC, kai baigiasi šio priedo 7.4.2.2. punkto b papunktyje nurodytas 30 s trukmės tuščiosios eigos etapas, vienu metu pradedamas duomenų įvedimas, išmetamųjų dujų ėminių ėmimas ir išmatuotų verčių integravimas. Bandymų ciklas atliekamas pagal šio priedo A.6 priedėlyje pateiktą grafiką.
 Ciklo pabaigoje ėminių ėmimas tęsiamas ir visos sistemos veikia tol, kol baigiasi sistemų atsako laikas. Tada baigiamos visas ėminių ėmimas ir registravimas, įskaitant fono ėminių registravimą. Galiausiai sustabdomi visi integravimo prietaisai ir įrašuose nurodoma bandymų ciklo pabaiga.
 Po bandymo atliekamos šio priedo 7.3.2 punkte nustatytos procedūros.
 7.8.3.3. Ciklo patvirtinimo kriterijai, kai taikomas pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklas
 Siekiant patikrinti bandymo pagrįstumą, atskaitos ir išmatuotoms sūkių skaičiaus, sukimo momento, galios ir viso darbo vertėms taikomi šioje dalyje pateikti ciklo priimtinumo patvirtinimo kriterijai.
 7.8.3.4. Ciklo darbo apskaičiavimas
 Prieš apskaičiuojant ciklo darbą, praleidžiamos visos sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės, užregistruotos paleidus variklį. Taškai, kuriuose sukimo momento vertės yra neigiamos, vertinami kaip nulinis darbas. Faktinis ciklo darbas W
 act (kWh) apskaičiuojamas naudojant išmatuotas variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertes. Etaloninis ciklo darbas W
 ref (kWh) apskaičiuojamas remiantis variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento atskaitos vertėmis. Tikroji ciklo darbo vertė W
 act naudojama tada, kai norima ją palyginti su etaloninio ciklo darbo verte W
 ref ir apskaičiuoti su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį (žr. šio priedo 7.2 punktą).
 W
 act vertė turi būti nuo 85 proc. iki 105 proc. W
 ref vertės.
 7.8.3.5. Priimtinumo patvirtinimo statistiniai duomenys (žr. 5 priedo A.3 priedėlį)
 Apskaičiuojama atskaitos ir išmatuotų sūkių skaičiaus, sukimo momento ir galios verčių tiesinė regresija.
 Siekiant sumažinti paklaidą dėl delsos tarp atskaitos ir išmatuotų ciklo verčių, visą variklio sūkių skaičiaus ir sukimo momento išmatuotųjų signalų seką galima paskubinti arba uždelsti etaloninės sūkių skaičiaus ir sukimo momento sekos atžvilgiu. Jeigu išmatuoti signalai pasislenka, sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės tiek pat paslenkamos ta pačia kryptimi.
 Taikant mažiausių kvadratų metodą gaunama tokia geriausios sutapties lygtis:
 y = a
 1
 x + a0
 (A.4-19)
 čia:
 y
 =
 sūkių skaičiaus (min-1), sukimo momento (Nm) arba galios (kW) išmatuotoji vertė;
 a
 1
 =
 regresijos tiesės statumas
 x
 =
 pamatinė sūkių skaičiaus (min-1), sukimo momento (Nm) ar galios (kW) vertė;
 a
 0
 =
 regresijos tiesės atkarpa y ašyje
 Apskaičiuojama kiekvienos regresijos tiesės standartinė įverčio y pagal x paklaida (SEE) ir mišriosios koreliacijos koeficientas (r
 2) (4 priedo A.2 priedėlis).
 Šią analizę rekomenduojama atlikti taikant 1 Hz dažnį. Kad bandymas būtų laikomas pagrįstu, reikia, kad jis atitiktų A.4-2 lentelėje pateiktus kriterijus.
 A.4-2 lentelė
 Regresijos tiesės nuokrypiai
 Sūkių skaičius
 Sukimo momentas
 Galia
 Standartinė įverčio y ašyje pagal x ašį paklaida (SEE)
 ≤5,0 proc. didžiausiojo bandymo sūkių skaičiaus
 ≤10,0 proc. charakteristikų grafiko kreivėje pažymėto didžiausiojo sukimo momento
 ≤10,0 proc. charakteristikų grafiko kreivėje pažymėtos didžiausiosios galios
 Regresijos tiesės statumas a
 1
 nuo 0,95 iki 1,03
 nuo 0,83 iki 1,03
 nuo 0,89 iki 1,03
 Determinacijos koeficientas r2
 Ne mažesnis kaip 0,970
 Ne mažesnis kaip 0,850
 Ne mažesnis kaip 0,910
 Regresijos tiesės atkarpa y ašyje a
 0
 ±10 proc. tuščiosios eigos
 ±20 Nm arba ±2 proc. didžiausiojo sukimo momento, nelygu, kuri iš verčių yra didesnė
 ±4 kW arba ±2 proc. didžiausiosios galios, nelygu, kuri iš verčių yra didesnė
 Prieš apskaičiuojant regresiją, jei taškai yra pažymėti A.4-3 lentelėje, juos galima šalinti, bet tik siekiant gauti regresijos tiesę. Tačiau šie taškai nėra šalinami apskaičiuojant ciklo darbą ir išmetamųjų teršalų kiekį. Režimo tuščiąja eiga taškas apibrėžiamas kaip taškas, kuriame ir normalizuotas etaloninis sukimo momentas, ir normalizuotas etaloninis sūkių skaičius yra 0 proc. Taško pašalinimas gali būti taikomas visam ciklui arba bet kuriai jo daliai; taškus, kuriems taikomas taško pašalinimas, reikia nurodyti.
 A.4-3 lentelė
 Taškai, kuriuos leidžiama pašalinti iš regresijos analizės
 Įvykis
 Sąlygos (n – variklio sūkių skaičius, T – sukimo momentas)
 Leidžiama pašalinti šiuos taškus
 Mažiausioji valdymo komanda (tuščiosios eigos taškas)
 n
 ref = n
 idle
 ir
 T
 ref = 0
 ir
 T
 act > (T
 ref - 0,02 T
 maxmappedtorque)
 ir
 T
 act < (T
 ref + 0,02 T
 maxmappedtorque)
 sūkių skaičius ir galia
 Mažiausioji valdymo komanda
 n
 act ≤ 1,02 n
 ref ir T
 act > T
 ref
 arba
 n
 act > n
 ref ir T
 act ≤ T
 ref
 arba
 n
 act > 1,02 n
 ref ir T
 ref < T
 act ≤ (T
 ref + 0,02 T
 maxmappedtorque)
 galia ir sukimo momentas arba sūkių skaičius
 Didžiausioji valdymo komanda
 n
 act < n
 ref ir T
 act ≥ T
 ref
 arba
 n
 act ≥ 0,98 n
 ref ir T
 act < T
 ref
 arba
 n
 act < 0,98 n
 ref ir T
 ref > T
 act ≥ (T
 ref – 0,02 T
 maxmappedtorque)
 galia ir sukimo momentas arba sūkių skaičius
 čia:
 nref
 etaloninis sūkių skaičius (žr. šio priedo 7.7.2 punktą);
 nidle
 sūkių skaičius tuščiąja eiga;
 nact
 faktinis (išmatuotas) sūkių skaičius;
 Tref
 etaloninis sūkių skaičius (žr. šio priedo 7.7.2 punktą);
 Tact
 faktinis (išmatuotas) sūkių skaičius;
 Tmaxmappedtorque
 didžiausia sukimo momento vertė, nurodyta ant sukimo momento esant didžiausiai galimai apkrovai kreivės, sudarytos pagal šio priedo 7.6 punktą.
 8. MATAVIMO PROCEDŪROS
 8.1. Kalibravimas ir veiksmingumo tikrinimas
 8.1.1. Įžanga
 Šioje dalyje aprašomos reikalaujamos kalibravimo ir matavimo patikros sistemos. Šio priedo 9.4 punkte pateikiamos specifikacijos, taikomos atskiriems prietaisams.
 Kalibravimas ar patikros paprastai atliekami per visą matavimo seką.
 Jeigu dalies matavimo sistemos kalibravimo ar patikros reikalavimai nenustatyti, ta sistemos dalis kalibruojama ir jos veiksmingumas tikrinamas matavimo sistemos gamintojo rekomenduojamu dažnumu ir laikantis gerosios inžinerinės praktikos.
 Siekiant užtikrinti atitiktį kalibravimui ir patikrai taikomiems leidžiamiesiems nuokrypiams, remiamasi tarptautiniu lygiu pripažintais standartais.
 8.1.2. Kalibravimo ir patikros santrauka
 A.4-4 lentelėje apibendrinamas šioje dalyje aprašytas kalibravimas ir patikra, taip pat nurodoma, kada juos reikia atlikti.
 A.4-4 lentelė
 Kalibravimo ir patikrų santrauka
 Kalibravimo ir patikros pobūdis
 Mažiausias dažnumas (1)
 8.1.3. Tikslumas, pakartojamumas ir triukšmas
 Tikslumas: nebūtina, tačiau rekomenduojama, kai įrengiama pirmą kartą.
 Pakartojamumas: nebūtina, tačiau rekomenduojama, kai įrengiama pirmą kartą.
 Triukšmas: nebūtina, tačiau rekomenduojama, kai įrengiama pirmą kartą.
 8.1.4. Tiesiškumo patikra
 Sūkių skaičius: įrengus pirmą kartą, per 370 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 Sukimo momentas: įrengus pirmą kartą, per 370 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 Išvalytų dujų ir praskiestų išmetamųjų dujų srautai: įrengus pirmą kartą, per 370 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus, nebent srautas tikrinamas naudojant propaną arba anglies ar deguonies balanso metodą.
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų srautas: įrengus pirmą kartą, per 185 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus, nebent srautas tikrinamas naudojant propaną arba anglies ar deguonies balanso metodą.
 Dujų analizatoriai: įrengus pirmą kartą, per 35 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 KD svarstyklės: įrengus pirmą kartą, per 370 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 Nesusijęs slėgis ir temperatūra: įrengus pirmą kartą, per 370 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.5. Nenutrūkstamai veikiančios dujų analizatorių sistemos atsako ir atnaujinimo bei užregistravimo patikra (skirta dujų analizatoriams, kuriuose nėra nuolatinio kompensavimo funkcijos, kai naudojamos kitų rūšių dujos)
 Įrengus pirmą kartą arba po atsaką lemiančio sistemos modifikavimo.
 8.1.6. Nenutrūkstamai veikiančios dujų analizatorių sistemos atsako ir atnaujinimo bei užregistravimo patikra (skirta dujų analizatoriams, kuriuose yra nuolatinio kompensavimo funkcija, kai naudojamos kitų rūšių dujos)
 Įrengus pirmą kartą arba po atsaką lemiančio sistemos modifikavimo.
 8.1.7.1. Sukimo momentas
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.7.2. Slėgis, temperatūra, rasos taškas
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.8.1. Degalų srautas
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.8.2. Įsiurbiamas srautas
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.8.3. Išmetamųjų dujų srautas
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.8.4. Praskiestų išmetamųjų dujų srautas (CVS ir PFD)
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.8.5. CVS / PFD ir periodinio ėminių ėmiklio patikra (2)
 Įrengus pirmą kartą, per 35 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus (propano patikra)
 8.1.8.5.8. Ėminių džiovintuvo patikra
 Šiluminis aušintuvas: įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus. Osmosinės membranos: įrengus pirmą kartą, per 35 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus
 8.1.8.8. Nuotėkis dėl sumažėjusio slėgio
 Prieš kiekvieną laboratorinį bandymą pagal 7.1 punktą.
 8.1.9.1. CO2 NDIR H2O trukdžiai
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.9.2. CO NDIR CO2 ir H2O trukdžiai
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.10.1. FID kalibravimas
 THC FID optimizavimas ir THC FID patikra
 Sukalibruoti, optimizuoti ir nustatyti CH4 atsaką: įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 Patikrinti CH4 atsaką: įrengus pirmą kartą, per 185 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus
 8.1.10.2. nepraskiestų išmetamųjų dujų FID O2 trukdžiai
 Visiems FID analizatoriams: įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 Visiems THC FID analizatoriams: prietaisą įrengus pirmą kartą, atlikus svarbius techninės priežiūros darbus ir po FID optimizavimo pagal 8.1.10.1 straipsnį.
 8.1.11.1. CLD CO2 ir H2O aušinimas
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.11.3. NDUV HC ir H2O trukdžiai
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.11.4. NO2 skverbtis ėminių džiovintuve (aušintuve)
 Įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.11.5. NO2 virsmo į NO katalizatorius
 Įrengus pirmą kartą, per 35 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus
 8.1.12.1. KD svarstyklės ir svėrimas
 Nepriklausoma patikra: įrengus pirmą kartą, per 370 dienas iki bandymų ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus
 Tuščiojo, patikros ir etaloninio ėminio patikra: per 12 val. iki svėrimo ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.3. Tikslumo, rezultatų pakartojamumo ir triukšmo patikra
 Remiantis 8 lentelėje nurodytų atskirų prietaisų veiksmingumo vertėmis, nustatomas prietaiso matavimo tikslumas, rezultatų pakartojamumas ir triukšmas.
 Prietaiso matavimo tikslumo, rezultatų pakartojamumo ar triukšmo tikrinti nebūtina. Tačiau gali būti pravartu apsvarstyti galimybę atlikti šią patikrą, kai norima apibrėžti naujo prietaiso specifikacijas, patikrinti naujo prietaiso veiksmingumą, prietaisą pristačius, arba atlikti esamo prietaiso gedimų paiešką.
 8.1.4. Tiesiškumo patikra
 8.1.4.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Kiekvienos A.4-5 lentelėje išvardytos matavimo sistemos tiesiškumo patikra atliekama ne rečiau, nei nurodyta lentelėje, laikantis matavimo sistemos gamintojo rekomendacijų ir gerosios inžinerinės praktikos. Tiesiškumo patikros tikslas – nustatyti, ar matavimo sistemos atsakas pasirinktame matavimo intervale yra proporcingas. Atliekant tiesiškumo patikrą, į matavimo sistemą įvedama bent 10 atskaitos verčių seką, jeigu nenurodyta kitaip. Matavimo sistemoje kiekviena atskaitos vertė išreiškiama kiekybiškai. Visos išmatuotos vertės palyginamos su atskaitos vertėmis, taikant mažiausiųjų kvadratų tiesinės regresijos principą ir A.4-5 lentelėje pateiktus tiesiškumo kriterijus.
 8.1.4.2. Eksploatacinių charakteristikų reikalavimai
 Jeigu matavimo sistema neatitinka A.4-5 lentelėje pateiktų taikytinų tiesiškumo kriterijų, trūkumai pašalinami atlikus pakartotinį kalibravimą, priežiūrą arba, prireikus, sudedamąsias dalis pakeitus kitomis. Trūkumus pašalinus, tiesiškumo patikra pakartojama, siekiant užtikrinti, kad matavimo sistema atitiktų tiesiškumo kriterijus.
 8.1.4.3. Procedūra
 Naudojamas šis tiesiškumo patikros protokolas:
 a)
 matavimo sistema naudojama taikant nustatytąją temperatūrą, slėgį ir srautą;
 b)
 kaip ir prieš teršalų išmetimo bandymą, įvedamas nulio signalas ir nustatoma nulinė prietaiso vertė. Atliekant dujų analizatoriaus tiesiškumo patikrą, tiesiai į analizatoriaus angą įleidžiamos šio priedo 9.5.1 punkto specifikacijas atitinkančios nulinės vertės nustatymo dujos;
 c)
 kaip ir prieš teršalų išmetimo bandymą, įvedamas patikros signalas ir nustatomas prietaiso matavimo intervalas. Atliekant dujų analizatoriaus tiesiškumo patikrą, tiesiai į analizatoriaus angą įleidžiamos šio priedo 9.5.1 punkto specifikacijas atitinkančios patikros dujos;
 d)
 nustačius prietaiso matavimo intervalą ir įvedus pagal šio punkto b papunktį naudotą signalą, patikrinama nulinė vertė. Remiantis nuliniu rodmeniu ir gerąja inžinerine praktika nustatoma, ar, prieš pereinant prie kito veiksmo, reikia pakartotinai nustatyti prietaiso nulinę vertę ir matavimo intervalą;
 e)
 visais atvejais matuojant dydžius, vadovaujamasi gamintojo rekomendacijomis ir gerąja inžinerine praktika ir parenkamos atskaitos vertės y
 refi
 , apimančios visas per teršalų išmetimo bandymus galimas vertes, taip išvengiant poreikio šias vertes ekstrapoliuoti. Atliekant tiesiškumo patikrą, kaip viena iš atskaitos verčių pasirenkamas nulinis atskaitos signalas. Atliekant nesusijusio slėgio ir temperatūros tiesiškumo patikras, pasirenkamos ne mažiau kaip trys atskaitos vertės. Atliekant visas kitas tiesiškumo patikras, pasirenkama ne mažiau kaip dešimt atskaitos verčių;
 f)
 pasirenkant atskaitos verčių sekos įvedimo eilės tvarką, vadovaujamasi gamintojo rekomendacijomis ir gerąja inžinerine praktika;
 g)
 atskaitos dydžiai generuojami ir įvedami taip, kaip aprašyta šio priedo 8.1.4.4 punkte. Dujų analizatoriams naudojamos šio priedo 9.5.1 punkto specifikacijas atitinkančios koncentracijos dujos, kurios į dujų analizatoriaus angą įleidžiamos tiesiogiai;
 h)
 kol matuojama atskaitos vertė, prietaisui leidžiama stabilizuotis;
 i)
 atskaitos vertė matuojama 30 s ir registruojama ne rečiau už mažiausią 7 lentelėje nustatytą dažnį, tada užrašomas aritmetinis užregistruotų verčių
 vidurkis;
 j)
 šio punkto g–i papunkčiuose nurodyti veiksmai kartojami tol, kol bus išmatuoti visi atskaitos dydžiai;
 k)
 siekiant apskaičiuoti mažiausiųjų kvadratų tiesinės regresijos parametrus ir statistines vertes ir jas palyginti su 5 lentelėje nurodytais mažiausiais veikimo kriterijais, naudojamas aritmetinis vidurkis
 ir atskaitos vertės y
 refi
 . Atliekami 5 priedo A.3 priedėlyje aprašyti apskaičiavimai.
 8.1.4.4. Atskaitos signalai
 Šiame punkte aprašomi rekomenduojami atskaitos verčių generavimo, kai naudojamas šio priedo 8.1.4.3 punkte nustatytas tiesiškumo patikros protokolas, metodai. Naudojamos faktines vertes imituojančios atskaitos vertės arba įvedama ir etalonine matavimo sistema išmatuojama faktinė vertė. Antruoju atveju atskaitos vertė yra etalonine matavimo sistema gauta vertė. Atskaitos vertės ir etaloninės matavimo sistemos turi būti pripažintos tarptautiniu lygiu.
 Jeigu temperatūros matavimo sistemose įrengti jutikliai, tokie kaip termoporos, varžiniai termometrai (RTD) ir termistoriai, atliekant tiesiškumo patikrą, jutiklį iš sistemos galima pašalinti ir vietoj jo naudoti imitatorių. Prireikus, naudojamas atskirai sukalibruotas imitatorius, kuriam taikomas šaltosios jungties kompensavimas. Tarptautiniu lygiu pripažinto imitatoriaus neapibrėžtis pagal temperatūros skalę turi būti mažesnė nei 0,5 proc. didžiausiosios veikimo temperatūros T
 max. Jeigu pasirenkamas šis variantas, būtina naudoti jutiklius, kurių tikslumas, kaip teigia tiekėjas, palyginti su jų normaliąja kalibravimo kreive, yra didesnis nei 0,5 proc. didžiausiosios veikimo temperatūros T
 max.
 8.1.4.5. Matavimo sistemos, kurioms būtina taikyti tiesiškumo patikrą
 A.4-5 lentelėje nurodytos matavimo sistemos, kurioms būtina taikyti tiesiškumo patikrą. Naudojant šią lentelę laikomasi šių nuostatų:
 a)
 tiesiškumo patikra taikoma dažniau, jeigu tai rekomenduoja prietaiso gamintojas arba patartina remiantis gerąja inžinerine praktika;
 b)
 „min“ yra mažiausia atliekant tiesiškumo patikrą naudojama atskaitos vertė.
 Pažymėtina, kad, priklausomai nuo signalo, ši vertė gali būti nulinė arba neigiama;
 c)
 „max“ paprastai yra didžiausia atliekant tiesiškumo patikrą naudojama atskaitos vertė. Pvz., naudojant dujų dozatorius, x
 max yra nedozuotų, nepraskiestų patikros dujų koncentracija. Šiais konkrečiais atvejais „max“ yra kita vertė:
 i)
 atliekant KD svarstyklių tiesiškumo patikrą, m
 max yra tipinė KD filtro masė;
 ii)
 atliekant sukimo momento tiesiškumo patikrą, T
 max yra gamintojo nurodyta bandomo variklio su didžiausia sukimo momento verte didžiausioji sukimo momento vertė;
 d)
 nurodyti intervalai yra įskaitomojo pobūdžio. Pvz., a
 1 kreivės koeficientui nurodytas intervalas nuo 0,98 iki 1,02 reiškia, kad 0,98 ≤ a
 1 ≤ 1,02;
 e)
 šių tiesiškumo patikrų nereikalaujama atlikti sistemoms, kurios atitinka praskiestų išmetamųjų dujų srauto patikros, naudojant propaną, reikalavimus, aprašytus 8.1.8.5 punkte, arba sistemoms, kurios reikalavimus atitinka ±2 proc. tikslumu remiantis anglies ar deguonies įsiurbiamame ore, degalų ir praskiestų išmetamųjų dujų cheminiu balansu;
 f)
 šiems dydžiams nustatyto a
 1 kriterijaus laikomasi tik tada, jeigu yra reikalinga absoliučioji kiekio vertė, priešingai signalui, kuris faktinei vertei proporcingas tik tiesiškai;
 g)
 prie nesusijusių temperatūrų priskiriama variklio temperatūra ir aplinkos sąlygos, kuriomis nustatomos arba tikrinamos variklio veikimo sąlygos, temperatūra, pagal kurią nustatomos arba tikrinamos kritinės bandymų sistemos sąlygos, ir temperatūra, naudojama apskaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį:
 i)
 reikalingos šios temperatūros tiesiškumo patikros: oro įsiurbimo, papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos linijos (-ų) (jeigu varikliai bandomi naudojant papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemas ir ciklus, kuriems taikomi šalto variklio paleidimo kriterijai), KD ėminių ėmimui naudojamo skiedimo oro (CVS, dvigubo skiedimo ir dalies srauto sistemų), KD ėminio ir aušintuvo pavyzdžio (jei tai dujų ėminių ėmimo sistemos, kuriose ėminių džiovinimui naudojami aušintuvai);
 ii)
 šios temperatūros tiesiškumo patikros reikalingos tik tada, jeigu taip nurodo variklio gamintojas: degalų įleidimo; bandymo įrangos pripučiamo oro aušintuvo oro išpūtimo angos (jei tai varikliai, bandomi naudojant bandymo įrangos šilumokaitį, kuriuo imituojamas ne keliais judančio mechanizmo pripučiamo oro aušintuvas), bandymo įrangos pripučiamo oro aušintuvo aušalo angos (jei tai varikliai, bandomi naudojant bandymo įrangos šilumokaitį, kuriuo imituojamas ne keliais judančio mechanizmo pripučiamo oro aušintuvas), alyvos karterio dugninėje ir (arba) rezervuare, aušalo prieš termostatą (jei varikliai aušinami skysčiais);
 h)
 prie nesusijusių slėgių priskiriamas slėgis variklyje ir aplinkos sąlygos, kuriomis nustatomos arba tikrinamos variklio veikimo sąlygos, slėgis, pagal kurį nustatomos arba tikrinamos kritinės bandymų sistemos sąlygos, ir temperatūra, naudojama apskaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį:
 i)
 reikalingos šios slėgio tiesiškumo patikros: įsiurbiamo oro slėgio ribojimo, išmetamųjų dujų priešslėgio, barometro, įvadinio CVS slėgmačio slėgio (jeigu matuojant naudojama CVS), aušintuvo pavyzdžio (jei tai dujų ėminių ėmimo sistemos, kuriose ėminių džiovinimui naudojami aušintuvai);
 ii)
 šios slėgio tiesiškumo patikros reikalingos, tik jeigu taip nurodo variklio gamintojas: bandymo įrangos pripučiamo oro aušintuvo ir slėgio jungiamajame vamzdyne kryčio (jei tai yra turbokompresorių turintys varikliai, bandomi naudojant bandymo įrangos šilumokaitį, kuriuo imituojamas ne keliais judančio mechanizmo pripučiamo oro aušintuvas) degalų įleidimo ir išleidimo angose.
 A.4-5 lentelė
 Matavimo sistemos, kurioms būtina taikyti tiesiškumo patikrą
 Matavimo sistema
 Dydis
 Minimalus tikrinimo dažnumas
 Tiesiškumo kriterijai
 a
 SEE
 r
 2
 Variklio sūkių skaičius
 n
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 0,05 % n
 max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % n
 max
 ≥ 0,990
 Variklio sukimo momentas
 T
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % T
 max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % T
 max
 ≥ 0,990
 Degalų srautas
 q
 m
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % q
 m, max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % q
 m, max
 ≥ 0,990
 Įsiurbiamo oro srautas (3)
 q
 V
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % q
 V, max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % q
 V, max
 ≥ 0,990
 Skiedimo oro srautas (3)
 q
 V
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % q
 V, max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % q
 V, max
 ≥ 0,990
 Praskiestų išmetamųjų dujų srautas (3)
 q
 V
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % q
 V, max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % q
 V, max
 ≥ 0,990
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų srautas (3)
 q
 V
 Per 185 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % q
 V, max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % q
 V, max
 ≥ 0,990
 Periodinis ėminių ėmimo srautas (3)
 q
 V
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % q
 V, max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % q
 V, max
 ≥ 0,990
 Dujų dozatoriai
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 0,5 % x
 max
 0,98–1,02
 ≤ 2 % x
 max
 ≥ 0,990
 Dujų analizatoriai
 x
 Per 35 dienų iki bandymų
 ≤ 0,5 % x
 max
 0,99–1,01
 ≤ 1 % x
 max
 ≥ 0,998
 KD svarstyklės
 m
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % m
 max
 0,99–1,01
 ≤ 1 % m
 max
 ≥ 0,998
 Nesusiję slėgiai
 p
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % p
 max
 0,99-1,01
 ≤ 1 % p
 max
 ≥ 0,998
 Nesusijusios temperatūros signalų vertimas iš analoginių į skaitmeninius
 T
 Per 370 dienų iki bandymų
 ≤ 1 % T
 max
 0,99–1,01
 ≤ 1 % T
 max
 ≥ 0,998
 8.1.5. Nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriaus sistemos atsako ir atnaujinimo bei užregistravimo patikra
 Šioje dalyje aprašoma bendra nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriaus sistemos atsako ir atnaujinimo bei užregistravimo patikros procedūra. Kompensacinio pobūdžio analizatorių patikros procedūros aprašomos 8.1.6 punkte.
 8.1.5.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Ši patikra atliekama įrengus arba pakeitus nenutrūkstamam ėminių ėmimui naudojamą dujų analizatorių. Ši patikra taip pat atliekama, jeigu, sistemą sukonfigūravus iš naujo, pasikeičia sistemos atsakas. Ši patikra reikalinga nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriams, naudojamiems atliekant pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklus arba nuolydinio režimo bandymus, tačiau nėra reikalinga periodinio dujų analizavimo sistemoms ar nenutrūkstamo dujų analizavimo sistemoms, naudojamoms tik diskrečiojo režimo NRSC metu.
 8.1.5.2. Matavimo principai
 Šio bandymo tikslas – patikrinti, ar atnaujinimo ir užregistravimo dažniai atitinką bendrą sistemos atsaką į greitą koncentracijos ėminių ėmimo zonde vertės pokytį. Dujų analizatorių sistemų veikimas optimizuojamas taip, kad jų bendras atsakas į greitą koncentracijos pokytį būtų atnaujinamas ir užregistruojamas reikiamu dažniu ir taip būtų išvengta informacijos praradimo. Šiuo bandymu taip pat tikrinama, ar nenutrūkstamo veikimo dujų analizatorių sistemos atitinka būtiniausius atsako trukmės reikalavimus.
 Atsako trukmei įvertinti skirti sistemos parametrai turi būti tiksliai tokie patys, kaip naudotieji atliekant matavimus bandymo metu (t. y. slėgis, srautai, analizatoriaus filtro parametrai ir visi kiti atsako trukmei įtakos galintys turėti veiksniai). Atsako trukmė nustatoma pakeičiant dujas tiesiog ėminių zondo įleidimo angoje. Dujų pakeitimo prietaisais turi būti įmanoma pakeitimą atlikti greičiau nei per 0,1 s. Bandymui naudojamomis dujomis koncentracijos vertė turi būti pakeičiama bent 60 proc. visos skalės vertės.
 Turi būti nubrėžtos visų dujinių komponentų koncentracijos kreivės.
 8.1.5.3. Sistemos reikalavimai
 a)
 Sistemos atsako trukmė turi būti ≤10 s, jeigu visų matuojamų sudedamųjų dalių (CO, NOX, CO2 ir HC) ir visų naudojamų intervalų signalo kilimo trukmė yra ≤5 s arba jei signalo kilimo ir kritimo trukmė yra ≤5 s.
 Prieš atliekant 5 priede nurodytus išmetamųjų teršalų apskaičiavimus, visi duomenys (koncentracija, degalų ir oro srautai) paslenkami per išmatuotą jų atsako trukmę.
 b)
 Siekiant įrodyti, kad atnaujinimas ir užregistravimas yra priimtini ir atitinka bendrą sistemos atsaką, sistema turi atitikti vieną iš šių kriterijų:
 i)
 vidutinės signalo kilimo trukmės ir dažnio, kuriuo sistema registruoja atnaujintas koncentracijos vertes, sandauga turi būti ne mažesnė už 5. Bet kuriuo atveju, vidutinė signalo kilimo trukmė negali būti ilgesnė kaip 10 s;
 ii)
 dažnis, kuriuo sistema registruoja koncentracijos vertes, negali būti mažesnis kaip 2 Hz (taip pat žr. 7 lentelę).
 8.1.5.4. Procedūra
 Siekiant patikrinti kiekvienos nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriaus sistemos atsaką, taikoma ši procedūra:
 a)
 vadovaujamasi analizatoriaus sistemos gamintojo įrangos parengimo ir naudojimo instrukcijomis. Matavimo sistema sureguliuojama taip, kad veiktų optimaliai. Atliekant šią patikrą analizatorius veikia taip, kaip atliekant teršalų išmetimo bandymus. Jeigu viena ėminių ėmimo sistema naudojama daugiau nei vienam analizatoriui ir jeigu dujų srautas į kitus analizatorius turės poveikio sistemos atsako trukmei, tuomet, atliekant patikros bandymą, kiti analizatoriai taip pat įjungiami ir turi veikti. Šis patikros bandymas gali būti vykdomas naudojant keletą analizatorių ir tuo pat metu naudojant tą pačią ėminių ėmimo sistemą. Jeigu atliekant teršalų išmetimo bandymus naudojami analoginiai arba tikrojo laiko skaitmeniniai filtrai, per šią patikrą jie naudojami tokiu pačiu būdu;
 b)
 naudojant įrangą sistemos atsako trukmei patvirtinti, tarp visų jungčių rekomenduojama naudoti mažiausius dujų tiekimo linijos ilgius, o nulinės vertės oro šaltinis prijungiamas prie vienos greito veikimo 3 krypčių vožtuvo įėjimo angos (2 įėjimo angos ir 1 išėjimo anga), kad būtų galima kontroliuoti nulinės vertės nustatymo ir sumaišytų patikros dujų srautą į ėminių ėmimo sistemos zondo įėjimo angą arba prie zondo išėjimo angos esančią trišakę jungtį. Paprastai dujų srautas būna didesnis už zondu imamų ėminių srautą, tad perteklius nepatenka į zondo įėjimo angą. Jeigu dujų srautas yra mažesnis už zondo srautą, dujų koncentracija pakoreguojama, atsižvelgiant į skiedimą aplinkos oru, įsiurbiamu į zondą. Gali būti naudojamos dvinarės arba daugiatipės patikros dujos. Patikros dujoms maišyti gali būti naudojamas dujų kompaundavimo arba maišymo prietaisas. Maišant patikros dujas, praskiestas naudojant N2, su patikros dujomis, praskiestomis naudojant orą, rekomenduojama naudoti dujų kompaundavimo arba maišymo prietaisą.
 Dujų dozatoriumi patikros dujos NO–CO–CO2–C3H8–CH4 (su N2 likučiu) sumaišomos lygiomis dalimis su NO2 patikros dujomis su išvalyto dirbtinio oro likučiu. Jei reikia, vietoj sumaišytų dujų NO-CO-CO2-C3H8-CH4 su patikros dujų N2 likučiu taip pat galima naudoti įprastines dvinares patikros dujas; šiuo atveju atliekamas atskiras kiekvieno analizatoriaus atsako bandymas. Dujų dozatoriaus išėjimo anga sujungiama su kita 3 angų vožtuvo įėjimo anga. Vožtuvo išėjimo anga sujungiama taip, kad į ją patektų perteklius, nepatenkantis į dujų analizatoriaus sistemos zondą, arba prijungiama prie viršslėgio įtaiso tarp zondo ir srauto tiekimo į visus tikrinamus analizatorius linijos. Naudojama įranga, leidžianti išvengti slėgio svyravimų, sustabdžius srautą per dujų kompaundavimo prietaisą. Jeigu, atliekant šią patikrą, kurie nors iš šių dujų komponentų analizatoriams neturi reikšmės, tų dujų komponentų nepaisoma. Kita galimybė – leidžiama naudoti dujų indus su atskiromis dujomis ir atskirą atsako trukmės matavimo įrangą;
 c)
 duomenys renkami taip:
 i)
 įjungiamas vožtuvas, kad pradėtų tekėti nulinės vertės nustatymo dujų srautas;
 ii)
 leidžiama taikyti stabilizavimą, kad būtų galima atsižvelgti į tiekimo vėlavimą ir lėčiausią pilnutinį analizatoriaus atsaką;
 iii)
 per teršalų išmetimo bandymus naudotu dažnumu pradedama registruoti duomenis. Kiekviena užregistruota vertė – tai analizatoriumi išmatuota atnaujinta unikali koncentracijos vertė. Užregistruotų verčių negalima keisti naudojant interpoliavimą arba filtravimą;
 iv)
 įjungiamas vožtuvas, kad sumaišytos patikros dujos tekėtų į analizatorius. Šis laikas užregistruojamas kaip t
 0;
 v)
 atsižvelgiama į tiekimo vėlavimą ir lėčiausią pilnutinį analizatoriaus atsaką;
 vi)
 įjungiamas srautas, kad nulinės vertės nustatymo dujos tekėtų į analizatorių. Šis laikas užregistruojamas kaip t
 100;
 vii)
 atsižvelgiama į tiekimo vėlavimą ir lėčiausią pilnutinį analizatoriaus atsaką;
 viii)
 c punkto iv-vii papunkčiuose nurodyti veiksmai kartojami tol, kol bus užregistruoti septyni pilnutiniai ciklai, užbaigiant juos nulinės vertės nustatymo dujų tekėjimu į analizatorius;
 ix)
 tada registravimas stabdomas.
 8.1.5.5. Veiksmingumo vertinimas
 Norint apskaičiuoti vidutinį kiekvieno analizatoriaus signalo kilimo laiką T
 10–90, naudojami šio priedo 8.1.5.4 punkto c papunktyje nurodyti duomenys.
 a)
 Jeigu nusprendžiama įrodyti atitiktį šio priedo 8.1.5.3 punkto b papunkčio i daliai, turi būti taikoma ši procedūra: signalo kilimo trukmė (sekundėmis) dauginama iš atitinkamo registravimo dažnio Hz (1/s). Kiekvieno rezultato vertė turi būti lygi bent 5. Jeigu vertė mažesnė negu 5, registravimo dažnis padidinamas, srautai reguliuojami arba keičiama ėminių ėmimo sistemos konstrukcija, kad signalo kilimo trukmė padidėtų tiek, kiek reikia. Be to, skaitmeninius filtrus galima sukonfigūruoti taip, kad signalo kilimo trukmė padidėtų.
 b)
 Jeigu nusprendžiama įrodyti atitiktį 8.1.5.3 punkto b papunkčio ii daliai, pakanka įrodyti atitiktį 8.1.5.3 punkto b papunkčio ii dalyje pateiktam reikalavimui.
 8.1.6. Kompensacinio pobūdžio analizatorių atsako trukmės patikra
 8.1.6.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Ši patikra atliekama nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriaus atsakui nustatyti, kai, apskaičiuojant išmetamųjų dujinių teršalų kiekį, vieno analizatoriaus atsakas kompensuojamas kito atsaku. Atliekant šią patikrą, vandens garai laikomi dujiniu komponentu. Šią patikrą reikalaujama taikyti nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriams, naudojamiems pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklų arba RMC metu. Šios patikros nereikia atlikti periodinio dujų ėminių ėmimo analizatoriams arba nenutrūkstamo veikimo dujų analizatoriams, naudojamiems tik diskrečiojo režimo NRSC bandymų metu. Ši patikra nevykdoma, kai taikoma pataisa dėl vandens, pašalinto iš ėminio po apdorojimo proceso. Ši patikra atliekama pirmą kartą įrengus (t. y. po bandymo įrangos priėmimo eksploatuoti). Atlikus svarbius techninės priežiūros darbus, galima taikyti 8.1.5 punktą ir patikrinti atsako vienodumą, bet tik tada, jei visiems pakeistiems komponentams tam tikru momentu buvo taikoma vienodo atsako patikra, naudojant drėkintuvą.
 8.1.6.2. Matavimo principai
 Šios procedūros tikslas – patikrinti nuolat derinamų dujų matavimų sinchroniškumą ir atsako vienodumą. Taikant šią procedūrą, būtina užtikrinti, kad būtų taikomi visi kompensavimo algoritmai ir drėgnio pataisos.
 8.1.6.3. Sistemos reikalavimai
 Bendros atsako trukmės ir signalo kilimo trukmės reikalavimas, nustatytas 8.1.5.3 punkto a papunktyje, galioja ir kompensacinio pobūdžio analizatoriams. Be to, jeigu registravimo dažnis skiriasi nuo nuolat derinamo (kompensuojamo) signalo atnaujinimo dažnio, šio priedo 8.1.5.3 punkto b papunkčio i dalyje nustatytos patikros tikslais naudojamas mažesnysis iš šių dviejų dažnių.
 8.1.6.4. Procedūra
 Turi būti taikomos visos šio priedo 8.1.5.4 punkto a–c papunkčiuose nurodytos procedūros. Be to, jeigu taikomas išmatuotais vandens garais pagrįstas kompensavimo algoritmas, turi būti išmatuotos ir vandens garų atsako, ir signalo kilimo trukmės. Šiuo atveju drėkintuvu turi būti apdorotos bent vienos rūšies naudotos kalibravimo dujos (bet ne NO2).
 Jeigu sistemoje nenaudojamas ėminių džiovintuvas vandeniui iš dujų ėminių pašalinti, patikros dujos drėkinamos dujų mišinį leidžiant per sandarų indą, kuriame dujos sudrėkinamos iki aukščiausio ėminio rasos taško, kuris imant išmetamųjų dujų ėminius įvertinamas jas barbotuojant į distiliuotą vandenį. Jeigu, atliekant bandymus, sistemoje naudojamas ėminių džiovintuvas, kurio patikros rezultatai yra teigiami, sudrėkintą dujų mišinį galima leisti už ėminių džiovintuvo, barbotuojant jas į distiliuotą vandenį sandariame inde 298 ± 10 K (25 ± 10 °C) arba didesnės nei rasos taškas temperatūros sąlygomis. Visais atvejais sudrėkintų dujų temperatūra linijoje už indo palaikoma bent 5 K (5 °C) didesnė už vietinį rasos tašką. Pažymėtina, kad visų šių dujų komponentų galima nepaisyti, jeigu, atliekant šią patikrą, jie neturi reikšmės analizatoriams. Jeigu kuris nors iš dujų komponentų yra atsparus vandens kompensavimui, tokių analizatorių atsako patikrą galima atlikti be drėkinimo.
 8.1.7. Variklio parametrų ir aplinkos sąlygų matavimas
 Taikomos pripažintus nacionalinius arba tarptautinius standartus atitinkančios vidaus kokybės procedūros. Priešingu atveju taikomos toliau aprašytos procedūros.
 8.1.7.1. Sukimo momento kalibravimas
 8.1.7.1.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Visos sukimo momento matavimo sistemos, įskaitant dinamometro sukimo momento matavimo reles ir sistemas, sukalibruojamos įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus, taikant, be kita ko, etaloninę jėgą arba svirtį, sujungtą su savuoju svoriu. Kartojant kalibravimą vadovaujamasi gerąja inžinerine praktika. Kai atliekamas sukimo momento jutiklio siunčiamo signalo tiesinis aproksimavimas, vadovaujamasi sukimo momento relės gamintojo instrukcijomis. Leidžiama taikyti kitus kalibravimo metodus.
 8.1.7.1.2. Savojo svorio kalibravimas
 Pagal šią metodiką nustatyta jėga taikoma nustatytu atstumu ant svirties pakabinant nustatytus svarelius. Užtikrinama, kad svarelių svirties petys būtų statmenas sunkiui (t. y. horizontalus) ir statmenas dinamometro sukimosi ašiai. Kiekvienam taikomam sukimo momento matavimo intervalui nustatomi bent šeši kalibravimo svareliais deriniai, per visą intervalą svarelius išdėstant maždaug lygiu atstumu. Kalibruojant dinamometras įsiūbuojamas arba įsukamas, kad būtų sumažinta statinė trinties histerezė. Kiekvieno svarelio jėga nustatoma jo tarptautiniu mastu pripažintą masę dauginant iš vietinio laisvojo kritimo pagreičio.
 8.1.7.1.3. Kalibravimas įtempio matuokliu arba kalibravimo žiedu
 Pagal šią metodiką jėga taikoma arba pakabinant svarelius ant svirties (šie svareliai ir jų svirties petys nelaikomi etaloninio sukimo momento nustatymo dalimi), arba taikant skirtingus dinamometro sukimo momentus. Kiekvienam taikomam sukimo momento matavimo intervalui nustatomi bent šeši jėgos deriniai, per visą intervalą jėgos momentus išdėstant maždaug lygiu atstumu. Kalibruojant dinamometras įsiūbuojamas arba įsukamas, kad būtų sumažinta statinė trinties histerezė. Šiuo atveju etaloninis sukimo momentas nustatomas, gautą jėgą dauginant iš etaloninio matuoklio (kaip antai įtempio matuoklio arba kalibravimo žiedo) efektyviojo svirties peties, kuris matuojamas nuo jėgos matavimo pradžios taško iki dinamometro sukimosi ašies. Užtikrinama, kad šis ilgis būtų matuojamas statmenai etaloninio matuoklio matavimo ašiai ir statmenai dinamometro sukimosi ašiai.
 8.1.7.2. Slėgio, temperatūros ir rasos taško kalibravimas
 Pirmą kartą įrengti prietaisai sukalibruojami, kad matuotų slėgį, temperatūrą ir rasos tašką. Kartojant kalibravimą vadovaujamasi prietaisų gamintojo instrukcijomis ir gerąja inžinerine praktika.
 Jeigu temperatūros matavimo sistemose įrengtos termoporos, varžiniai termometrai arba termistoriai, sistema kalibruojama pagal šio priedo 8.1.4.4 punkto nuostatas dėl tiesiškumo patikros.
 8.1.8. Su srautu susiję matavimai
 8.1.8.1. Degalų srauto kalibravimas
 Pirmą kartą įrengti degalų srauto matuokliai sukalibruojami. Kartojant kalibravimą vadovaujamasi prietaisų gamintojo instrukcijomis ir gerąja inžinerine praktika.
 8.1.8.2. Įsiurbiamo oro srauto kalibravimas
 Pirmą kartą įrengti įsiurbiamo oro srauto matuokliai sukalibruojami. Kartojant kalibravimą vadovaujamasi prietaisų gamintojo instrukcijomis ir gerąja inžinerine praktika.
 8.1.8.3. Išmetamųjų dujų srauto kalibravimas
 Pirmą kartą įrengti išmetamųjų dujų srauto matuokliai sukalibruojami. Kartojant kalibravimą vadovaujamasi prietaisų gamintojo instrukcijomis ir gerąja inžinerine praktika.
 8.1.8.4. Praskiestų išmetamųjų dujų srauto (CVS) kalibravimas
 8.1.8.4.1. Apžvalga
 a)
 Šiame punkte aprašoma, kaip sukalibruoti pastovaus tūrio ėminių ėmimo iš praskiestų išmetamųjų dujų srauto (CVS) sistemoms naudojamus srautmačius.
 b)
 Šis kalibravimas atliekamas tada, kai srautmatis įrengiamas nuolatinėje vietoje. Kalibravimas atliekamas, kai pakeičiama kuri nors srauto konfigūracijos prieš srautmatį ir už jo dalis, galinti turėti poveikio srautmačio kalibravimui. Kalibravimas atliekamas CVS įrengus pirmą kartą ir kaskart, kai taisomosiomis priemonėmis nepavyksta pašalinti gedimo, dėl kurio praskiestų išmetamųjų dujų srauto patikros (t. y. patikros naudojant propaną) neįmanoma atlikti taip, kaip nustatyta šio priedo 8.1.8.5 punkte.
 c)
 CVS srautmatis kalibruojamas naudojant etaloninį srautmatį, kaip antai ikigarsinį Venturio vamzdį, ilgo spindulio srauto tūtą, glotnios prieigos angą, laminariojo srauto matuoklį, kritinio tekėjimo Venturio vamzdžių rinkinį arba ultragarsinį srautmatį. Naudojamas etaloninis srautmatis, kuriuo, vadovaujantis tarptautiniu mastu pripažintais standartais, dydžius galima registruoti su ±1 proc. paklaida. Šis etaloninio srautmačio atsakas į srautą naudojamas kaip etaloninė CVS srautmačio kalibravimo vertė.
 d)
 Prieš srovę naudoti ekraną arba kitą ribojančią priemonę, kuri galėtų paveikti srautą prieš etaloninį srautmatį, negalima, nebent srautmatis sukalibruotas, atsižvelgiant į šį apribojimą.
 e)
 Šio priedo 8.8.1.4 punkte aprašyta kalibravimo seka yra pagrįsta moline mase. Atitinkama seka, kai naudojamas mase pagrįstas metodas, aprašyta 5 priedo A.1 priedėlyje.
 f)
 Kalibravimo tikslais CFV arba SSV galima pašalinti iš nuolatinės pozicijos, jeigu juos įrengiant CVS sistemoje laikomasi šių reikalavimų:
 i)
 CFV arba SSV įrengus CVS sistemoje, remiamasi gerąja inžinerine praktika ir patikrinama, ar tarp CVS įleidimo angos ir Venturio vamzdžio neatsirado kokių nors nuotėkių;
 ii)
 Venturio vamzdį sukalibravus ex situ, taikant šio priedo 8.1.8.5 punkte aprašytą patikrą propanu, reikia patikrinti visas Venturio vamzdžio CFV srauto kombinacijas arba ne mažiau kaip 10 SSV srauto taškų. Patikros naudojant propaną rezultatas nė viename Venturio vamzdžio srauto taške negali viršyti šio priedo 8.1.8.5.6 punkte nurodyto nuokrypio.
 iii)
 Norint patikrinti CVS sistemos su daugiau negu vienu CFV kalibravimą ex situ, atliekama ši patikra:
 a.
 pastoviam propano srautui tiekti į skiedimo tunelį naudojamas pastovaus srauto prietaisas;
 b.
 angliavandenilių koncentracija matuojama ne mažiau kaip 10-yje atskirų vieno SSV srautmačio srautų arba matuojamos visos galimos CFV srautmačio srauto kombinacijos, kartu palaikant pastovų propano srautą;
 c.
 šio bandymo pradžioje ir pabaigoje išmatuojama foninė angliavandenilių koncentracija skiedimo ore. Prieš atliekant iv punkte nurodytą regresijos analizę, iš kiekvieno rezultato, gauto kiekviename srauto matavimo taške, atimama vidutinė foninė koncentracija;
 d.
 galios regresija apskaičiuojama naudojant visas srauto verčių poras ir pataisytą koncentraciją; taip apskaičiuojamas santykis y = a × xb; koncentracija naudojama kaip nepriklausomas kintamasis, o srauto vertė – kaip priklausomas kintamasis. Kiekviename duomenų taške reikia apskaičiuoti skirtumą tarp išmatuotos srauto vertės ir kreivėje parodytos vertės. Kiekviename taške skirtumas turi būti mažesnis negu ±1 proc. atitinkamos regresijos vertės. B punkte nurodyta vertė turi atitikti intervalą nuo -1,005 iki -0,995. Jeigu rezultatai neatitinka šių ribinių verčių, reikia imtis taisomųjų veiksmų pagal šio priedo 8.1.8.5.1 punkto a papunktį.
 8.1.8.4.2. PDP kalibravimas
 Tūrinis siurblys (PDP) kalibruojamas taip, kad būtų galima sudaryti srauto ir PDP sūkių skaičiaus santykio lygtį, kurią taikant nustatomas srauto nuotėkis pro sandarius PDP paviršius kaip slėgio PDP įėjimo angoje funkcija. Pagal kiekvieną sūkių skaičių, kuriuo veikia PDP, nustatomi unikalūs lygties koeficientai. PDP srautmatis kalibruojamas taip:
 a)
 sistema sujungiama, kaip parodyta A.4-4 paveiksle;
 b)
 nuotėkis tarp kalibravimo srautmačio ir PDP turi būti mažesnis negu 0,3 proc. viso srauto žemiausiame sukalibruotame srauto taške; pavyzdžiui, esant didžiausiam slėgio apribojimui ir žemiausiam PDP sūkių dažnio taškui;
 c)
 kol PDP veikia, PDP įėjimo angoje palaikoma pastovi temperatūra, ±2 proc. tikslumu atitinkanti vidutinę absoliučiąją įėjimo angos temperatūrą, T
 in;
 d)
 nustatoma pirmoji PDP sūkių skaičiaus vertė, kurią ketinama naudoti kalibruojant;
 e)
 kintamasis droselis nustatomas taip, kad būtų visiškai atidarytas;
 f)
 PDP veikia bent 3 min., kad sistema stabilizuotųsi. Tada, PDP nenutrūkstamai veikiant, bent 30 s registruojami apie kiekvieną iš šių dydžių renkami duomenys ir užrašomos vidutinės jų vertės:
 i)
 etaloninio srautmačio vidutinis srautas,
 ;
 ii)
 vidutinė temperatūra PDP įėjimo angoje, T
 in;
 iii)
 vidutinis statinis absoliutusis slėgis PDP įėjimo angoje, p
 in;
 iv)
 vidutinis statinis absoliutusis slėgis PDP išėjimo angoje, p
 out;
 v)
 vidutinis PDP sūkių skaičius, n
 PDP;
 g)
 siekiant sumažinti absoliutųjį slėgį PDP įėjimo angoje p
 in, droselio sklendė laipsniškai uždaroma;
 h)
 siekiant duomenis užregistruoti ne mažiau kaip šešiose droselio padėtyse, kad būtų atsižvelgta į visas įprastomis veikimo sąlygomis galimas slėgio PDP įėjimo angoje vertes, pakartojami šio punkto f ir g papunkčiuose nustatyti veiksmai;
 i)
 PDP kalibruojamas, remiantis surinktais duomenimis ir naudojant 5 priede pateiktas lygtis;
 j)
 šio punkto f–i papunkčiuose nurodyti veiksmai pakartojami pagal kiekvieną sūkių skaičių, kuriuo veikia PDP;
 k)
 siekiant nustatyti PDP srauto lygtį, taikomą atliekant teršalų išmetimo bandymus, naudojamos 5 priedo A.2 priedėlyje (moline mase pagrįstas metodas) arba A.1 priedėlyje (mase pagrįstas metodas) pateiktos lygtys;
 l)
 kalibravimas patikrinamas atliekant CVS patikrą (t. y. patikrą naudojant propaną), kaip aprašyta 8.1.8.5 punkte;
 m)
 PDP negalima naudoti, jeigu slėgis įėjimo angoje yra mažesnis nei mažiausioji vertė, užregistruota atliekant kalibravimą.
 8.1.8.4.3. CFV kalibravimas
 Siekiant patikrinti kritinio srauto Venturio vamzdžio (CFV) pralaidumo koeficientą C
 d, CFV sukalibruojamas tikėtino mažiausio statinio skirtuminio slėgio tarp CFV įėjimo ir išėjimo angų sąlygomis. CFV srautmatis kalibruojamas taip:
 a)
 sistema sujungiama, kaip parodyta A.4-4 paveiksle;
 b)
 orpūtė įjungiama už CFV;
 c)
 kol CFV veikia, CFV įėjimo angoje palaikoma pastovi temperatūra, ±2 proc. tikslumu atitinkanti vidutinę absoliučiąją įėjimo angos temperatūrą, T
 in;
 d)
 nuotėkis tarp kalibravimo srautmačio ir CFV turi būti mažesnis negu 0,3 proc. viso srauto žemiausiame sukalibruotame srauto taške;
 e)
 kintamasis droselis nustatomas taip, kad būtų visiškai atidarytas. Užuot naudojus kintamąjį droselį, slėgį už CFV galima keisti keičiant orpūčių sūkių skaičių arba sukuriant reguliuojamą nuotėkį. Pažymėtina, kad nesant apkrovos kai kurių orpūčių veikimas yra ribotas;
 f)
 CFV veikia bent 3 min., kad sistema stabilizuotųsi. CFV toliau veikiant, bent 30 s registruojami apie kiekvieną iš šių dydžių renkami duomenys ir užrašomos vidutinės jų vertės:
 i)
 etaloninio srautmačio vidutinis srautas,
 ;
 ii)
 kitas variantas – vidutinis rasos taškas kalibravimo oro sąlygomis, T
 dew. 5 priede nurodytos prielaidos, kurias leidžiama taikyti atliekant išmetamųjų teršalų kiekio matavimus;
 iii)
 vidutinė temperatūra Venturio vamzdžio įėjimo angoje, T
 in;
 iv)
 vidutinis statinis absoliutusis slėgis Venturio vamzdžio įėjimo angoje, p
 in;
 v)
 vidutinis statinis skirtuminis slėgis tarp CFV įėjimo ir išėjimo angų, Δp
 CFV;
 g)
 siekiant sumažinti absoliutųjį slėgį CFV įėjimo angoje p
 in, droselio sklendė laipsniškai uždaroma;
 h)
 siekiant vidutinius duomenis užregistruoti mažiausiai dešimtyje droselio padėčių taip, kad būtų išbandytas kuo didesnis atliekant bandymą tikėtinas intervalas Δp
 CFV, pakartojami šio punkto f ir g papunkčiuose nustatyti veiksmai. Kai kalibruojant taikomi patys mažiausi apribojimai, kalibravimo komponentų arba CVS komponentų pašalinti nereikalaujama;
 i)
 nustatomas C
 d ir leidžiamas didžiausias slėgio rodiklis r, kaip aprašyta 5 priede;
 j)
 CFV srautui nustatyti per teršalų išmetimo bandymą taikomas C
 d. CFV nenaudojamas, jeigu r yra didesnis už leidžiamą mažiausiąją vertę, kaip nustatyta 5 priede;
 k)
 kalibravimas patikrinamas atliekant CVS patikrą (t. y. patikrą naudojant propaną), kaip aprašyta šio priedo 8.1.8.5 punkte;
 l)
 jeigu CVS sutvarkomas taip, kad vienu metu lygiagrečiai būtų galima naudoti daugiau nei vieną CFV, CVS sukalibruojamas vienu iš šių būdų:
 i)
 kiekvienas CVF derinys kalibruojamas pagal šios dalies ir 5 priedo nuostatas. 5 priede pateiktos srauto apskaičiavimo, pasirinkus šį variantą, instrukcijos;
 ii)
 kiekvienas CVF kalibruojamas pagal šios dalies ir 5 priedo nuostatas. 5 priede pateiktos srauto apskaičiavimo, pasirinkus šį variantą, instrukcijos.
 8.1.8.4.4. SSV kalibravimas
 Ikigarsinis Venturio vamzdis (SSV) kalibruojamas, siekiant nustatyti jo kalibravimo koeficientą C
 d tikėtinam slėgio įėjimo angoje intervalui. SSV srautmatis kalibruojamas taip:
 a)
 sistema sujungiama, kaip parodyta A.4-4 paveiksle;
 b)
 orpūtė įjungiama už SSV;
 c)
 nuotėkis tarp kalibravimo srautmačio ir SSV turi būti mažesnis negu 0,3 proc. viso srauto žemiausiame sukalibruotame srauto taške;
 d)
 kol SSV veikia, SSV įėjimo angoje palaikoma pastovi temperatūra, ±2 proc. tikslumu atitinkanti vidutinę absoliučiąją įėjimo angos temperatūrą, T
 in;
 e)
 nustatomas didesnis kintamojo droselio arba kintamojo greičio orpūtės srautas nei atliekant bandymus tikėtinas didžiausias srautas. Srauto negalima ekstrapoliuoti, naudojant nekalibruotas vertes, todėl rekomenduojama nustatyti, kad SSV tūtoje Reinoldso skaičius Re, taikant didžiausią kalibruotą srautą, būtų didesnis už atliekant bandymus tikėtiną didžiausią Re;
 f)
 SSV veikia bent 3 min., kad sistema stabilizuotųsi. SSV toliau veikiant, bent 30 s registruojami apie kiekvieną iš šių dydžių renkami duomenys ir užrašomos vidutinės jų vertės:
 i)
 etaloninio srautmačio vidutinis srautas,
 ;
 ii)
 kitas variantas – vidutinis rasos taškas kalibravimo oro sąlygomis, T
 dew. 5 priede nurodytos leidžiamos prielaidos;
 iii)
 vidutinė temperatūra Venturio vamzdžio įėjimo angoje, T
 in;
 iv)
 vidutinis statinis absoliutusis slėgis Venturio vamzdžio įėjimo angoje, p
 in;
 v)
 statinis skirtuminis slėgis tarp statinio slėgio Venturio vamzdžio įėjimo angoje ir statinio slėgio Venturio vamzdžio tūtoje, Δp
 SSV;
 g)
 siekiant sumažinti srautą, droselio sklendė laipsniškai uždaroma arba orpūtės sūkių dažnis sumažinamas;
 h)
 norint užregistruoti bent dešimties srautų vertes, pakartojami šio punkto f ir g papunkčiuose nustatyti veiksmai;
 i)
 remiantis surinktais duomenimis ir taikant 5 priedo A.1 ir A.2 priedėliuose pateiktas lygtis, nustatoma funkcinė C
 d ir Re santykio forma;
 j)
 kalibravimas patikrinamas, atliekant CVS patikrą (t. y. patikrą naudojant propaną), kaip aprašyta šio priedo 8.1.8.5 punkte, naudojant naująją C
 d ir Re santykio lygtį;
 k)
 SSV naudojamas tik mažiausio ir didžiausio kalibruoto srauto intervalo ribose;
 l)
 norint nustatyti SSV srautą, atliekant bandymą naudojamos 5 priedo A.1 priedėlyje (moline mase pagrįstas metodas) arba A.2 priedėlyje (mase pagrįstas metodas) pateiktos lygtys.
 8.1.8.4.5. Viršgarsinis kalibravimas (rezervuota)
 A.4-4 paveikslas
 Praskiestų išmetamųjų dujų CVS kalibravimo schemos
 reference flow meter
 variable restrictor
 downstream pressure control
 reference flow meter
 variable restrictor
 blower
 reference flow meter
 variable speed blower
 8.1.8.5. CVS ir periodinio ėminių ėmiklio patikra (patikra naudojant propaną)
 8.1.8.5.1. Įžanga
 a)
 Patikra naudojant propaną taikoma kaip CVS patikra, siekiant nustatyti, ar nėra išmatuotų praskiestų išmetamųjų dujų srauto verčių nukrypimų. Patikra naudojant propaną taip pat taikoma kaip periodinio ėminių ėmiklio patikra, siekiant nustatyti, ar nėra periodinio ėminių ėmimo sistemos, kuria ėminys ištraukiamas iš CVS, kaip aprašyta šio punkto f papunktyje, nukrypimų. Remiantis gerąja inžinerine praktika ir saugos reikalavimais, atliekant šį patikrinimą galima naudoti ne propaną, o kitas dujas, tokias kaip CO2 arba CO. Jeigu patikra naudojant propaną nepavyksta, tai gali būti vienos ar kelių problemų požymis, o joms išspręsti gali prireikti taisomųjų veiksmų:
 i)
 analizatorius netinkamai sukalibruotas. FID analizatorius perkalibruojamas, sutaisomas arba pakeičiamas kitu;
 ii)
 pagal šio priedo 8.1.8.7 punktą tikrinamas nuotėkis CVS tunelyje, prie jungčių, tvirtiklių ir HC ėminių ėmimo sistemoje;
 iii)
 pagal šio priedo 9.2.2 punktą atliekama prasto maišymo patikra;
 iv)
 pagal šio priedo 7.3.1.3 punktą atliekama ėminių ėmimo sistemos užteršimo angliavandeniliais patikra;
 v)
 pasikeičia CVS kalibravimas. Pagal šio priedo 8.1.8.4 punktą CVS srautmatis sukalibruojamas in situ;
 vi)
 kitos problemos, susijusios su CVS arba ėminių ėmimo patikros aparatine ar programine įranga. Patikrinama, ar CVS sistemoje, CVS patikros aparatinėje ar programinėje įrangoje nėra nukrypimų;
 b)
 patikrai naudojant propaną naudojama etaloninė C3H8, naudojamų CVS kaip pėdsakinės dujos, masė arba etaloninis srautas. Jeigu naudojamas etaloninis srautas, atsižvelgiama į visą neidealiųjų C3H8 dujų poveikį etaloniniame srautmatyje. 5 priedo A.1 priedėlyje (mase pagrįstas metodas) arba A.2 priedėlyje (moline mase pagrįstas metodas) aprašoma, kaip kalibruoti ir naudoti tam tikrus srautmačius. Taikant 8.1.8.5 punkto ir 5 priedo nuostatas negalima taikyti idealiųjų dujų prielaidos. Per patikrą naudojant propaną, įpurkštų C3H8 dujų masė, apskaičiuota atlikus HC ir CVS srauto matavimus, palyginama su atskaitos verte.
 8.1.8.5.2. Nustatyto propano kiekio įleidimo į CVS sistemą metodas
 Bendras CVS ėminių ėmimo ir analizės sistemos tikslumas nustatomas į įprastu režimu veikiančią sistemą įleidžiant žinomos masės dujinį teršalą. Teršalas analizuojamas, jo masė apskaičiuojama pagal 5 priedo nuostatas. Taikomas vienas iš toliau aprašytų metodų.
 a)
 Matavimas gravimetriniu metodu atliekamas taip: ±0,01 g tikslumu nustatoma nedidelio cilindro, pripildyto anglies viendeginio arba propano, masė. CVS sistema naudojama taip pat, kaip ir per įprastą išmetamųjų dujų kiekio bandymą, maždaug 5–10 minučių į sistemą leidžiant anglies monoksidą arba propaną. Išleistų grynųjų dujų kiekis nustatomas pagal masių skirtumą. Dujų ėminys analizuojamas įprasta įranga (naudojamas ėminių ėmimo maišas arba integravimo metodas) ir apskaičiuojama dujų masė.
 b)
 Matavimas kritinio srauto tūta atliekamas taip: žinomas grynųjų dujų (anglies monoksido arba propano) kiekis per kalibruotą kritinio srauto tūtą įleidžiamas į CVS sistemą. Jeigu įleidimo angoje slėgis pakankamai didelis, kritinio srauto tūta reguliuojamas srautas nepriklauso nuo slėgio tūtos išėjimo angoje (kritinis srautas). CVS sistema naudojama maždaug 5–10 min., t. y. taip, kaip ir atliekant įprastą išmetamųjų dujų bandymą. Dujų ėminys analizuojamas įprasta įranga (naudojamas ėminių ėmimo maišas arba integravimo metodas) ir apskaičiuojama dujų masė.
 8.1.8.5.3. Pasirengimas patikrai naudojant propaną
 Patikrai naudojant propaną pasirengiama taip:
 a)
 jeigu vietoj etaloninio srauto naudojama C3H8 etaloninė masė, balionas pripildomas C3H8 dujomis. Nustatyta C3H8 dujomis pripildyto baliono atskaitos masė turi atitikti numatytą naudoti C3H8 kiekį ±0,5 proc. tikslumu;
 b)
 parenkami reikiami CVS ir C3H8 srautai;
 c)
 pasirenkama C3H8 įpurškimo į CVS anga. Pasirenkama anga, kuri būtų kuo arčiau vietos, kurioje variklio išmetami teršalai patenka į CVS. C3H8 balionas prijungiamas prie įpurškimo sistemos;
 d)
 CVS turi veikti ir turi stabilizuotis;
 e)
 visi ėminių ėmimo sistemos šilumokaičiai iš anksto pašildomi arba ataušinami;
 f)
 šildomoms arba aušinamoms sudedamosioms dalims, pvz., ėminių ėmimo linijoms, filtrams, aušintuvams ir siurbliams leidžiama stabilizuotis darbinės temperatūros sąlygomis;
 g)
 jeigu taikoma, pagal 8.1.8.7 punktą atliekama nuotėkio dėl sumažėjusio slėgio HC ėminių ėmimo sistemoje patikra.
 8.1.8.5.4. Pasirengimas patikrai HC ėminių ėmimo sistemoje naudojant propaną
 Nuotėkio dėl sumažėjusio slėgio HC ėminių ėmimo sistemoje patikrą galima atlikti pagal šio punkto g papunktį. Jeigu taikoma ši procedūra, galima taikyti 7.3.1.3 punkte nustatytą užteršimo HC procedūrą. Jeigu nuotėkio dėl sumažėjusio slėgio HC ėminių ėmimo sistemoje patikra pagal g punktą neatliekama, nustatoma HC ėminių ėmimo sistemos nulinė vertė bei matavimo intervalas ir patikrinama tarša:
 a)
 pasirenkamas mažiausias HC analizatoriaus intervalas, kuriame galima išmatuoti tikėtiną C3H8 koncentraciją CVS tikslais ir C3H8 srauto vertes;
 b)
 pro analizatoriaus angą įleidžiant nulinės vertės nustatymo orą, nustatoma HC analizatoriaus nulinė vertė;
 c)
 pro analizatoriaus angą įleidžiant patikros dujas C3H8, nustatomas HC analizatoriaus matavimo intervalas;
 d)
 į HC zondą arba HC zondo ir tiekimo linijos jungtį tiekiamas perteklinis nulinės vertės nustatymo oro srautas;
 e)
 stabili HC koncentracija HC ėminių ėmimo sistemoje matuojama kaip perteklinio nulinės vertės nustatymo oro srautai. Periodinio HC matavimo atveju pripildoma periodinio ėminių ėmimo talpa (pvz., maišas) ir išmatuojama HC pertekliaus koncentracija;
 f)
 jeigu HC pertekliaus koncentracija viršija 2 μmol/mol, procedūros negalima tęsti, kol nepašalinama tarša. Nustatomas taršos šaltinis ir imamasi taisomųjų priemonių, pvz., sistema išvaloma arba užterštos ėminio dalys pakeičiamos kitomis;
 g)
 jeigu HC pertekliaus koncentracija neviršija 2 μmol/mol, ši vertė užregistruojama kaip x
 HCinit ir naudojama taikant pataisą dėl užteršimo HC, kaip aprašyta 5 priedo A.1 priedėlyje (mase pagrįstas metodas) arba A.2 priedėlyje (moline mase pagrįstas metodas).
 8.1.8.5.5. Patikros naudojant propaną atlikimas
 a)
 Patikra naudojant propaną atliekama taip:
 i)
 jei HC ėminiai imami periodiniu būdu, prijungiamos švarios laikyklos, pvz., ištuštinti maišai;
 ii)
 HC matavimo prietaisai naudojami pagal prietaisų gamintojų instrukcijas;
 iii)
 jeigu numatoma taikyti pataisą dėl skiedimo oro foninės koncentracijos, išmatuojama ir užregistruojama foninė HC koncentracija skiedimo ore;
 iv)
 nustatoma visų integravimo prietaisų nulinė vertė;
 v)
 pradedama imti ėminius ir įjungiami visi srauto integravimo įtaisai;
 vi)
 C3H8 dujos paleidžiamos tekėti pasirinkta sparta. Jeigu naudojamas etaloninis C3H8 srautas, pradedamas šio srauto integravimas;
 vii)
 C3H8 leidžiama toliau tekėti tol, kol dujų priteka bent tiek, kad būtų galima tiksliai nustatyti etaloninių C3H8 ir išmatuotų C3H8 kiekį;
 viii)
 C3H8 balionas užsukamas, o ėminių ėmimas tęsiamas tiek laiko, kad būtų galima atsižvelgti į delsą dėl ėminių tekėjimo ir analizatoriaus atsako trukmės;
 ix)
 ėminių ėmimas baigiamas, visi srauto integravimo įtaisai sustabdomi;
 b)
 jeigu matavimui naudojama kritinio srauto tūta, vietoj ankstesnio punkto a papunktyje nustatyto metodo patikrą naudojant propaną galima atlikti taip:
 i)
 jei HC ėminiai imami periodiniu būdu, prijungiamos švarios laikyklos, pvz., ištuštinti maišai;
 ii)
 HC matavimo prietaisai naudojami pagal prietaisų gamintojų instrukcijas;
 iii)
 jeigu numatoma taikyti pataisą dėl skiedimo oro foninės koncentracijos, išmatuojama ir užregistruojama foninė HC koncentracija skiedimo ore;
 iv)
 nustatoma visų integravimo prietaisų nulinė vertė;
 v)
 etaloninio C3H8 baliono turinys išleidžiamas nustatyta sparta;
 vi)
 pradedamas ėminių ėmimas ir, gavus patvirtinimą, kad HC koncentracija stabilizavosi, įjungiami visi srauto integravimo įtaisai;
 vii)
 baliono turiniui leidžiama tekėti tol, kol C3H8 priteka bent tiek, kad būtų galima tiksliai nustatyti etaloninių C3H8 ir išmatuotų C3H8 kiekį;
 viii)
 sustabdomi visi integravimo įtaisai;
 ix)
 užsukamas etaloninis C3H8 balionas.
 8.1.8.5.6. Patikros naudojant propaną vertinimas
 Po bandymo atliekama ši procedūra:
 a)
 jeigu ėminiai imti periodiniu būdu, periodiniu būdu surinkti ėminiai išanalizuojami kuo anksčiau;
 b)
 išanalizavus HC, taikoma taršos ir fono pataisa;
 c)
 visa C3H8 masė apskaičiuojama, kaip nustatyta 5 priede, remiantis CVS ir HC duomenimis ir taikant bendrą C3H8 molinę masę M
 C3H8, o ne tikrąją HC molinę masę M
 HC;
 d)
 jeigu naudojama atskaitos masė (gravimetrinis metodas), propano balione masė nustatoma ±0,5 proc. tikslumu, o C3H8 atskaitos masė nustatoma tuščio propano baliono masę atėmus iš pilno propano baliono masės. Jeigu naudojama kritinio srauto tūta (ja matuojama), propano masė nustatoma srautą padauginus iš bandymo trukmės;
 e)
 C3H8 atskaitos masė atimama iš apskaičiuotos masės. Jeigu šis skirtumas sudaro ne daugiau kaip ±3,0 proc. atskaitos masės, laikoma, kad CVS patikra sėkminga.
 8.1.8.5.7. Antrinio KD skiedimo sistemos patikra
 Kai reikia pakartoti patikrą naudojant propaną ir patikrinti antrinio KD skiedimo sistemą, ši patikra atliekama a–d punktuose nustatyta tvarka:
 a)
 HC ėminių ėmimo sistema sukonfigūruojama taip, kad ėminį būtų galima paimti šalia periodinio ėminių ėmiklio laikyklos (pvz., KD filtro). Jeigu šioje vietoje absoliutusis slėgis yra per mažas, kad būtų galima paimti HC ėminį, HC ėminį galima paimti iš periodinio ėminių ėmiklio siurblio išmetimo angos. Ėminius iš siurblio išmetimo angos reikia imti atsargiai, nes dėl siurblio nuotėkio už periodinio ėminių ėmiklio srautmačio, kuris kitais atvejais yra priimtinas, bus gautas klaidingas rezultatas, kad patikra naudojant propaną nepavyko;
 b)
 patikra naudojant propaną pakartojama, kaip aprašyta šioje dalyje, tačiau HC ėminiai imami iš periodinio ėminių ėmiklio;
 c)
 C3H8 masė apskaičiuojama, atsižvelgiant į visą antrinį skiedimą periodiniame ėminių ėmiklyje;
 d)
 C3H8 atskaitos masė atimama iš apskaičiuotos masės. Jeigu šis skirtumas sudaro ne daugiau kaip ±5 proc. atskaitos masės, laikoma, kad periodinio ėminių ėmiklio patikra buvo sėkminga. Priešingu atveju imamasi taisomųjų veiksmų.
 8.1.8.5.8. Ėminių džiovintuvo patikra
 Ši patikra netaikoma, jeigu ėminių džiovintuvo išėjimo angoje yra įtaisytas drėgnio jutiklis rasos taškui nenutrūkstamai stebėti ir užtikrinama, kad drėgnis džiovintuvo išėjimo angoje būtų mažesnis už mažiausias vertes, taikomas atliekant aušinimo, trukdžių ir kompensavimo patikras.
 a)
 Jeigu vandeniui iš dujų ėminių pašalinti naudojamas ėminių džiovintuvas, kaip tai leidžiama daryti pagal šio priedo 9.3.2.3.1 punktą, šiluminio aušintuvo veiksmingumo patikra atliekama jį įrengus ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus. Osmosinių membraninių džiovintuvų veiksmingumas tikrinamas juos įrengus, atlikus svarbius techninės priežiūros darbus ir per 35 bandymų dienas.
 b)
 Vanduo gali slopinti analizatoriaus savybę tinkamai matuoti matuotiną išmetamųjų teršalų sudedamąją dalį, todėl jis kartais pašalinamas prieš dujų ėminiui patenkant į analizatorių. Pavyzdžiui, taikant smūginį aušinimą, vanduo gali sukelti neigiamuosius CLD atsako į NOX trukdžius ir teigiamuosius NDIR analizatoriaus trukdžius bei atsaką, panašų į CO.
 c)
 Ėminių džiovintuvas turi atitikti šio priedo 9.3.2.3.1 punkte nustatytus reikalavimus dėl rasos taško T
 dew ir absoliučiojo slėgio p
 total už osmosinio membraninio džiovintuvo arba šiluminio aušintuvo.
 d)
 Siekiant nustatyti ėminių džiovintuvo veiksmingumą, taikomas toliau aprašytas ėminių džiovintuvo patikros metodas arba, remiantis gerąja inžinerine praktika, parengiamas kitoks protokolas:
 i)
 iš politetrafluoretileno (PTFE) arba nerūdijančio plieno vamzdžių padaromos reikiamos jungtys;
 ii)
 N2 arba išvalytas oras barbotuojamas į distiliuotą vandenį sandariame inde, kuriame dujos sudrėkinamos iki imant išmetamųjų teršalų ėminius apskaičiuoto aukščiausio ėminių rasos taško;
 iii)
 sudrėkintos dujos įleidžiamos prieš ėminių džiovintuvą;
 iv)
 už indo palaikoma bent 5 K (5 °C) už jų rasos tašką didesnė sudrėkintų dujų temperatūra;
 v)
 siekiant patikrinti, ar imant išmetamųjų teršalų ėminius apskaičiuotas ėminių rasos taškas yra aukščiausias, kuo arčiau ėminių džiovintuvo įėjimo angos išmatuojamas sudrėkintų dujų rasos taškas T
 dew ir slėgis p
 total;
 vi)
 kuo arčiau ėminių džiovintuvo išėjimo angos išmatuojamas sudrėkintų dujų rasos taškas T
 dew ir slėgis p
 total;
 vii)
 ėminių džiovintuvas atitinka patikros kriterijus, jeigu šio punkto d papunkčio vi dalyje nurodytas rezultatas yra mažesnis už rasos tašką, atitinkantį dydį, gautą prie šio priedo 9.3.2.3.1 punkte nustatytose ėminių džiovintuvo specifikacijose nurodytos vertės pridėjus 2 K (+2 °C), arba jeigu d papunkčio vi dalyje nurodyta molinė frakcija yra mažesnė už dydį, gautą prie atitinkamos ėminių džiovintuvo specifikacijose nurodytos vertės pridėjus 0,002 mol/mol arba 0,2 proc. tūrio. Pažymėtina, kad atliekant šią patikrą, ėminių rasos taškas išreiškiamas absoliučiąja temperatūra, Kelvino laipsniais.
 8.1.8.6. Periodinis dalies KD ir susijusių nepraskiestų išmetamųjų dujų srauto matavimo sistemų kalibravimas
 8.1.8.6.1. Skirtuminio srauto matavimo specifikacijos
 Dalies srauto skiedimo sistemose, siekiant ištraukti proporcinį nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminį, ypač svarbus ėminių srauto q
 mp tikslumas, jeigu jis nustatomas matuojant skirtuminį srautą, o ne tiesiogiai, kaip parodyta (A.4-20) lygtyje:
 q
 mp = q
 mdew – q
 mdw
 (A.4-20)
 čia:
 q
 mp
 =
 į dalies srauto skiedimo sistemą patenkantis išmetamųjų dujų ėminio masės srautas;
 q
 mdw
 =
 skiedimo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui;
 q
 mdew
 =
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms.
 Šiuo atveju didžiausia skirtumo paklaida turi būti tokia, kad q
 mp tikslumas būtų ne didesnis kaip ±5 proc., kai skiedimo santykis yra mažesnis kaip 15. Ją galima apskaičiuoti imant kiekvieno prietaiso vidutines kvadratines paklaidas.
 Priimtiną q
 mp tikslumą galima užtikrinti vienu iš šių metodų:
 a)
 q
 mdew ir q
 mdw absoliutusis tikslumas yra ±0,2 proc., o tai garantuoja, kad q
 mp tikslumas bus ≤5 proc., jeigu skiedimo santykis yra 15. Tačiau jei skiedimo santykis būtų didesnis, paklaida padidėtų;
 b)
 q
 mdw, atsižvelgiant į q
 mdew, kalibravimas atliekamas taip, kad būtų užtikrinamas toks q
 mp tikslumas, kaip nurodyta a punkte. Šio priedo 8.1.8.6.2 punkte pateikiami išsamūs duomenys.
 c)
 q
 mp tikslumas nustatomas netiesiogiai, atsižvelgiant į skiedimo santykio tikslumą, kuris nustatomas pėdsakinėmis dujomis, pvz., CO2. Reikia taikyti a punkte nurodytam metodui lygiavertį q
 mp tikslumo nustatymo metodą;
 d)
 q
 mdew ir q
 mdw absoliutusis tikslumas yra ±2 proc. didžiausiosios skalės vertės, didžiausioji q
 mdew ir q
 mdw skirtumo paklaida neviršija 0,2 proc., o tiesiškumo paklaida neviršija ±0,2 proc. atliekant bandymą užregistruotos didžiausios q
 mdew vertės.
 8.1.8.6.2. Skirtuminio srauto matavimo kalibravimas
 Norint ištraukti proporcinį nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminį, dalies srauto skiedimo sistema periodiškai kalibruojama tarptautinius ir (arba) nacionalinius standartus atitinkančiu tiksliu srautmačiu. Srautmatis arba srauto matavimo prietaisai kalibruojami taikant vieną iš toliau nurodytų procedūrų taip, kad per zondą į tunelį tekantis q
 mp srautas atitiktų šio priedo 8.1.8.6.1 punkte nustatytus tikslumo reikalavimus:
 a)
 q
 mdw skirtas srautmatis nuosekliai sujungiamas su q
 mdew skirtu srautmačiu, abiejų srautmačių skirtumas kalibruojamas bent penkiuose taškuose srauto vertes tolygiai paskirstant nuo mažiausios q
 mdw vertės, taikytos atliekant bandymą, ir atliekant bandymą taikytos q
 mdew vertės. Skiedimo tunelį galima aplenkti;
 b)
 kalibruotas srauto įtaisas nuosekliai sujungiamas su q
 mdew srautmačiu ir patikrinamas bandymui atlikti naudotos vertės tikslumas. Kalibruotas srauto įtaisas nuosekliai sujungiamas su q
 mdw srautmačiu ir tikrinamas tikslumas bent pagal penkis nustatymo taškus, atitinkančius skiedimo santykį nuo 3 iki 15, palyginti su bandymui naudojamu q
 mdew;
 c)
 tiekimo linija TL (žr. A.4-5 pav.) atjungiama nuo išmetimo sistemos ir prie jos prijungiamas kalibruotas srauto matavimo įtaisas, kurio intervalas yra tinkamas q
 mp matuoti. Tada nustatoma bandymui naudojama q
 mdew vertė ir paeiliui nustatomos bent penkios q
 mdw vertės, atitinkančios skiedimo santykį nuo 3 iki 15. Kitas variantas – naudojamas specialus kalibruoto srauto kelias, kuriuo apeinamas tunelis, tačiau, kaip ir darant tikrąjį bandymą, turi būti užtikrinama, kad per atitinkamus matuoklius tekėtų visas srautas ir skiedimo oro srautas;
 d)
 pėdsakinės dujos tiekiamos į išmetamųjų dujų tiekimo liniją TL. Šios pėdsakinės dujos gali būti išmetamųjų dujų sudedamoji dalis, pvz., CO2 arba NOX. Pėdsakinių dujų sudedamoji dalis išmatuojama, jas praskiedus tunelyje. Tai daroma imant penkis skiedimo santykius nuo 3 iki 15. Ėminio srauto tikslumas nustatomas pagal skiedimo santykį r
 d ir pagal (A.4-21) lygtį:
 q
 mp = q
 mdew / r
 d
 (A.4-21)
 Norint garantuoti q
 mp tikslumą, atsižvelgiama į dujų analizatorių tikslumą.
 8.1.8.6.3. Specialieji skirtuminio srauto matavimo reikalavimai
 Matavimo ir kontrolės nesklandumams nustatyti ir tinkamam dalies srauto skiedimo sistemos veikimui patikrinti labai rekomenduojama tikrinti anglies srautą naudojant tikrąsias išmetamąsias dujas. Anglies srauto patikra turėtų būti atliekama bent kas kartą, kai sumontuojamas naujas variklis arba padaromas reikšmingas bandymo įrangos konfigūracijos pakeitimas.
 Variklis turi veikti esant apkrovai, atitinkančiai didžiausią sukimo momentą ir variklio sūkių skaičių, arba kokiu nors kitu pastoviu režimu, kuriuo dirbant išmetama 5 proc. arba daugiau CO2. Kai veikia dalies srauto skiedimo sistema, skiedimo koeficientas turi būti maždaug 15 su 1.
 Jeigu atliekama anglies srauto patikra, taikoma 4 priedo A.4 priedėlyje nustatyta procedūra. Anglies srauto vertės apskaičiuojamos pagal 4 priedo A.4 priedėlyje pateiktas lygtis. Visi anglies srautai vienas nuo kito neturi skirtis daugiau kaip 5 proc.
 8.1.8.6.3.1. Patikra prieš bandymą
 Patikra prieš bandymą atliekama prieš dvi valandas iki bandymo toliau aprašytu būdu.
 Kalibruojant (žr. šio priedo 8.1.8.6.2 punktą) taikytu metodu tikrinamas srautmačių tikslumas bent dviejuose taškuose, įskaitant srauto q
 mdw vertes, kurios atitinka skiedimo santykį nuo 5 iki 15 bandyme naudotai q
 mdew vertei.
 Jeigu pagal šio priedo 8.1.8.6.2 punkte nurodytos kalibravimo metodikos duomenis galima įrodyti, kad srautmačio kalibravimas yra pastovus ilgesnį laiką, patikros prieš bandymą galima nedaryti.
 8.1.8.6.3.2. Transformacijos trukmės nustatymas
 Sistemos parametrai transformacijos trukmei įvertinti turi būti tokie patys, kaip atliekant matavimą bandymo metu. A.5-1 paveiksle nurodyta transformacijos trukmė nustatoma toliau aprašytu metodu.
 Atskiras etaloninis srautmatis, kurio matavimo intervalas yra tinkamas pro zondą tekančiam srautui, nuosekliai ir arti sujungiamas su zondu. Šio srautmačio transformacijos trukmė turi būti mažesnė nei 100 ms, esant srauto pokyčio dydžiui, naudojamam atsako trukmei matuoti, ir srautmatis turi pakankamai mažai riboti srautą, kad, remiantis gerąja inžinerine praktika, nebūtų jaučiamas poveikis dinaminėms dalies srauto skiedimo sistemos charakteristikoms. Į dalies srauto skiedimo sistemą įleidžiamas išmetamųjų dujų srautas (arba oro srautas, jei skaičiuojamas išmetamųjų dujų srautas) pakopomis keičiamas nuo mažo srauto iki bent 90 proc. visos skalės. Naudojamas toks pat pakopinio keitimo paleidimo įtaisas, koks naudotas išankstiniam reguliavimui pradėti darant tikrąjį bandymą. Išmetamųjų dujų srauto pakopinio keitimo impulsas ir srautmačio atsakas turi būti užrašomas ne mažesniu kaip 10 Hz dažniu.
 Pagal šiuos duomenis apskaičiuojama dalies srauto skiedimo sistemos transformacijos trukmė, kuri apibrėžiama kaip laikas nuo pakopinio keitimo impulso pradžios iki taško, atitinkančio 50 proc. srautmačio atsako. Panašiai nustatoma q
 mp signalo (t. y. išmetamųjų dujų ėminių srauto į dalies srauto skiedimo sistemą) ir q
 mew,i signalo (t. y. išmetamųjų dujų srautmačiu tiekiamo išmetamųjų dujų masės srauto, skaičiuojamo pagal drėgnas dujas) transformacijos trukmė. Šie signalai yra naudojami regresijos analizei po kiekvieno bandymo (žr. šio priedo 8.2.1.2 punktą).
 Apskaičiavimas kartojamas bent penkiems didėjimo ir mažėjimo impulsams, tada apskaičiuojamas rezultatų vidurkis. Iš šios vertės atimama etaloninio srautmačio vidinės transformacijos trukmė (<100 ms). Jeigu reikalinga išankstinė kontrolė, dalies srauto skiedimo sistemos išankstinė vertė taikoma pagal šio priedo 8.2.1.2 punktą.
 8.1.8.7. Vakuuminės dalies nuotėkio patikra
 8.1.8.7.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Ėminių ėmimo sistemą įrengus pirmą kartą, po tokių svarbių techninės priežiūros darbų, kaip priešfiltrio keitimas, ir likus ne daugiau kaip 8 valandoms prieš kiekvieną darbo ciklo seką patikrinama, ar nėra reikšmingų vakuuminės dalies nuotėkių; tuo tikslu atliekamas vienas iš šioje dalyje aprašytų nuotėkio bandymų. Ši patikra netaikoma jokiai CVS skiedimo sistemos viso srauto daliai.
 8.1.8.7.2. Matavimo principai
 Nuotėkį galima nustatyti vienu iš šių būdų: matuojant mažą srauto dalį, kai srautas turi būti nulinis, ir taip siekiant nustatyti žinomos koncentracijos patikros dujų praskiedimą, kai jos teka ėminių ėmimo sistemos vakuumine dalimi, arba matuojant ir taip siekiant nustatyti, ar padidėjo vakuuminės sistemos slėgis.
 8.1.8.7.3. Mažo srauto nuotėkio bandymas
 Ar ėminių ėmimo sistemoje nėra mažo srauto nuotėkių tikrinama taip:
 a)
 vienu iš toliau nurodytų būdų užsandarinamas sistemos zondo galas:
 i)
 ant ėminių ėmimo zondo galo uždedamas dangtelis arba kamštis;
 ii)
 tiekimo linija prie zondo atjungiama ir uždaroma dangteliu arba kamščiu;
 iii)
 uždaromas tarp zondo ir tiekimo linijos įmontuotas sandarus vožtuvas;
 b)
 turi veikti visi vakuumo siurbliai. Po stabilizavimo patikrinama, ar srautas ėminių ėmimo sistemos vakuuminėje dalyje yra mažesnis nei 0,5 proc. sistemos srauto įprastomis naudojimo sąlygomis. Sistemos srauto įprastomis naudojimo sąlygomis artiniu gali būti laikomi tipiški analizatoriaus ir apėjimo srautai.
 8.1.8.7.4. Nuotėkio bandymas tikrinant patikros dujų praskiedimą
 Šiam bandymui galima naudoti bet kurį dujų analizatorių. Jeigu šiam bandymui naudojamas FID, bet koks užteršimas HC ėminių ėmimo sistemoje koreguojamas pagal 5 priedo A.1 ir A.2 priedėlių nuostatas dėl HC nustatymo. Kad būtų išvengta klaidinančių rezultatų, naudojami analizatoriai, kuriais su šiam bandymui naudojamomis patikros dujomis galima užtikrinti ne mažesnį kaip 0,5 proc. arba didesnį pakartojamumą. Vakuuminės dalies nuotėkio patikra atliekama taip:
 a)
 dujų analizatorius paruošiamas taip pat, kaip teršalų išmetimo bandymui;
 b)
 į analizatoriaus angą tiekiamos patikros dujos; patikrinama, ar patikros dujų koncentracijos matavimas atitinka tikėtinąjį matavimo tikslumą ir pakartojamumą;
 c)
 perviršio patikros dujos nukreipiamos į vieną iš šių ėminių ėmimo sistemos vietų:
 i)
 ėminių ėmimo zondo galą;
 ii)
 tiekimo linija prie zondo jungties atjungiama, o perviršio patikros dujos nukreipiamos į atvirąjį tiekimo linijos galą;
 iii)
 tarp zondo ir tiekimo linijos įmontuojamas trieigis vožtuvas;
 d)
 patikrinama, ar išmatuotos perviršio patikros dujų koncentracijos ir patikros dujų koncentracijos skirtumas neviršija ±0,5 proc. Jeigu išmatuotoji vertė yra mažesnė už tikėtinąją – yra nuotėkis, o didesnė vertė gali būti patikros dujų arba paties analizatoriaus problemos požymis. Tai, kad išmatuotoji vertė yra didesnė už tikėtinąją, nėra nuotėkio požymis.
 8.1.8.7.5. Nuotėkio patikra nykstant vakuumui
 Norint atlikti šį bandymą, vakuuminė ėminių ėmimo sistemos dalis veikiama vakuumu, o sistemos nuotėkio greitis nustatomas pagal naudoto vakuumo nykimą. Atliekant šį bandymą, įsitikinama, ar vakuuminės ėminių ėmimo sistemos dalies tūris yra ±10 proc. jos tikrojo tūrio. Atliekant šį bandymą, naudojami 8.1 ir 9.4 punktuose išdėstytus reikalavimus atitinkantys matavimo prietaisai.
 Nuotėkio patikra nykstant vakuumui atliekama taip:
 a)
 vienu iš nurodytų būdų sistemos zondo galas užsandarinamas kuo arčiau zondo įėjimo angos:
 i)
 ant ėminių ėmimo zondo galo uždedamas dangtelis arba kamštis;
 ii)
 tiekimo linija prie zondo atjungiama ir uždaroma dangteliu arba kamščiu;
 iii)
 uždaromas tarp zondo ir tiekimo linijos įmontuotas sandarus vožtuvas;
 b)
 turi veikti visi vakuumo siurbliai. Sudaromas įprastas veikimo sąlygas atitinkantis vakuumas. Jeigu naudojami ėminių maišai, įprastinę ėminių maišo išsiurbimo procedūrą rekomenduojama kartoti du kartus, kad kuo labiau sumažėtų savaiminis tūris;
 c)
 ėminių siurbliai išjungiami, o sistema užsandarinama. Išmatuojamas ir užregistruojamas absoliutusis savaiminių dujų slėgis ir, jei norima, absoliučioji sistemos temperatūra. Palaukiama pakankamai laiko, kad stabilizuotųsi visi pereinamieji rezultatai ir kad 0,5 proc. nuotėkis galėtų sukelti slėgio pokytį, kuris būtų bent dešimt kartų didesnis už slėgio relės skiriamąją gebą. Dar kartą užregistruojamas slėgis ir, jei norima, temperatūra;
 d)
 nuotėkio srautas apskaičiuojamas, remiantis prielaida, kad išsiurbto maišo tūrio vertės lygios nuliui, ir žinomomis ėminių ėmimo sistemos tūrio vertėmis, pradiniu ir galutiniu slėgiais, neprivalomos apskaičiuoti temperatūros vertėmis ir praėjusiu laiku. Pagal (A.4-22) lygtį patikrinama, ar nuotėkio srautas nykstant vakuumui yra mažesnis nei 0,5 proc. sistemos srauto įprastomis naudojimo sąlygomis:
 (A.4-22)
 čia:
 q
 Vleak
 =
 nuotėkio srautas nykstant vakuumui (mol/s);
 V
 vac
 =
 vakuuminės ėminių ėmimo sistemos dalies geometrinis tūris (m3);
 R
 =
 molinė dujų konstanta (J/(mol·K));
 p
 2
 =
 absoliutusis slėgis vakuuminėje dalyje, kai laikas yra t
 2 (Pa);
 T
 2
 =
 absoliučioji temperatūra vakuuminėje dalyje, kai laikas yra t
 2 (K);
 p
 1
 =
 absoliutusis slėgis vakuuminėje dalyje, kai laikas yra t
 1 (Pa);
 T
 1
 =
 absoliučioji temperatūra vakuuminėje dalyje, kai laikas yra t
 1 (K);
 t
 2
 =
 nuotėkio patikros nykstant vakuumui bandymo pabaigos laikas (s);
 t
 1
 =
 nuotėkio patikros nykstant vakuumui bandymo pradžios laikas (s).
 8.1.9. CO ir CO2 matavimas
 8.1.9.1. H2O trukdžių patikra, kai naudojami CO2 NDIR analizatoriai
 8.1.9.1.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu CO2 matuojamas naudojant NDIR analizatorių, H2O trukdžių poveikis tikrinamas, analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.9.1.2. Matavimo principai
 H2O gali trukdyti NDIR analizatoriaus atsakui į CO2. Jeigu NDIR analizatoriuje taikomi kompensavimo algoritmai, kuriems naudojami kitų dujų matavimo rezultatai, kad būtų užtikrinta atitiktis šios trukdžių patikros reikalavimams, tokie matavimai atliekami tuo pačiu metu, siekiant patikrinti kompensavimo algoritmus analizatoriui atliekant trukdžių patikrą.
 8.1.9.1.3. Sistemos reikalavimai
 CO2 NDIR analizatoriuje H2O trukdžiai negali viršyti (0,0 ± 0,4) mmol/mol (tikėtinos vidutinės CO2 koncentracijos).
 8.1.9.1.4. Procedūra
 Trukdžių patikra atliekama taip:
 a)
 įjungiamas CO2 NDIR analizatorius, jam veikiant nustatoma nulinė vertė ir matavimo intervalas, kaip prieš teršalų išmetimo bandymą;
 b)
 barbotuojant į distiliuotą vandenį sandariame inde nulinės vertės nustatymo orą, atitinkantį šio priedo 9.5.1 punkte išdėstytus reikalavimus, gaunamos sudrėkintos bandymo dujos. Jeigu ėminys per džiovintuvą neleidžiamas, indo temperatūra sureguliuojama, kad H2O lygis bandymo dujose būtų bent jau ne mažesnis už atliekant bandymą tikėtiną didžiausią lygą. Jeigu atliekant bandymą ėminys leidžiamas per džiovintuvą, indo temperatūra sureguliuojama, kad H2O kiekis bandymo dujose būtų bent jau ne mažesnis už didžiausią tikėtiną kiekį džiovintuvo angoje, laikantis šio priedo 9.3.2.3.1.1 punkte nustatytų reikalavimų;
 c)
 už indo sudrėkintų bandymo dujų temperatūra palaikoma bent 5 K (5 °C) didesnė už dujų rasos tašką;
 d)
 sudrėkintos bandymo dujos įleidžiamos į ėminių ėmimo sistemą. Sudrėkintas bandymo dujas galima įleisti už bet kurio ėminių džiovintuvo, jeigu atliekant bandymą ėminių džiovintuvas naudojamas;
 e)
 sudrėkintų dujų vandens molinė frakcija x
 H2O išmatuojama kuo arčiau analizatoriaus įėjimo angos. Pvz., siekiant apskaičiuoti x
 H2O, išmatuojamas rasos taškas T
 dew ir absoliutusis slėgis p
 total;
 f)
 remiantis gerąja inžinerine praktika užtikrinama, kad tiekimo linijose, jungtyse ar vožtuvuose nebūtų kondensato, pradedant vieta, kurioje matuojamas x
 H2O srautas į analizatorių;
 g)
 palaukiama, kol stabilizuosis analizatoriaus atsakas. Į stabilizavimo laiką įtraukiamas tiekimo linijos ištuštinimo laikas ir analizatoriaus atsako registravimo laikas;
 h)
 kol analizatoriumi matuojama ėminio koncentracija, 30 s registruojami imties duomenys. Apskaičiuojamas aritmetinis šių duomenų vidurkis. Jeigu ši vertė yra lygi (0,0 ± 0,4) mmol/mol, analizatorius atitinka trukdžių patikros reikalavimus.
 8.1.9.2. H2O ir CO2 trukdžių patikra, kai naudojami CO NDIR analizatoriai
 8.1.9.2.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu CO matuojamas naudojant NDIR analizatorių, H2O ir CO2 trukdžių poveikis tikrinamas, analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.9.2.2. Matavimo principai
 H2O ir CO2 gali sukelti teigiamuosius NDIR analizatoriaus trukdžius ir atsaką, panašų į CO. Jeigu NDIR analizatoriuje taikomi kompensavimo algoritmai, kurie naudoja kitų dujų matavimo rezultatus atitikčiai šios trukdžių patikros reikalavimams užtikrinti, tuo pačiu metu šie kiti matavimai atliekami kompensavimo algoritmams per analizatoriaus trukdžių patikrą patikrinti.
 8.1.9.2.3. Sistemos reikalavimai
 CO NDIR analizatoriuje bendri H2O ir CO2 trukdžiai turi ±2 proc. tikslumu atitikti tikėtinąją vidutinę CO koncentraciją.
 8.1.9.2.4. Procedūra
 Trukdžių patikra atliekama taip:
 a)
 įjungiamas CO NDIR analizatorius, jam veikiant nustatoma nulinė vertė ir matavimo intervalas, kaip prieš teršalų išmetimo bandymą;
 b)
 barbotuojant patikros dujas CO2 į distiliuotą vandenį sandariame inde, gaunamos sudrėkintos bandymo dujos CO2. Jeigu ėminys neleidžiamas per džiovintuvą, temperatūra inde kontroliuojama, kad H2O lygis būtų bent jau ne mažesnis už atliekant bandymą tikėtiną didžiausią lygį. Jeigu atliekant bandymą ėminys leidžiamas per džiovintuvą, temperatūra inde kontroliuojama, kad H2O lygis būtų bent ne mažesnis kaip šio priedo 9.3.2.3.1.1 punkte reikalaujamas lygis. Naudojamų patikros dujų CO2 koncentracija turi bent jau atitikti atliekant bandymą tikėtiną didžiausią lygį;
 c)
 sudrėkintos CO2 bandymo dujos įleidžiamos į ėminių ėmimo sistemą. Sudrėkintas CO2 bandymo dujas galima įleisti už bet kurio ėminių džiovintuvo, jeigu atliekant bandymą ėminių džiovintuvas naudojamas;
 d)
 sudrėkintų dujų vandens molinė frakcija x
 H2O išmatuojama kuo arčiau analizatoriaus įėjimo angos. Pvz., siekiant apskaičiuoti x
 H2O, išmatuojamas rasos taškas T
 dew ir absoliutusis slėgis p
 total;
 e)
 remiantis gerąja inžinerine praktika užtikrinama, kad tiekimo linijose, jungtyse ar vožtuvuose nebūtų kondensato, pradedant vieta, kurioje matuojamas x
 H2O srautas į analizatorių;
 f)
 palaukiama, kol analizatoriaus atsakas stabilizuosis;
 g)
 analizatoriumi matuojant ėminio koncentraciją, 30 s registruojamas jo atsakas. Apskaičiuojamas šių duomenų aritmetinis vidurkis;
 h)
 jeigu šio punkto g papunktyje nurodytas rezultatas atitinka šio priedo 8.1.9.2.3 punkte nustatytą nuokrypį, analizatorius atitinka trukdžių patikros reikalavimus;
 i)
 CO2 ir H2O trukdžių procedūras taip pat galima atlikti atskirai. Jeigu naudojamų CO2 ir H2O lygis aukštesnis nei atliekant bandymą tikėtinas didžiausias lygis, kiekviena gauta trukdžių vertė proporcingai sumažinama ją padauginus iš tikėtinos didžiausios koncentracijos vertės ir per šią procedūrą taikomos faktinės vertės santykio. Galima atlikti atskiras trukdžių procedūros, taikant mažesnę H2O koncentraciją (iki 0,025 mol/mol H2O kiekio) nei atliekant bandymą tikėtinas didžiausias lygis, bet gauta H2O trukdžių vertė proporcingai padidinama ją padauginus iš tikėtinos didžiausios H2O koncentracijos vertės ir per šią procedūrą taikomos faktinės vertės santykio. Abiejų perskaičiuotų trukdžių verčių suma turi atitikti šio priedo 8.1.9.2.3 punkte nurodytą leidžiamąjį nuokrypį.
 8.1.10. Angliavandenilių matavimas
 8.1.10.1. FID optimizavimas ir tikrinimas
 8.1.10.1.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Pirmą kartą įrengti FID analizatoriai sukalibruojami. Prireikus, remiantis gerąja inžinerine praktika, kalibravimas kartojamas. Naudojant HC matuojantį FID, atliekama ši procedūra:
 a)
 FID atsakas į įvairius angliavandenilius optimizuojamas, analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus. FID atsakas į propileną ir tolueną, palyginti su propanu, turi būti nuo 0,9 iki 1,1;
 b)
 FID atsako į metaną (CH4) koeficientas nustatomas, analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus, kaip aprašyta šio priedo 8.1.10.1.4 punkte;
 c)
 metano (CH4) atsako patikra atliekama per 185 dienas iki bandymo.
 8.1.10.1.2. Kalibravimas
 Remiantis gerąja inžinerine praktika, pvz., atsižvelgiant į FID analizatoriaus gamintojo instrukcijas ir rekomenduojamą FID kalibravimo dažnumą, parengiama kalibravimo procedūra. FID kalibruojamas naudojant šio priedo 9.5.1 punkte išdėstytus reikalavimus atitinkančias kalibravimo dujas C3H8. Kalibruojama vieną anglies atomą turinčios medžiagos pagrindu (C1).
 8.1.10.1.3. HC FID atsako optimizavimas
 Ši procedūra taikoma tik FID analizatoriams, kuriais matuojami HC.
 a)
 Atliekant pirminį prietaisų paleidimą ir bazinį veikimo sureguliavimą, naudojant FID degalus ir nulinės vertės nustatymo orą, remiamasi prietaisų gamintojo reikalavimais ir gerąja inžinerine praktika. Šildomų FID temperatūra turi atitikti reikalaujamus veikimo temperatūros intervalus. FID atsakas optimizuojamas, kad labiausiai per teršalų išmetimo bandymus tikėtiname įprasčiausiame analizatoriaus intervale atitiktų angliavandenilių atsako koeficientus ir deguonies trukdžių patikros reikalavimus pagal šio priedo 8.1.10.1.1 punkto a papunktį ir 8.1.10.2 punktą. Siekiant tiksliai optimizuoti FID, pagal prietaisų gamintojo rekomendacijas ir gerąją inžinerinę praktiką galima naudoti aukštesnį analizatoriaus matavimo intervalą, jei įprastas analizatoriaus matavimo intervalas yra žemesnis už optimizavimo tikslais prietaisų gamintojo nustatytą mažiausią intervalą;
 b)
 Šildomų FID temperatūra turi atitikti reikalaujamus veikimo temperatūros intervalus. FID atsakas optimizuojamas atliekant teršalų išmetimo bandymus tikėtiname įprasčiausiame analizatoriaus matavimo intervale. Patikros dujos tiekiamos į analizatorių, FID degalų ir oro srautus nustačius pagal gamintojo rekomendacijas;
 c)
 optimizavimo tikslais atliekami i–iv punktuose nurodyti veiksmai arba prietaisų gamintojo nustatyta procedūra. Kaip alternatyvą, optimizavimo tikslais galima taikyti SAE dokumente Nr. 770141 nurodytas procedūras;
 i)
 atsakas esant tam tikram FID degalų srautui nustatomas pagal atsako į patikros dujas ir atsako į nulinės vertės nustatymo dujas skirtumą;
 ii)
 FID degalų srautas laipsniškai didinamas ir mažinamas, atsižvelgiant į gamintojo specifikacijose nustatytą vertę. Užregistruojamas patikros ir nulinės vertės nustatymo dujų atsakas esant šiems FID degalų srautams;
 iii)
 skirtumas tarp atsako į patikros ir nulinės vertės nustatymo dujas pavaizduojamas grafike, o degalų srautas koreguojamas pagal kreivės dalį, kuriai tenka didesnis degalų srautas. Tai pradiniai srauto parametrai; juos gali tekti toliau optimizuoti, atsižvelgiant į gautus angliavandenilių atsako koeficientus ir deguonies trukdžių patikros rezultatus pagal šio priedo 8.1.10.1.1 punkto a papunktį ir 8.1.10.2 punktą;
 iv)
 jeigu deguonies trukdžių patikra arba angliavandenilių atsako koeficientai neatitinka toliau pateiktų specifikacijų, oro srautas laipsniškai didinamas ir mažinamas, palyginti su gamintojo specifikacijose nustatytomis vertėmis; šio priedo 8.1.10.1.1 punkto a papunktyje ir 8.1.10.2 punkte nurodyti veiksmai kartojami su kiekvienu srautu;
 d)
 nustatomos optimalios FID degalų ir degimo oro srauto ir (arba) slėgio vertės, vėlesniam palyginimui imami ir registruojami ėminiai.
 8.1.10.1.4. HC FID CH4 atsako koeficiento nustatymas
 FID analizatorių atsakas į CH4 paprastai skiriasi nuo atsako į C3H8, todėl po FID optimizavimo nustatomas kiekvieno HC FID analizatoriaus atsako į CH4 koeficientas RF
 CH4[THC-FID]. Pagal šią dalį išmatuotas paskutinysis RF
 CH4[THC-FID] naudojamas atliekant skaičiavimus HC nustatyti, kaip aprašyta 5 priedo A.2 priedėlyje (moline mase pagrįstas metodas) arba A.1 priedėlyje (mase pagrįstas metodas), ir taip kompensuojamas atsakas į CH4. RF
 CH4[THC-FID] nustatomas taip:
 a)
 pasirenkamos tam tikros koncentracijos patikros dujos C3H8 analizatoriaus matavimo intervalui nustatyti prieš teršalų išmetimo bandymą. Pasirenkamos tik šio priedo 9.5.1 punkte išdėstytus reikalavimus atitinkančios patikros dujos, užregistruojama C3H8 dujų koncentracija;
 b)
 pasirenkamos tik šio priedo 9.5.1 punkte išdėstytus reikalavimus atitinkančios patikros dujos, užregistruojama C4H8 dujų koncentracija;
 c)
 FID analizatorius naudojamas pagal prietaisų gamintojo instrukcijas;
 d)
 patvirtinama, kad FID analizatorius buvo sukalibruotas naudojant C3H8. Kalibruojama vieną anglies atomą turinčios medžiagos pagrindu (C1);
 e)
 nulinė FID vertė nustatoma naudojant išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymams naudotas nulinės vertės nustatymo dujas;
 f)
 FID matavimo intervalas nustatomas naudojant pasirinktas patikros dujas C3H8;
 g)
 patikros dujos, pasirinktos pagal šio punkto b papunktį, įleidžiamos į FID analizatoriaus ėminių ėmimo angą;
 h)
 analizatoriaus atsakas stabilizuojamas. Į stabilizavimo laiką galima įskaičiuoti analizatoriaus ištuštinimo laiką ir jo atsako laiką;
 i)
 kol analizatoriumi matuojama CH4 koncentracija, 30 s registruojami renkami duomenys ir apskaičiuojamas šių verčių aritmetinis vidurkis;
 j)
 išmatuota vidutinė koncentracijos vertė padalijama iš užregistruotos CH4 kalibravimo dujų patikros koncentracijos. Gautas rezultatas yra FID analizatoriaus atsako koeficientas RF
 CH4[THC-FID], naudojant CH4.
 8.1.10.1.5. HC FID atsako į metaną (CH4) patikra
 Jeigu pagal šio priedo 8.1.10.1.4 punktą apskaičiuota RF
 CH4[THC-FID] vertė ±5,0 proc. tikslumu atitinka prieš tai nustatytą paskutiniąją vertę, laikoma, kad HC FID atsakas į metaną atitinka patikros reikalavimus.
 a)
 Pirmiausiai patikrinama, ar FID degalų, degimo oro ir ėminio slėgio ir (arba) srauto vertė ±5,0 proc. tikslumu atitinka prieš tai nustatytas paskutiniąsias vertes, kaip aprašyta šio priedo 8.1.10.1.3 punkte. Jeigu šiuos srautus reikia reguliuoti, nustatoma nauja RF
 CH4[THC-FID] vertė, kaip aprašyta šio priedo 8.1.10.1.4 punkte. Reikėtų patikrinti, ar RF
 CH4[THC-FID] vertė atitinka šio priedo 8.1.10.1.5 punkte nurodytą leidžiamąjį nuokrypį;
 b)
 jeigu RF
 CH4[THC-FID] neatitinka šio priedo 8.1.10.1.5 punkte nurodyto leidžiamojo nuokrypio, FID atsakas vėl optimizuojamas šio priedo 8.1.10.1.3 punkte aprašyta tvarka;
 c)
 nauja RF
 CH4[THC-FID] vertė nustatoma šio priedo 8.1.10.1.4 punkte aprašyta tvarka. Naujoji RFCH4[THC-FID] vertė naudojama atliekant HC skaičiavimus, kaip aprašyta 5 priedo A.2 priedėlyje (moline mase pagrįstas metodas) arba A.1 priedėlyje (mase pagrįstas metodas).
 8.1.10.2. Nestechiometrinių nepraskiestų išmetamųjų dujų FID O2 trukdžių patikra
 8.1.10.2.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu nepraskiestų išmetamųjų dujų kiekiui matuoti naudojami FID analizatoriai, FID O2 trukdžiai tikrinami, prietaisą įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.10.2.2. Matavimo principai
 O2 koncentracijos nepraskiestose išmetamosiose dujose pokyčiai gali paveikti FID atsaką, nes pakis FID liepsnos temperatūra. Atitikties šios patikros reikalavimams tikslu reikia optimizuoti FID degalų, degimo oro ir ėminio srautą. FID veiksmingumas tikrinamas naudojant per teršalų išmetimo bandymą pasireiškiančių FID O2 trukdžių kompensavimo algoritmus.
 8.1.10.2.3. Sistemos reikalavimai
 Visi bandymams naudojami FID analizatoriai turi atitikti FID O2 trukdžių patikros pagal šioje dalyje nustatytas procedūras reikalavimus.
 8.1.10.2.4. Procedūra
 FID O2 trukdžiai nustatomi toliau nurodyta tvarka, atsižvelgiant į tai, kad šiai patikrai atlikti būtinoms etaloninių dujų koncentracijos vertėms gauti galima naudoti vieną ar kelis dujų dozatorius:
 a)
 pasirenkamos trejos etaloninės patikros dujos, kurios atitinka 9.5.1 punkte išdėstytus reikalavimus ir kuriose analizatorių matavimo intervalui nustatyti naudojamo C3H8 koncentracija turi būti kaip prieš atliekant teršalų išmetimo bandymus. Parenkama tokia trejų dujų koncentracijos pusiausvyra, kad O2 ir N2 koncentracija atitiktų atliekant bandymą tikėtinas didžiausią, mažiausią ir tarpinę O2 koncentracijos vertes. Reikalavimo naudoti vidutinę O2 koncentraciją galima netaikyti, jeigu FID sukalibruojamas naudojant patikros dujas, užtikrinus jų pusiausvyrą su vidutine tikėtina deguonies koncentracija;
 b)
 patvirtinama, kad FID analizatorius atitinka visus šio priedo 8.1.10.1 punkte nustatytus reikalavimus;
 c)
 FID analizatorius įjungiamas ir naudojamas taip, kaip prieš teršalų išmetimo bandymą. Nepaisant to, koks yra atliekant bandymus naudojamo FID degimo oro šaltinis, atliekant šią patikrą kaip FID degimo oras naudojamas nulinės vertės nustatymo oras;
 d)
 analizatoriuje nustatoma nulinė vertė;
 e)
 analizatoriaus matavimo intervalas nustatomas naudojant per teršalų išmetimo bandymus naudojamas patikros dujas;
 f)
 nulinis atsakas tikrinamas naudojant per teršalų išmetimo bandymus naudotas nulinės vertės nustatymo dujas. Jeigu 30 s registruojant renkamus duomenis gautas vidutinis nulinis atsakas ±0,5 proc. tikslumu atitinka etaloninių patikros dujų vertę, naudotą pagal šio punkto e papunktį, pereinama prie kito veiksmo; priešingu atveju procedūra kartojama nuo šio punkto d papunkčio;
 g)
 analizatoriaus atsakas patikrinamas naudojant patikros dujas, kuriose O2 koncentracija lygi atliekant bandymus tikėtinai mažiausiai koncentracijai. 30 s registruojant stabilius renkamus duomenis gautas vidutinis atsakas užregistruojamas kaip x
 O2minHC;
 h)
 nulinis FID analizatoriaus atsakas tikrinamas naudojant nulinės vertės nustatymo dujas, naudotas atliekant teršalų išmetimo bandymus. Jeigu 30 s registruojant stabilius renkamus duomenis gautas vidutinis nulinis atsakas ±0,5 proc. tikslumu atitinka etaloninių patikros dujų vertę, naudotą pagal šio punkto e papunktį, pereinama prie kito veiksmo; priešingu atveju procedūra kartojama nuo šio punkto d papunkčio;
 i)
 analizatoriaus atsakas patikrinamas naudojant patikros dujas, kuriose O2 koncentracija lygi atliekant bandymus tikėtinai vidutinei koncentracijai. 30 s registruojant stabilius renkamus duomenis gautas vidutinis atsakas užregistruojamas kaip x
 O2avgHC;
 j)
 nulinis FID analizatoriaus atsakas tikrinamas naudojant nulinės vertės nustatymo dujas, naudotas atliekant teršalų išmetimo bandymus. Jeigu 30 s registruojant stabilius renkamus duomenis gautas vidutinis nulinis atsakas ±0,5 proc. tikslumu atitinka etaloninių patikros dujų vertę, naudotą pagal šio punkto e papunktį, pereinama prie kito veiksmo; priešingu atveju procedūra kartojama nuo šio punkto d papunkčio;
 k)
 analizatoriaus atsakas patikrinamas naudojant patikros dujas, kuriose O2 koncentracija lygi atliekant bandymus tikėtinai didžiausiai koncentracijai. 30 s registruojant stabilius renkamus duomenis gautas vidutinis atsakas užregistruojamas kaip x
 O2maxHC;
 l)
 nulinis FID analizatoriaus atsakas tikrinamas naudojant nulinės vertės nustatymo dujas, naudotas atliekant teršalų išmetimo bandymus. Jeigu 30 s registruojant stabilius renkamus duomenis gautas vidutinis nulinis atsakas ±0,5 proc. tikslumu atitinka etaloninių patikros dujų vertę, naudotą pagal šio punkto e papunktį, pereinama prie kito veiksmo; priešingu atveju procedūra kartojama nuo šio punkto d papunkčio;
 m)
 apskaičiuojamas x
 O2maxHC ir jos etaloninių dujų koncentracijos skirtumas procentais. apskaičiuojamas x
 O2avgHC ir jos etaloninių dujų koncentracijos skirtumas procentais. apskaičiuojamas x
 O2minHC ir jos etaloninių dujų koncentracijos skirtumas procentais. Nustatomas didžiausias iš šių trijų skirtumas procentais. Tai yra O2 trukdžiai;
 n)
 jeigu O2 trukdžiai neviršija ±3 proc., laikoma, kad FID atitinka O2 trukdžių patikros reikalavimus; priešingu atveju reikia atlikti vieną ar kelis iš toliau nurodytų veiksmų ir pašalinti trūkumus:
 i)
 pakartoti patikrą, siekiant nustatyti, ar atliekant procedūrą nepadaryta klaidų;
 ii)
 teršalų išmetimo bandymams pasirinkti nulinės vertės nustatymo ir patikros dujas, kuriose O2 koncentracija būtų mažesnė arba didesnė, ir pakartoti patikrą;
 iii)
 sureguliuoti FID degimo oro, degalų ir ėminių srautus. Pažymėtina, kad jeigu šie srautai reguliuojami naudojant THC FID, siekiant užtikrinti atitiktį O2 trukdžių patikros reikalavimams, atliekant kitą RF
 CH4 patikrą, RF
 CH4 nustatomas iš naujo. Po sureguliavimo O2 trukdžių patikra pakartojama, nustatomas RF
 CH4;
 iv)
 FID sutaisomas arba pakeičiamas kitu, O2 trukdžių patikra pakartojama.
 8.1.11. NOX matavimas
 8.1.11.1. CLD CO2 ir H2O aušinimo patikra
 8.1.11.1.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu NOX matuojamas naudojant CLD analizatorių, aušinimo H2O ir CO2 poveikis tikrinamas, CLD analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.11.1.2. Matavimo principai
 H2O ir CO2 gali sukelti neigiamus trukdžius CLD atsakui į NOX dėl smūginio aušinimo, kuris slopina chemiliuminescencinę reakciją, kuri CLD naudojama NOX aptikti. Aušinimas nustatomas taikant šią procedūrą ir atliekant šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus apskaičiavimus, o aušinimo rezultatai suderinami su didžiausia moline H2O frakcija ir didžiausia CO2 koncentracija, tikėtina per teršalų išmetimo bandymus. Jeigu CLD analizatoriuje taikomi aušinimo kompensavimo algoritmai, kuriems reikalingi H2O ir (arba) CO2 matavimo prietaisai, aušinimas įvertinamas šiems prietaisams veikiant ir taikant kompensavimo algoritmus.
 8.1.11.1.3. Sistemos reikalavimai
 Atliekant praskiestų išmetamųjų dujų matavimus, CLD analizatorius negali viršyti bendros ±2 proc. aušinimo H2O ir CO2 ribos. Atliekant nepraskiestų išmetamųjų dujų matavimus, CLD analizatorius negali viršyti bendros ±2,5 proc. aušinimo H2O ir CO2 ribos. Bendras aušinimas – tai aušinimo CO2, kaip nustatyta šio priedo 8.1.11.1.4 punkte, ir aušinimo H2O, kaip nustatyta šio priedo 8.1.11.1.5 punkte, suma. Jeigu šie reikalavimai nevykdomi, imamasi taisomųjų veiksmų – analizatorius taisomas arba keičiamas kitu. Prieš pradedant teršalų išmetimo bandymus, patikrinama, ar po taisomųjų veiksmų analizatorius vėl veikia tinkamai.
 8.1.11.1.4. Aušinimo CO2 patikros procedūra
 Siekiant įvertinti aušinimą CO2, kai naudojamas dujų dozatorius, kuriuo, kaip skiedikliu, dvinarės patikros dujos sumaišomos su nulinės vertės nustatymo dujomis ir kuris atitinka šio priedo 9.4.5.6 punkte nustatytus reikalavimus, galima taikyti toliau nurodytą metodą, prietaiso gamintojo nustatytą metodą arba, remiantis gerąja inžinerine praktika, parengti kitokį protokolą:
 a)
 iš PTFE arba nerūdijančio plieno vamzdžių padaromos reikiamos jungtys;
 b)
 dujų dozatorius sukonfigūruojamas taip, kad vieni su kitais būtų sumaišyti beveik vienodi patikros ir skiedimo dujų kiekiai;
 c)
 jeigu CLD analizatorius gali veikti tokiu režimu, kad juo būtų aptinkamas tik NO, ne visos NOX, naudojant CLD analizatorių įjungiamas tik NO nustatymo režimas;
 d)
 naudojamos šio priedo 9.5.1 punkte nustatytus reikalavimus atitinkančios patikros dujos CO2, kurių koncentracija yra maždaug du kartus didesnė nei didžiausia CO2 koncentracija, tikėtina atliekant teršalų išmetimo bandymus.
 e)
 naudojamos šio priedo 9.5.1 punkte nustatytus reikalavimus atitinkančios patikros dujos NO, kurių koncentracija yra maždaug du kartus didesnė nei didžiausia NO koncentracija, tikėtina atliekant teršalų išmetimo bandymus. Remiantis prietaisų gamintojo rekomendacijomis ir gerąja inžinerine praktika, koncentracija gali būti didesnė, kad patikra būtų tiksli, jei tikėtina NO koncentracija yra mažesnė nei patikros tikslais prietaisų gamintojo nustatytas mažiausiasis intervalas;
 f)
 nustatoma nulinė CLD analizatoriaus vertė ir matavimo intervalas. CLD analizatoriaus matavimo intervalas nustatomas naudojant šio punkto e papunktyje nurodytas patikros dujas NO ir dujų dozatorių. patikros dujos NO prijungiamos prie dujų dozatoriaus patikros angos; nulinės vertės dujos prijungiamos prie dujų dozatoriaus skiedimo angos; naudojamas toks pat maišymo santykis, kaip ir pasirinktas pagal šio punkto b papunktį; nustatant CLD analizatoriaus matavimo intervalą, naudojama NO dujų koncentracija dujų dozatoriaus išėjimo angoje. Siekiant užtikrinti tikslų dujų dozavimą, taikomos reikiamos dujų savybių pataisos;
 g)
 patikros dujos CO2 prijungiamos prie dujų dozatoriaus patikros angos;
 h)
 patikros dujos NO prijungiamos prie dujų dozatoriaus skiedimo angos;
 i)
 NO ir CO2 tekant dujų dozatoriumi, dujų dozatoriaus darbas stabilizuojamas. Nustatoma CO2 koncentracija dujų dozatoriaus išėjimo angoje, prireikus taikant dujų savybių pataisą, kad būtų užtikrintas tikslus dujų dozavimas. Ši koncentracija x
 CO2act užregistruojama ir naudojama atliekant šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus aušinimo patikros apskaičiavimus. Vietoj dujų dozatoriaus galima naudoti kitą paprastą dujų maišymo prietaisą. Tokiu atveju CO2 koncentracijai nustatyti naudojamas analizatorius. Jeigu su paprastu dujų maišymo prietaisu naudojamas NDIR, jis turi atitikti šios dalies reikalavimus, o jo matavimo intervalas nustatomas naudojant šio punkto d papunktyje nurodytas patikros dujas CO2. Pieš tai patikrinamas NDIR analizatoriaus tiesiškumas visame intervale iki koncentracijos, kuri yra iki dviejų kartų didesnė už didžiausią atliekant teršalų išmetimo bandymus tikėtiną CO2 koncentraciją;
 j)
 už dujų dozatoriaus CLD analizatoriumi išmatuojama NO koncentracija. palaukiama, kol stabilizuosis analizatoriaus atsakas. Į stabilizavimo laiką galima įskaičiuoti tiekimo linijos ištuštinimo laiką ir analizatoriaus atsako registravimo laiką. Analizatoriumi matuojant ėminio koncentraciją, 30 s registruojamas jo atsakas. Apskaičiuojamas šių duomenų aritmetinis vidurkis x
 NOmeas; Ši koncentracija x
 NOmeas užregistruojama ir naudojama atliekant šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus aušinimo patikros apskaičiavimus;
 k)
 remiantis patikros dujų koncentracijos vertėmis ir x
 NOact pagal (x
 CO2act) lygtį apskaičiuojama faktinė NO koncentracija prie dujų dozatoriaus išėjimo angos x
 CO2act. Apskaičiuota vertė naudojama atliekant aušinimo patikros apskaičiavimus pagal (A.4-23) lygtį;
 l)
 siekiant apskaičiuoti šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytą aušinimą, naudojamos pagal šio priedo 8.1.11.1.4 ir 8.1.11.1.5 punktus užregistruotos vertės.
 8.1.11.1.5. Aušinimo H2O patikros procedūra
 Siekiant įvertinti aušinimą H2O, galima taikyti toliau nurodytą metodą, prietaisų gamintojo nustatytą metodą arba, remiantis gerąja inžinerine praktika, parengti kitokį protokolą:
 a)
 iš PTFE arba nerūdijančio plieno vamzdžių padaromos reikiamos jungtys;
 b)
 jeigu CLD analizatorius gali veikti tokiu režimu, kad juo būtų aptinkamas tik NO, ne visos NOX, naudojant CLD analizatorių įjungiamas tik NO nustatymo režimas;
 c)
 naudojamos šio priedo 9.5.1 punkte nustatytus reikalavimus atitinkančios patikros dujos NO, kurių koncentracija beveik atitinka didžiausią koncentraciją, tikėtiną atliekant teršalų išmetimo bandymus. Remiantis prietaisų gamintojo rekomendacijomis ir gerąja inžinerine praktika, koncentracija gali būti didesnė, kad patikra būtų tiksli, jei tikėtina NO koncentracija yra mažesnė nei patikros tikslais prietaisų gamintojo nustatytas mažiausiasis intervalas;
 d)
 nustatoma nulinė CLD analizatoriaus vertė ir matavimo intervalas. CLD analizatoriaus matavimo intervalas nustatomas naudojant šio punkto c papunktyje nurodytas patikros dujas NO, patikros dujų koncentracija užregistruojama kaip xNOdry ir naudojama atliekant šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus aušinimo patikros apskaičiavimus;
 e)
 NO patikros dujos drėkinamos jas barbotuojant į distiliuotą vandenį sandariame inde. Jeigu šio patikros bandymo tikslais sudrėkintų patikros dujų NO ėminys neteka per ėminių džiovintuvą, indo temperatūra kontroliuojama, kad H2O lygis patikros dujose būtų maždaug lygus didžiausiai atliekant teršalų išmetimo bandymus tikėtinai H2O molinei frakcijai. Jeigu sudrėkintų patikros dujų NO ėminys neprateka pro ėminių džiovintuvą, atlikus šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus aušinimo patikros apskaičiavimus, išmatuoto aušinimo H2O skalė sudaroma pagal didžiausią H2O molinę frakciją, tikėtiną atliekant išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymus. Jeigu šio patikros bandymo tikslais sudrėkintų patikros dujų NO ėminys prateka per ėminių džiovintuvą, indo temperatūra sureguliuojama, kad H2O lygis patikros dujose būtų bent ne mažesnis už didžiausią tikėtiną lygį džiovintuvo angoje, vadovaujantis šio priedo 9.3.2.3.1.1 punkte nustatytais reikalavimais. Šiuo atveju, atlikus šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus aušinimo patikros apskaičiavimus, aušinimo H2O skalė nesudaroma;
 f)
 sudrėkintos bandymo dujos NO įleidžiamos į ėminių ėmimo sistemą. Jas galima įleisti prieš teršalų išmetimo bandymams naudojamą ėminių džiovintuvą arba už jo. Atsižvelgiant į tai, kurioje vietoje dujos įleidžiamos, pagal e papunktį pasirenkamas atitinkamas apskaičiavimo metodas. Pažymėtina, kad ėminių džiovintuvas turi atitikti šio priedo 8.1.8.5.8 punkte nustatytos ėminių džiovintuvo patikros reikalavimus;
 g)
 išmatuojama H2O molinė frakcija sudrėkintose patikros dujose NO. Jeigu naudojamas ėminių džiovintuvas, už ėminių džiovintuvo išmatuojama H2O molinė frakcija sudrėkintose patikros dujose NO (x
 H2Omeas). x
 H2Omeas rekomenduojama matuoti kuo arčiau CLD analizatoriaus įėjimo angos. x
 H2Omeas galima apskaičiuoti remiantis išmatuotomis rasos taško T
 dew ir absoliučiojo slėgio p
 total vertėmis.
 h)
 remiantis gerąja inžinerine praktika užtikrinama, kad tiekimo linijose, jungtyse ar vožtuvuose nebūtų kondensato, pradedant vieta, kurioje matuojamas x
 H2Omeas srautas į analizatorių; Sistemą rekomenduojama parengti taip, kad sienelių temperatūra tiekimo linijose, jungtyse ir vožtuvuose, pradedant vieta, kurioje matuojamas x
 H2Omeas srautas į analizatorių, būtų bent 5 K (5 oC) aukštesnė už vietinį dujų ėminio rasos tašką;
 i)
 sudrėkintų patikros dujų NO koncentracija matuojama CLD analizatoriumi. palaukiama, kol stabilizuosis analizatoriaus atsakas. Į stabilizavimo laiką galima įskaičiuoti tiekimo linijos ištuštinimo laiką ir analizatoriaus atsako registravimo laiką. Analizatoriumi matuojant ėminio koncentraciją, 30 s registruojami analizatoriaus atsako duomenys. Apskaičiuojamas šių duomenų aritmetinis vidurkis x
 NOwet. x
 NOwet užregistruojama ir naudojama atliekant šio priedo 8.1.11.2.3 punkte nurodytus aušinimo patikros apskaičiavimus.
 8.1.11.2. CLD aušinimo patikros apskaičiavimas
 CLD aušinimo patikros apskaičiavimas atliekamas šiame punkte nustatyta tvarka.
 8.1.11.2.1. Atliekant bandymus tikėtinas vandens kiekis
 Įvertinama per teršalų išmetimo bandymus tikėtina didžiausia vandens molinė frakcija x
 H2Oexp. Šis įvertis nustatomas toje vietoje, kurioje pagal šio priedo 8.1.11.1.5 punkto f papunktį buvo įleistos sudrėkintos patikros dujos NO. Įvertinant tikėtiną didžiausią vandens molinę frakciją, atsižvelgiama į tikėtiną didžiausią vandens kiekį degimo ore, degalų degimo produktuose ir skiedimo ore (jeigu taikoma). Jeigu per patikros bandymą sudrėkintos patikros dujos NO į ėminių ėmimo sistemą įleidžiamos prieš ėminių džiovintuvą, tikėtinos didžiausios vandens molinės frakcijos galima nevertinti, o x
 H2Oexp prilyginama x
 H2Omeas.
 8.1.11.2.2. Atliekant bandymus tikėtinas CO2 kiekis
 Įvertinama per teršalų išmetimo bandymus tikėtina didžiausia CO2 koncentracija x
 CO2exp. Šis įvertis nustatomas toje ėminių ėmimo sistemos vietoje, kurioje pagal šio priedo 8.1.11.1.4 punkto j papunktį įleidžiamos sumaišytos patikros dujos NO ir CO2. Įvertinant tikėtiną didžiausią CO2 koncentraciją, atsižvelgiama į tikėtiną didžiausią CO2 kiekį degalų degimo produktuose ir skiedimo ore.
 8.1.11.2.3. Bendro aušinimo H2O ir CO2 apskaičiavimas
 Bendras aušinimas H2O ir CO2 apskaičiuojamas pagal (A.4-23) lygtį:
 (A.4-23)
 čia:
 quench
 =
 CLD aušinimo suma;
 x
 NOdry
 =
 pagal šio priedo 8.1.11.1.5 punkto d papunktį išmatuota NO koncentracija prieš barbotavimo įtaisą;
 x
 NOwet
 =
 pagal šio priedo 8.1.11.1.5 punkto i papunktį išmatuota NO koncentracija už barbotavimo įtaiso;
 x
 H2Oexp
 =
 atliekant išmetamųjų teršalų bandymus pagal šio priedo 8.1.11.2.1 punktą tikėtina didžiausia molinė vandens frakcija;
 x
 H2Omeas
 =
 pagal šio priedo 8.1.11.1.5 punkto g papunktį per aušinimo patikrą išmatuota molinė vandens frakcija;
 x
 NOmeas
 =
 pagal šio priedo 8.1.11.1.4 punkto j papunktį išmatuota NO koncentracija, patikros dujoms NO susimaišius su patikros dujomis CO2;
 x
 NOact
 =
 pagal šio priedo 8.1.11.1.4 punkto k papunktį ir (A.4-24) lygtį nustatyta faktinė NO koncentracija, patikros dujoms NO susimaišius su patikros dujomis CO2;
 x
 CO2exp
 =
 atliekant išmetamųjų teršalų bandymus pagal šio priedo 8.1.11.2.2 punktą tikėtina didžiausia CO2 koncentracija;
 x
 CO2act
 =
 pagal šio priedo 8.1.11.1.4 punkto i papunktį nustatyta faktinė CO2 koncentracija, patikros dujoms NO susimaišius su patikros dujomis CO2;
 (A.4-24)
 čia:
 x
 NOspan
 =
 patikros dujų NO koncentracija, patikros dujas įleidus į dujų dozatorių pagal šio priedo 8.1.11.1.4 punkto e papunktį;
 x
 CO2span
 =
 patikros dujų CO2 koncentracija, patikros dujas įleidus į dujų dozatorių pagal šio priedo 8.1.11.1.4 punkto d papunktį.
 8.1.11.3. NDUV analizatoriaus, HC ir H2O trukdžių patikra.
 8.1.11.3.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu NOX matuojamas naudojant NDUV analizatorių, H2O ir angliavandenilių trukdžių poveikis tikrinamas, analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.11.3.2. Matavimo principai
 Angliavandeniliai ir H2O gali sukelti teigiamuosius NDUV analizatoriaus trukdžius ir atsaką, panašų į NOX. Jeigu NDUV analizatoriuje taikomi kompensavimo algoritmai, kuriems naudojami kitų dujų matavimo rezultatai, kad būtų užtikrinta atitiktis šios trukdžių patikros reikalavimams, tokie matavimai atliekami tuo pačiu metu, siekiant patikrinti kompensavimo algoritmus analizatoriui atliekant trukdžių patikrą.
 8.1.11.3.3. Sistemos reikalavimai
 NOX NDIR analizatoriuje bendri H2O ir HC trukdžiai turi ±2 proc. tikslumu atitikti vidutinę NOX koncentraciją.
 8.1.11.3.4. Procedūra
 Trukdžių patikra atliekama taip:
 a)
 NOX NDUV analizatorius įjungiamas ir naudojamas, o nulinė ir viso intervalo vertės nustatomos pagal prietaiso gamintojo instrukcijas;
 b)
 Prieš atliekant šią patikrą, rekomenduojama ištraukti išmetamąsias dujas iš variklio. NOX kiekiui išmetamosiose dujose nustatyti naudojamas 9.4 punkte nustatytus reikalavimus atitinkantis CLD. CLD atsakas naudojamas kaip atskaitos vertė. 9.4 punkte nustatytus reikalavimus atitinkančiu FID analizatoriumi taip pat išmatuojamas HC kiekis išmetamosiose dujose. FID atsakas naudojamas kaip angliavandenilių atskaitos vertė;
 c)
 variklio išmetamosios dujos nukreipiamos į NDUV analizatorių prieš ėminių džiovintuvą, jei atliekant bandymą ėminių džiovintuvas naudojamas;
 d)
 palaukiama, kol stabilizuosis analizatoriaus atsakas. Į stabilizavimo laiką galima įskaičiuoti tiekimo linijos ištuštinimo laiką ir analizatoriaus atsako registravimo laiką;
 e)
 visais analizatoriais matuojant ėminio koncentraciją, 30 s registruojami renkami duomenys ir apskaičiuojami trijų analizatorių duomenų aritmetiniai vidurkiai;
 f)
 CLD vidutinė vertė atimama iš NDUV vidutinės vertės;
 g)
 šis skirtumas dauginamas iš tikėtinos vidutinės HC koncentracijos ir per patikrą išmatuotos HC koncentracijos santykio. Analizatorius atitinka šiame punkte nustatytos trukdžių patikros reikalavimus, jeigu gautoji suma ±2 proc. tikslumu atitinka etaloninę NOX koncentraciją, kuri yra tikėtina pasiekus išmetamųjų teršalų ribinę vertę, kaip parodyta (A.4-25) lygtyje:
 (A.4-25)
 čia:
 =
 CLD išmatuota vidutinė NOX koncentracija (μmol/mol arba ppm);
 =
 NDUV išmatuota vidutinė NOX koncentracija (μmol/mol arba ppm);
 =
 išmatuota vidutinė HC koncentracija (μmol/mol arba ppm);
 =
 tikėtina standartinė vidutinė HC koncentracija (μmol/mol arba ppm);
 =
 tikėtina standartinė vidutinė NOX koncentracija (μmol/mol arba ppm).
 8.1.11.4. NO2 skverbtis ėminių džiovintuve
 8.1.11.4.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu prieš NOX matavimo prietaisą ėminiams džiovinti naudojamas ėminių džiovintuvas, tačiau prieš ėminių džiovintuvą nenaudojamas joks NO2 virsmo į NO katalizatorius, atliekama ši NO2 skverbties ėminių džiovintuve patikra. Ši patikra atliekama prietaisą įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 8.1.11.4.2. Matavimo principai
 Ėminių džiovintuvu pašalinamas vanduo, galintis trukdyti matuoti NOX. Tačiau netinkamai suprojektuotame ėminio džiovintuve likęs skystas vanduo gali iš ėminio pašalinti NO2. Todėl, jei prieš naudojamą ėminių džiovintuvą nėra NO2 virsmo į NO katalizatoriaus, NO2 gali pasišalinti iš ėminio prieš išmatuojant NOX.
 8.1.11.4.3. Sistemos reikalavimai
 Mėginio džiovintuvas turi užtikrinti ne mažiau kaip 95 proc. viso NO2 kiekio išmatavimą esant didžiausiajai numatomai NO2 koncentracijai.
 8.1.11.4.4. Procedūra
 Siekiant patikrinti ėminių džiovintuvo veiksmingumą, atliekama toliau aprašyta procedūra.
 a)
 Prietaiso nustatymas. Vadovaujamasi analizatoriaus ir ėminių džiovintuvo gamintojo parengtomis įrangos paleidimo ir naudojimo instrukcijomis. Analizatorius ir ėminių džiovintuvas sureguliuojami taip, kad veiktų optimaliai.
 b)
 Įrangos nustatymas ir duomenų rinkimas:
 i)
 viso NOX dujų kiekio analizatoriaus (-ių) nulinė vertė ir matavimo intervalas nustatomi taip, kaip prieš teršalų išmetimo bandymą;
 ii)
 pasirenkamos kalibravimo dujos NO2 (sauso oro balansinės dujos), kuriose esančių NO2 koncentracija yra maždaug lygi per bandymus tikėtinai didžiausiai koncentracijai. Remiantis prietaisų gamintojo rekomendacijomis ir gerąja inžinerine praktika, koncentracija gali būti didesnė, kad patikra būtų tiksli, jei tikėtina NO2 koncentracija yra mažesnė nei patikros tikslais prietaisų gamintojo nustatytas mažiausiasis intervalas;
 iii)
 perteklinis kalibravimo dujų srautas nukreipiamas į dujų ėminių ėmimo sistemos zondą arba viršslėgio įtaisą. Palaukiama, kol viso NOX kiekio atsakas stabilizuojasi, atsižvelgiant tik į tiekimo delsą ir prietaiso atsaką;
 iv)
 apskaičiuojamas 30 s registruotų duomenų apie visą NOX kiekį vidurkis, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOxref;
 v)
 sustabdomas kalibravimo dujų NO2 srautas;
 vi)
 tada ėminių ėmimo sistema prisotinama, perteklinį rasos taško, kuris turi būti 323 K (50 °C) temperatūros, generatoriaus išėjimo srautą nukreipiant į dujų ėminių ėmimo sistemos zondą arba viršslėgio įtaisą. Ne trumpiau negu 10 minučių imami ėminiai iš rasos taško generatoriaus išėjimo srauto ėminių ėmimo sistemoje ir aušintuve, kol, kaip tikimasi, aušintuvas ims šalinti pastovų vandens kiekį;
 vii)
 nedelsiant vėl grįžtama prie x
 NOxref vertei nustatyti naudojamo perteklinio kalibravimo dujų NO2 srauto tiekimo. Palaukiama, kol viso NOX kiekio atsakas stabilizuojasi, atsižvelgiant tik į tiekimo delsą ir prietaiso atsaką. Apskaičiuojamas 30 s registruotų duomenų apie visą NOX kiekį vidurkis, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOxmeas;
 viii)
 x
 NOxmeas pakoreguojama pagal x
 NOxdry, atsižvelgiant į vandens garų likutį, pratekėjusį pro ėminių džiovintuvą ėminių džiovintuvo išėjimo angos temperatūros ir slėgio sąlygomis.
 c)
 Veiksmingumo vertinimas.
 Jeigu x
 NOxdry rezultatas yra mažesnis nei 95 proc. x
 NOxref, ėminių džiovintuvas taisomas arba keičiamas kitu.
 8.1.11.5. NO2 virsmo į NO katalizatoriaus patikra
 8.1.11.5.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu naudojamas analizatorius, kuriuo matuojamas tik NOx, NO2 virsmo į NO katalizatorius naudojamas prieš analizatorių. Ši patikra atliekama įrengus katalizatorių, atliktus svarbius techninės priežiūros darbus ir per 35 dienas iki teršalų išmetimo bandymo. Ši patikra kartojama tokiu pačiu dažnumu, siekiant patikrinti, ar nepablogėjo NO2 virsmo į NO katalizatoriaus katalizinis poveikis.
 8.1.11.5.2. Matavimo principai
 Naudojant NO2 virsmo į NO katalizatorių, analizatoriumi, kuriuo matuojamas tik NO, visą NOX kiekį galima nustatyti išmetamosiose dujose esantį NO2 pavertus į NO.
 8.1.11.5.3. Sistemos reikalavimai
 NO2 virsmo į NO katalizatorius turi užtikrinti ne mažiau kaip 95 proc. viso NO2 kiekio išmatavimą esant didžiausiajai numatomai NO2 koncentracijai.
 8.1.11.5.4. Procedūra
 Siekiant patikrinti NO2 virsmo į NO katalizatoriaus veiksmingumą, atliekama ši procedūra:
 a)
 vadovaujamasi analizatoriaus ir NO2 virsmo į NO katalizatoriaus gamintojo parengtomis įrangos paleidimo ir naudojimo instrukcijomis. Analizatorius ir katalizatorius reikiamai suderinami, kad veiktų optimaliai;
 b)
 ozonatoriaus įėjimo anga sujungiama su nulinės vertės nustatymo oro arba deguonies šaltiniu, o išėjimo anga – su viena iš trišakės jungties angų. Patikros dujos NO nukreipiamos į vieną angą, o NO2 virsmo į NO katalizatoriaus įėjimo anga sujungiama su paskutiniąja anga;
 c)
 vykdant šią patikrą atliekami šie veiksmai:
 i)
 ozonatoriaus oras paleidžiamas ir išjungiama ozonotariaus galia, o NO2 virsmo į NO katalizatorius nustatomas veikti apėjimo režimu (t. y. NO režimu). Stabilizavimą leidžiama taikyti tik tam, kad būtų atsižvelgta į tiekimo delsą ir prietaiso atsaką;
 ii)
 NO ir nulinės vertės nustatymo dujų srautai sureguliuojami taip, kad NO koncentracija analizatoriuje būtų artima per bandymus tikėtinai aukščiausiai viso NOX kiekio koncentracijai. NO2 kiekis dujų mišinyje turi būti mažesnis nei 5 proc. NO koncentracijos. NO koncentracija užregistruojama apskaičiuojant 30 s analizatoriumi rinktų duomenų vidurkį, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOref. Remiantis prietaisų gamintojo rekomendacijomis ir gerąja inžinerine praktika, koncentracija gali būti didesnė, kad patikra būtų tiksli, jei tikėtina NO koncentracija yra mažesnė nei patikros tikslais prietaisų gamintojo nustatytas mažiausiasis intervalas;
 iii)
 įjungiamas O2 tiekimas ozonatoriumi, o O2 srautas nustatomas taip, kad analizatoriaus nurodytas NO būtų maždaug 10 proc. mažesnis už x
 NOref. NO koncentracija užregistruojama apskaičiuojant 30 s analizatoriumi rinktų duomenų vidurkį, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NO+O2mix;
 iv)
 ozonatorius įjungiamas, o ozono tiekimo srautas nustatomas taip, kad analizatoriumi matuojamas NO sudarytų maždaug 20 proc. x
 NOref ir liktų maždaug 10 proc. nesureagavusių NO. NO koncentracija užregistruojama apskaičiuojant 30 s analizatoriumi rinktų duomenų vidurkį, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOmeas;
 v)
 NOX analizatorius perjungiamas į NOX režimą, tada išmatuojamas visas NOX kiekis. NOX koncentracija užregistruojama apskaičiuojant 30 s analizatoriumi rinktų duomenų vidurkį, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOxmeas;
 vi)
 ozonatorius išjungiamas, tačiau dujų srautas sistema turi tekėti toliau. NOX analizatorius rodys NO + O2 mišinyje esantį NOX. NOx koncentracija užregistruojama apskaičiuojant 30 s analizatoriumi rinktų duomenų vidurkį, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOx+O2mix;
 vii)
 O2 tiekimas išjungiamas. NOX analizatorius rodys NOX kiekį pradiniame NO ir N2 mišinyje. NOX koncentracija užregistruojama apskaičiuojant 30 s analizatoriumi rinktų duomenų vidurkį, o ši vertė užregistruojama kaip x
 NOxref. Ši vertė negali būti daugiau kaip 5 proc. didesnė už x
 NOref vertę;
 d)
 veiksmingumo vertinimas. NOX katalizatoriaus veiksmingumas apskaičiuojamas gautas koncentracijos vertes įrašius į (A.4-26) lygtį:
 (A.4-26)
 e)
 jeigu rezultatas yra mažesnis nei 95 proc., NO2 virsmo į NO katalizatorius taisomas arba keičiamas kitu.
 8.1.12. KD matavimai
 8.1.12.1. KD svarstyklių patikra ir svėrimo proceso patikra
 8.1.12.1.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Šioje dalyje aprašomos trys patikros:
 a)
 nepriklausoma KD svarstyklių veiksmingumo patikra, atliekama per 370 dienų iki bet kurio filtro svėrimo;
 b)
 svarstyklių nulinės vertės ir matavimo intervalo patikra, atliekama per 12 val. iki bet kurio filtro svėrimo;
 c)
 patikra, kurios tikslas – nustatyti, ar etaloninių filtrų masė iki ir po filtro svėrimo neviršija nurodyto leidžiamojo nuokrypio.
 8.1.12.1.2. Nepriklausoma patikra
 Svarstyklių gamintojas (arba svarstyklių gamintojo įgaliotasis atstovas), laikydamasis vidaus audito procedūrų, per 370 dienų iki bandymų patikrina svarstyklių veiksmingumą.
 8.1.12.1.3. Nulinės vertės ir matavimo intervalo nustatymas
 Svarstyklių veiksmingumas tikrinamas nustatant jų nulinę vertę ir matavimo intervalą bent vienu kalibravimo svareliu; kad šią patikrą būtų galima atlikti, visi naudojami svareliai turi atitikti šio priedo 9.5.2 punkte nustatytus reikalavimus. Turi būti taikoma rankinė arba automatizuota procedūra:
 a)
 rankinei procedūrai turi būti naudojamos svarstyklės, kurių nulinė vertė ir matavimo intervalas būtų nustatyti bent vienu kalibravimo svareliu. Jeigu svėrimo procedūra kartojama dėl didesnio KD matavimų tikslumo ir glaudumo ir paprastai gaunamos vidutinės vertės, ta pati procedūra taikoma ir tikrinant svarstyklių veiksmingumą;
 b)
 pagal automatizuotą procedūrą naudojami vidiniai kalibravimo svareliai, kuriais svarstyklių veiksmingumas tikrinamas automatiškai. Kad šią patikrą būtų galima atlikti, šie vidiniai kalibravimo svareliai turi atitikti šio priedo 9.5.2 punkte nustatytus reikalavimus.
 8.1.12.1.4. Etaloninio ėminio svėrimas
 Visi sveriami masės rodmenys patikrinami prieš svėrimo procedūrą ir po jos pasveriant etaloninę KD ėminių ėmimo terpę (pvz., filtrus). Svėrimo procedūra gali būti neilga, jeigu tai priimtina, tačiau ne ilgesnė nei 80 val.; per svėrimą galima įtraukti prieš bandymą ir po jo gautus masės rodmenis. Iš eilės apskaičiuojant kiekvienos etaloninės KD ėminių ėmimo terpės masę, turi būti gauta ta pati vertė, kuri visą tikėtiną KD masę atitiktų ±10 μg arba ±10 proc. tikslumu (nelygu, kuri vertė yra didesnė). Jeigu iš eilės atliekamas KD ėminių filtro svėrimas šio kriterijaus neatitinka, visi atskiri bandymų filtro masės rodmenys, gauti tarp iš eilės vykdytų etaloninio filtro masės apskaičiavimo veiksmų, skelbiami negaliojančiais. Šiuos filtrus galima pakartotinai pasverti atliekant kitą svėrimo procedūrą. Jeigu po bandymo naudojamas filtras pripažįstamas netinkamu, bandymų intervalas skelbiamas negaliojančiu. Ši patikra atliekama taip:
 a)
 KD stabilizavimo aplinkoje paliekami bent du nenaudotos KD ėminių ėmimo terpės mėginiai. Jie naudojami kaip etalonai. Parenkami iš tos pačios medžiagos pagaminti tokio paties dydžio nenaudoti filtrai ir naudojami kaip etalonai;
 b)
 jie stabilizuojami KD stabilizavimo aplinkoje. Etalonai laikomi stabilizuotais, jeigu KD stabilizavimo aplinkoje išbūna mažiausiai 30 min, o iki tol bent 60 min. KD stabilizavimo aplinka atitiko šio priedo 9.3.4.4 punkte nustatytus reikalavimus;
 c)
 svarstyklės išbandomos keletą kartų pasveriant etaloninį mėginį, tačiau neregistruojant verčių;
 d)
 nustatoma nulinė svarstyklių vertė ir matavimo intervalas. Ant svarstyklių uždedama bandomoji masė (pvz., kalibravimo svarelis), tada nuimama, užtikrinus, kad per įprastą stabilizavimo laiką svarstyklės grįžtų į priimtiną nulinio rodmens padėtį;
 e)
 pasveriama kiekviena etaloninė terpė (pvz., filtrai) ir užregistruojama jos masė. Jeigu svėrimo procedūra kartojama dėl didesnio etaloninės terpės (pvz., filtrų) matavimų tikslumo ir glaudumo ir paprastai gaunamos vidutinės vertės, tas pati procedūra taikoma ir matuojant ėminių ėmimo terpės (pvz., filtrų) masės vidutines vertes;
 f)
 užregistruojamas svarstyklių aplinkos rasos taškas, aplinkos temperatūra ir atmosferos slėgis;
 g)
 į užregistruotas aplinkos sąlygas atsižvelgiama rezultatams pritaikius pataisą dėl keliamosios jėgos pagal šio priedo 8.1.13.2 punktą. Užregistruojama dėl keliamosios jėgos pataisyta kiekvieno etalono masė;
 h)
 kiekviena dėl keliamosios jėgos pataisyta etaloninės terpės (pvz., filtrų) atskaitos masė atimama iš anksčiau išmatuotos, užregistruotos ir dėl keliamosios jėgos pataisytos masės;
 i)
 jei stebima kurio nors etaloninio filtro masė pasikeičia daugiau nei leidžiama pagal šią dalį, negaliojančiomis pripažįstamos visos KD masės, nustatytos nuo paskutinio sėkmingo etaloninės terpės (pvz., filtrų) masės patvirtinimo. Į etaloninius KD filtrus galima neatsižvelgti, jeigu tik vieno iš filtrų masė pakito daugiau nei leidžiama ir galima aiškiai nustatyti konkrečią to filtro masės pokyčio priežastį, o ši priežastis nebūtų turėjusi poveikio kitiems naudojamiems filtrams. Tokiu būdu patikrą galima laikyti sėkminga. Tokiu atveju, vertinant atitiktį šio punkto j papunkčiui, į užterštą etaloninę terpę neatsižvelgiama, bet pažeistas etaloninis filtras išmontuojamas ir pakeičiamas kitu;
 j)
 jei kuri nors atskaitos masė pasikeičia daugiau nei leidžiama pagal šio priedo 8.1.12.1.4 punktą, visi KD rezultatai, gauti tarp dviejų atskaitos masės nustatymo kartų, skelbiami negaliojančiais. Jeigu etaloninė KD ėminių ėmimo terpė išmontuojama pagal šio punkto i papunktį, nustatomas bent vienas atskaitos masės skirtumas, atitinkantis šio priedo 8.1.12.1.4 punkte nustatytus kriterijus. Priešingu atveju visi KD rezultatai, gauti tarp dviejų etaloninės terpės (pvz., filtrų) masės nustatymo procedūrų, skelbiami negaliojančiais.
 8.1.12.2. KD ėminių filtro pataisa dėl keliamosios jėgos
 8.1.12.2.1. Bendrosios nuostatos
 KD ėminių filtrui taikoma pataisa dėl keliamosios galios ore. Pataisa dėl keliamosios galios priklauso nuo ėminių ėmimo terpės tankio, oro tankio ir kalibravimo svarelio, kuriuo kalibruojamos svarstyklės, tankio. Taikant pataisą dėl keliamosios jėgos paprastai neatsižvelgiama į pačių KD keliamąją jėgą, nes KD masė paprastai sudaro tik (0,01–0,10) proc. viso svorio. Pataisa pagal šią mažą masės frakciją būtų ne didesnė kaip 0,010 proc. Dėl keliamosios jėgos pataisytos vertės yra tuščiosios KD ėminių masės. Vėliau šios dėl keliamosios jėgos pataisytos vertės, gautos filtrą pasvėrus prieš bandymą, atimamos iš verčių, pataisytų dėl keliamosios jėgos ir gautų atitinkamą filtrą pasvėrus po bandymo, ir taip nustatoma per bandymą išmetamų KD masė.
 8.1.12.2.2. KD ėminių filtro tankis
 Skirtingų KD ėminių filtrų tankis skiriasi. Taikomas žinomas ėminių ėmimo terpės tankis arba kurios nors iš įprastų ėminių ėmimo terpių tankis:
 a)
 jei tai PTFE padengtas borosilikatinis stiklas, naudojamas 300 kg/m3 ėminių ėmimo terpės tankis;
 b)
 jei tai PTFE membraninė (juostinė) terpė su integruotu atraminiu polimetilpentano žiedu, kuris sudaro 95 proc. terpės masės, naudojamas 920 kg/m3 ėminių ėmimo terpės tankis;
 c)
 jei tai PTFE membraninė (juostinė) terpė su integruotu atraminiu PTFE žiedu, naudojamas 2144 kg/m3 ėminių ėmimo terpės tankis.
 8.1.12.2.3. Oro tankis
 Oro tankis pirmiausiai yra atmosferos slėgio funkcija, nes KD svarstyklių aplinka griežtai kontroliuojama, kad aplinkos temperatūra būtų 295 ± 1 K (22 ± 1 °C), o rasos taškas 282,5 ± 1 K (9,5 ± 1 °C). Todėl nurodoma tik pataisa dėl keliamosios jėgos, kuri yra atmosferos slėgio funkcija.
 8.1.12.2.4. Kalibravimo svarelio tankis
 Naudojamas nurodytas metalinio kalibravimo svarelio medžiagos tankis.
 8.1.12.2.5. Pataisos apskaičiavimas
 KD ėminių filtro pataisa dėl keliamosios jėgos apskaičiuojama pagal (A.4-27) lygtį:
 (A.4-27)
 čia:
 m
 cor
 =
 KD ėminių filtro masė, pataisyta dėl keliamosios jėgos;
 m
 uncor
 =
 KD ėminių filtro masė, nepataisyta dėl keliamosios jėgos;
 ρ
 air
 =
 oro tankis svarstyklių aplinkoje;
 ρ
 weight
 =
 kalibravimo svarelių, kuriais nustatomas svarstyklių matavimo intervalas, tankis;
 ρ
 media
 =
 KD ėminių filtro tankis;
 kai
 (A.4-28)
 čia:
 p
 abs
 =
 absoliutusis slėgis svarstyklių aplinkoje;
 M
 mix
 =
 oro molinė masė svarstyklių aplinkoje;
 R
 =
 molinė dujų konstanta;
 T
 amb
 =
 absoliučioji svarstyklių aplinkos temperatūra.
 8.2. Prietaiso patvirtinimas bandymui
 8.2.1. Proporcinio srauto kontrolės patvirtinimas periodinio ėminių ėmimo tikslais ir mažiausio skiedimo santykio patvirtinimas periodinio KD ėminių ėmimo tikslais
 8.2.1.1. CVS proporcingumo kriterijai
 8.2.1.1.1. Proporciniai srautai
 Kiekvienai porai srautmačių naudojamas užregistruoto ėminio ir visas srautas arba jų vidurkiai, nustatyti taikant 1 Hz dažnį, kartu su 5 priedo A.3 priedėlyje nurodytais statistinių apskaičiavimų rezultatais. Nustatoma ėminių srauto, palyginti su visu srautu, standartinė įverčio paklaida (SEE) Kiekvieno bandymo intervalo atžvilgiu įrodoma, kad SEE sudarė 3,5 proc. vidutinio ėminio srauto arba buvo mažesnis.
 8.2.1.1.2. Pastovūs srautai
 Kiekvienai porai srautmačių naudojamas užregistruoto ėminio srautas ir visas srautas arba jų vidurkiai, nustatyti taikant 1 Hz dažnį, ir taip įrodoma, kad kiekvienas srautas buvo pastovus ir nuo atitinkamo vidutinio ar tikslinio srauto skyrėsi ne daugiau kaip ±2,5 proc. Užuot registravus atitinkamą srautą kiekvieno tipo srautmačiu, galima taikyti šias alternatyvas:
 a)
 kritinio srauto Venturio vamzdį. Kritinio srauto Venturio vamzdžiams taikomos užregistruotos vamzdžio įėjimo angos sąlygos arba jų vidurkiai, nustatyti taikant 1 Hz dažnį. Įrodoma, kad kiekvieno bandymo intervalo srauto tankis Venturio vamzdžio įėjimo angoje buvo pastovus ir nuo vidutinio ar tikslinio tankio skyrėsi ne daugiau kaip ±2,5 proc. Jei naudojami CVS kritinio srauto Venturio vamzdžiai, tai galima įrodyti pademonstravus, kad kiekvieno bandymo intervalo absoliučioji temperatūra Venturio vamzdžio įėjimo angoje buvo pastovi ir nuo vidutinės ar tikslinės absoliučiosios temperatūros skyrėsi ne daugiau kaip ±4 proc.;
 b)
 tūrinį siurblį. Naudojamos užregistruotos siurblio įėjimo angos sąlygos arba jų vidurkiai, nustatyti taikant 1 Hz dažnį. Įrodoma, kad kiekvieno bandymo intervalo srauto tankis siurblio įėjimo angoje buvo pastovus ir nuo vidutinio ar tikslinio tankio skyrėsi ne daugiau kaip ±2,5 proc. Jeigu naudojamas CVS siurblys, tai galima įrodyti pademonstravus, kad kiekvieno bandymo intervalo absoliučioji temperatūra siurblio įsiurbimo angoje buvo pastovi ir nuo vidutinės ar tikslinės absoliučiosios temperatūros skyrėsi ne daugiau kaip ±2 proc.
 8.2.1.1.3. Proporcinio ėminių ėmimo parodomasis bandymas
 Kiekvieno proporcinio periodinio ėminio, pvz., surinkto maiše arba KD filtru, atžvilgiu įrodoma, kad proporcinis ėminių ėmimas buvo vykdomas laikantis vienos iš toliau išdėstytų nuostatų, atsižvelgiant į tai, kad iki 5 proc. visų duomenų taškų gali būti atmesti kaip riktai.
 Taikant gerąją inžinerinę praktiką ir atlikus inžinerinę analizę įrodoma, kad proporcinio srauto kontrolės sistema savaime užtikrina proporcinį ėminių ėmimą visomis per bandymus tikėtinomis sąlygomis. Pvz., tiek ėminio srautui, tiek visam srautui galima naudoti CFV, jeigu įrodoma, kad jų įėjimo angos slėgiai ir temperatūra visada bus tie patys ir kritinio srauto sąlygomis jie visada veiks.
 Norint nustatyti mažiausią skiedimo santykį bandymų intervale, KD ėminius imant periodiškai, taikomi išmatuoti arba apskaičiuoti srautai ir (arba) pėdsakinių dujų (pvz., CO2) koncentracijos vertės.
 8.2.1.2. Dalies srauto skiedimo sistemos patvirtinimas
 Siekiant kontroliuoti dalies srauto skiedimo sistemą ir paimti proporcinį nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminį, būtina taikyti greito atsako sistemą; tai rodo dalies srauto skiedimo sistemos spartumas. Sistemos transformacijos trukmė nustatoma 8.1.8.6.3.2 punkte nustatyta tvarka. Faktinė dalies srauto skiedimo sistemos kontrolė grindžiama esamomis matavimo sąlygomis. Jeigu išmetamųjų dujų srauto matavimo ir dalies srauto sistemos bendra transformacijos trukmė yra ≤0,3 s, taikoma tiesioginė kontrolė. Jeigu transformacijos trukmė ilgesnė nei 0,3 s, taikoma išankstinė kontrolė, remiantis išankstiniu bandymu. Tokiu atveju bendra signalo kilimo trukmė turi būti ≤1 s, o bendra delsos trukmė ≤10 s. Bendras sistemos atsakas turi būti toks, kad būtų galima užtikrinti išmetamųjų dujų masės srautui proporcingą reprezentatyvų kietųjų dalelių ėminį q
 mp,i
 i (išmetamųjų dujų ėminio srautas į dalies srauto skiedimo sistemą). Nustatant proporcingumą, palyginamoji q
 mp,i
 ir q
 mew,
 i (išmetamųjų dujų masės srautas pagal drėgnas dujas) regresijos analizė atliekama ne mažesne nei 5 Hz duomenų rinkimo sparta; laikomasi šių kriterijų:
 a)
 q
 mp,i ir q
 mew,
 i tiesinės regresijos koreliacijos koeficientas
 r
 2 negali būti mažesnis nei 0,95;
 b)
 standartinė įverčio paklaida apskaičiuojant q
 mp,i, jeigu atsižvelgiama į q
 mew,i
 , neturi viršyti 5 proc. didžiausios q
 mpvertės;
 c)
 q
 mp vertė regresijos tiesėje neturi viršyti daugiau kaip ±2 proc. didžiausiosios q
 mp.
 Išankstinė kontrolė reikalinga, jei kietųjų dalelių sistemos bendra transformacijos trukmė t
 50,P, o išmetamųjų dujų masės srauto signalas t
 50,F yra >0,3 s. Šiuo atveju atliekamas išankstinis bandymas ir per jį gautas išmetamųjų dujų masės srauto signalas naudojamas ėminio srautui į kietųjų dalelių sistemą kontroliuoti. Dalies srauto skiedimo sistema tinkamai valdoma, jeigu per pradinį bandymą nustatytą q
 mew,pre trukmę, į kurią atsižvelgiant kontroliuojama q
 mp, galima paslinkti „išankstinio laikotarpio“ verte t
 50,P + t
 50,F.
 Nustatant koreliaciją tarp q
 mp,i
 ir qmew,i
 , naudojami per tikrąjį bandymą užregistruoti duomenys, o q
 mew,i trukmė, palyginti su q
 mp,
 i, gretinama su
 t50,F verte (t
 50,P nenaudojama laikui reguliuoti). Laiko poslinkis tarp q
 mew ir q
 mp yra pagal šio priedo 8.1.8.6.3.2 punktą nustatytas jų transformacijos trukmės skirtumas.
 8.2.2. Dujų analizatoriaus intervalo patvirtinimas, rodmenų slinkio patvirtinimas ir pataisa
 8.2.2.1. Intervalo patvirtinimas
 Jei kuriuo nors bandymo momentu viršijamas 100 proc. naudojamo analizatoriaus intervalas, atliekami toliau nurodyti veiksmai.
 8.2.2.1.1. Periodinis ėminių ėmimas
 Ėminius imant periodiškai, ėminys pakartotinai analizuojamas naudojant mažiausią analizatoriaus intervalą, kuriuo būtų gautas didžiausias prietaiso atsakas, nesiekiantis 100 proc. Užregistruojamas rezultatas, gautas taikant mažiausią intervalą, kuriuo analizatorius naudojamas neviršijant 100 proc. jo intervalo per visą bandymą.
 8.2.2.1.2. Nenutrūkstamas ėminių ėmimas
 Ėminius imant nenutrūkstamai, visas bandymas kartojamas iš eilės taikant kitą didesnį analizatoriaus intervalą. Jeigu naudojant analizatorių ir vėl viršijama 100 proc. jo intervalo, bandymas kartojamas iš eilės taikant kitą didesnį intervalą. Bandymas kartojamas tol, kol per visą bandymą naudojamas analizatorius neviršys 100 proc. intervalo.
 8.2.2.2. Rodmenų slinkio patvirtinimas ir pataisa
 Jeigu rodmenų slinkis neviršija ±1 proc., duomenis galima pripažinti priimtinais be pataisos arba pripažinti atlikus pataisą. Jeigu rodmenų slinkis yra didesnis nei ±1 proc., apskaičiavus su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį, gaunami keli rinkiniai su kiekvienu teršalu susijusių rezultatų arba bandymas paskelbiamas negaliojančiu. Vienas duomenų rinkinys apskaičiuojamas naudojant duomenis iki rodmenų slinkio pataisos, kitas – naudojant duomenis, kuriems visiems pritaikyta rodmenų slinkio pataisa pagal 5 priedo A.1 priedėlio A.1.6 punktą ir A.2 priedėlio A.2.10 punktą. Palyginimo rezultatas apskaičiuojamas kaip netaisytų rezultatų procentinė dalis. Su stabdymu susijusių nepataisytų ir pataisytų išmetamųjų teršalų kiekio verčių skirtumas turi būti ne didesnis kaip ±4 proc. su stabdymu susijusios pakoreguotos išmetamųjų teršalų kiekio vertės. Jeigu taip nėra, visas bandymas skelbiamas negaliojančiu.
 8.2.3. KD ėminių ėmimo terpės (pvz., filtrų) parengiamasis kondicionavimas ir tuščio filtro svėrimas
 KD ėminių filtravimo terpei ir įrangai parengti KD kiekio matavimams, prieš teršalų išmetimo bandymą atliekami toliau nurodyti veiksmai.
 8.2.3.1. Periodinės patikros
 Užtikrinama, kad svarstyklės ir KD stabilizavimo aplinkos sąlygos atitiktų šio priedo 8.1.12 punkte nustatytus periodinių patikrų reikalavimus. Etaloninis filtras pasveriamas prieš pat bandymo filtrų svėrimą ir nustatomas atitinkamas atskaitos taškas (žr. šio priedo 8.1.12.1 punkte pateiktas išsamias tvarkos nuostatas). Etaloninių filtrų stabilumo patikra atliekama pasibaigus stabilizavimo po bandymo tarpsniui ir iškart prieš svėrimą po bandymo.
 8.2.3.2. Apžiūra
 Nepanaudotos ėminių filtravimo terpės apžiūrimos, ar nėra defektų; filtrai su defektais pašalinami.
 8.2.3.3. Įžeminimas
 Ruošiant KD filtrus, kaip aprašyta šio priedo 9.3.4 punkte, naudojami elektriškai įžeminti pincetai arba įžeminimo juosta.
 8.2.3.4. Nepanaudota ėminių ėmimo terpė
 Nepanaudotos ėminių ėmimo terpės dedamos į vieną ar daugiau talpyklų su angomis į KD stabilizavimo aplinką. Jeigu naudojami filtrai, juos galima įdėti į apatinę filtrų kasetės dalį.
 8.2.3.5. Stabilizavimas
 Ėminių ėmimo terpės stabilizuojamos KD stabilizavimo aplinkoje. Nepanaudotas ėminių ėmimo terpes galima laikyti stabiliomis, jeigu KD stabilizavimo aplinkoje jos išbūna mažiausiai 30 min., o KD stabilizavimo aplinka tuo metu atitinka 9.3.4 punkte nustatytus reikalavimus. Tačiau, jeigu numatoma, kad KD masė sudarys 400 μg arba bus didesnė, ėminių terpė stabilizuojama bent 60 min.
 8.2.3.6. Svėrimas
 Ėminių ėmimo terpės sveriamos automatiškai arba rankiniu būdu taip:
 a)
 sveriant automatiškai ir ruošiant ėminius svėrimui laikomasi automatinės sistemos gamintojo instrukcijų;
 b)
 sveriant rankiniu būdu, laikomasi gerosios inžinerinės praktikos;
 c)
 vietoj šių būdų leidžiama taikyti pakaitinį svėrimą (žr. šio priedo 8.2.3.10 punktą);
 d)
 pasvertas filtras dedamas atgal į Petri lėkštelę ir uždengiamas.
 8.2.3.7. Pataisa dėl keliamosios jėgos
 Išmatuotam svoriui taikoma pataisa dėl keliamosios jėgos, kaip aprašyta šio priedo 8.1.12.2 punkte.
 8.2.3.8. Kartojimas
 Filtrų masės matavimus galima kartoti ir taip, laikantis gerosios inžinerinės praktikos, nustatyti vidutinę filtro masę, o apskaičiuojant vidurkį atmesti riktus.
 8.2.3.9. Tuščiosios masės svėrimas
 Nepanaudoti filtrai, kurių tuščioji masė yra pasverta, dedami į švarias filtrų kasetes, užpildytos kasetės dedamos į uždengtą arba sandarią talpyklą, tada į bandymo įrangą, kur imami ėminiai.
 8.2.3.10. Pakaitinis svėrimas
 Pakaitinis svėrimas – alternatyva, kurią pasirinkus etaloninis svoris matuojamas prieš kiekvieną KD ėminių ėmimo terpės (pvz., filtro) svėrimą ir po jo. Pasirinkus pakaitinį svėrimą, reikia atlikti daugiau matavimų, tačiau kartu atsižvelgiama į svarstyklių nulinį rodmenų slinkį, o į svarstyklių tiesiškumą atsižvelgiama tik siaurame intervale. Tai tinkamiausias būdas bendrajai KD masei, neviršijančiai 0,1 proc. ėminių ėmimo terpės masės, apskaičiuoti. Tačiau toks būdas gali netikti, kai bendroji KD masė viršija 1 proc. ėminių ėmimo terpės masės. Jeigu taikomas pakaitinis svėrimas, jis naudojamas ir sveriant iki bandymo, ir po bandymo. Tas pats pakaitinis svarelis naudojamas ir sveriant iki bandymo, ir po bandymo. Pakaitinio svarelio masė pataisoma dėl keliamosios jėgos, jeigu pakaitinio svarelio tankis yra mažesnis nei 2,0 g/cm3. Taikant pakaitinį svėrimą, pvz., atliekami šie veiksmai:
 a)
 kaip aprašyta šio priedo 9.3.4.6 punkte, naudojami elektriškai įžeminti pincetai arba įžeminimo juosta;
 b)
 norint kuo labiau sumažinti bet kurio objekto statinį elektros krūvį prieš jį dedant ant svarstyklių lėkštės, naudojamas statinio elektros krūvio neutralizavimo įrenginys, kaip aprašyta šio priedo 9.3.4.6 punkte;
 c)
 parenkamas pakaitinis svarelis, atitinkantis šio priedo 9.5.2 punkte kalibravimo svareliams nustatytus reikalavimus. Pakaitinio svarelio tankis turi būti toks pat, kaip svarelio, naudojamo mikrosvarstyklių kalibravimui, o masė – panaši į nenaudotos ėminių ėmimo terpės (pvz., filtro) masę. Jeigu naudojami filtrai, tipiškam 47 mm skersmens filtrui skirto svarelio masė turėtų būti maždaug 80–100 mg;
 d)
 užregistravus stabilių svarstyklių rodmenį, kalibravimo svarelis nuimamas;
 e)
 pasveriama nenaudota ėminių ėmimo terpė (pvz., naujas filtras), užregistruojamas stabilių svarstyklių rodmuo ir svarstyklių aplinkos rasos taškas, aplinkos temperatūra ir atmosferos slėgis;
 f)
 kalibravimo svarelis pasveriamas pakartotinai ir užregistruojamas stabilių svarstyklių rodmuo;
 g)
 apskaičiuojamas aritmetinis dviejų kalibracinio svėrimo rodmenų, užregistruotų iškart prieš nenaudoto ėminio svėrimą ir po jo, vidurkis. Ta vidutinė vertė atimama iš nenaudoto ėminio rodmens, tada pridedama tikroji kalibravimo svarelio masė, nurodyta kalibracinio svėrimo sertifikate. Šis rezultatas užregistruojamas. Tai tuščiasis dėl keliamosios jėgos netaisytas nenaudoto ėminio svoris;
 h)
 šie pakaitinio svėrimo veiksmai kartojami naudojant likusias nenaudotas ėminių ėmimo terpes;
 i)
 užbaigus svėrimą, laikomasi šio priedo 8.2.3.7–8.2.3.9 punktuose pateiktų reikalavimų.
 8.2.4. KD ėminio kondicionavimas ir svėrimas po bandymo
 Panaudoti KD ėminių filtrai sudedami į uždengtas ar sandarias talpyklas arba filtrų laikikliai uždaromi, kad ėminių filtrai būtų apsaugoti nuo aplinkos taršos. Taip apsaugoti užpildyti filtrai grąžinami į KD filtrų kondicionavimo kamerą ar patalpą. Tada KD ėminių filtrai atitinkamai kondicionuojami ir sveriami.
 8.2.4.1. Periodinė patikra
 Užtikrinama, kad svėrimo ir KD stabilizavimo aplinkos sąlygos atitiktų šio priedo 8.1.12.1 punkte nustatytus periodinių patikrų reikalavimus. Atlikus bandymus, filtrai grąžinami į svėrimo ir KD stabilizavimo aplinką. Svėrimo ir KD stabilizavimo aplinka turi atitikti šio priedo 9.3.4.4 punkte nustatytus aplinkos sąlygų reikalavimus; kitu atveju bandymų filtrai lieka uždengti tol, kol bus sudarytos tinkamos sąlygos.
 8.2.4.2. Išėmimas iš sandarių talpyklų
 KD stabilizavimo aplinkoje KD ėminiai išimami iš sandarių talpyklų. Filtrus iš kasečių galima išimti prieš stabilizavimą arba po jo. Filtrą išėmus iš kasetės, viršutinė kasetės dalis kasetės skyrikliu atskiriama nuo apatinės.
 8.2.4.3. Elektrinis įžeminimas
 KD ėminiams tvarkyti, kaip aprašyta 9.3.4.5 punkte, naudojami elektriškai įžeminti pincetai arba įžeminimo juosta.
 8.2.4.4. Apžiūra
 Surinkti KD ėminiai ir su jais susijusios filtravimo terpės turi būti apžiūrėti. Jeigu pastebima, kad filtro ar surinkto KD ėminio laikymo sąlygų nesilaikyta arba kietosios dalelės liečiasi su kitu, ne filtro, paviršiumi, tokio ėminio išmetamųjų kietųjų dalelių kiekiui nustatyti naudoti negalima. Jei liečiamasi prie kito paviršiaus, prieš tęsiant darbą, paviršius nuvalomas.
 8.2.4.5. KD ėminių stabilizavimas
 Norint stabilizuoti KD ėminius, jie dedami į vieną ar kelias talpyklas su angomis į KD stabilizavimo aplinką, kaip aprašyta šio priedo 9.3.4.3 punkte. KD ėminį galima laikyti stabiliu, jeigu KD stabilizavimo aplinkoje jis išbūna toliau nurodytą laiką, o stabilizavimo aplinka tuo metu atitinka 9.3.4.3 punkte nustatytus reikalavimus:
 a)
 jeigu numatoma, kad bendra KD koncentracija filtro paviršiuje bus didesnė negu 0,353 μg/mm2, darant prielaidą, kad padengtąjį 38 mm skersmens filtro plotą veikia 400 μg KD apkrova, filtras bent 60 min. iki svėrimo laikomas stabilizavimo aplinkos sąlygomis;
 b)
 jeigu numatoma, kad bendra KD koncentracija filtro paviršiuje bus mažesnė negu 0,353 μg/mm2, filtras bent 30 min. iki svėrimo laikomas stabilizavimo aplinkos sąlygomis;
 c)
 jeigu per bandymą tikėtina bendroji KD koncentracija filtro paviršiuje yra nežinoma, filtras bent 60 min. iki svėrimo laikomas stabilizavimo aplinkos sąlygomis.
 8.2.4.6. Filtro masės po bandymo nustatymas
 Norint nustatyti filtro masę po bandymo, kartojamos 8.2.3 punkte (šio priedo 8.2.3.6–8.2.3.9 punktuose) nustatytos procedūros.
 8.2.4.7. Bendroji masė
 Dėl keliamosios jėgos pataisyta kiekvieno tuščio filtro masė atimama iš atitinkamos dėl keliamosios jėgos pataisytos filtro masės po bandymo. Gautas rezultatas yra bendroji masė m
 total, naudojama atliekant išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimus pagal 5 priedą
 9. MATAVIMO ĮRANGA
 9.1. Variklio dinamometro specifikacijos
 9.1.1. Veleno darbas
 Naudojamas variklio dinamometras, pasižymintis tinkamomis savybėmis ir galintis veikti taikytinų darbo ciklų režimu, taip pat galintis atitikti reikiamus ciklo patvirtinimo kriterijus. Galima naudoti šiuos dinamometrus:
 a)
 sūkurinių srovių arba vandens stabdžio dinamometrus;
 b)
 kintamosios srovės arba nuolatinės srovės varomuosius dinamometrus;
 c)
 vieną arba kelis dinamometrus.
 9.1.2. Pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) ciklai
 Sukimo momentui išmatuoti galima naudoti dinamometrinį jutiklį arba įmontuotąjį sukimo momento matuoklį.
 Naudojant dinamometrinį jutiklį, sukimo momento signalas perduodamas variklio velenui ir atsižvelgiama į dinamometro inerciją. Faktinis variklio sukimo momentas yra lygus dinamometrinio jutiklio sukimo momento rodmens ir stabdžių inercijos momento, padauginto iš kampinio pagreičio, sumai. Kontrolės sistemoje visa tai apskaičiuojama realiuoju laiku.
 9.1.3. Variklio priedai
 Atsižvelgiama į degalams tiekti, varikliui sutepti ar įšildyti, aušalui tiekti arba papildomo teršalų apdorojimo prietaisams kontroliuoti reikalingų variklio priedų darbą; šie variklio priedai montuojami pagal 6.3 punktą.
 9.1.4. Variklio tvirtinimo įtaisas ir galios perdavimo velenų sistema (NRSh kategorija)
 Jei to reikia NRSh kategorijos variklio bandymui tinkamai atlikti, naudojamas gamintojo nurodytas variklio tvirtinimo prie bandymo stendo įtaisas ir galios perdavimo velenų sistemos sujungimo su dinamometro sukimo sistema įtaisas.
 9.2. Skiedimo procedūra (jeigu taikoma)
 9.2.1. Skiedimo sąlygos ir foninė koncentracija
 Dujinius komponentus galima matuoti nepraskiestos arba praskiestos būsenos, tačiau matuojant KD, paprastai jas reikia praskiesti. Skiesti galima viso arba dalies srauto skiedimo sistema. Jeigu skiedžiama, išmetamąsias dujas galima skiesti aplinkos oru, dirbtiniu oru arba azotu. Matuojant išmetamuosius dujinius teršalus, skiediklis turi būti bent 288 K (15 °C) temperatūros. Imant KD ėminius, taikoma šio priedo 9.2.2 punkte (CVS) ir 9.2.3 punkte (PFD su kintamu skiedimo santykiu) nurodyta skiediklio temperatūra. Skiedimo sistemos pralaidumas turi būti pakankamai didelis, kad skiedimo ir ėminių ėmimo sistemoje nesikondensuotų vanduo. Jei skiedimo oras labai drėgnas, prieš įleidžiant į skiedimo sistemą jį leidžiama džiovinti. Skiedimo tunelio sieneles arba visos sistemos vamzdyną už tunelio galima šildyti arba izoliuoti, kad komponentams, kurių sudėtyje yra vandens, iš dujinės fazės pereinant į skystąją fazę, neišsiskirtų vanduo (toliau vadinama – vandens kondensatas).
 Prieš skiedikliui susimaišant su išmetamosiomis dujomis, jį galima kondicionuoti didinant arba mažinant temperatūrą arba drėgnį. Iš skiediklio galima pašalinti tam tikrus komponentus, kad sumažėtų jų foninė koncentracija. Norint pašalinti komponentus arba atsižvelgti į foninę koncentraciją, taikomos šios nuostatos:
 a)
 galima išmatuoti komponentų koncentraciją skiediklyje ir ją pakoreguoti, atsižvelgiant į fono poveikį bandymų rezultatams. Žr. 5 priedo nuostatas dėl apskaičiavimų, kuriais atsižvelgiama į foninę koncentraciją;
 b)
 matuojant foninius dujinius arba kietųjų dalelių teršalus leidžiama taip nukrypti nuo šio priedo 7.2, 9.3 ir 9.4 punktuose išdėstytų reikalavimų:
 i)
 nereikalaujama naudoti proporcinį ėminių ėmimą;
 ii)
 galima naudoti nešildomas ėminių ėmimo sistemas;
 iii)
 ėminius galima imti nenutrūkstamai, neatsižvelgiant į tai, kad praskiestų išmetamųjų teršalų ėminiai imami periodiškai;
 iv)
 ėminius galima imti periodiškai, neatsižvelgiant į tai, kad praskiestų išmetamųjų teršalų ėminiai imami nenutrūkstamai;
 c)
 siekiant atsižvelgti į fonines KD, gali būti renkamasi iš šių alternatyvų:
 i)
 norint pašalinti fonines KD, skiediklis filtruojamas didelio veiksmingumo kietųjų dalelių (HEPA) filtrais, kurių mažiausias pradinis surinkimo veiksmingumas yra 99,97 proc. (žr. šios taisyklės 2.1.42 straipsnio nuostatas dėl procedūrų, susijusių su HEPA filtrų veiksmingumu);
 ii)
 tam, kad būtų galima atsižvelgti į fonines KD, bet HEPA filtrų nenaudoti, foninių KD negali būti daugiau kaip 50 proc. grynųjų KD, surinktų ėminių filtru;
 iii)
 naudojant HEPA filtrus, fono koncentracijos pataisą grynosioms KD leidžiama taikyti be slėgio apribojimų.
 9.2.2. Viso srauto sistema
 Viso srauto skiedimas; pastovaus tūrio ėminių ėmimas (CVS). Visas nepraskiestų išmetamųjų dujų srautas skiedžiamas skiedimo tunelyje. Pastovų srautą galima palaikyti, srautmatyje palaikant ribines vertes atitinkančią temperatūrą ir slėgį. Jeigu srautas nepastovus, kad būtų galima paimti proporcinius ėminius, srautas matuojamas tiesiogiai. Sistema įrengiama taip (žr. A.4-5 pav.):
 a)
 naudojamas tunelis, kurio vidinis paviršius pagamintas iš nerūdijančio plieno. Visas skiedimo tunelis elektriškai įžeminamas. Kitas variantas – tų kategorijų varikliuose, kurioms netaikomos nei KD, nei KDK ribinės vertės, galima naudoti elektrai nelaidžią medžiagą;
 b)
 išmetamųjų dujų priešslėgio negalima priverstinai mažinti naudojantis skiedimo oro įleidimo sistema. Statinis slėgis nepraskiestų išmetamųjų dujų patekimo į tunelį vietoje palaikomas kaip atmosferos slėgis ±1,2 kPa tikslumu;
 c)
 siekiant pagerinti maišymąsi, nepraskiestos išmetamosios dujos įleidžiamos į tunelį ir nukreipiamos pagal centrinę tunelio liniją. Skiedimo oro frakciją galima įleisti radialiai, nuo vidinio tunelio paviršiaus, siekiant kuo labiau sumažinti išmetamųjų dujų sąveiką su tunelio sienelėmis;
 d)
 imant KD ėminius, skiediklių (aplinkos oro, dirbtinio oro arba azoto, kaip nurodyta šio priedo 9.2.1 punkte) temperatūra arti skiedimo tunelio įėjimo angos turi būti 293–325 K (20–52 °C);
 e)
 matuojant praskiestų išmetamųjų dujų srautą, Reinoldso skaičius Re negali būti mažesnis kaip 4 000, jis apskaičiuojamas pagal vidinį skiedimo tunelio skersmenį. Re apibrėžtas 5 priede. Patikra, ar maišoma tinkamai, atliekama ėminių ėmimo zondą įleidus vertikaliai arba horizontaliai per visą tunelio skersmenį. Jeigu analizatoriaus atsaku žymimas nukrypimas, kuris nuo vidutinės išmatuotos koncentracijos skiriasi daugiau kaip ±2 proc., CVS turi pradėti veikti didesne srauto sparta arba, maišymui pagerinti, įrengiama maišymo lėkštelė arba tūta;
 f)
 srauto parengiamasis kondicionavimas prieš atliekant matavimą. Praskiestas išmetamąsias dujas galima kondicionuoti prieš matuojant jų srautą, jeigu šis kondicionavimas vyksta už šildomų HC arba KD ėminių ėmimo zondų:
 i)
 galima naudoti srauto formuotuvą, impulsų ribotuvą arba abu įtaisus;
 ii)
 galima naudoti filtrą;
 iii)
 temperatūrai prieš srautmatį kontroliuoti galima naudoti šilumokaitį, tačiau imamasi priemonių, kad nesikondensuotų vanduo;
 g)
 vandens kondensatas.
 Vandens kondensatas – drėgnio, slėgio, temperatūros ir kitų komponentų, tokių kaip sulfato rūgštis, koncentracijų funkcija. Šie parametrai kaip funkcija kinta priklausomai nuo variklio įsiurbiamo oro drėgnio, praskiesto oro drėgnio, oro ir degalų santykio variklyje ir degalų sudėties, įskaitant vandenilio ir sieros kiekį degaluose.
 Siekiant užtikrinti, kad būtų išmatuotas matuojamą koncentraciją atitinkantis srautas, tarp ėminių ėmimo zondo vietos ir srautmačio įleidimo į skiedimo tunelį angos neturi būti vandens kondensato arba kondensato gali būti, bet tada matuojamas drėgnis srautmačio įleidimo vietoje. Norint, kad vanduo nesikondensuotų, galima šildyti arba izoliuoti skiedimo tunelio sieneles arba visos sistemos vamzdyną už tunelio. Skiedimo tunelyje vandens kondensato neturi būti. Jeigu bus drėgmės, tam tikri išmetamųjų dujų komponentai gali prasiskiesti arba pasišalinti.
 Imant KD ėminius, iš CVS tekantis proporcinis srautas papildomai praskiedžiamas (vieną ar kelis kartus), kad būtų gautas pageidaujamas bendras skiedimo santykis, kaip parodyta A.4-6 paveiksle ir paminėta šio priedo 9.2.3.2 punkte;
 h)
 bendras mažiausias skiedimo santykis turi atitikti intervalą nuo 5:1 iki 7:1, o pradiniu skiedimo etapu turi būti ne mažesnis kaip 2:1, remiantis didžiausiu variklio išmetamųjų teršalų srautu per bandymų ciklą arba intervalą;
 i)
 bendra buvimo sistemoje trukmė turi būti 0,5–5 s, matuojant nuo skiediklio įleidimo vietos iki filtro laikiklio (-ių);
 j)
 buvimo antrinio skiedimo sistemoje trukmė turi būti bent 0,5 s, matuojant nuo papildomo skiediklio įleidimo vietos iki filtro laikiklio (-ių).
 Kietųjų dalelių masei nustatyti reikalinga kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema, kietųjų dalelių ėminių filtras, gravimetrinės svarstyklės ir reguliuojamos temperatūros bei drėgnio svėrimo kamera.
 A.4-5 paveikslas
 Viso srauto skiedimo ir ėminių ėmimo sistemos konfigūracijos pavyzdžiai
 9.2.3. Dalies srauto skiedimo (PFD) sistema
 9.2.3.1. Dalies srauto sistemos aprašas
 PFD sistemos schema pateikta A.4-6 paveiksle. Tai bendra schema, kurioje parodyti ėminių paėmimo, skiedimo ir KD ėminių ėmimo principai. Tai nereiškia, jog visos paveiksle pavaizduotos sudedamosios dalys yra reikalingos kitose galimose ėminių ėmimo sistemose, kurias tinka naudoti ėminiams rinkti. Leidžiamos kitos, šios schemos neatitinkančios, konfigūracijos sistemos, tik jos turi būti skirtos tam pačiam tikslui – ėminių rinkimui, skiedimui ir KD ėminių ėmimui. Jos turi atitikti kitus kriterijus, kaip antai šio priedo 8.1.8.6 punktą (periodinis kalibravimas), 8.2.1.2 punkto (patvirtinimas) nuostatas dėl kintamo skiedimo PFD ir 8.1.4.5 punktą, taip pat A.4-5 lentelę (tiesiškumo patvirtinimas) ir 8.1.8.5.7 punkto (patikra) nuostatas dėl pastovaus skiedimo PFD.
 Kaip parodyta A.4-6 paveiksle, nepraskiestos išmetamosios dujos arba pirminio skiedimo srautas atitinkamai iš išmetimo vamzdžio EP arba iš CVS ėminių ėmimo zondu SP ir tiekimo linija TL tiekiami į skiedimo tunelį DT. Visas tuneliu tekantis srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi ir kietųjų dalelių mėginių ėmimo sistemos (PSS) mėginio ėmimo siurbliu (P). Išmetamųjų dujų ėminius imant proporciniu būdu, skiedimo oro srautas reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC1, kuriame, siekiant suskirstyti išmetamųjų dujų srautą į norimas dalis, kaip valdymo signalus galima naudoti q
 mew (išmetamųjų dujų masės srautą pagal drėgnas dujas), q
 maw (įsiurbiamo oro masės srautą pagal drėgną orą) ir q
 mf (degalų masės srautą). Ėminių srautas į skiedimo tunelį DT yra lygus skirtumui tarp viso srauto ir skiedimo oro srauto. Skiedimo oro srautas matuojamas srauto matavimo įtaisu FM1, visas srautas – kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos srauto matavimo įtaisu. Skiedimo santykis apskaičiuojamas pagal šiuos du srautus. Imant ėminius, kai taikomas pastovus nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų ir išmetamųjų dujų srauto skiedimo santykis (pvz., antrinis skiedimas, imant KD ėminius), skiedimo oro srautas paprastai būna pastovus ir reguliuojamas srauto reguliatoriumi FC1 arba skiedimo oro siurbliu.
 Skiedimo oras (aplinkos oras, dirbtinis oras arba azotas) filtruojamas didelio veiksmingumo KD oro (HEPA) filtru.
 A.4-6 paveikslas
 Dalies srauto skiedimo sistemos schema (viso ėminio ėmimo tipo)
 a
 =
 variklio išmetamųjų dujų arba pirminio skiedimo srautas;
 b
 =
 neprivaloma;
 c
 =
 KD ėminių ėmimas.
 A.4-6 paveikslo komponentai:
 DAF
 =
 skiedimo oro filtras; skiedimo oras (aplinkos oras, dirbtinis oras arba azotas) filtruojamas didelio veiksmingumo KD oro (HEPA) filtru;
 DT
 =
 skiedimo tunelis arba antrinio skiedimo sistema;
 EP
 =
 išmetimo vamzdis arba pirminio skiedimo sistema;
 FC1
 =
 srauto reguliatorius;
 FH
 =
 filtro laikiklis
 FM1
 =
 srauto matavimo įtaisas, kuriuo matuojamas skiedimo oro srautas;
 P
 =
 mėginių ėmimo siurblys;
 PSS
 =
 ėminių ėmimo sistema;
 PTL
 =
 TL tiekimo linija;
 SP
 =
 nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų ėminių ėmimo zondas;
 TL
 =
 tiekimo linija.
 Masės srautai, taikomi tik proporcinio nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminių ėmimo PFD:
 q
 mew
 =
 išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms;
 q
 maw
 =
 įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui;
 q
 mf
 =
 degalų masės srautas.
 9.2.3.2. Skiedimas
 Prie pat skiedimo tunelio įleidimo angos palaikoma 293–325 K (20–52 °C) skiediklių (aplinkos oro, dirbtinio oro, azoto, kaip nurodyta 9.2.1 punkte) temperatūra.
 Prieš skiedimo orui patenkant į skiedimo sistemą, iš jo leidžiama pašalinti drėgnį. Dalies srauto skiedimo sistema turi būti pritaikyta proporciniam nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminiui imti iš variklio išmetamųjų dujų srauto, taip reaguojant į išmetamųjų dujų srauto svyravimus, ir ėminiui skiedimo oru praskiesti, kad būtų užtikrinta bandymo filtro temperatūra, kaip nustatyta šio priedo 9.3.3.4.3 punkte. Dėl to svarbu, kad būtų nustatytas toks skiedimo santykis, kuris atitiktų šio priedo 8.1.8.6.1 punkte nustatytus tikslumo reikalavimus.
 Siekiant užtikrinti, kad būtų išmatuotas matuojamą koncentraciją atitinkantis srautas, tarp ėminių ėmimo zondo vietos ir srautmačio įleidimo į skiedimo tunelį angos neturi būti vandens kondensato arba kondensato gali būti, bet tada matuojamas drėgnis srautmačio įleidimo vietoje. Kad vandens kondensatas nesusidarytų, PFD sistemą galima šildyti arba izoliuoti. Skiedimo tunelyje vandens kondensato neturi būti.
 Mažiausiasis skiedimo santykis turi atitikti intervalą nuo 5:1 iki 7:1, remiantis didžiausiu variklio išmetamųjų dujų srautu per bandymų ciklą arba intervalą.
 Buvimo sistemoje trukmė turi būti 0,5–5 s, matuojant nuo skiediklio įleidimo vietos iki filtro laikiklio (-ių).
 Kietųjų dalelių masei nustatyti reikalinga kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema, kietųjų dalelių ėminių filtras, gravimetrinės svarstyklės ir reguliuojamos temperatūros bei drėgnio svėrimo kamera.
 9.2.3.3. Taikymas
 Norint paimti proporcinį nepraskiestų išmetamųjų teršalų ėminį, kai KD ir išmetamųjų dujų ėminiai imami periodiškai arba nenutrūkstamai per pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) darbo ciklą, bet kurio diskrečiojo režimo NRSC arba bet kurio RMC darbo ciklą, galima naudoti PFD.
 Sistemą taip pat galima naudoti prieš tai praskiestoms išmetamosioms dujoms, kai, taikant pastovaus skiedimo santykį, skiedžiamas jau proporcingas srautas (žr. A.4-6 pav.). Taip atliekamas antrinis srauto iš CVS tunelio skiedimas, siekiant gauti reikiamą bendrą skiedimo santykį KD ėminiams imti.
 9.2.3.4. Kalibravimas
 PFD kalibravimas, atliekamas imant proporcinį nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminį, aprašytas šio priedo 8.1.8.6 punkte.
 9.3. Ėminių ėmimo procedūros
 9.3.1. Bendrieji ėminių ėmimo reikalavimai
 9.3.1.1. Zondo modelis ir konstrukcija
 Zondas yra pirmasis ėminių ėmimo sistemos įtaisas. Jis įleidžiamas į nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų srautą ėminiui paimti taip, kad jo vidinis ir išorinis paviršiai liestųsi su išmetamosiomis dujomis. Iš zondo ėminys perkeliamas į tiekimo liniją.
 Ėminių ėmimo zondų vidaus paviršius gaminamas iš nerūdijančio plieno arba, jei imami nepraskiestų dujų ėminiai, bet kokios nereaktyvios, nepraskiestų išmetamųjų dujų temperatūrai atsparios medžiagos. Ėminių ėmimo zondai įleidžiami ten, kur komponentai maišosi iki vidutinės ėminių koncentracijos ir kur kuo mažiau trukdo kiti zondai. Rekomenduojama užtikrinti, kad nė vieno zondo neveiktų ribiniai sluoksniai, srovės ir sūkuriai, ypač šalia nepraskiestų dujų išmetimo vamzdžio angos, kur teršalai gali nepageidaujamai prasiskiesti. Zondo prapūtimas iš priekio ar iš galo per bandymą neturi daryti jokio poveikio kitam zondui. Vieną zondą galima naudoti daugiau nei vieno komponento ėminiui paimti, jeigu zondas atitinka visas kiekvienam iš tų komponentų nustatytas specifikacijas.
 9.3.1.1.1. Maišymo kamera (NRSh kategorija)
 Jeigu gamintojas leidžia, bandant NRSh kategorijos variklius, galima naudoti maišymo kamerą. Maišymo kamera yra neprivaloma nepraskiestų dujų ėminių ėmimo sistemos sudedamoji dalis, ji įrengiama dujų išmetimo sistemoje tarp duslintuvo ir ėminių ėmimo zondo. Maišymo kameros bei prieš ją ir už jos montuojamų vamzdelių forma ir matmenys turi būti tokie, kad ėminys ėminių ėmimo zondo vietoje būtų gerai sumaišytas, homogeniškas ir kad nebūtų stiprių impulsų ir rezonanso, kurie darytų poveikį išmetamųjų teršalų rezultatams.
 9.3.1.2. Tiekimo linijos
 Tiekimo linijų, kuriomis paimtas ėminys perkeliamas iš zondo į analizatorių, laikyklą arba skiedimo sistemą, ilgis kuo labiau sumažinamas, jei įmanoma, analizatorius, laikyklas ir skiedimo sistemas perkeliant kuo arčiau zondų. Tiekimo linijų linkių turi būti kuo mažiau, o būtinų linkių spindulys – kuo didesnis.
 9.3.1.3. Ėminių ėmimo metodai
 Šio priedo 7.2 punkte nustatytam nenutrūkstamam ir periodiniam ėminių ėmimui taikomos šios sąlygos:
 a)
 jei ėminys imamas iš pastovaus srauto, ėminys taip pat perkeliamas pastoviu srauto greičiu;
 b)
 jei ėminys paimamas iš kintamo srauto, ėminio srauto greitis taip pat keičiamas proporcingai kintamo srauto greičiui;
 c)
 matavimai atliekami šio papildomo priedo 8.2.1 punkte aprašyta tvarka.
 9.3.2. Dujų ėminių ėmimas
 9.3.2.1. Ėminių ėmimo zondai
 Imant išmetamųjų dujinių teršalų ėminius naudojami vienos angos ar kelių angų zondai. Zondai nepraskiestų ar praskiestų išmetamųjų dujų srauto atžvilgiu gali būti nukreipti bet kuria kryptimi. Naudojant kai kuriuos zondus, ėminių temperatūra kontroliuojama taip:
 a)
 reguliuojant zondų, kuriais iš praskiestų išmetamųjų dujų ištraukiamas NOX, sienelių temperatūrą, kad nesikondensuotų vanduo;
 b)
 jei zondais iš praskiestų išmetamųjų dujų ištraukiami angliavandeniliai, palaikant, kaip rekomenduojama, maždaug 464 K (191 oC) zondo sienelės temperatūrą, kad tarša būtų kuo mažesnė.
 9.3.2.1.1. Maišymo kamera (NRSh kategorija)
 Kai pagal šio priedo 9.3.1.1.1 punktą naudojama maišymo kamera, jos vidinis tūris negali būti mažesnis už tūrį, gautą atskirų bandomo variklio cilindrų tūrį padauginus iš dešimties. Maišymo kamera montuojama kuo arčiau prie variklio duslintuvo, jos vidinio paviršiaus temperatūra negali būti mažesnė kaip 452 K (179 °C). Gamintojas gali nustatyti maišymo kameros konstrukciją.
 9.3.2.2. Tiekimo linijos
 Naudojamos tiekimo linijos, kurių vidinis paviršius padengtas nerūdijančiu plienu, PTFE, „VitonTM“ ar kita medžiaga, pasižyminčia geresnėmis išmetamųjų teršalų ėminių ėmimo savybėmis. Naudojama nereaktyvi, išmetamųjų dujų temperatūrai atspari medžiaga. Gali būti naudojami įmontuotieji filtrai, jeigu filtrai ir jų korpusai atitinka tuos pačius temperatūros reikalavimus, kaip ir tiekimo linijos:
 a)
 NOX tiekimo linijose prieš NO2 virsmo į NO katalizatorių, atitinkantį šio priedo 8.1.11.5 punkto specifikacijas, arba aušintuvą, atitinkantį šio priedo 8.1.11.4 punkto specifikacijas, palaikoma tokia ėminio temperatūra, kad nesikondensuotų vanduo;
 b)
 per visą linijos ilgį palaikomas 464 ± 11 K (191 ± 11 °C) THC tiekimo linijų temperatūros nuokrypis. Jeigu imami nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminiai, prie zondo galima tiesiogiai prijungti nešildomą, izoliuotą tiekimo liniją. Tiekimo linijos ilgis ir izoliacija turi būti tokie, kad tikėtina didžiausia nepraskiestų išmetamųjų dujų temperatūra, matuojama prie tiekimo linijos išėjimo angos, nesumažėtų daugiau kaip iki 464 K (191 °C). Ėminius imant iš praskiesto srauto, tarp zondo ir tiekimo linijos leidžiama įrengti ne mažiau kaip 0,92 m ilgio pereinamąją zoną, siekiant laipsniškai užtikrinti 464 ± 11 K (191 ± 11 °C) sienelių temperatūrą.
 9.3.2.3. Ėminių kondicionavimo komponentai
 9.3.2.3.1. Ėminių džiovintuvai
 9.3.2.3.1.1. Reikalavimai
 Drėgmei pašalinti iš ėminio, kad vandens poveikis dujinių išmetamųjų teršalų matavimui būtų kuo mažesnis, galima naudoti ėminių džiovintuvus. Ėminių džiovintuvai turi atitikti šio priedo 9.3.2.3.1.1 ir 9.3.2.3.1.2 punktų reikalavimus. (A.5-13) lygtyje naudojama 0,8 tūrio proc. H2O drėgmės kiekio vertė.
 Kai pasiekiama didžiausia tikėtina vandens garų koncentracija H
 m, taikant vandens pašalinimo metodiką palaikomas ≤5 g vandens 1 kg sauso oro (arba apie 0,8 tūrio proc. H2O) drėgnis, o tai yra 100 proc. santykinis drėgnis esant 277,1 K (3,9 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui. Drėgnio specifikacija taip pat yra lygiavertė apie 25 proc. santykinio drėgnio esant 298 K (25 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui. Tai galima įrodyti:
 a)
 išmatavus temperatūrą ėminių džiovintuvo išėjimo angoje arba
 b)
 išmatavus drėgnį kuriame nors taške prieš pat CLD, arba
 c)
 atlikus šio priedo 8.1.8.5.8 punkte nurodytą patikrą.
 9.3.2.3.1.2. Leidžiamų ėminių džiovintuvų tipas ir drėgmės kiekio už džiovintuvo apskaičiavimo tvarka
 Galima naudoti bet kokio tipo ėminių džiovintuvą, aprašytą šiame punkte, siekiant sumažinti vandens poveikį išmetamųjų dujinių teršalų matavimams.
 a)
 Jeigu prieš kurį nors dujų analizatorių arba laikyklą naudojamas osmosinis membraninis džiovintuvas, jis turi atitikti šio priedo 9.3.2.2 punkte nustatytas temperatūros specifikacijas. Turi būti stebimas rasos taškas T
 dew ir absoliutusis slėgis p
 total už osmosinio membraninio džiovintuvo. Vandens kiekis apskaičiuojamas pagal 5 priedą, naudojant nenutrūkstamai registruojamas vertes T
 dew ir p
 total, per bandymą nustatytas didžiausiąsias jų vertes arba jų pavojaus signalo nuostačius. Kai verčių tiesiogiai išmatuoti neįmanoma, vardinė vertė p
 totališreiškiama per bandymą tikėtina mažiausia džiovintuvo absoliučiojo slėgio verte.
 b)
 Prieš slėginio uždegimo varikliams skirtą THC matavimo sistemą negalima įrengti šiluminio aušintuvo. Jeigu prieš NO2 virsmo į NO katalizatorių arba ėminių ėmimo sistemoje be NO2 virsmo į NO katalizatoriaus naudojamas šiluminis aušintuvas, jis turi atitikti šio priedo 8.1.11.4 punkte nustatytus NO2 nuostolių ir veiksmingumo patikros reikalavimus. Turi būti stebimas rasos taškas T
 dew ir absoliutusis slėgis p
 total už šiluminio aušintuvo. Vandens kiekis apskaičiuojamas pagal 5 priedą, naudojant nenutrūkstamai registruojamas vertes T
 dew ir p
 total, per bandymą nustatytas didžiausiąsias jų vertes arba jų pavojaus signalo nuostačius. Kai verčių tiesiogiai išmatuoti neįmanoma, vardinė vertė p
 total išreiškiama per bandymą tikėtina mažiausia šiluminio aušintuvo absoliučiojo slėgio verte. Jeigu galima pagrįstai daryti prielaidą dėl soties laipsnio šiluminiame aušintuve, T
 dew galima apskaičiuoti remiantis nustatytu aušintuvo efektyvumu ir vykdant nenutrūkstamą aušintuvo temperatūros T
 chiller stebėseną. Jeigu T
 chiller vertės nenutrūkstamai neregistruojamos, siekiant pagal 5 priedą nustatyti pastovų vandens kiekį, kaip pastovią vertę galima naudoti per bandymą nustatytą didžiausiąją jos vertę arba pavojaus signalo nuostatį. Jeigu galima pagrįstai daryti prielaidą, kad T
 chiller vertė lygi T
 dew, pagal 5 priedą vietoj T
 dew galima naudoti T
 chiller. Jeigu galima pagrįstai daryti prielaidą dėl pastovios temperatūros nuokrypio tarp T
 chiller ir T
 dew dėl žinomo ir fiksuotojo ėminio pakartotinio kaitinimo kiekio tarp aušintuvo išėjimo angos ir temperatūros matavimo vietos, šią tariamą temperatūros nuokrypio vertę galima įtraukti į išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimus. Bet kurios pagal šį punktą leidžiamos prielaidos pagrįstumas įrodomas remiantis inžinerine analize arba duomenimis.
 9.3.2.3.2. Ėminių ėmimo siurbliai
 Ėminių ėmimo siurbliai naudojami prieš bet kurių dujų analizatorių arba laikyklą. Naudojami ėminių ėmimo siurbliai, kurių vidinis paviršius padengtas nerūdijančiu plienu, PTFE ar bet kuria kita medžiaga, pasižyminčia geresnėmis išmetamųjų teršalų ėminių ėmimo savybėmis. Naudojant kai kuriuos ėminių ėmimo siurblius, temperatūra reguliuojama taip:
 a)
 jei prieš NO2 virsmo į NO katalizatorių, atitinkantį šio priedo 8.1.11.5 punkto reikalavimus, arba aušintuvą, atitinkantį 8.1.11.4 punkto reikalavimus, naudojamas NOX ėminių ėmimo siurblys, jis šildomas, kad nesikondensuotų vanduo;
 b)
 jei prieš THC analizatorių arba laikyklą naudojamas THC ėminių ėmimo siurblys, jo vidiniai paviršiai įšildomi iki 464 ± 11 K (191 ± 11 °C) temperatūros.
 9.3.2.3.3. Amoniako skruberiai
 Amoniako skruberius galima naudoti bet kurioje arba visose dujų ėminių ėmimo sistemose, jei norima, kad nebūtų NH3 trukdžių, NO2 virsmo į NO katalizatorius nesiterštų ir ėminių ėmimo sistemoje arba analizatoriuose nebūtų nuosėdų. Amoniako skruberis įrengiamas laikantis gamintojo rekomendacijų.
 9.3.2.4. Ėminių laikykla
 Jeigu ėminiai renkami į maišą, dujos laikomos pakankamai švariose talpyklose, kuriose dujų išsiskyrimas arba jų skverbimasis būtų kuo mažesnis. Priimtini švaros laikyklose reikalavimai ir skverbties ribos nustatomi remiantis gerąja inžinerine praktika. Talpyklą valant, ją galima pakartotinai prapūsti, pašildyti, iš jos galima išsiurbti orą. Reguliuojamos temperatūros aplinkoje naudojama elastinga talpykla (pvz., maišas) arba reguliuojamos temperatūros standžioji talpykla, iš kurios pirmiausia išsiurbiamas oras arba kurios tūrį galima išstumti, pavyzdžiui, stūmoklio ir cilindro įtaisu. Naudojamos talpyklos, atitinkančios A.4-6 lentelėje nustatytas specifikacijas.
 A.4-6 lentelė
 Periodinio dujų ėminių ėmimo talpykloms naudojamos medžiagos
 CO, CO2, O2, CH4, C2H6, C3H8, NO, NO2
 (4)
 Polivinilfluoridas (PVF) (5), pvz., „TedlarTM“, polivinilidenfluoridas (5), pvz., „KynarTM“, politetrafluoretilenas (6), pvz., „TeflonTM“, arba nerūdijantis plienas (6)
 HC
 Politetrafluoretilenas (7) arba nerūdijantis plienas (7)
 9.3.3. KD ėminių ėmimas
 9.3.3.1. Ėminių ėmimo zondai
 Naudojami KD ėminių ėmimo zondai su viena anga gale. KD ėminių ėmimo zondai nukreipiami tiesiai prieš srautą.
 KD ėminių ėmimo zondus galima apsaugoti A.4-7 paveiksle nurodytus reikalavimus atitinkančiu cilindru. Šiuo atveju šio priedo 9.3.3.3 punkte aprašytas pirminis skirtuvas nenaudojamas.
 A.4-7 paveikslas
 Ėminių ėmimo zondo su cilindro formos pirminiu skirtuvu schema
 Cross-section
 9.3.3.2. Tiekimo linijos
 Siekiant kuo labiau sumažinti temperatūros skirtumus tarp tiekimo linijų ir išmetamųjų dujų komponentų, rekomenduojama naudoti izoliuotas ar šildomas tiekimo linijas arba šildomus korpusus. Naudojamos KD atžvilgiu inertiškos tiekimo linijos, kurių vidinis paviršius laidus elektrai. Rekomenduojama naudoti iš nerūdijančio plieno pagamintas KD tiekimo linijas; vietoj nerūdijančio plieno naudojama kita medžiaga turės atitikti tuos pačius ėminių ėmimo veiksmingumo reikalavimus, kaip nerūdijantis plienas. Vidinis KD tiekimo linijų paviršius turi būti elektriškai įžemintas.
 9.3.3.3. Pirminis skirtuvas
 Leidžiama naudoti KD pirminį skirtuvą, kuriuo pašalinamos didelio skersmens kietosios dalelės ir kuris skiedimo sistemoje įrengiamas tiesiai prieš filtro laikiklį. Leidžiama naudoti tik vieną pirminį skirtuvą. Pirminį skirtuvą draudžiama naudoti, jeigu naudojamas cilindro formos zondas (žr. A.4-7 pav.).
 KD pirminis skirtuvas gali būti inercinis ėminių ėmiklis arba cikloninis skirtuvas. Jis turi būti pagamintas iš nerūdijančio plieno. Vardinė pirminio skirtuvo galia turi būti tokia, kad iš srautų, kuriems skirtuvas yra skirtas naudoti, būtų galima pašalinti bent 50 proc. KD, kai jo aerodinaminis skersmuo yra 10 μm, ir ne daugiau kaip 1 proc. KD, kai jo aerodinaminis skersmuo yra 1 μm. Pirminio skirtuvo išėjimo anga sukonfigūruojama taip, kad būtų apeinamas bet koks KD ėminių filtras ir pirminio skirtuvo srautą būtų galima stabilizuoti iki bandymo pradžios. KD ėminių filtras įrengiamas 75 cm atstumu už pirminio skirtuvo išėjimo vietos.
 9.3.3.4. Ėminių filtras
 Praskiestų išmetamųjų dujų ėminiai per bandymo seką imami šio priedo 9.3.3.4.1–9.3.3.4.4 punktų reikalavimus atitinkančiu filtru.
 9.3.3.4.1. Filtrų specifikacijos
 Visų tipų filtrų sulaikymo veiksmingumas turi būti bent 99,7 proc. Siekiant įrodyti atitiktį šiam reikalavimui, galima remtis ėminių filtrų gamintojo matavimais, nurodytais jų gaminamų produktų vertinime. Filtrai gaminami iš:
 a)
 anglies fluoridu (PTFE) padengto stiklo pluošto arba
 b)
 anglies fluorido (PTFE) membranos.
 Jeigu tikėtina grynoji KD ant filtro masė yra didesnė nei 400 μg, galima naudoti filtrą, kurio mažiausias pradinis surinkimo veiksmingumas yra 98 proc.
 9.3.3.4.2. Filtrų dydis
 Filtrai turi būti 46,50 ± 0,6 mm vardinio skersmens (ne mažesnio kaip 37 mm darbinio skersmens). Didesnio skersmens filtrus galima naudoti tai iš anksto suderinus su tipo patvirtinimo institucija. Rekomenduojama užtikrinti filtro ir darbinio ploto tarpusavio proporcingumą.
 9.3.3.4.3. KD ėminių skiedimo ir temperatūros kontrolė
 KD ėminiai skiedžiami mažiausiai vieną kartą prieš tiekimo linijas, jei naudojama CVS sistema, ir už jų, jei naudojama PFD sistema (žr. šio priedo 9.3.3.2 punkto nuostatas dėl tiekimo linijų). Kontroliuojama, kad ėminių temperatūra bet kurioje vietoje 200 mm atstumu prieš KD filtravimo terpę arba 200 mm už jos neviršytų leidžiamojo nuokrypio ir būtų 320 ± 5 K (47 ± 5 °C). KD ėminys šildomas arba aušinamas visų pirma laikantis šio priedo 9.2.1 punkto a papunktyje nustatytų skiedimo sąlygų.
 9.3.3.4.4. Per filtrą tekančio srauto greitis
 Per filtrą tekančio srauto greitis turi būti 0,90–1,00 m/s, o į šias ribas nepatenkančio srauto verčių gali būti ne daugiau kaip 5 proc. Jeigu bendra KD masė viršija 400 μg, per filtrą tekančio srauto greitį galima sumažinti. Per filtrą tekančio srauto greitis apskaičiuojamas ėminio tūrinį srautą slėgio prieš filtrą ir filtro paviršiaus temperatūros sąlygomis padalijus iš naudojamo filtro ploto. Slėgis prieš srautą nustatomas pagal išmetimo sistemos dūmų dujas arba CVS tunelio slėgį, jeigu slėgio kritimas nuo pat KD ėmiklio iki filtro yra mažesnis kaip 2 kPa.
 9.3.3.4.5 Filtro laikiklis
 Siekiant sumažinti turbulentinį nusodinimą ir KD nusodinti ant filtro vienodai, naudojamas 12,5° kampu (nuo centro) atsišakojantis kūginis atvamzdis, skirtas perėjimui nuo tiekimo linijos skersmens prie naudojamo filtro paviršiaus skersmens užtikrinti. Šiam perėjimui naudojamas nerūdijantis plienas.
 9.3.4. Gravimetrinei analizei atlikti skirta KD stabilizavimo ir svėrimo aplinka
 9.3.4.1. Gravimetrinės analizės aplinka
 Šioje dalyje aprašomos dvi gravimetrinės analizės tikslais KD stabilizuoti ir pasverti būtinos aplinkos: KD stabilizavimo aplinka, kurioje prieš svėrimą laikomi filtrai, ir svėrimo aplinka, kurioje laikomos svarstyklės. Abi aplinkos gali būti bendroje erdvėje.
 Stabilizavimo aplinkoje ir svėrimo aplinkoje neturi būti jokių aplinkos teršalų (pvz., dulkių, aerozolių ar pusiau lakių medžiagų), kurie galėtų užteršti KD ėminius.
 9.3.4.2. Švara
 Naudojant etaloninius filtrus, patikrinama KD stabilizavimo aplinkos švara, kaip aprašyta šio priedo 8.1.12.1.4 punkte.
 9.3.4.3. Temperatūra kameroje
 Kameroje (arba patalpoje), kurioje dalelių filtrai kondicionuojami ir sveriami, visą kondicionavimo ir svėrimo laiką turi būti užtikrinama 295 ± 1 K (22 ± 1 °C) temperatūra. Palaikomas drėgnis, kurio rasos taško temperatūra būtų iki 282,5 ± 1 K (9,5 ± 1 °C), o santykinis drėgnis – 45 ± 8 proc. Jeigu stabilizavimo aplinka ir svėrimo aplinka yra atskiros, stabilizavimo aplinkoje palaikoma 295 ± 3 K (22 ± 3 °C) temperatūra.
 9.3.4.4. Aplinkos sąlygų patikra
 Naudojant 9.4 punkto specifikacijas atitinkančius matavimo prietaisus patikrinamos šios aplinkos sąlygos:
 a)
 užregistruojamas rasos taškas ir aplinkos temperatūra. Šios vertės naudojamos norint nustatyti, ar bent 60 min iki filtrų svėrimo stabilizavimo aplinka ir svėrimo aplinka atitiko šio priedo 9.3.4.3 punkte nustatytus leidžiamuosius nuokrypius;
 b)
 svėrimo aplinkoje nenutrūkstamai registruojamas atmosferos slėgis. Barometrą, kuriuo atmosferos slėgis matuojamas už svėrimo aplinkos, naudoti leidžiama, jeigu galima užtikrinti, kad prie svarstyklių atmosferos slėgis visais atvejais ±100 Pa tikslumu atitiks bendrą atmosferos slėgį. Numatomi būdai, kaip, sveriant kiekvieną KD ėminį, užregistruoti naujausią atmosferos slėgio vertę. Ši vertė naudojama apskaičiuojant šio priedo 8.1.12.2 punkte nustatytą KD pataisą dėl keliamosios jėgos.
 9.3.4.5. Svarstyklių įrengimas
 Svarstyklės įrengiamos taip:
 a)
 ant platformos, apsaugotos nuo vibracijos, kad jų neveiktų išorinis triukšmas ir vibracija;
 b)
 apsaugomos nuo konvekcinių oro srautų statinį krūvį išsklaidančiu elektriškai įžemintu ekranu.
 9.3.4.6. Statinis elektros krūvis
 Svarstyklių aplinkoje statinis elektros krūvis kuo labiau sumažinamas:
 a)
 svarstyklės elektriškai įžeminamos;
 b)
 jei KD ėminiai tvarkomi rankiniu būdu, naudojamas nerūdijančio plieno pincetas;
 c)
 pincetas įžeminamas įžeminimo juosta arba tokia juosta prijungiama prie operatoriaus, kad juostos ir svarstyklių įžeminimas būtų bendras;
 d)
 įrengiamas statinio elektros krūvio neutralizavimo įrenginys; siekiant apsaugoti KD ėminius nuo statinio krūvio, jam ir svarstyklėms naudojamas bendras įžeminimas.
 9.4. Matavimo prietaisai
 9.4.1. Įžanga
 9.4.1.1. Taikymo sritis
 Šioje dalyje nurodomi matavimo prietaisai ir jiems taikomi sisteminiai reikalavimai, susiję su teršalų išmetimo bandymais. Prie šių prietaisų priskiriami laboratoriniai prietaisai, skirti variklių parametrams, aplinkos sąlygoms, su srautu susijusiems parametrams ir išmetamųjų teršalų (nepraskiestų arba praskiestų) koncentracijos vertėms matuoti.
 9.4.1.2. Prietaisų rūšys
 Visi šiame priede paminėti prietaisai naudojami taip, kaip aprašyta pačiame priede (šiais prietaisais nustatomi matavimo dydžiai pateikiami 5 lentelėje). Kai šiame priede paminėtas prietaisas naudojamas nenustatytu būdu arba jei vietoj jo naudojamas kitas prietaisas, taikomi šio priedo 5.1.3 punkte nustatyti lygiavertiškumo reikalavimai. Kai tam tikram matavimui atlikti nurodomas daugiau negu vienas prietaisas, pateikus paraišką, tipo patvirtinimo institucija vieną iš jų nurodo kaip etaloninį prietaisą, nustatydama, kad alternatyvi procedūra yra lygiavertė nustatytajai.
 9.4.1.3. Rezervinės sistemos
 Gavus išankstinį tipo patvirtinimo institucijos leidimą, visų šioje dalyje aprašytų matavimo prietaisų atveju galima remtis keletu prietaisų gautais duomenimis ir pagal juos apskaičiuoti konkretaus bandymo rezultatus. Visų matavimų rezultatai užregistruojami, o neapdoroti duomenys išsaugomi. Šis reikalavimas taikomas neatsižvelgiant į tai, ar matavimo rezultatai yra faktiškai naudojami atliekant apskaičiavimus.
 9.4.2. Duomenų registravimas ir kontrolė
 Bandymų sistema parengiama taip, kad duomenis būtų įmanoma atnaujinti ir registruoti, o su valdymo komanda susijusias sistemas, dinamometrą, ėminių ėmimo įrangą ir matavimo prietaisus būtų galima kontroliuoti. Naudojamos tokios duomenų rinkimo ir kontrolės sistemos, kuriomis duomenis galima registruoti A.4-7 lentelėje nurodytu mažiausiu dažniu (ši lentelė netaikoma diskrečiojo režimo NRSC bandymams).
 A.4-7 lentelė
 Mažiausias duomenų registravimo ir kontrolės dažnis
 Taikytinas bandymų protokolo skirsnis
 Išmatuotosios vertės
 Mažiausias valdymo komandos ir kontrolės dažnis
 Mažiausias registravimo dažnis
 7.6.
 Sūkių skaičius ir sukimo momentas, sudarant pakopinį variklio charakteristikų grafiką
 1 Hz
 Po 1 vidutinę vertę per pakopą
 7.6.
 Sūkių skaičius ir sukimo momentas, sudarant variklio charakteristikų keitimo grafiką
 5 Hz
 Vidutiniškai 1 Hz
 7.8.3.
 Pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) darbo ciklo atskaitos ir išmatuotos sūkių skaičiaus bei sukimo momento vertės
 5 Hz
 Vidutiniškai 1 Hz
 7.8.2.
 Pastovios būsenos ir nuolydinio režimo ciklo atskaita ir išmatuotos sūkių skaičiaus ir sukimo momento vertės
 1 Hz
 1 Hz
 7.3.
 Nepraskiestų dujų analizatoriais nenutrūkstamai registruojamos koncentracijos vertės
 Netaikoma
 1 Hz
 7.3.
 Praskiestų dujų analizatoriais nenutrūkstamai registruojamos koncentracijos vertės
 Netaikoma
 1 Hz
 7.3.
 Nepraskiestų arba praskiestų dujų analizatoriais periodiškai registruojamos koncentracijos vertės
 Netaikoma
 Po 1 vidutinę vertę per bandymo intervalą
 7.6.8.2.1.
 Praskiestų išmetamųjų dujų srautas iš CVS, kai prieš srautmatį yra šilumokaitis
 Netaikoma
 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Praskiestų išmetamųjų dujų srautas iš CVS, kai prieš srautmatį nėra šilumokaičio
 5 Hz
 Vidutiniškai 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Įsiurbiamo oro arba išmetamųjų dujų srautas (nepraskiestas dujas matuojant pereinamuoju režimu)
 Netaikoma
 Vidutiniškai 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Skiedimo oras, jei jį galima aktyviai reguliuoti
 5 Hz
 Vidutiniškai 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Ėminių srautas iš CVS su šilumokaičiu
 1 Hz
 1 Hz
 7.6.8.2.1.
 Ėminių srautas iš CVS be šilumokaičio
 5 Hz
 Vidutiniškai 1 Hz
 9.4.3. Matavimo prietaisų veikimo specifikacijos
 9.4.3.1. Apžvalga
 Visa bandymų sistema turi atitikti visus taikytinus kalibravimo, patikrų ir bandymų patvirtinimo kriterijus, nurodytus šio priedo 8.1 punkte, įskaitant 8.1.4 ir 8.2 punktuose nustatytus tiesiškumo patikros reikalavimus. Prietaisai turi atitikti A.4-7 lentelėje pateiktas specifikacijas visuose bandant naudojamuose intervaluose. Taip pat saugomi visi iš prietaisų gamintojų gauti dokumentai, įrodantys, kad prietaisai atitinka A.4-7 lentelėje pateiktas specifikacijas.
 9.4.3.2. Sudedamųjų dalių reikalavimai
 A.4-8 lentelėje pateikiamos sukimo momento, sūkių skaičiaus ir slėgio relių, temperatūros ir rasos taško jutiklių bei kitų prietaisų specifikacijos. Visa nurodyto fizinio ir (arba) cheminio kiekio matavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.4 punkte nustatytus tiesiškumo patikros reikalavimus. Matuojant išmetamųjų dujinių teršalų kiekį, galima naudoti analizatorius, kurių kompensavimo algoritmai yra kitų matuojamų dujinių komponentų ir degalų savybių, nustatytų atliekant konkretų variklio bandymą, funkcijos. Bet kurių kompensavimo algoritmų paskirtis tėra kompensuoti nuokrypį, nedarant poveikio gauto kiekio pokyčiui (kuris nėra paklaida).
 A.4-8 lentelė
 Rekomenduojami matavimo prietaisų veikimo reikalavimai
 Matavimo prietaisai
 Matuojamo kiekio simbolis
 Baigtinis sistemos signalo kilimo laikas
 Įrašų atnaujinimo dažnis
 Tikslumas (3)
 Pakartojamumas (3)
 Variklio sūkių skaičiaus relė
 n
 1 s
 Vidutiniškai 1 Hz
 2,0 proc. pt. arba 0,5 proc. didž. vertės
 1,0 proc. pt. arba 0,25 proc. didž. vertės
 Variklio sukimo momento relė
 T
 1 s
 Vidutiniškai 1 Hz
 2,0 proc. pt. arba 1,0 proc. didž. vertės
 1,0 proc. pt. arba 0,5 proc. didž. vertės
 Degalų srautmatis(degalų sumuotuvas)
 5 s(netaikoma)
 1 Hz(netaikoma)
 2,0 proc. pt. arba 1,5 proc. didž. vertės
 1,0 proc. pt. arba 0,75 proc. didž. vertės
 Bendro praskiestų išmetamųjų dujų srauto matuoklis (CVS)(su šilumokaičiu prieš matuoklį)
 1 s(5 s)
 Vidutiniškai 1 Hz(1 Hz)
 2,0 proc. pt. arba 1,5 proc. didž. vertės
 1,0 proc. pt. arba 0,75 proc. didž. vertės
 Skiedimo oro, įleidžiamo oro, išmetamųjų dujų ir ėminių srautmačiai
 1 s
 5 Hz ėminių vidutiniškai 1 Hz
 2,5 proc. pt. arba 1,5 proc. didž. vertės
 1,25 proc. pt. arba 0,75 proc. didž. vertės
 Nenutrūkstamai veikiantis nepraskiestų dujų analizatorius
 x
 5 s
 2 Hz
 2,0 proc. pt. arba 2,0 proc. išmat. vertės
 1,0 proc. pt. arba 1,0 proc. išmat. vertės
 Nenutrūkstamai veikiantis praskiestų dujų analizatorius
 x
 5 s
 1 Hz
 2,0 proc. pt. arba 2,0 proc. išmat. vertės
 1,0 proc. pt. arba 1,0 proc. išmat. vertės
 Nenutrūkstamai veikiantis dujų analizatorius
 x
 5 s
 1 Hz
 2,0 proc. pt. arba 2,0 proc. išmat. vertės
 1,0 proc. pt. arba 1,0 proc. išmat. vertės
 Periodinio veikimo dujų analizatorius
 x
 Netaikoma
 Netaikoma
 2,0 proc. pt. arba 2,0 proc. išmat. vertės
 1,0 proc. pt. arba 1,0 proc. išmat. vertės
 Gravimetrinės KD svarstyklės
 mPM
 Netaikoma
 Netaikoma
 Žr. 9.4.11 punktą
 0,5 μg
 Inercinės KD svarstyklės
 mPM
 5 s
 1 Hz
 2,0 proc. pt. arba 2,0 proc. išmat. vertės
 1,0 proc. pt. arba 1,0 proc. išmat. vertės
 9.4.4. Variklio parametrų ir aplinkos sąlygų matavimas
 9.4.4.1. Sūkių skaičiaus ir sukimo momento jutikliai
 9.4.4.1.1. Taikymas
 Matavimo prietaisai, skirti veikiančio variklio sąnaudoms ir veikimo rezultatams matuoti, turi atitikti šioje dalyje nustatytus reikalavimus. Rekomenduojama naudoti A.4-8 lentelėje nurodytus reikalavimus atitinkančius jutiklius, reles ir matuoklius. Bendrosios sąnaudų ir veikimo rezultatų matavimo sistemos turi atitikti šio priedo 8.1.4 punkte nustatytus tiesiškumo patikros reikalavimus.
 9.4.4.1.2. Veleno darbas
 Darbas ir galia apskaičiuojami, remiantis sūkių skaičiaus ir sukimo momento relių veikimo rezultatais pagal šio priedo 9.4.4.1 punktą. Bendrosios sūkių skaičiaus ir sukimo momento matavimo sistemos turi atitikti šio priedo 8.1.7 ir 8.1.4 punktuose nustatytus kalibravimo ir patikros reikalavimus.
 Sukimo momentas, gautas dėl sudedamųjų dalių, sujungtų su smagračiu, kaip antai varantysis velenas ir dinamometro rotorius, greitėjimo ir lėtinimo inercijos, prireikus, kompensuojamas remiantis gerąja inžinerine praktika.
 9.4.4.2. Slėgio relės, temperatūros jutikliai ir rasos taško jutikliai
 Bendrosios slėgio, temperatūros ir rasos taško matavimo sistemos turi atitikti šio priedo 8.1.7 punkte nustatytus kalibravimo reikalavimus.
 Slėgio relės laikomos reguliuojamos temperatūros aplinkoje arba jose kompensuojami temperatūros pokyčiai tikėtiname veikimo intervale. Medžiaga, iš kurios relės pagamintos, turi būti pritaikyta matuojamam skysčiui.
 9.4.5. Su srautu susiję matavimai
 Naudojant bet kokio tipo srautmatį (degalų, įsiurbiamo oro, nepraskiestų išmetamųjų dujų, praskiestų išmetamųjų dujų, ėminių), srautas tinkamai kondicionuojamas, kad būtų išvengta srovių, sūkurių, cirkuliuojančių srautų ar srauto svyravimų poveikio matuoklio tikslumui ir rodmenų pakartojamumui. Kai kuriuose matuokliuose tai galima užtikrinti naudojant pakankamo ilgio tiesų vamzdį (pvz., tokį, kurio ilgis būtų lygus bent 10 vamzdžių skersmeniui) arba naudojant specialiai sukonstruotas alkūnes, tiesinimo priemones, tūtų dangtelius (arba pneumatinius svyravimo ribotuvus, skirtus degalų srautmačiui), kad iki matuoklio tekėtų pastovaus ir nuspėjamo pobūdžio spartos srautas.
 9.4.5.1. Degalų srautmatis
 Bendroji degalų srauto matavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.8.1 punkte nustatytus kalibravimo reikalavimus. Per kiekvieną degalų srauto matavimą atsižvelgiama į tai, koks kiekis degalų nepatenka į variklį arba iš variklio grąžinamas į degalų baką.
 9.4.5.2. Įsiurbiamo oro srautmatis
 Bendroji įsiurbiamo oro srauto matavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.8.2 punkte nustatytus kalibravimo reikalavimus.
 9.4.5.3. Nepraskiestų išmetamųjų dujų srautmatis
 9.4.5.3.1. Sudedamųjų dalių reikalavimai
 Bendra nepraskiestų išmetamųjų dujų srauto matavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.4 punkte nustatytus tiesiškumo reikalavimus. Kiekvienas nepraskiestų išmetamųjų teršalų srauto matuoklis turi būti sukonstruotas taip, kad tinkamai kompensuotų nepraskiestų išmetamųjų dujų termodinaminius, skystosios būsenos ir sudėties pokyčius.
 9.4.5.3.2. Srautmačio atsako trukmė
 Siekiant kontroliuoti dalies srauto skiedimo sistemą ir paimti proporcinį nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminį, būtinas greitesnis srautmačio atsakas nei nurodyta A.4-8 lentelėje. Tiesiogiai valdomose dalies srauto skiedimo sistemose srautmačio atsako trukmė turi atitikti šio priedo 8.2.1.2 punkte nustatytas specifikacijas.
 9.4.5.3.3. Išmetamųjų dujų aušinimas
 Šis punktas netaikomas išmetamųjų dujų aušinimui dėl variklio konstrukcijos, įskaitant (bet tuo neapsiribojant) vandeniu aušinamus išmetimo kolektorius arba turbokompresorius.
 Išmetamąsias dujas leidžiama aušinti prieš srautmatį, tačiau taikomi šie apribojimai:
 a)
 už aušinimo vietos KD ėminiai neimami;
 b)
 jeigu dėl aušinimo didesnė nei 475 K (202 °C) išmetamųjų dujų temperatūra nukrenta žemiau 453 K (180 °C), už aušinimo vietos HC ėminiai neimami;
 c)
 jeigu dėl aušinimo kondensuojasi vanduo, už aušinimo vietos NOX ėminiai neimami, nebent aušintuvas atitinka šio priedo 8.1.11.4 punkte nustatytus veiksmingumo patikros reikalavimus;
 d)
 jeigu dėl aušinimo vanduo kondensuojasi prieš srautui pasiekiant srautmatį, rasos taškas T
 dew ir slėgis p
 total matuojami prie srautmačio įėjimo angos. Šios vertės naudojamos išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti pagal 5 priedą.
 9.4.5.4. Skiedimo oras ir praskiestų išmetamųjų teršalų srautmačiai
 9.4.5.4.1. Taikymas
 Akimirkinis praskiestų išmetamųjų dujų srautas arba bendras praskiestų išmetamųjų dujų srautas per bandymo intervalą nustatomi praskiestų išmetamųjų dujų srautmačiu. Nepraskiestų išmetamųjų dujų srautą arba bendrą nepraskiestų išmetamųjų dujų srautą per bandymo intervalą galima apskaičiuoti remiantis praskiestų išmetamųjų dujų srautmačiu ir skiedimo oro srautmačiu gautų rodmenų skirtumu.
 9.4.5.4.2. Sudedamųjų dalių reikalavimai
 Bendra praskiestų išmetamųjų dujų srauto matavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.8.4 ir 8.1.8.5 punktuose nustatytus kalibravimo ir patikros reikalavimus. Galima naudoti šiuos matuoklius:
 a)
 jei iš bendro praskiestų išmetamųjų dujų srauto imamas pastovaus tūrio ėminys (CVS), galima naudoti kritinio srauto Venturio vamzdį (CFV) arba kelis lygiagrečiai išdėstytus kritinio srauto Venturio vamzdžius, tūrinį siurblį (PDP), ikigarsinį Venturio vamzdį (SSV) arba ultragarsinį srauto matuoklį (UFM). Kartu su prieš srautą įrengtu šilumokaičiu CFV arba PDP taip pat veikia kaip pasyvūs srauto reguliatoriai, nes jais CVS sistemoje palaikoma pastovi praskiestų išmetamųjų dujų srauto temperatūra;
 b)
 dalies srauto skiedimo sistemose (PFD) galima derinti bet kurį srautmatį ir bet kurią aktyvią srauto reguliavimo sistemą ir jais užtikrinti proporcinį išmetamųjų dujų komponentų ėminių ėmimą. Norint užtikrinti proporcinį ėminių ėmimą, galima reguliuoti bendrą praskiestų išmetamųjų dujų srautą, vieną arba kelis ėminių srautus arba šių srautų derinį.
 Bet kurioje kitoje skiedimo sistemoje galima naudoti laminariojo srauto matuoklį, ultragarsinį srauto matuoklį, ikigarsinį Venturio vamzdį, kritinio srauto Venturio vamzdį arba kelis lygiagrečiai išdėstytus kritinio srauto Venturio vamzdžius, tūrinį siurblį, šiluminės masės matuoklį, vidurkį nustatantį Pito vamzdelį arba įkaitintos vielos anemometrą.
 9.4.5.4.3. Išmetamųjų dujų aušinimas
 Praskiestų išmetamųjų dujų srautą galima aušinti prieš praskiestų išmetamųjų dujų srautmatį, jeigu laikomasi šių nuostatų:
 a)
 už aušinimo vietos KD ėminiai neimami;
 b)
 jeigu dėl aušinimo didesnė nei 475 K (202 °C) išmetamųjų dujų temperatūra nukrenta žemiau 453 K (180 °C), už aušinimo vietos HC ėminiai neimami;
 c)
 jeigu dėl aušinimo kondensuojasi vanduo, už aušinimo vietos NOX ėminiai neimami, nebent aušintuvas atitinka šio priedo 8.1.11.4 punkte nustatytus veiksmingumo patikros reikalavimus;
 d)
 jeigu dėl aušinimo vanduo kondensuojasi prieš srautui pasiekiant srautmatį, rasos taškas T
 dew ir slėgis p
 total matuojami prie srautmačio įėjimo angos. Šios vertės naudojamos išmetamųjų teršalų kiekiui apskaičiuoti pagal 5 priedą.
 9.4.5.5. Periodiniam ėminių ėmimui skirtas srautmatis
 Ėminių srautmatis naudojamas siekiant nustatyti ėminių srautą arba bendrą ėminių srautą, per bandymo intervalą patenkantį į periodinio ėminių ėmimo sistemą. Remiantis skirtumu tarp abiem srautmačiais gaunamų verčių galima apskaičiuoti ėminių srautą į skiedimo tunelį, pvz., matuojant KD, kai taikomas dalies srauto skiedimo metodas, ir matuojant KD antrinio skiedimo sraute. Šio priedo 8.1.8.6.1 punkte pateiktos skirtuminio srauto matavimo, imant proporcinį nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminį, specifikacijos, o 8.1.8.6.2 punkte pateikti skirtuminio srauto matavimo sistemos kalibravimo reikalavimai.
 Bendroji ėminių srauto matavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.8 punkte nustatytus kalibravimo reikalavimus.
 9.4.5.6. Dujų dozatorius
 Dujų dozatorių galima naudoti kalibravimo dujoms maišyti.
 Naudojamas dujų dozatorius, kuriuo dujos sumaišomos pagal šio priedo 9.5.1 punkte pateiktas specifikacijas, kol bus gauta atliekant bandymą tikėtina koncentracija. Galima naudoti kritinio srauto dujų dozatorius, dujų dozatorius su kapiliariniu vamzdeliu arba dujų dozatorius su šiluminės masės matuokliu. Prireikus, siekiant tinkamai užtikrinti teisingą dujų dozavimą, taikoma klampumo pataisa (jeigu to nedaroma dujų dozatoriaus programine įranga). Dujų dozavimo sistema turi atitikti šio priedo 8.1.4.5 punkte nustatytus tiesiškumo patikros reikalavimus. Pasirinktinai maišymo įtaisą galima tikrinti tiesinio tipo prietaisu, pvz., CLD naudojant NO dujas. Prietaiso matavimo intervalas reguliuojamas patikros dujomis, tiesiogiai prijungtomis prie prietaiso. Dujų dozatorius tikrinamas esant naudojamiems nustatymams, o vardinė vertė lyginama su prietaisu išmatuota koncentracija.
 9.4.6. CO ir CO2 matavimas
 Siekiant išmatuoti CO ir CO2 koncentraciją nepraskiestose arba praskiestose išmetamosiose dujose, ėminius imant periodiškai arba nenutrūkstamai, naudojamas nedispersinis infraraudonųjų spindulių (NDIR) analizatorius.
 Sistema, kurioje naudojamas NDIR, turi atitikti atitinkamai šio priedo 8.1.9.1 arba 8.1.9.2 punkte nustatytus kalibravimo ir patikros reikalavimus.
 9.4.7. Angliavandenilių matavimas
 9.4.7.1. Liepsnos jonizacijos detektorius
 9.4.7.1.1. Taikymas
 Siekiant išmatuoti angliavandenilių koncentraciją nepraskiestose arba praskiestose išmetamosiose dujose, ėminius imant periodiškai arba nenutrūkstamai, naudojamas šildomas liepsnos jonizacijos detektorius (HFID). Angliavandenilių koncentracija nustatoma vieną anglies atomą turinčios medžiagos pagrindu C1. Šildomi FID analizatoriai turi būti pritaikyti visiems paviršiams, kurie būna veikiami 464 ± 11 K (191 ± 11 °C) temperatūros išmetamųjų teršalų. Kitas variantas – GD ir SkND varomuose bei kibirkštinio uždegimo varikliuose angliavandenilių analizatorius gali būti nešildomo liepsnos jonizacijos detektoriaus (FID) tipo.
 9.4.7.1.2. Sudedamųjų dalių reikalavimai
 THC matavimo sistema, kurioje naudojamas FID, turi atitikti visus šio priedo 8.1.10 punkte nustatytus angliavandenilių matavimui taikomus patikros reikalavimus.
 9.4.7.1.3. FID degalai ir degimo oras
 FID degalai ir degimo oras turi atitikti šio priedo 9.5.1 punkte nustatytus reikalavimus. Prieš patekdami į FID analizatorių, FID degalai ir degimo oras neturi susimaišyti, siekiant užtikrinti, kad FID analizatorius veiktų degant difuzinei liepsnai, o ne visiškai paruošto mišinio liepsnai.
 9.4.7.1.4. Rezervuota
 9.4.7.1.5. Rezervuota
 9.4.7.2. Rezervuota
 9.4.8. NOX matavimas
 NOX skirti du matavimo prietaisai; galima naudoti bet kurį iš jų, jei jie atitinka šio priedo 9.4.8.1 arba atitinkamai 9.4.8.2 punkto reikalavimus. Kaip etaloninė procedūra, su kuria lyginama kiekviena pagal šio priedo 5.1.3 punktą siūloma alternatyvi matavimo procedūra, naudojamas chemiliuminescencinis detektorius.
 9.4.8.1. Chemiliuminescencinis detektorius
 9.4.8.1.1. Taikymas
 Chemiliuminescencinis detektorius (CLD) kartu su NO2 virsmo į NO katalizatoriumi yra naudojamas NOX koncentracijai nepraskiestose arba praskiestose išmetamosiose dujose matuoti, ėminius imant periodiškai arba nenutrūkstamai.
 9.4.8.1.2. Sudedamųjų dalių reikalavimai
 Sistema, kurioje naudojamas CLD, turi atitikti šio priedo 8.1.11.1 punkte nustatytus aušinimo patikros reikalavimus. Galima naudoti šildomą arba nešildomą CLD ir CLD, kuris veikia atmosferos slėgio arba vakuumo sąlygomis.
 9.4.8.1.3. NO2 virsmo į NO katalizatorius
 Vidinis arba išorinis NO2 virsmo į NO katalizatorius, atitinkantis šio priedo 8.1.11.5 punkte nustatytus patikros reikalavimus, įrengiamas prieš CLD ir sukonfigūruojamas su apėjimo įtaisu, kad šią patikrą atlikti būtų lengviau.
 9.4.8.1.4. Drėgnio poveikis
 Norint išvengti vandens kondensavimosi, reikia laikytis visų CLD temperatūros reikalavimų. Kad iš ėminių, imamų prieš CLD, būtų pašalintas drėgnis, naudojama viena iš toliau nurodytų konfigūracijų:
 a)
 CLD prijungiamas už kurio nors džiovintuvo arba aušintuvo, kuris yra už NO2 virsmo į NO katalizatoriaus, atitinkančio šio priedo 8.1.11.5 punkte nustatytus patikros reikalavimus;
 b)
 CLD prijungiamas už kurio nors džiovintuvo arba šiluminio aušintuvo, atitinkančio šio priedo 8.1.11.4 punkte nustatytus patikros reikalavimus.
 9.4.8.1.5. Atsako trukmė
 Siekiant pagerinti CLD atsako trukmę, galima naudoti šildomą CLD.
 9.4.8.2. Nedispersinis ultravioletinių spindulių analizatorius
 9.4.8.2.1. Taikymas
 Nedispersinis ultravioletinių spindulių (NDUV) analizatorius naudojamas NOX koncentracijai nepraskiestose arba praskiestose išmetamosiose dujose matuoti, ėminius imant periodiškai arba nenutrūkstamai.
 9.4.8.2.2. Sudedamųjų dalių reikalavimai
 Sistema, kurioje naudojamas NDUV, turi atitikti šio priedo 8.1.11.3 punkte nustatytus patikros reikalavimus.
 9.4.8.2.3. NO2 virsmo į NO katalizatorius
 Jeigu NDUV analizatoriumi matuojamas tik NO, prieš jį įrengiamas vidinis arba išorinis NO2 virsmo į NO katalizatorius, atitinkantis šio priedo 8.1.11.5 punkte nustatytus patikros reikalavimus. Katalizatorius sukonfigūruojamas su apėjimo įtaisu, kad šią patikrą atlikti būtų lengviau.
 9.4.8.2.4. Drėgnio poveikis
 Norint išvengti vandens kondensavimosi, reikia laikytis NDUV temperatūros reikalavimų, nebent naudojama viena iš šių konfigūracijų:
 a)
 NDUV prijungiamas už kurio nors džiovintuvo arba aušintuvo, kuris yra už NO2 virsmo į NO katalizatoriaus, atitinkančio šio priedo 8.1.11.5 punkte nustatytus patikros reikalavimus;
 b)
 NDUV prijungiamas už kurio nors džiovintuvo arba šiluminio aušintuvo, atitinkančio šio priedo 8.1.11.4 punkte nustatytus patikros reikalavimus.
 9.4.9. O2 matavimas
 O2 koncentracijai nepraskiestuose arba praskiestose išmetamosiose dujose matuoti, ėminius imant periodiškai arba nenutrūkstamai, naudojamas paramagnetinis detektorius (PMD) arba magnetopneumatinis detektorius (MPD).
 9.4.10. Oro ir degalų santykio matavimas
 Oro ir degalų santykiui nepraskiestose išmetamosiose dujose matuoti, ėminius imant nenutrūkstamai, galima naudoti cirkonio (ZrO2) analizatorių. Norint pagal 5 priedą apskaičiuoti išmetamųjų dujų srautą, galima remtis O2 matavimais ir įsiurbiamo oro arba degalų srauto matavimais.
 9.4.11. KD matavimas gravimetrinėmis svarstyklėmis
 Ėminių filtrais surinktų grynųjų KD svoriui nustatyti naudojamos svarstyklės.
 Būtiniausias reikalavimas svarstyklių skiriamajai gebai – svarstyklių vertės suskirstomos A.4-8 lentelėje rekomenduojamais 0,5 mikrogramo arba mažesniais intervalais. Jeigu įprastomis sąlygomis nustatant matavimo intervalą ir atliekant tiesiškumo patikrą svarstyklėse naudojami vidiniai kalibravimo svareliai, šie kalibravimo svareliai turi atitikti šio priedo 9.5.2 punkte nustatytas specifikacijas.
 Svarstyklės sukonfigūruojamos taip, kad jų naudojimo vietoje būtų užtikrinta optimali nustatymo trukmė ir stabilumas.
 9.4.12. Amoniako (NH3) matavimas
 Laikantis A.4 priedėlio nuostatų galima naudoti FTIR (Furjė transformacijos infraraudonųjų spindulių analizatorių), NDUV arba lazerinį infraraudonųjų spindulių analizatorių.
 9.5. Analizinės dujos ir masės standartai
 9.5.1. Analizinės dujos
 Analizinės dujos turi atitikti šioje dalyje nustatytus tikslumo ir grynumo reikalavimus.
 9.5.1.1. Dujų specifikacijos
 Laikomasi šių dujų specifikacijų:
 a)
 išvalytos dujos maišomos su kalibravimo dujomis ir naudojamos matavimo prietaisams reguliuoti, kad pagal nulinę kalibravimo vertę būtų gautas nulinis atsakas. Naudojamos dujos, kurių užteršimo lygis neviršija toliau nurodytų didžiausių verčių, išmatuotų dujų cilindre arba nulinės vertės nustatymo dujų generatoriaus išėjimo angoje:
 i)
 2 proc. užteršimo, matuojamo atsižvelgiant į vidutinę koncentraciją, kuri yra tikėtina pasiekus išmetamųjų teršalų ribinę vertę. Pvz., jei tikėtina CO koncentracija yra 100,0 μmol/mol, būtų leidžiama naudoti nulinės vertės nustatymo dujas, kuriose CO užteršimas yra 2 000 μmol/mol arba mažesnis;
 ii)
 A.4-9 lentelėje nurodytos matuojamiems nepraskiestiems arba praskiestiems teršalams taikytinos užteršimo ribinės vertės;
 iii)
 A.4-10 lentelėje nurodytos matuojamiems nepraskiestiems teršalams taikytinos užteršimo ribinės vertės;
 A.4-9 lentelė
 Užteršimo ribinės vertės, taikytinos matuojant nepraskiestus arba praskiestus teršalus (μmol/mol = ppm (3.2.))
 Komponentas
 Išgrynintas sintetinis oras (4)
 Išgrynintas N2
 (4)
 THC (C1 ekvivalentas)
 ≤0,05 μmol/mol
 ≤0,05 μmol/mol
 CO
 ≤1 μmol/mol
 ≤1 μmol/mol
 CO2
 ≤10 μmol/mol
 ≤10 μmol/mol
 O2
 0,205–0,215 mol/mol
 ≤2 μmol/mol
 NOX
 ≤0,02 μmol/mol
 ≤0,02 μmol/mol
 A.4-10 lentelė
 Užteršimo ribinės vertės, taikytinos matuojant nepraskiestus teršalus (μmol/mol = ppm (3.2.))
 Komponentas
 Išgrynintas sintetinis oras (5)
 Išgrynintas N2
 (5)
 THC (C1 ekvivalentas)
 ≤1 μmol/mol
 ≤1 μmol/mol
 CO
 ≤1 μmol/mol
 ≤1 μmol/mol
 CO2
 ≤400 μmol/mol
 ≤400 μmol/mol
 O2
 0,18–0,21 mol/mol
 –
 NOX
 ≤0,1 μmol/mol
 ≤0,1 μmol/mol
 b)
 su FID analizatoriumi naudojamos šios dujos:
 i)
 FID degalai naudojami su H2, kurio koncentracija yra 0,39–0,41 mol/mol (He arba N2). Mišinyje negali būti daugiau kaip 0,05 μmol/mol THC;
 ii)
 naudojamas FID degimo oras, atitinkantis šio punkto a papunktyje nustatytas išvalyto oro specifikacijas;
 iii)
 FID nulinės vertės nustatymo dujos. Liepsnos jonizacijos detektorių nulinė vertė nustatoma naudojant išvalytas dujas, atitinkančias šio punkto a papunkčio specifikacijas, išskyrus tai, kad išvalytų dujų O2 koncentracijos vertė gali būti bet kokia;
 iv)
 FID patikros dujos propanas. THC FID matavimo intervalui nustatyti ir sukalibruoti naudojamas tam tikros koncentracijos patikros propanas C3H8. Kalibruojama vieną anglies atomą turinčios medžiagos pagrindu (C1);
 c)
 naudojami toliau nurodyti dujų mišiniai, į kuriuos įeinančios dujos ±1,0 proc. tikslumu atitinka tarptautiniu ir (arba) nacionaliniu lygiu pripažintuose standartuose nurodytas tikrąsias vertes arba atitinka kitus patvirtintus dujų standartus:
 i)
 CH4, išvalyto dirbtinio oro ir (arba) N2 likutis (jei taikytina);
 ii)
 rezervuota;
 iii)
 C3H8, išvalyto dirbtinio oro ir (arba) N2 likutis (jei taikytina);
 iv)
 CO, išvalyto N2 likutis;
 v)
 CO2, išvalyto N2 likutis;
 vi)
 NO, išvalyto N2 likutis;
 vii)
 NO2, išvalyto dirbtinio oro likutis;
 viii)
 O2, išvalyto N2 likutis;
 ix)
 C3H8, CO, CO2, NO, išvalyto N2 likutis;
 x)
 C3H8, CH4, CO, CO2, NO, išvalyto N2 likutis;
 d)
 gali būti naudojamos kitų rūšių dujos, negu išvardyta šio punkto c papunktyje (pvz., metanolis ore, kurį galima naudoti atsako koeficientams nustatyti), jeigu jos ±3,0 proc. tikslumu atitinka tarptautiniu ir (arba) nacionaliniu mastu pripažintuose standartuose nurodytas tikrąsias vertes ir atitinka šio priedo 9.5.1.2 punkte nustatytus stabilumo reikalavimus;
 e)
 savas kalibravimo dujas galima gauti naudojant tikslaus maišymo įtaisą, pvz., dujų dozatorių, kuriuo dujos skiedžiamos išvalytu N2 arba išvalytu dirbtiniu oru. Jeigu dujų dozatoriai atitinka šio priedo 9.4.5.6 punkte nustatytas specifikacijas, o maišomos dujos atitinka šio punkto a ir c papunkčiuose nustatytus reikalavimus, gauti mišiniai laikomi atitinkančiais šio priedo 9.5.1.1 punkte nustatytus reikalavimus.
 9.5.1.2. Koncentracija ir galiojimo pabaigos data
 Užregistruojama kiekvienų kalibravimo dujų etalono koncentracija ir dujų tiekėjo nurodyta galiojimo pabaigos data.
 a)
 Sukakus galiojimo pabaigos datai, jokio kalibravimo dujų etalono negalima naudoti, išskyrus šio punkto b papunktyje nustatytus atvejus.
 b)
 Jeigu iš anksto gaunamas tipo patvirtinimo institucijos leidimas, kalibravimo dujų ženklinimą galima pakeisti ir jas naudoti po galiojimo pabaigos datos.
 9.5.1.3. Dujų tiekimas
 Dujos iš šaltinio į analizatorius tiekiamos naudojant sudedamąsias dalis, skirtas tik tų dujų kontrolei ir tiekimui.
 9.5.2. Masės standartai
 Naudojami KD svarstyklių kalibravimo svareliai, kurie yra sertifikuoti kaip 0,1 proc. tikslumu atitinkantys tarptautiniu ir (arba) nacionaliniu lygiu pripažintus standartus. Kalibravimo svarelius gali sertifikuoti bet kuri kalibravimo laboratorija, užtikrinanti atitiktį tarptautiniu ir (arba) nacionaliniu lygiu pripažintiems standartams. Užtikrinama, kad lengviausio kalibravimo svarelio masė būtų ne daugiau kaip dešimt kartų didesnė už nepanaudotų KD ėminių ėmimo terpės masę. Kalibravimo protokole taip pat nurodomas svarelių tankis.
 (1) Konkretūs simboliai pateikiami prieduose.
 (2) Šio priedo dalių numeracija atitinka JT BTR Nr. 11 numeraciją. Tačiau kai kurios JT BTR Nr. 11 dalys šiame priede nereikalingos.
 (1) Reikalingas dažnesnis kalibravimas ir patikros, laikantis matavimo sistemos gamintojo instrukcijų ir gerosios inžinerinės praktikos.
 (2) Sistemų, reikalavimus atitinkančių ±2 proc. tikslumu, remiantis anglies ar deguonies įsiurbiamame ore, degalų ir praskiestų išmetamųjų dujų cheminiu balansu, CVS patikra nėra būtina.
 (3) Molinės masės srautą galima naudoti vietoj standartinio tūrinio srauto kaip kiekio matą. Šiuo atveju taikant atitinkamus tiesiškumo kriterijus didžiausią molinės masės srautą galima naudoti vietoj didžiausio standartinio tūrinio srauto.
 (4) Jeigu užtikrinama, kad talpykloje nesikondensuos vanduo.
 (5) Iki 313 K (40 °C).
 (6) Iki 475 K (202 °C).
 (7) Esant 464 ± 11 K (191 ± 11 °C).
 (3) Tikslumas ir pakartojamumas nustatomi remiantis tais pačiais surinktais duomenimis, kaip aprašyta šio priedo 9.4.3 punkte, ir absoliučiosiomis vertėmis. „pt.“ yra bendra vidutinė vertė, tikėtina pasiekus išmetamųjų teršalų ribinę vertę; „didž. vertė“ yra didžiausioji vertė, tikėtina pasiekus išmetamųjų teršalų ribinę vertę per darbo ciklą, tai nėra didžiausia prietaiso intervalo vertė; „išmat.“ yra per darbo ciklą išmatuota faktinė vidutinė vertė.
 (4) Reikalavimas, kad šie grynumo lygiai būtų nustatyti tarptautiniu ir (arba) nacionaliniu lygiu pripažintuose standartuose, netaikomas.
 (5) Reikalavimas, kad šie grynumo lygiai būtų nustatyti tarptautiniu ir (arba) nacionaliniu lygiu pripažintuose standartuose, netaikomas.
 A.1 PRIEDĖLIS
 IŠMETAMŲJŲ KIETŲJŲ DALELIŲ TERŠALŲ KIEKIO MATAVIMO ĮRANGA
 A.1.1. Matavimo bandymo procedūra
 A.1.1.1. Ėminių ėmimas
 Išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis matuojamas nenutrūkstamai imant ėminius iš dalies srauto skiedimo sistemos, kaip aprašyta šio priedo 9.2.3 punkte, arba iš viso srauto skiedimo sistemos, kaip aprašyta šio priedo 9.2.2 punkte.
 A.1.1.1.1. Skiediklio filtravimas
 Skiediklis, naudojamas pirminiam ir, kai taikytina, antriniam išmetamųjų dujų skiedimui skiedimo sistemoje, perleidžiamas pro filtrus, atitinkančius šios taisyklės 1 straipsnio 2.1.41 punkte nustatytus didelio veiksmingumo kietųjų dalelių (HEPA) filtrų reikalavimus. Prieš leidžiant skiediklį pro HEPA filtrą, jį galima perleisti pro medžio anglies skruberį ir taip sumažinti ir stabilizuoti angliavandenilių koncentraciją skiediklyje. Prieš HEPA filtrą ir už medžio anglies skruberio, jei jis naudojamas, rekomenduojama įrengti papildomą stambių kietųjų dalelių filtrą.
 A.1.1.2. Kietųjų dalelių kiekio ėminio srauto kompensavimas. Viso srauto skiedimo sistemos
 Siekiant kompensuoti iš skiedimo sistemos išskirtą masės srautą, imant kietųjų dalelių ėminius, ištrauktas (filtruotas) masės srautas sugrąžinamas į skiedimo sistemą. Kitas variantas – bendros masės srautas skiedimo sistemoje matematiškai patikslinamas pagal išskirtą kietųjų dalelių ėminio srautą. Kai iš skiedimo sistemos išskirtas bendros masės srautas, naudojamas imant kietųjų dalelių mėginius, yra mažesnis nei 0,5 proc. bendro praskiestų išmetamųjų dujų srauto skiedimo tunelyje (med), į šį patikslinimą arba srauto grįžtį galima nekreipti dėmesio.
 A.1.1.3. Kietųjų dalelių kiekio ėminio srauto kompensavimas. Dalies srauto skiedimo sistemos
 A.1.1.3.1. Į dalies srauto skiedimo sistemose iš skiedimo sistemos išskirtą masės srautą, imant kietųjų dalelių ėminius, atsižvelgiama reguliuojant ėminių proporcingumą. Tai užtikrinama grąžinant kietųjų dalelių mėginio srautą į skiedimo sistemą prieš srauto matavimo įtaisą arba atliekant matematinį patikslinimą, kaip nurodyta A.1.1.3.2 punkte. Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos (viso mėginio ėmimo tipo), masės srautas, išskirtas imant kietųjų dalelių mėginį, irgi patikslinamas apskaičiuojant masę, kaip nurodyta A.1.1.3.3 punkte.
 A.1.1.3.2. Akimirkinis į skiedimo sistemą patenkantis išmetamųjų dujų srautas (qmp), naudojamas ėminių proporcingumui kontroliuoti, taisomas vienu iš šių būdų:
 a)
 jeigu išskirtas kietųjų dalelių kiekio ėminio srautas atmetamas, 8.1.8.6.1 punkte pateikta (A.4-20) lygtis pakeičiama (A.4-29) lygtimi:
 (A.4-29)
 čia:
 qmdew
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas (kg/s);
 qmdw
 skiedimo oro masės srautas (kg/s);
 q
 ex
 kietųjų dalelių kiekio ėminio masės srautas (kg/s).
 Dalies srauto sistemos valdikliui pranešamos q
 ex vertės tikslumo ribos visais atvejais turi neviršyti 0,1 proc. q
 mdew ir šios vertės signalas turėtų būti siunčiamas ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu;
 b)
 jeigu išskirtas kietųjų dalelių kiekio ėminio srautas visiškai arba iš dalies atmetamas, bet lygiavertis srautas grąžinamas į skiedimo sistemą prieš srauto matavimo įtaisą, šio priedo 8.1.8.6.1 punkte pateikta (A.4-20) lygtis pakeičiama (A.4-30) lygtimi:
 (A.4-30)
 čia:
 qmdew
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas (kg/s);
 qmdw
 skiedimo oro masės srautas (kg/s);
 q
 ex
 kietųjų dalelių kiekio ėminio masės srautas (kg/s);
 q
 sw
 masės srautas, grąžintas į skiedimo tunelį, siekiant kompensuoti ištrauktą kietųjų dalelių kiekio ėminį (kg/s).
 Dalies srauto sistemos valdikliui pateikiamų q
 ex ir q
 sw verčių skirtumas turi visais atvejais atitikti q
 mdew ±0,1 proc. tikslumu. Signalas (arba signalai) turėtų būti siunčiamas ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu.
 A.1.1.3.3. KD matavimo pataisa
 Kai kietųjų dalelių kiekio ėminio srautas išskiriamas iš viso ėminio ėmimo tipo dalies srauto skiedimo sistemos, kietųjų dalelių masė (m
 PM), apskaičiuota pagal 5 priedo A.1 priedėlio A.1.2.3.1.1 punktą, pataisoma, kaip nurodyta toliau, kad būtų atsižvelgta į išskirtą srautą. Ši pataisa būtina net ir tuo atveju, kai išskirtas filtruotas srautas grąžinamas į dalies srauto skiedimo sistemas, kaip parodyta (A.4-31) lygtyje:
 (A.4-31)
 čia:
 mPM
 kietųjų dalelių masė, nustatyta pagal 5 priedo A.1 priedėlio A.1.2.3.1.1 punktą (g per bandymą);
 msed
 bendra skiedimo tuneliu tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 mex
 bendra praskiestų išmetamųjų dujų, ištrauktų iš skiedimo tunelio imant kietųjų dalelių kiekio ėminį, masė (kg).
 A.1.1.3.4. Dalies srauto skiedimo sistemos ėminių proporcingumas
 Siekiant išmatuoti kietųjų dalelių kiekį, išmetamųjų dujų masės srautas, nustatytas pagal bet kurį iš 5 priedo A.1 priedėlio A.1.1.6.1–A.1.1.6.4 punktuose aprašytų metodų, naudojamas dalies srauto skiedimo sistemai kontroliuoti, siekiant paimti mėginį, proporcingą išmetamųjų dujų masės srautui. Proporcingumo kokybė tikrinama taikant ėminio ir išmetamųjų dujų srauto regresijos analizę pagal šio priedo 8.2.1.2 punktą.
 A.1.1.3.5. Kietųjų dalelių skaičiaus nustatymas
 KDK nustatymo ir apskaičiavimo tvarka išdėstyta 5 priedo A.6 priedėlyje.
 A.1.2. Matavimo įranga
 A.1.2.1. Specifikacijos
 A.1.2.1.1. Sistemos apžvalga
 A.1.2.1.1.1.
 Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą sudaro zondas arba ėminių ėmimo vieta, kurioje ėminys išskiriamas iš skiedimo sistemoje tolygiai sumaišyto srauto, kaip aprašyta šio priedo 9.2.2 arba 9.2.3 punkte, lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas (VPR) prieš kietųjų dalelių matuoklį (PNC) ir tinkama tiekimo linija.
 A.1.2.1.1.2.
 Kietųjų dalelių dydžio pirminį skirtuvą (pvz., cikloninį atskyriklį, ėmiklį ar pan.) rekomenduojama montuoti prieš VPR įleidimo angą. Tačiau vietoj kietųjų dalelių dydžio pirminio skirtuvo galima naudoti ir ėminių ėmimo zondą, kaip parodyta A.4-7 paveiksle, ir juo atlikti kietųjų dalelių dydžio pirminio atskyrimo veiksmus. Dalies srauto skiedimo sistemose tą patį pirminį skirtuvą galima naudoti ir kietųjų dalelių masės, ir kietųjų dalelių kiekio ėminiams imti, kietųjų dalelių kiekio ėminį išskiriant skiedimo sistemoje už pirminio skirtuvo. Kitas variantas – naudoti atskirus pirminius skirtuvus, kietųjų dalelių kiekio ėminį skiedimo sistemoje išskiriant prieš kietųjų dalelių masės pirminį skirtuvą.
 A.1.2.1.2. Bendrieji reikalavimai
 A.1.2.1.2.1.
 Kietųjų dalelių ėminių ėmimo vieta turi būti skiedimo sistemoje.
 Kietųjų dalelių tiekimo sistemą (PTS) sudaro ėminių ėmimo zondo viršus arba kietųjų dalelių ėminių ėmimo vieta ir kietųjų dalelių tiekimo linija (PTL). PTS sistemoje ėminys iš skiedimo tunelio patenka prie VPR angos. PTS turi atitikti toliau nurodytas sąlygas.
 a)
 Viso srauto skiedimo sistemose ir dalies srauto skiedimo sistemose (dalies ėminio ėmimo tipo, kaip aprašyta šio priedo 9.2.3 punkte), ėminių ėmimo zondas įrengiamas prie tunelio centrinės linijos 10–20 tunelio skersmenų atstumu už dujų įleidimo angos ir nukreipiamas dujų srauto tekėjimui tunelyje priešinga kryptimi, o zondo ašis ties jo viršumi turi būti lygiagreti su skiedimo tunelio ašimi. Ėminių ėmimo zondas montuojamas skiedimo tunelyje taip, kad ėminį būtų galima paimti iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio.
 b)
 Dalies srauto skiedimo sistemose (viso ėminio ėmimo tipo, kaip aprašyta šio priedo 9.2.3 punkte) kietųjų dalelių ėminių ėmimo vieta arba ėminių ėmimo zondas įrengiamas kietųjų dalelių tiekimo linijoje prieš kietųjų dalelių filtro laikiklį, srauto matavimo įtaisą ir bet kurią ėminio ir (arba) papildomos atšakos vietą. Ėminių ėmimo vieta arba ėminių ėmimo zondo vieta pasirenkama taip, kad ėminį būtų galima paimti iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo zondo matmenys turėtų būti tokie, kad netrikdytų dalies srauto skiedimo sistemos veikimo.
 Iš PTS paimtas dujų ėminys turi atitikti šias sąlygas:
 a)
 viso srauto skiedimo sistemose dujų srauto Reinoldso skaičius Re turi būti <1 700;
 b)
 dalies srauto skiedimo sistemose kietųjų dalelių tiekimo vamzdyje, t. y. už ėminių ėmimo zondo arba ėminių ėmimo vietos, srauto Reinoldso skaičius Re turi būti <1 700;
 c)
 šių dujų buvimo PTS sistemoje trukmė turi būti ≤3 s;
 d)
 PTS sistemoje galima bet kokia kita ėminių ėmimo konfigūracija, jeigu galima įrodyti, kad kietųjų dalelių skverbtis yra lygi 30 nm.
 Išleidimo vamzdžio (OT), kuriuo praskiestas ėminys teka iš VPR į PNC įleidimo angą, savybės:
 a)
 vidinis skersmuo turi būti ≥4 mm;
 b)
 ėminio dujų srauto buvimo OT trukmė turi būti ≤0,8 s;
 c)
 OT vamzdyje galima bet kokia kita ėminių ėmimo konfigūracija, jeigu galima įrodyti, kad kietųjų dalelių skverbtis yra lygi 30 nm.
 A.1.2.1.2.2.
 VPR įtaise turi būti ėminių skiedimo įtaisas ir lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas.
 A.1.2.1.2.3.
 Visų skiedimo sistemos ir ėminių ėmimo sistemos dalių nuo išmetimo vamzdžio iki PNC, kurios liečiasi su nepraskiestomis ir praskiestomis išmetamosiomis dujomis, konstrukcija turi būti tokia, kad kietųjų dalelių nusodinimas būtų kuo mažesnis. Visos dalys turi būti pagamintos iš elektrai laidžių medžiagų, kurios nereaguoja su išmetamųjų dujų sudedamosiomis dalimis, ir yra įžemintos, kad būtų išvengta elektrostatinio poveikio.
 A.1.2.1.2.4.
 Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistema naudojama laikantis gerosios aerozolių ėminių ėmimo patirties – vengiama staigių išlinkių ir pokyčių skerspjūvyje, naudojami glotnūs vidiniai paviršiai ir kuo labiau sumažinamas ėminių ėmimo linijos ilgis. Leidžiami laipsniški skerspjūvio pokyčiai.
 A.1.2.1.3. Konkretūs reikalavimai
 A.1.2.1.3.1.
 Prieš patekdamas į siurblį kietųjų dalelių ėminys prateka per PNC.
 A.1.2.1.3.2.
 Rekomenduojama naudoti pirminį ėminių skirtuvą.
 A.1.2.1.3.3.
 Ėminių parengiamojo kondicionavimo blokas turi:
 A.1.2.1.3.3.1.
 leisti praskiesti ėminį vienu arba keliais etapais, kad kietųjų dalelių kiekio koncentracija būtų mažesnė už viršutinę slenkstinę ribą, nustatytą PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimu, o dujų temperatūra ties PNC įleidimo anga būtų mažesnė nei 308 K (35 °C);
 A.1.2.1.3.3.2.
 apimti pradinį skiedimo kaitinant etapą, kurį užbaigus ėminys išskiriamas, esant ≥423 K (150 °C) ir ≤673 K (400 °C) temperatūrai bei ne mažesniam nei 10 skiedimo koeficientui;
 A.1.2.1.3.3.3.
 leisti kaitinimo etapais užtikrinti pastovią vardinę veikimo temperatūrą, atitinkančią A.1.2.1.3.3.2 punkte nurodytą intervalą su ±10 K (±10 °C) tikslumu. Nurodyti, ar kaitinimo etapais veikimo temperatūra yra tinkama;
 A.1.2.1.3.3.4.
 visame VPR pasiekti kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą (fr
 (di
 )), nustatytą A.1.2.2.2.2 punkte, kuris kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 30 nm ir 50 nm, atveju būtų atitinkamai ne daugiau kaip 30 proc. ir 20 proc. didesnis, ir ne daugiau kaip 5 proc. mažesnis už sumažinimo koeficientą kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 100 nm, atveju.
 A.1.2.1.3.3.5.
 tai pat pasiekti >99,0 proc. 30 nm dydžio kietųjų tetrakontano (CH3(CH2)38CH3) dalelių garavimo lygį esant ≥10 000 cm-3 koncentracijai ties įleidimo anga, kaitinant tetrakontaną ir mažinant jo dalinį slėgį.
 A.1.2.1.3.4.
 PNC:
 A.1.2.1.3.4.1.
 veikia viso srauto tekėjimo sąlygomis;
 A.1.2.1.3.4.2.
 jo skaičiavimo tikslumas yra ±10 proc. 1 cm-3 intervale iki viršutinės slenkstinės ribos, nustatytos PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo režimu pagal pripažintą standartą. Jeigu koncentracija mažesnė negu 100 cm-3, gali būti reikalaujama įrodyti, kad per ilgesnį ėminių ėmimo laikotarpį PNC išmatuotų vidutinių verčių tikslumas atitiks aukštą statistinio pasikliovimo lygį;
 A.1.2.1.3.4.3.
 leidžia nustatyti bent 0,1 kietosios dalelės cm-3 esant mažesnei nei 100 cm3 koncentracijai;
 A.1.2.1.3.4.4.
 užtikrina tiesinį atsaką į kietųjų dalelių koncentraciją visame matavimo intervale, kai veikia atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo režimu;
 A.1.2.1.3.4.5.
 jo duomenų siuntimo dažnis yra 0,5 Hz arba didesnis;
 A.1.2.1.3.4.6.
 jo atsako trukmė visame matuojamos koncentracijos verčių intervale yra trumpesnė nei 5 s;
 A.1.2.1.3.4.7.
 turi funkciją, leidžiančią atsižvelgiant į atsitiktinumo veiksnį atlikti ne didesnį kaip 10 proc. patikslinimą, ir gebėti taikyti vidinio kalibravimo koeficientą, kaip apibrėžta A.1.2.2.1.3 punkte, bet nenaudoti jokių kitų algoritmų skaičiavimo efektyvumui patikslinti arba apibrėžti;
 A.1.2.1.3.4.8.
 kai kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmens dydis yra 23 nm (±1 nm) ir 41 nm (±1 nm), jo skaičiavimo našumas turi būti atitinkamai 50 proc. (±12 proc.) ir >90 proc.; tokias skaičiavimo našumo vertes galima pasiekti vidinėmis (pvz., prietaisų konstrukcijos kontrolės) arba išorinėmis (pvz., pirminio skirstymo pagal dydį) priemonėmis;
 A.1.2.1.3.4.9.
 jeigu PNC naudojamas darbinis skystis, jis keičiamas prietaiso gamintojo nustatytu dažnumu.
 A.1.2.1.3.5.
 Jeigu toje vietoje, kurioje kontroliuojamas PNC srautas, neužtikrinamas žinomas pastovus slėgis ir (arba) temperatūra, šie dydžiai matuojami ties PNC įleidimo anga, o gauti rodmenys užregistruojami, kad būtų galima patikslinti išmatuotas koncentracijos vertes, atsižvelgiant į standartines sąlygas.
 A.1.2.1.3.6.
 Buvimo PTS, VPR ir OT trukmė kartu su PNC atsako trukme turi neviršyti 20 s.
 A.1.2.1.3.7.
 Visos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos (PTS, VPR, OT ir PNC) transformacijos trukmė nustatoma pagal tiesioginį aerozolio pasikeitimą ties PTS įleidimo anga. Aerozolis turi pasikeisti greičiau nei per 0,1 s. Dėl bandymui naudojamo aerozolio koncentracijos vertė turi pasikeisti bent 60 proc. visos skalės vertės.
 Užregistruojamas koncentracijos pėdsakas. Vienodinant kietųjų dalelių kiekio koncentracijos ir išmetamųjų dujų srauto signalus pagal laiką, transformacijos trukmė apibrėžiama kaip laikas nuo pokyčio (t0) iki tol, kol atsakas pasieks 50 proc. galutinio rodmens vertės (t50).
 A.1.2.1.4. Rekomenduojamos sistemos aprašas
 Šioje dalyje pateikiama rekomenduojama kietųjų dalelių kiekio matavimo tvarka. Tačiau galima naudoti bet kurią A.1.2.1.2 ir A.1.2.1.3 punktuose nurodytas veikimo specifikacijas atitinkančią sistemą.
 A.4-8 ir A.4-9 paveiksluose pateiktos rekomenduojamos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos konfigūracijos atitinkamai dalies ir viso srauto skiedimo sistemoms schemos.
 A.4-8 paveikslas
 Rekomenduojamos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos schema. Dalies srauto ėminių ėmimas
 perteklinis oras
 filtruotas oras
 ciklonas
 iš variklio išmetimo sistemos
 filtruotas oras
 dirbtinis oras*
 *Kitas variantas - kontrolės programinė įranga gali įvertinti KDK sistemos pašalintą srautą
 A.4-9 paveikslas
 Rekomenduojamos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos schema. Viso srauto ėminių ėmimas
 perteklinis oras
 filtruotas oras
 ciklonas
 Srauto kryptis
 aktyv. anglis
 iš variklio išmetimo sistemos
 A.1.2.1.4.1. Ėminių ėmimo sistemos aprašas
 Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemą sudaro ėminių ėmimo zondo viršus arba kietųjų dalelių ėminių ėmimo vieta skiedimo sistemoje, kietųjų dalelių tiekimo linija (PTL), kietųjų dalelių pirminis skirtuvas (PCF) ir lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas (VPR) prieš kietųjų dalelių koncentracijos matavimo (PNC) įtaisą. VPR įtaise turi būti ėminių skiedimo įtaisai (kietųjų dalelių skiedimo įtaisai PND1 ir PND2) ir kietųjų dalelių garinimo įtaisas (garinimo vamzdis, ET). Bandymo dujų srauto ėminių ėmimo zondas arba ėmimo vieta nustatoma skiedimo tunelyje taip, kad iš homogeninio skiediklio ir išmetamųjų dujų mišinio būtų galima paimti tipinį ėminį. Buvimo sistemoje trukmė, įskaitant ir PNC atsako trukmę turi neviršyti 20 s.
 A.1.2.1.4.2. Kietųjų dalelių tiekimo sistema
 Kietųjų dalelių tiekimo sistemą (PTS) sudaro ėminių ėmimo zondo viršus arba kietųjų dalelių ėminių ėmimo vieta ir kietųjų dalelių tiekimo linija (PTL). PTS sistemoje ėminys iš skiedimo tunelio patenka prie pirmojo kietųjų dalelių skiedimo įtaiso angos. PTS turi atitikti toliau nurodytas sąlygas.
 Viso srauto skiedimo sistemose ir dalies srauto skiedimo sistemose (dalies ėminio ėmimo tipo, kaip aprašyta šio priedo 9.2.3 punkte), ėminių ėmimo zondas įrengiamas prie tunelio centrinės linijos 10–20 tunelio skersmenų atstumu už dujų įleidimo angos ir nukreipiamas dujų srauto tekėjimui tunelyje priešinga kryptimi, o zondo ašis ties jo viršumi turi būti lygiagreti su skiedimo tunelio ašimi. Ėminių ėmimo zondas montuojamas skiedimo tunelyje taip, kad ėminį būtų galima paimti iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio.
 Dalies srauto skiedimo sistemose (viso ėminio ėmimo tipo, kaip aprašyta šio priedo 9.2.3 punkte), kietųjų dalelių ėminių ėmimo vieta pasirenkama kietųjų dalelių tiekimo linijoje prieš kietųjų dalelių filtro laikiklį, srauto matavimo įtaisą ir bet kurią ėminių ir (arba) papildomos atšakos vietą. Ėminių ėmimo vieta arba ėminių ėmimo zondo vieta pasirenkama taip, kad ėminį būtų galima paimti iš homogeninio skiediklio ir (arba) išmetamųjų dujų mišinio.
 Iš PTS paimtas dujų ėminys turi atitikti šias sąlygas:
 jų srauto Reinoldso skaičius turi būti <1 700;
 šių dujų buvimo PTS sistemoje trukmė turi būti ≤3 s;
 PTS sistemoje galima bet kokia kita ėminių ėmimo konfigūracija, jeigu galima įrodyti, kad 30 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų dalelių skverbtis yra lygiavertė.
 išleidimo vamzdžio (OT), kuriuo praskiestas ėminys teka iš VPR į PNC įleidimo angą, savybės:
 vidinis skersmuo turi būti ≥4 mm;
 dujų ėminio srauto buvimo OT trukmė turi būti ≤0,8 s.
 OT galima bet kokia kita ėminių ėmimo konfigūracija, jeigu kiekvienu atveju galima įrodyti, kad 30 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų dalelių skverbtis yra lygiavertė.
 A.1.2.1.4.3. Kietųjų dalelių pirminis skirtuvas
 Kietųjų dalelių pirminį skirtuvą rekomenduojama įrengti prieš VPR. Pirminio skirtuvo 50 proc. kietųjų dalelių skersmens skiriamoji riba turi būti 2,5–10 μm, esant tūriniam srautui, pasirinktam išmetamųjų kietųjų dalelių kiekio ėminiams imti. Pirminis skirtuvas turi praleisti ne mažiau kaip 99 proc. į pirminį skirtuvą patenkančių ir pro pirminio skirtuvo išleidimo angą, esant tūriniam srautui, pasirinktam išmetamųjų kietųjų dalelių kiekio ėminiams imti, ištekėsiančių 1 μm skersmens kietųjų dalelių masės koncentracijos. Dalies srauto skiedimo sistemose tą patį pirminį skirtuvą galima naudoti ir kietųjų dalelių, ir kietųjų dalelių kiekio ėminiams imti, kietųjų dalelių kiekio ėminį išskiriant skiedimo sistemoje už pirminio skirtuvo. Kitas variantas – naudoti atskirus pirminius skirtuvus, kietųjų dalelių kiekio ėminį skiedimo sistemoje išskiriant prieš kietųjų dalelių masės pirminį skirtuvą.
 A.1.2.1.4.4. Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisas (VPR)
 VPR sudaro paeiliui sujungti pirmas kietųjų dalelių kiekio skiedimo įtaisas (PND1), garinimo vamzdis ir antras skiedimo įtaisas (PND2). Šio skiedimo įtaiso paskirtis – sumažinti ėminio kietųjų dalelių, įtekančių į kietųjų dalelių koncentracijos matavimo įtaisą, kiekio koncentraciją, kad ji būtų mažesnė už viršutinę slenkstinę ribą, nustatytą taikant PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo režimą, ir slopinti kristalų užuomazgų susidarymą ėminyje. Iš VPR turi būti matyti, ar PND1 ir garinimo vamzdžio veikimo temperatūros yra tinkamos.
 VPR turi leisti užtikrinti, kad 30 nm kietųjų tetrakontano (CH3(CH2)38CH3) dalelių garavimo lygis būtų didesnis kaip99,0 proc., esant ne mažesnei nei 10 000 cm-3 koncentracijai ties įleidimo anga, kaitinant tetrakontaną ir mažinant jo dalinį slėgį. Be to, visame VPR turi būti užtikrintas kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas (f
 r), kuris kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 30 nm ir 50 nm, atveju būtų atitinkamai ne daugiau kaip 30 proc. ir 20 proc. didesnis, ir ne daugiau kaip 5 proc. mažesnis už sumažinimo koeficientą kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo yra 100 nm, atveju.
 A.1.2.1.4.4.1. Pirmasis kietųjų dalelių skiedimo įtaisas (PND1)
 Pirmasis kietųjų dalelių skiedimo įtaisas specialiai projektuojamas taip, kad praskiestų kietųjų dalelių kiekio koncentraciją ir veiktų esant 423–673 K (150–400 °C) (sienelių) temperatūrai. Sienelių temperatūros nuostatis turėtų būti pastovus, atitikti vardinę veikimo temperatūrą šiame intervale ±10 °C tikslumu bei neviršyti ET sienelių temperatūros (A.1.2.1.4.4.2 punktas). Į skiedimo įtaisą turėtų būti tiekiamas HEPA filtruotas skiedimo oras, o jo skiedimo koeficientas turi būti 10–200 kartų dydžio.
 A.1.2.1.4.4.2. Garinimo vamzdis (ET)
 Garinimo vamzdyje per visą jo ilgį sienelių temperatūra kontroliuojama, kad būtų didesnė už pirmojo kietųjų dalelių kiekio skiedimo įtaiso sienelių temperatūrą arba jai lygi, ir ±10 K tikslumu palaikoma pastovi nustatytoji vardinė 573 K (300 °C) ir 673 K (400 °C) sienelių temperatūra.
 A.1.2.1.4.4.3. Antrasis kietųjų dalelių skiedimo įtaisas (PND2)
 PND2 specialiai projektuojamas taip, kad praskiestų kietųjų dalelių kiekio koncentraciją. Į skiedimo įtaisą turi būti tiekiamas HEPA filtru filtruotas skiedimo oras, o jo skiedimo koeficientas turi būti 10–30 kartų dydžio. Pasirenkamas PND2 skiedimo koeficientas nuo 10 iki 15, kad kietųjų dalelių kiekio koncentracija už antrojo skiedimo įtaiso būtų mažesnė už viršutinę slenkstinę ribą, nustatytą taikant PNC atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo režimą, o dujų temperatūra prieš įtekant į PNC būtų <308 K (35 °C).
 A.1.2.1.4.5. Kietųjų dalelių skaitiklis (PNC)
 PNC turi atitikti A.1.2.1.3.4 punkto reikalavimus.
 A.1.2.2. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos kalibravimas ir (arba) patvirtinimas (1)
 A.1.2.2.1. Kietųjų dalelių skaitiklio kalibravimas
 A.1.2.2.1.1.
 Techninė tarnyba užtikrina, kad PNC kalibravimo sertifikatas, įrodantis atitiktį pripažintam standartui, būtų gautas per 12 mėnesių iki teršalų išmetimo bandymo.
 A.1.2.2.1.2.
 Be to, atlikus bet kokio pobūdžio svarbius techninės priežiūros darbus, PNC perkalibruojamas ir išduodamas naujas kalibravimo sertifikatas.
 A.1.2.2.1.3.
 Turi būti įmanoma nustatyti, koks standartinis metodas buvo taikomas kalibruojant:
 a)
 lyginant kalibruojamo PNC atsaką su sukalibruoto aerozolio elektrinio skaitiklio atsaku, tuo pačiu metu imant elektrostatiškai suklasifikuotų kalibravimo kietųjų dalelių ėminius, arba
 b)
 lyginant kalibruojamo PNC atsaką su antro PNC, kuris buvo tiesiogiai sukalibruotas taikant minėtą metodą, atsaku.
 Elektrinio skaitiklio atveju, kalibruojama naudojant bent šešias standartines koncentracijos vertes, kuo tolygiau paskirstytas PNC matavimo intervale. Vienas iš šių taškų bus vardinės nulinės koncentracijos taškas, gautas prie kiekvieno prietaiso įleidimo angos pritvirtinus bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba lygiavertėmis veikimo savybėmis pasižyminčius HEPA filtrus. Kalibruojamam PNC netaikant jokio kalibravimo koeficiento, kiekvienos taikytos koncentracijos vertės atveju išmatuotosios koncentracijos vertės turi atitikti standartinę koncentraciją ±10 proc. tikslumu, išskyrus nulinės vertės tašką – priešingu atveju kalibruojamas PNC atmetamas. Apskaičiuojamas ir užregistruojamas dviejų duomenų rinkinių tiesinės regresijos gradientas. Kalibruojamam PNC taikomas kalibravimo koeficientas, lygus atvirkštinei gradiento vertei. Atsako tiesiškumas apskaičiuojamas kaip dviejų duomenų rinkinių Pirsono koreliacijos koeficiento kvadratas (R2), ir jis turi būti ne mažesnis kaip 0,97. Apskaičiuojant gradientą ir R2, tiesinė regresija nukreipiama per pradinį tašką (nulinė koncentracija abiejuose prietaisuose).
 Standartinio PNC atveju kalibruojama naudojant bent šešias standartines koncentracijos vertes, paskirstytas PNC matavimo intervale. Bent trys taškai turi būti ties mažesnėmis nei 1 000 cm-3 koncentracijos vertėmis, likusios koncentracijos vertės turi pasiskirstyti tiesiškai nuo 1 000 cm-3 iki maksimalios PNC intervalo vertės, skaitikliui veikiant atskirtų kietųjų dalelių apskaičiavimo rėžimu. Vienas iš šių taškų bus vardinės nulinės koncentracijos taškas, gautas prie kiekvieno prietaiso įleidimo angos pritvirtinus bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba lygiavertėmis veikimo savybėmis pasižyminčius HEPA filtrus. Kalibruojamam PNC netaikant jokio kalibravimo koeficiento, kiekvienos koncentracijos vertės atveju išmatuotosios koncentracijos vertės turi atitikti standartinę koncentraciją ±10 proc. tikslumu, išskyrus nulinės vertės tašką – priešingu atveju kalibruojamas PNC atmetamas. Apskaičiuojamas ir užregistruojamas dviejų duomenų rinkinių tiesinės regresijos gradientas. Kalibruojamam PNC taikomas kalibravimo koeficientas, lygus atvirkštinei gradiento vertei. Atsako tiesiškumas apskaičiuojamas kaip dviejų duomenų rinkinių Pirsono koreliacijos koeficiento kvadratas (R2), ir jis turi būti ne mažesnis kaip 0,97. Apskaičiuojant gradientą ir R2, tiesinė regresija nukreipiama per pradinį tašką (nulinė koncentracija abiejuose prietaisuose).
 A.1.2.2.1.4.
 Kalibruojant taip pat patikrinamas PNC skaičiavimo našumas pagal A.1.2.1.3.4.8 punkto reikalavimus, kai kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmens dydis yra 23 nm. Kai kietųjų dalelių dydis yra 41 nm, skaičiavimo našumo tikrinti nereikalaujama.
 A.1.2.2.2. Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso (VPR) kalibravimas ir (arba) patvirtinimas
 A.1.2.2.2.1.
 Jeigu įtaisas yra naujas ir buvo atlikti esminiai techninės priežiūros darbai, VPR kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientus reikalaujama kalibruoti pagal visus skiedimo parametrus, esant nustatytai pastoviai vardinei prietaiso veikimo temperatūrai. Laikantis reikalavimo reguliariai tvirtinti VPR kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą, pakanka jį patikrinti pagal vieną parametrą, atitinkantį parametrą, taikomą atliekant ne keliais judančių mechanizmų, kuriuose įmontuoti dyzelinio kietųjų dalelių filtrai, matavimus. Techninė tarnyba užtikrina, kad lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso kalibravimo arba patvirtinimo sertifikatas būtų gautas per 6 mėnesius iki teršalų išmetimo bandymo. Jeigu lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaise įmontuota temperatūros stebėsenos signalizacija, leidžiamas 12 mėnesių patvirtinimo tarpsnis.
 VPR apibūdinamas pagal kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą, nustatytą 30 nm, 50 nm ir 100 nm elektrinio mobilumo skersmens kietosioms dalelėms. Kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientai (fr
 (d)) turi būti atitinkamai ne daugiau kaip 30 ir 20 proc. didesni kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo 30 ir 50 nm, atveju, ir ne daugiau kaip 5 proc. mažesni kietųjų dalelių, kurių elektrinio mobilumo skersmuo 100 nm, atveju. Patvirtinimo tikslais vidutinis kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas turi ±10 proc. tikslumu atitikti per pradinio VPR kalibravimo etapą nustatytą vidutinį kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientą (
 ).
 A.1.2.2.2.2.
 Atliekant šiuos matavimus bandymui naudojamas aerozolis, kurio kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmens dydis yra 30, 50 ir 100 nm, o minimali koncentracija ties VPR įleidimo anga yra 5 000 kietųjų dalelių cm-3. Kietųjų dalelių koncentracija matuojama prieš įtaisus ir už jų.
 Kiekvieno dydžio kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas (fr
 (di
 )) apskaičiuojamas pagal (A.4-32) lygtį:
 (A.4-32)
 čia:
 Nin(di)
 di
 skersmens kietųjų dalelių koncentracija prieš įtaisus;
 Nout(di)
 di
 skersmens kietųjų dalelių koncentracija už įtaisų;
 di
 kietųjų dalelių elektrinio mobilumo skersmuo (30, 50 arba 100 nm).
 Nin
 (di
 ) ir Nout
 (di
 ) tikslinami pagal tas pačias sąlygas.
 Vidutinis kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo, esant konkrečiam skiedimo parametrui, koeficientas (
 ) apskaičiuojamas pagal (A.4-33) lygtį:
 (A.4-33)
 Lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaisą (VPR) rekomenduojama kalibruoti ir patvirtinti kaip baigtą komplektuoti įtaisą.
 A.1.2.2.2.3.
 Techninė tarnyba užtikrina, kad VPR patvirtinimo sertifikatas, įrodantis faktinį lakių kietųjų dalelių šalinimo našumą, būtų gautas per 6 mėnesius iki teršalų išmetimo bandymo. Jeigu lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaise įmontuota temperatūros stebėsenos signalizacija, leidžiamas 12 mėnesių patvirtinimo tarpsnis. VPR turi užtikrinti, kad bent 30 nm elektrinio mobilumo skersmens kietųjų tetrakontano (CH3(CH2)38CH3) dalelių pašalinimo lygis bus didesnis nei 99,0 proc., esant ≥10 000 cm-3 koncentracijai ties įleidimo anga, kai jis veikia pagal mažiausius skiedimo parametrus ir esant gamintojo rekomenduojamai darbinei temperatūrai.
 A.1.2.2.3. Kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemų patikros procedūros
 A.1.2.2.3.1.
 Prieš kiekvieną bandymą kietųjų dalelių skaitikliu išmatuojama ir užregistruojama mažesnė nei 0,5 kietosios dalelės cm-3 koncentracija, kai prie visos kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos (VPR ir PNC) įleidimo angos yra pritvirtintas bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba lygiavertėmis veikimo savybėmis pasižymintis HEPA filtras.
 A.1.2.2.3.2.
 Kiekvieną mėnesį kietųjų dalelių skaitikliu išmatuojama ir užregistruojama į skaitiklį tekančio srauto vertė, 5 proc. tikslumu atitinkanti kietųjų dalelių skaitiklio vardinį srautą, kai patikra atliekama naudojant sukalibruotą srauto skaitiklį.
 A.1.2.2.3.3.
 Kiekvieną dieną, naudojant prie kietųjų dalelių skaitiklio įleidimo angos pritvirtintą bent H13 klasės (EN 1822:2008) arba lygiavertėmis veikimo savybėmis pasižymintį HEPA filtrą, kietųjų dalelių skaitikliu turi būti užregistruojama ≤0,2 cm-3 koncentracija. Pašalinus šį filtrą, kietųjų dalelių skaitiklis turi rodyti, kad atsiradus aplinkos oro poveikiui išmatuota koncentracija padidėjo bent iki 100 kietųjų dalelių cm-3, o sugrąžinus HEPA filtrą jis vėl turi rodyti ≤0,2 cm-3 koncentraciją.
 A.1.2.2.3.4.
 Prieš pradedant kiekvieną bandymą patvirtinama, kad matavimo sistema rodo, jog garinimo vamzdyje, jeigu jis naudojamas sistemoje, veikimo temperatūra atitinka nustatytąją.
 A.1.2.2.3.5.
 Prieš pradedant kiekvieną bandymą patvirtinama, kad matavimo sistema rodo, jog skiedimo įtaise PND1 veikimo temperatūra atitinka nustatytąją.
 (1) Pavyzdiniai kalibravimo ir patikros metodai pateikiami adresu: www.unece.org/es/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29grpe/pmpfcp
 A.2 PRIEDĖLIS
 ĮRANGOS IR PAGALBINIŲ PRIETAISŲ MONTAVIMO REIKALAVIMAI
 Eil. Nr.
 Įranga ir pagalbiniai prietaisai
 Įrengta teršalų išmetimo bandymui
 1
 Įleidimo sistema
 Įleidimo kolektorius
 Taip
 Karterio išmetamųjų dujų kontrolės sistema
 Taip
 Oro srautmatis
 Taip
 Oro filtras
 Taip (1)
 Įleidimo triukšmo slopintuvas
 Taip (1)
 2
 Išmetimo sistema
 Papildomas išmetamųjų teršalų apdorojimas
 Taip
 Išmetimo kolektorius
 Taip
 Jungiamieji vamzdžiai
 Taip (2)
 Duslintuvas
 Taip (2)
 Išmetimo vamzdis
 Taip (2)
 Išmetamųjų dujų stabdis
 Ne (3)
 Kompresorius
 Taip
 3
 Degalų tiekimo siurblys
 Taip (4)
 4
 Degalų įpurškimo įranga
 Priešfiltris
 Taip
 Filtras
 Taip
 Siurblys
 Taip
 5
 Aukšto slėgio vamzdis
 Taip
 Injektorius
 Taip
 Elektroninis valdymo įtaisas, jutikliai ir kt.
 Taip
 Reguliatorius (valdymo sistema)
 Taip
 Kuro siurblio krumpliastiebio visos apkrovos automatinis ribotuvas, naudojamas atsižvelgiant į atmosferos sąlygas
 Taip
 6
 Aušinimo skysčiu įranga
 Radiatorius
 Ne
 Ventiliatorius
 Ne
 Ventiliatoriaus gaubtas
 Ne
 Vandens siurblys
 Taip (5)
 Termostatas
 Taip (6)
 7
 Aušinimas oru
 Gaubtas
 Ne (7)
 Ventiliatorius arba orpūtė
 Ne (7)
 Temperatūros reguliavimo įtaisas
 Ne
 8
 Kompresorius
 Kompresorius, varomas tiesiogiai varikliu ir (arba) išmetamosiomis dujomis
 Taip
 Pripučiamo oro aušintuvas
 Taip (7)
 (8)
 Aušinimo priemonės siurblys arba ventiliatorius (varomas varikliu)
 Ne (7)
 Aušinimo priemonės srauto reguliavimo įtaisas
 Taip
 9
 Papildomas bandymo stendo ventiliatorius
 Taip, jei reikalingas
 10
 Taršą mažinantis įtaisas
 Taip
 11
 Paleidimo įranga
 Taip arba yra naudojama bandymo stendo įranga (9)
 12
 Tepamosios alyvos siurblys
 Taip
 13
 Atliekant bandymus atsisakoma tam tikrų pagalbinių prietaisų, kurie būtini tik eksploatuojant ne keliais judantį mechanizmą ir kuriuos galima montuoti ant variklio.
 Šis nebaigtinis sąrašas pateikiamas kaip pavyzdys:
 (i)
 stabdžių oro kompresorius;
 (ii)
 vairo stiprintuvo kompresorius;
 (iii)
 pakabos kompresorius;
 (iv)
 oro kondicionavimo sistema.
 Ne
 (1) Komplektinė įleidimo sistema montuojama taip, kaip numatyta pagal paskirtį:
 i)
 kai ji gali daryti akivaizdų poveikį variklio galiai;
 ii)
 kai to reikalauja gamintojas
 Kitais atvejais galima naudoti lygiavertę sistemą, bet reikėtų patikrinti, ar įsiurbimo slėgis nuo švaraus oro filtrui gamintojo nustatytos viršutinės ribos nesiskiria daugiau kaip 100 Pa.
 (2) Komplektinė išmetimo sistema įrengiama taip, kaip numatyta pagal paskirtį:
 i)
 kai ji gali daryti akivaizdų poveikį variklio galiai;
 ii)
 kai to reikalauja gamintojas.
 Kitais atvejais galima įrengti lygiavertę sistemą, tik išmatuotas slėgis ir gamintojo nustatyta viršutinė ribinė vertė negali skirtis daugiau kaip 1 000 Pa.
 (3) Jeigu variklyje sumontuotas išmetimo stabdis, droselinė sklendė turi būti visiškai atidaryta.
 (4) Prireikus, degalų tiekimo slėgį galima reguliuoti, kad jis atitiktų slėgį tam tikro variklio veikimo režimo sąlygomis (ypač, kai naudojama degalų grąžinimo sistema).
 (5) Aušinamąjį skystį turi varinėti tik variklinis vandens siurblys. Skystį galima aušinti išorinėje sistemoje, jeigu šios sistemos slėgio nuostoliai ir siurblio įėjimo angos slėgis iš esmės lieka tokie patys, kaip ir variklio aušinimo sistemos.
 (6) Termostatas gali būti visiškai atidarytas.
 (7) Kai atliekant bandymą prijungiamas aušinamasis ventiliatorius arba orpūtė, jų sugertoji galia pridedama prie rezultatų, išskyrus oru aušinamų variklių aušinamuosius ventiliatorius, įrengiamus tiesiogiai ant alkūninio veleno. Ventiliatoriaus arba orpūtės galia nustatoma taikant bandymų sūkių skaičius, apskaičiuotus pagal tipines charakteristikas arba atliekant praktinius bandymus.
 (8) Įpučiamu oru aušinami varikliai bandomi naudojant skysčiu arba oru aušinamą pripučiamo oro aušinimo sistemą, tačiau jei gamintojas pageidauja, aušinimo oru sistema gali būti pakeista bandymo stendo įranga. Bet kuriuo atveju, kaskart nustačius vis kitą sūkių skaičių, galia matuojama, kai bandymo stendo pripučiamo oro aušintuve sumažėjusio variklio oro slėgio didžiausioji vertė ir sumažėjusios temperatūros mažiausioji vertė yra tokios pačios, kaip ir gamintojo nurodytosios.
 (9) Elektrinėms ar kitoms paleidimo sistemoms galia tiekiama naudojant bandymo stendą.
 A.3 PRIEDĖLIS
 SUKIMO MOMENTO SIGNALO PERDAVIMO PER ELEKTRONINĮ VALDYMO BLOKĄ PATIKRA
 A.3.1. Įžanga
 Šiame priedėlyje išdėstyti sukimo momento patikros reikalavimai, taikomi tais atvejais, kai gamintojas ketina taikyti sukimo momento signalo perdavimo per elektroninį valdymo įtaisą (EVĮ) metodą (kai varikliai taip sumontuoti), jeigu susitariančioji šalis reikalauja atlikti eksploatuojamų variklių stebėsenos bandymus.
 Grynasis sukimo momentas, nustatomas remiantis nepakoreguotu variklio su visa įranga ir pagalbiniais prietaisais, ketinamais naudoti per teršalų išmetimo bandymą pagal A.2 priedėlį, grynuoju sukimo momentu.
 A.3.2. Perduodamas sukimo momentas
 Kai variklis sumontuojamas ant bandymo stendo, kad būtų galima sudaryti variklio charakteristikų grafiką, užtikrinama galimybė naudotis priemonėmis, kuriomis būtų galima nuskaityti EVĮ perduodamą sukimo momento signalą.
 A.3.3. Patikros procedūra
 Pagal šio priedo 7.6.2 punktą sudarant charakteristikų grafiką, vienu metu fiksuojami dinamometru matuojamo sukimo momento ir EVĮ perduodamo sukimo momento rodmenys bent trijuose sukimo momento kreivės taškuose. Bent vieni rodmenys fiksuojami kreivės taške, kuriame sukimo momentas sudaro ne mažiau kaip 98 proc. didžiausios vertės.
 EVĮ perduodamas sukimo momentas registruojamas be pataisų, jeigu kiekviename atlikto matavimo taške koeficientas, apskaičiuotas padalijus dinamometru išmatuotą sukimo momento vertę iš EVĮ perduodamo sukimo momento vertės, yra ne mažesnis kaip 0,93 (t. y. didžiausias skirtumas yra 7 proc.). Šiuo atveju pranešime įrašoma, kad EVĮ perduodamo sukimo momento patikra atlikta be pataisų. Jeigu koeficientas viename arba keliuose bandymo taškuose yra mažesnis negu 0,93, pagal visus taškus, kuriuose fiksuoti rodmenys, nustatomas ir į pranešimą įrašomas vidutinis korekcijos koeficientas. Jeigu koeficientas įrašomas pranešime, atliekant eksploatavimo stebėsenos bandymus, jis taikomas EVĮ perduodamam sukimo momentui.
 A.4 PRIEDĖLIS
 AMONIAKO KIEKIO MATAVIMO PROCEDŪROS
 A.4.1. Šiame priedėlyje aprašoma amoniako (NH3) kiekio matavimo procedūra. Netiesinio atsako analizatoriams leidžiama taikyti tiesinimo grandines.
 A.4.2. Nustatyti trys NH3 matavimo principai, iš kurių gali būti taikomas bet kuris, jei atitinka atitinkamai A.4.2.1, A.4.2.2 arba A.4.2.3 punkte nurodytus reikalavimus. Matuojant NH3 kiekį, dujų džiovintuvų naudoti neleidžiama.
 A.4.2.1. Furjė transformacijos infraraudonųjų spindulių (toliau – FTIR) analizatorius
 A.4.2.1.1. Matavimo principas
 Naudojant FTIR analizatorių, taikomas plataus spektro infraraudonųjų spindulių spektroskopijos principas. Taip galima kartu išmatuoti išmetamųjų teršalų sudedamųjų dalių, kurių standartiniai spektrai yra numatyti įrenginyje, kiekį. Sugerties spektras (intensyvumas pagal bangų ilgį) apskaičiuojamas naudojant matavimų interferogramą (intensyvumą pagal laiką) ir taikant Furjė transformacijos metodą.
 A.4.2.1.2. Įrengimas ir ėminių ėmimas
 FTIR analizatorius įrengiamas pagal prietaiso gamintojo instrukcijas. Parenkamas vertintinas NH3 bangų ilgis. Ėminių ėmimo kanalas (ėminių ėmimo vamzdis, pirminis (-iai) priešfiltris (-iai) ir vožtuvai) turi būti pagaminti iš nerūdijančio plieno arba PTFE ir įšildyti iki 383–464 K (110–191 °C) temperatūros nuostačių, kad būtų kuo labiau sumažinti NH3 nuostoliai ir ėminių ėmimo artefaktų kiekis. Be to, ėminių ėmimo linija turi būti kuo trumpesnė.
 A.4.2.1.3. Tarpusavio trukdžiai
 NH3 bangų ilgio spektro skiriamoji geba turi būti 0,5 cm-1, kad kitų išmetamosiose dujose esančių dujų poveikis būtų kuo mažesnis.
 A.4.2.2. Nedispersinis ultravioletinių spindulių rezonanso sugėrimo analizatorius (toliau – NDUV).
 A.4.2.2.1. Matavimo principas
 NDUV pagrįstas grynai fizikiniu principu, nereikalingos jokios pagalbinės dujos arba įranga. Pagrindinis fotometro elementas yra beelektrodė išlydžio lempa. Ji skleidžia griežtos struktūros ultravioletinio diapazono spinduliuotę ir leidžia išmatuoti keletą komponentų, pvz., NH3.
 Fotometrinę sistemą sudaro dvigubo laikinio spindulio sistema, kuria atliekamas matavimas, ir etaloninis spindulys, nustatomas filtro koreliacijos metodu.
 Kad matavimo signalas būtų labai stabilus, dvigubo laikinio spindulio sistema derinama su dvigubo erdvinio spindulio sistema. Apdorojus detektoriaus signalus gaunamas labai mažas nulinis rodmenų slinkis.
 Analizatoriaus kalibravimo režimu izoliuotas kvarcinis elementas pakreipiamas į spindulio kelią ir taip gaunama tiksli kalibravimo vertė, nes elemento langų atspindžio ir sugerties nuostoliai yra neutralizuojami. Kadangi elemento dujų užpildas yra labai stabilus, šiuo kalibravimo metodu užtikrinamas labai stabilus ilgalaikis fotometro stabilumas.
 A.4.2.2.2. Montavimas
 Analizatorius montuojamas analizatoriaus korpuse, pagal prietaiso gamintojo instrukcijas taikant ekstrakcinę ėminių ėmimo metodiką. Analizatoriaus vieta turi atlaikyti gamintojo nurodytą apkrovą.
 Ėminių ėmimo kanalas (ėminių ėmimo linija, priešfiltris (-iai) ir vožtuvai) turi būti pagaminti iš nerūdijančio plieno arba PTFE ir įšildyti iki 383–464 K (110–191 °C) temperatūros nuostačių.
 Be to, ėminių ėmimo linija turi būti kuo trumpesnė. Išmetamųjų dujų temperatūros ir slėgio, įrenginio aplinkos ir vibracijos poveikis matavimo rezultatams turi būti kuo mažesnis.
 Dujų analizatorius apsaugomas nuo šalčio, karščio, temperatūros svyravimų, stiprių oro srovių, dulkių sankaupų, korozinės atmosferos ir vibracijos. Kad būtų išvengta kaitimo, užtikrinama pakankama oro ventiliacija. Karščio nuostoliams išsklaidyti naudojamas visas paviršius.
 A.4.2.2.3. Kryžminis jautris
 Siekiant sumažinti kryžminius trukdžius, pasirenkamas tinkamas spektro intervalas. Tipiniai komponentai, dėl kurių atsiranda kryžminis NH3 matavimo jautris, yra SO2, NO2 ir NO.
 Kryžminiam jautriui sumažinti papildomai galima taikyti kitus metodus.
 a)
 Trukdžių filtrų naudojimas.
 b)
 Kryžminio jautrio kompensavimas matuojant kryžminio jautrio komponentus ir kompensavimui naudojant matavimo signalą.
 A.4.2.3. Lazerinis infraraudonųjų spindulių analizatorius
 A.4.2.3.1. Matavimo principas
 Infraraudonųjų spindulių lazeris, pavyzdžiui, derinamasis diodinis lazeris (TDL) arba kvantinis kaskadinis lazeris (QCL) gali skleisti koherentišką šviesą infraraudonajai spinduliuotei artimame spektre arba atitinkamai infraraudonosios spinduliuotės spektro viduryje, kur azoto komponentai, įskaitant NH3, pasižymi stipriomis sugeriamosiomis savybėmis. Šio lazerio optiniai prietaisai gali generuoti pulsuojančio režimo aukštos raiškos siauro diapazono juostą infraraudonajai spinduliuotei artimame spektre arba infraraudonosios spinduliuotės spektro viduryje. Todėl lazeriniais infraraudonųjų spindulių analizatoriais galima sumažinti trukdžius, atsirandančius persidengus keleto variklio išmetamųjų dujų komponentų spektrams.
 A.4.2.3.2. Montavimas
 Analizatorius montuojamas tiesiog išmetimo vamzdyje (in situ) arba analizatoriaus kameroje, taikant ekstrakcinę mėginių ėmimo metodiką, atsižvelgiant į prietaiso gamintojo instrukcijas. Jeigu analizatorius montuojamas analizatoriaus korpuse, ėminių ėmimo kanalas (ėminių ėmimo linija, priešfiltris (-iai) ir vožtuvai) turi būti pagamintas iš nerūdijančio plieno arba PTFE ir įšildytas iki 383–464 K (110–191 °C) temperatūros nuostačių, kad būtų kuo labiau sumažinti NH3 nuostoliai ir ėminių ėmimo artefaktų kiekis. Be to, ėminių ėmimo linija turi būti kuo trumpesnė.
 Kuo labiau sumažinamas išmetamųjų teršalų temperatūros ir slėgio, įrenginio aplinkos ir vibracijos poveikis matavimo rezultatams arba taikoma išlyginimo metodika.
 Jeigu taikytina, apsauginis oras, naudojamas kartu su vietoje montuojamu įrenginiu ir skirtas prietaisui apsaugoti, neturi turėti įtakos išmetamųjų teršalų sudedamųjų dalių koncentracijai, matuojamai už prietaiso, arba kitų išmetamųjų teršalų sudedamųjų dalių atranka turi būti atliekama prieš prietaisą.
 A.4.2.3.3. NH3 lazerinių infraraudonųjų spindulių analizatorių trukdžių patikra (kryžminiai trukdžiai)
 A.4.2.3.3.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Jeigu NH3 matuojamas naudojant lazerinių infraraudonųjų spindulių analizatorių, trukdžių kiekis tikrinamas analizatorių įrengus pirmą kartą ir atlikus svarbius techninės priežiūros darbus.
 A.4.2.3.3.2. Trukdžių patikrai taikomi matavimo principai
 Trukdžių dujos gali sukelti teigiamuosius tam tikrų lazerinių infraraudonųjų spindulių analizatorių trukdžius ir atsaką, panašų į NH3. Jeigu analizatoriuje taikomi kompensavimo algoritmai, kuriems naudojami kitų dujų matavimo rezultatai, kad būtų užtikrinta atitiktis šios trukdžių patikros reikalavimams, tokie matavimai atliekami tuo pačiu metu, siekiant patikrinti kompensavimo algoritmus analizatoriui vykdant trukdžių patikrą.
 Norint nustatyti lazerinių infraraudonųjų spindulių analizatoriaus trukdžių dujas, remiamasi gerąja inžinerine praktika. Pažymėtina, kad trukdžių rūšys, išskyrus H2O, priklauso nuo gamintojo pasirinktos NH3 infraraudonųjų spindulių sugerties juostos. Nustatoma kiekvieno analizatoriaus NH3 infraraudonųjų spindulių sugerties juosta. Kiekvienai NH3 infraraudonųjų spindulių sugerties juostai, remiantis gerąja inžinerine praktika, nustatomos patikrai naudotinos trukdžių dujos.
 A.4.3. Teršalų išmetimo bandymo procedūra
 A.4.3.1. Analizatorių patikra
 Prieš pradedant teršalų išmetimo bandymą, parenkamas analizatoriaus intervalas. Leidžiama naudoti automatinio arba rankinio intervalo keitimo išmetamųjų teršalų analizatorius. Atliekant bandymų ciklą, analizatorių intervalo keisti negalima.
 Jeigu prietaisui netaikomos A.4.3.4.2 punkto nuostatos, nustatomas nulinis atsakas ir patikros atsakas. Nustatant patikros atsaką, naudojamos A.4.4.2.7 punkto specifikacijas atitinkančios NH3 dujos. Leidžiama naudoti etaloninius elementus su NH3 patikros dujomis.
 A.4.3.2. Išmetamųjų dujų duomenų rinkimas
 Bandymų sekos pradžioje pradedami rinkti NH3 duomenys. NH3 koncentracija matuojama nenutrūkstamai ir kompiuterio sistemoje išsaugoma ne mažesniu kaip 1 Hz dažniu.
 A.4.3.3. Veiksmai po bandymo
 Bandymą užbaigus, ėminiai imami toliau, kol baigiasi sistemos atsako laikas. Nustatyti analizatoriaus rodmenų slinkį pagal A.4.3.4.1 punktą reikalaujama tik tada, jeigu nėra A.4.3.4.2 punkte nurodytos informacijos.
 A.4.3.4. Analizatoriaus rodmenų slinkis
 A.4.3.4.1.
 Kuo greičiau, bet ne vėliau kaip per 30 minučių nuo bandymų ciklo pabaigos arba stabilizavimo laikotarpiu, nustatomas analizatoriaus nulinis atsakas ir patikros atsakas. Skirtumas tarp rezultatų prieš bandymą ir po bandymo turi būti mažesnis nei 2 proc. visos skalės vertės.
 A.4.3.4.2.
 Nustatyti analizatoriaus rodmenų slinkį nereikalaujama šiais atvejais:
 a)
 jeigu A.4.4.2.3 ir A.4.4.2.4 punktuose prietaiso gamintojo nurodytas nulinio ir skalės atsako slinkis atitinka A.4.3.4.1 punkto reikalavimus;
 b)
 jeigu A.4.4.2.3 ir A.4.4.2.4 punktuose prietaiso gamintojo nurodytas nulinio ir skalės atsako slinkio laiko intervalas viršija bandymo trukmę.
 A.4.4. Analizatoriaus specifikacija ir patikra
 A.4.4.1. Tiesiškumo reikalavimai
 Analizatorius turi atitikti šio priedo A.4-8 lentelėje nustatytus tiesiškumo reikalavimus. Tiesiškumo patikra pagal šio priedo 8.1.4 punktą atliekama ne rečiau negu nustatyta šio priedo A.4-5 lentelėje. Iš anksto pritarus tipo patvirtinimo institucijai, leidžiama tikrinti mažiau kaip 10 atskaitos taškų, jeigu įrodoma, kad užtikrinamas toks pats tikslumas.
 Atliekant tiesiškumo patikrą, naudojamos A.4.4.2.7 punkto specifikacijas atitinkančios NH3 dujos. Leidžiama naudoti etaloninius elementus su NH3 patikros dujomis.
 Prietaisai, kurių signalai naudojami taikant kompensavimo algoritmus, turi atitikti šio priedo 5 lentelėje nustatytus tiesiškumo reikalavimus. Tiesiškumo patikra atliekama pagal vidaus audito procedūrų, prietaiso gamintojo arba ISO 9000 reikalavimus.
 A.4.4.2. Analizatoriaus specifikacijos
 Analizatoriaus matavimo intervalas ir atsako laikas turi būti tokie, kad būtų užtikrintas reikalingas tikslumas, NH3 koncentraciją matuojant pereinamųjų ir pastovios būsenos režimų sąlygomis.
 A.4.4.2.1. Mažiausioji aptikimo riba
 Analizatoriaus mažiausioji aptikimo riba visomis bandymų sąlygomis turi būti <2 ppm.
 A.4.4.2.2. Tikslumas
 Tikslumas, apibrėžiamas kaip analizatoriaus rodmens nuokrypis nuo pamatinės vertės, turi neviršyti ±3 proc. rodmens vertės arba ±2 ppm, nelygu, kuri iš verčių yra didesnė.
 A.4.4.2.3. Nulinių rodmenų slinkis
 Nulinio atsako slinkį ir susijusį laiko intervalą nustato prietaiso gamintojas.
 A.4.4.2.4. Patikros rodmenų slinkis
 Patikros atsako slinkį ir susijusį laiko intervalą nustato prietaiso gamintojas.
 A.4.4.2.5. Sistemos atsako trukmė
 Sistemos atsako trukmė turi būti ≤20 s.
 A.4.4.2.6. Signalo kilimo trukmė
 Analizatoriaus signalo kilimo trukmė turi būti ≤5 s.
 A.4.4.2.7. Kalibravimo dujos NH3
 Parengiamas dujų mišinys, kurio cheminė sudėtis yra tokia:
 NH3 ir išvalytas azotas.
 Tikroji kalibravimo dujų koncentracija nuo vardinės vertės turi nesiskirti daugiau kaip ±3 proc. NH3 koncentracija nurodoma tūrio dalimi (tūrio procentais arba tūrio ppm).
 Užregistruojama kalibravimo dujų laikymo pabaigos data.
 A.4.4.2.8. Trukdžių patikros procedūra
 Trukdžių patikra atliekama taip:
 a)
 NH3 analizatorius įjungiamas ir veikia, nulinė vertė ir matavimo intervalas nustatomi taip, kaip prieš teršalų išmetimo bandymą;
 b)
 daugiakomponentes patikros dujas barbotuojant į distiliuotą H2O sandariame inde, gaunamos sudrėkintos trukdžių bandymo dujos. Jeigu ėminys neleidžiamas pro ėminių džiovintuvą, temperatūra inde sureguliuojama taip, kad H2O lygis bent jau atitiktų atliekant teršalų išmetimo bandymą tikėtiną didžiausią lygį. Naudojamų trukdžių patikros dujų koncentracija turi būti bent tokia, kaip atliekant bandymą tikėtina didžiausia koncentracija;
 c)
 sudrėkintos trukdžių bandymo dujos įleidžiamos į ėminių ėmimo sistemą;
 d)
 sudrėkintų trukdžių bandymo dujų vandens molinė frakcija x
 H2O išmatuojama kuo arčiau analizatoriaus įėjimo angos. Pvz., siekiant apskaičiuoti x
 H2O, išmatuojamas rasos taškas T
 dew ir absoliutusis slėgis p
 total;
 e)
 remiantis gerąja inžinerine praktika užtikrinama, kad tiekimo linijose, jungtyse ar vožtuvuose nebūtų kondensato, pradedant vieta, kurioje matuojamas x
 H2O srautas į analizatorių;
 f)
 palaukiama, kol analizatoriaus atsakas stabilizuosis;
 g)
 analizatoriumi matuojant ėminio koncentraciją, 30 s registruojamas jo atsakas. Apskaičiuojamas šių duomenų aritmetinis vidurkis;
 h)
 jeigu šio punkto g papunktyje nurodytas rezultatas atitinka j papunktyje nustatytą nuokrypį, analizatorius atitinka trukdžių patikros reikalavimus;
 i)
 atskirų trukdžių dujų trukdžių procedūras taip pat galima atlikti atskirai. Jeigu naudojamų trukdžių dujų koncentracija didesnė už atliekant bandymą tikėtiną didžiausią lygį, kiekviena gauta trukdžių vertė proporcingai sumažinama, ją padauginus iš tikėtinos didžiausios koncentracijos vertės ir per šią procedūrą taikomos faktinės vertės santykio. Galima atskirai atlikti trukdžių procedūras, taikant mažesnę H2O koncentraciją (iki 0,025 mol/mol H2O kiekio) nei atliekant bandymą tikėtinas didžiausias lygis, bet gauta H2O trukdžių vertė turi būti proporcingai padidinta, ją padauginus iš tikėtinos didžiausios H2O koncentracijos vertės ir per šią procedūrą taikomos faktinės vertės santykio. Abiejų perskaičiuotų trukdžių verčių suma turi atitikti šio punkto j papunktyje nustatytą bendro trukdžio leidžiamąjį nuokrypį;
 j)
 bendras analizatoriaus trukdis turi neviršyti ±2 ppm NH3.
 A.4.5. Alternatyvios sistemos
 Tipo patvirtinimo institucija gali patvirtinti kitas sistemas ar analizatorius, jei nustatoma, kad juos naudojant pagal šio priedo 5.1.3 punktą gaunami lygiaverčiai rezultatai. Šiuo atveju tame punkte vartojama sąvoka „rezultatai“reiškia taikytinam ciklui apskaičiuotą vidutinę NH3 koncentracijos vertę.
 A.5 PRIEDĖLIS
 SISTEMOS ATSAKŲ APRAŠAS
 Šiame priedėlyje aprašomos laiko trukmės, per kurias išreiškiamas analitinių sistemų ir kitų matavimo sistemų atsakas į įvesties signalą.
 A.5.1. Taikomos šios A.4-10 paveiksle parodytos trukmės:
 A.5.1.1.
 delsos trukmė – laiko skirtumas tarp atskaitos taške išmatuotinos sudedamosios dalies pokyčio ir sistemos atsako, sudarančio 10 proc. galutinio rodmens (t10), kai mėginių ėmimo zondas apibrėžiamas kaip atskaitos taškas;
 A.5.1.2.
 atsako trukmė – laiko skirtumas tarp atskaitos taške išmatuotinos sudedamosios dalies pokyčio ir sistemos atsako, sudarančio 90 proc. galutinio rodmens (t90), kai mėginių ėmimo zondas apibrėžiamas kaip atskaitos taškas;
 A.5.1.3.
 signalo kilimo trukmė apibrėžiama kaip laiko atkarpa nuo 10 proc. iki 90 proc. galutinio rodmens atsako (t90 – t10);
 A.5.1.4.
 transformacijos trukmė – laiko skirtumas tarp atskaitos taške išmatuotinos sudedamosios dalies pokyčio ir sistemos atsako, sudarančio 50 proc. galutinio rodmens (t50), kai mėginių ėmimo zondas apibrėžiamas kaip atskaitos taškas;
 A.5.1.5.
 žingsnio įvesties laikas – laikas, kai pasikeičia matuojamas parametras.
 A.4-10 paveikslas
 Sistemos atsakų pavyzdžiai
 Žingsnio įvesties laikas
 Atsakas
 Atsako trukmė
 Transformacijos trukmė
 Delsos trukmė
 Signalo kilimo trukmė
 Laikas
 A.6 PRIEDĖLIS
 PASTOVIOS BŪSENOS IR PEREINAMŲJŲ REŽIMŲ BANDYMŲ CIKLŲ CHARAKTERISTIKOS
 A.6.1. Variklių kategorijoms ir pakategorėms taikomi bandymų ciklai nurodyti A.4-11–A.4-18 lentelėse.
 A.4-11 lentelė
 NRE variklių kategorijos NRSC bandymų ciklai
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRSC
 NRE
 Kintamas
 Mažesnės nei 19 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis
 NRE-v-1
 NRE-v-2
 G2 arba C1
 19 kW arba didesnės, bet ne didesnės nei 560 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis
 NRE-v-3
 NRE-v-4
 NRE-v-5
 NRE-v-6
 C1
 Didesnės nei 560 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis
 NRE-v-7
 C1
 Pastovus
 Pastovaus greičio variklis
 NRE-c-1
 NRE-c-2
 NRE-c-3
 NRE-c-4
 NRE-c-5
 NRE-c-6
 NRE-c-7
 D2
 A.4-12 lentelė
 NRG variklių kategorijos NRSC bandymų ciklai
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRSC
 NRG
 Kintamas
 Generatoriniam įrenginiui skirtas kintamo greičio variklis
 NRG-v-1
 C1
 Pastovus
 Generatoriniam įrenginiui skirtas pastovaus greičio variklis
 NRG-c-1
 D2
 A.4-13 lentelė
 NRSh variklių kategorijos NRSC bandymų ciklai
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRSC
 NRSh
 Kintamas arba pastovus
 Ne didesnės nei 19 kW etaloninės galios variklis, skirtas naudoti nešiojamuosiuose mechanizmuose
 NRSh-v-1a
 NRSh-v-1b
 G3
 A.4-14 lentelė
 NRS variklių kategorijos NRSC bandymų ciklai
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRSC
 NRS
 Kintamas,
 <3 600 sūk./min.
 Ne didesnės nei 19 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis, skirtas veikti <600 variklio sūkių režimu
 NRS-vi-1a
 NRS-vi-1b
 G1
 Kintamas, <3 600 sūk./min.; arba pastovus
 Ne didesnės nei 19 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis, skirtas veikti ≥3 600 variklio sūkių režimu Ne mažesnės nei 19 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis
 NRS-vr-1a
 NRS-vr-1b
 G2
 Kintamas arba pastovus
 19–30 kW etaloninės galios ir mažesnio nei 1 000 cm3 bendro cilindrų darbinio tūrio variklis
 NRS-v-2a
 G2
 Didesnės nei 19 kW etaloninės galios variklis, išskyrus 19–30 kW etaloninės galios ir mažiau nei 1 000 cm3 bendro cilindrų darbinio tūrio variklius
 NRS-v-2b
 NRS-v-3
 C2
 A.4-15 lentelė
 SMB variklių kategorijos NRSC bandymų ciklai
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRSC
 SMB
 Kintamas arba pastovus
 Sniegaeigiams varyti skirti varikliai
 SMB-v-1
 H
 A.4-16 lentelė
 ATS variklių kategorijos NRSC bandymų ciklas
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRSC
 ATS
 Kintamas arba pastovus
 ATV arba SbS varyti skirti varikliai
 ATS-v-1
 G1
 A.4-17 lentelė
 NRE variklių kategorijos ne keliais judančių mechanizmų pereinamųjų režimų bandymų ciklas
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRE
 Kintamas
 19 kW arba didesnės, bet ne didesnės nei 560 kW etaloninės galios kintamo greičio variklis
 NRE-v-3
 NRE-v-4
 NRE-v-5
 NRE-v-6
 NRTC
 A.4-18 lentelė
 NRS (1) variklių kategorijos ne keliais judančių mechanizmų pereinamųjų režimų bandymų ciklas
 Kategorija
 Greičio režimas
 Tikslas
 Pakategorė
 NRS
 Kintamas arba pastovus
 Didesnės nei 19 kW etaloninės galios variklis, išskyrus 19–30 kW etaloninės galios ir mažiau nei 1 000 cm3 bendro cilindrų darbinio tūrio variklius
 NRS-v-2b
 NRS-v-3
 LSI-NRTC
 A.6.2. Pastovios būsenos diskrečiojo režimo ciklai
 Pastovios būsenos diskrečiojo režimo ciklų bandymo režimų ir svertinių koeficientų išsamus aprašymas pateikiamas A.4-19–A.4-23 lentelėse.
 A.4-19 lentelė
 C1 tipo ciklo bandymo režimų ir svertinių koeficientų lentelė
 Režimo numeris
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 Sūkių skaičius (1)
 100 %
 Tarpinis
 Tuščioji eiga
 Sukimo momentas (2) (%)
 100
 75
 50
 10
 100
 75
 50
 0
 Svertinis koeficientas
 0,15
 0,15
 0,15
 0,1
 0,1
 0,1
 0,1
 0,15
 A.4-20 lentelė
 C2 tipo ciklo bandymo režimų ir svertinių koeficientų lentelė
 Režimo numeris
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 Sūkių skaičius (3)
 100 %
 Tarpinis
 Tuščioji eiga
 Sukimo momentas (4) (%)
 25
 100
 75
 50
 25
 10
 0
 Svertinis koeficientas
 0,06
 0,02
 0,05
 0,32
 0,30
 0,10
 0,15
 A.4-21 lentelė
 D2 tipo ciklo bandymo režimų ir svertinių koeficientų lentelė
 Režimo numeris (D2 ciklas)
 1
 2
 3
 4
 5
 Sūkių skaičius (5)
 100 %
 Sukimo momentas (6) (%)
 100
 75
 50
 25
 10
 Svertinis koeficientas
 0,05
 0,25
 0,3
 0,3
 0,1
 A.4-22 lentelė
 G tipo ciklų bandymo režimų ir svertinių koeficientų lentelė
 Režimo numeris (G1 ciklas)
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 Sūkių skaičius (7)
 100 %
 Tarpinis
 Tuščioji eiga
 Sukimo momentas (8) (%)
 100
 75
 50
 25
 10
 0
 Svertinis koeficientas
 0,09
 0,20
 0,29
 0,30
 0,07
 0,05
 Režimo numeris (G2 ciklas)
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 Sūkių skaičius a
 100 %
 Tuščioji eiga
 Sukimo momentas b (%)
 100
 75
 50
 25
 10
 0
 Svertinis koeficientas
 0,09
 0,20
 0,29
 0,30
 0,07
 0,05
 Režimo numeris (G3 ciklas)
 1
 2
 Sūkių skaičius a
 100 %
 Tarpinis
 Tuščioji eiga
 Sukimo momentas b (%)
 100
 0
 Svertinis koeficientas
 0,85
 0,15
 A.4-23 lentelė
 H tipo ciklų bandymo režimų ir svertinių koeficientų lentelė
 Režimo numeris
 1
 2
 3
 4
 5
 Sūkių skaičius (9) (%)
 100
 85
 75
 65
 Tuščioji eiga
 Sukimo momentas (10) (%)
 100
 51
 33
 19
 0
 Svertinis koeficientas
 0,12
 0,27
 0,25
 0,31
 0,05
 A.6.3. Pastovios būsenos nuolydinio režimo ciklai (RMC)
 Pastovios būsenos diskrečiojo režimo ciklų bandymo režimų išsamus aprašymas ir režimo taikant pastovios būsenos nuolydinio režimo ciklus trukmė pateikiama A.4-24–A.4-29 lentelėse.
 A.4-24 lentelė
 RMC-C1 bandymo režimai
 RMC Režimo numeris
 Režimo trukmė (s)
 Variklio sūkių (11)
 (12)
 Sukimo momentas (13)
 (12) (%)
 1a
 pastovi būsena
 126
 Tuščioji eiga
 0
 1b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 2 a
 pastovi būsena
 159
 Tarpinis
 100
 2b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 3 a
 pastovi būsena
 160
 Tarpinis
 50
 3b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 4 a
 pastovi būsena
 162
 Tarpinis
 75
 4b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 5 a
 pastovi būsena
 246
 100 %
 100
 5b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 6 a
 pastovi būsena
 164
 100 %
 10
 6b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 7 a
 pastovi būsena
 248
 100 %
 75
 7b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 8 a
 pastovi būsena
 247
 100 %
 50
 8b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 9
 pastovi būsena
 128
 Tuščioji eiga
 0
 A.4-25 lentelė
 RMC-C2 bandymo režimai
 RMC Režimo numeris
 Režimo trukmė (s)
 Variklio sūkių skaičius (14)
 (15)
 Sukimo momentas (16)
 (15) (%)
 1a
 pastovi būsena
 119
 Tuščioji eiga
 0
 1b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 2 a
 pastovi būsena
 29
 Tarpinis
 100
 2b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 3 a
 pastovi būsena
 150
 Tarpinis
 10
 3b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 4 a
 pastovi būsena
 80
 Tarpinis
 75
 4b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 5 a
 pastovi būsena
 513
 Tarpinis
 25
 5b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 6 a
 pastovi būsena
 549
 Tarpinis
 50
 6b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 7 a
 pastovi būsena
 96
 100 %
 25
 7b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 8
 pastovi būsena
 124
 Tuščioji eiga
 0
 A.4-26 lentelė
 RMC-D2 bandymo režimai
 RMC Režimo numeris
 Režimo trukmė (s)
 Variklio sūkių dažnis (17) (%)
 Sukimo momentas (18)
 (19) (%)
 1a
 pastovi būsena
 53
 100
 100
 1b
 perėjimas
 20
 100
 Tiesinis perėjimas
 2 a
 pastovi būsena
 101
 100
 10
 2b
 perėjimas
 20
 100
 Tiesinis perėjimas
 3 a
 pastovi būsena
 277
 100
 75
 3b
 perėjimas
 20
 100
 Tiesinis perėjimas
 4 a
 pastovi būsena
 339
 100
 25
 4b
 perėjimas
 20
 100
 Tiesinis perėjimas
 5
 pastovi būsena
 350
 100
 50
 A.4-27 lentelė
 RMC-G1 bandymo režimai
 RMC Režimo numeris
 Režimo trukmė (s)
 Variklio sūkių skaičius (20)
 (21)
 Sukimo momentas (22)
 (21) (%)
 1a
 pastovi būsena
 41
 Tuščioji eiga
 0
 1b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 2 a
 pastovi būsena
 135
 Tarpinis
 100
 2b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 3 a
 pastovi būsena
 112
 Tarpinis
 10
 3b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 4 a
 pastovi būsena
 337
 Tarpinis
 75
 4b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 5 a
 pastovi būsena
 518
 Tarpinis
 25
 5b
 perėjimas
 20
 Tarpinis
 Tiesinis perėjimas
 6 a
 pastovi būsena
 494
 Tarpinis
 50
 6b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 7
 pastovi būsena
 43
 Tuščioji eiga
 0
 A.4-28 lentelė
 RMC-G2 bandymo režimai
 RMC Režimo numeris
 Režimo trukmė (s)
 Variklio sūkių skaičius (23)
 (24)
 Sukimo momentas (25)
 (24) (%)
 1a
 pastovi būsena
 41
 Tuščioji eiga
 0
 1b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 2 a
 pastovi būsena
 135
 100 %
 100
 2b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 3 a
 pastovi būsena
 112
 100 %
 10
 3b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 4 a
 pastovi būsena
 337
 100 %
 75
 4b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 5 a
 pastovi būsena
 518
 100 %
 25
 5b
 perėjimas
 20
 100 %
 Tiesinis perėjimas
 6 a
 pastovi būsena
 494
 100 %
 50
 6b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 7 pastovi būsena
 43
 Tuščioji eiga
 0
 A.4-29 lentelė
 RMC-H bandymo režimai
 RMC Režimo numeris
 Režimo trukmė (s)
 Variklio sūkių skaičius (26)
 (27)
 Sukimo momentas (28)
 (27)(%)
 1a
 pastovi būsena
 27
 Tuščioji eiga
 0
 1b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 2 a
 pastovi būsena
 121
 100 %
 100
 2b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 3 a
 pastovi būsena
 347
 65 %
 19
 3b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 4 a
 pastovi būsena
 305
 85 %
 51
 4b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 5 a
 pastovi būsena
 272
 75 %
 33
 5b
 perėjimas
 20
 Tiesinis perėjimas
 Tiesinis perėjimas
 6
 pastovi būsena
 28
 Tuščioji eiga
 0
 A.6.4. Pereinamųjų režimų bandymų ciklai
 Pagal sekundes normalizuotas variklių sūkių skaičius ir sukimo momentas taikant pereinamuosius bandymų ciklus pateikiamas A.4-30 ir A.4-31 lentelėse.
 A.4-30 lentelė
 NRTC variklio dinamometrinis grafikas
 Trukmė (s)
 Normalizuotas sūkių skaičius (%)
 Normalizuotas sukimo momentas (%)
 1
 0
 0
 2
 0
 0
 3
 0
 0
 4
 0
 0
 5
 0
 0
 6
 0
 0
 7
 0
 0
 8
 0
 0
 9
 0
 0
 10
 0
 0
 11
 0
 0
 12
 0
 0
 13
 0
 0
 14
 0
 0
 15
 0
 0
 16
 0
 0
 17
 0
 0
 18
 0
 0
 19
 0
 0
 20
 0
 0
 21
 0
 0
 22
 0
 0
 23
 0
 0
 24
 1
 3
 25
 1
 3
 26
 1
 3
 27
 1
 3
 28
 1
 3
 29
 1
 3
 30
 1
 6
 31
 1
 6
 32
 2
 1
 33
 4
 13
 34
 7
 18
 35
 9
 21
 36
 17
 20
 37
 33
 42
 38
 57
 46
 39
 44
 33
 40
 31
 0
 41
 22
 27
 42
 33
 43
 43
 80
 49
 44
 105
 47
 45
 98
 70
 46
 104
 36
 47
 104
 65
 48
 96
 71
 49
 101
 62
 50
 102
 51
 51
 102
 50
 52
 102
 46
 53
 102
 41
 54
 102
 31
 55
 89
 2
 56
 82
 0
 57
 47
 1
 58
 23
 1
 59
 1
 3
 60
 1
 8
 61
 1
 3
 62
 1
 5
 63
 1
 6
 64
 1
 4
 65
 1
 4
 66
 0
 6
 67
 1
 4
 68
 9
 21
 69
 25
 56
 70
 64
 26
 71
 60
 31
 72
 63
 20
 73
 62
 24
 74
 64
 8
 75
 58
 44
 76
 65
 10
 77
 65
 12
 78
 68
 23
 79
 69
 30
 80
 71
 30
 81
 74
 15
 82
 71
 23
 83
 73
 20
 84
 73
 21
 85
 73
 19
 86
 70
 33
 87
 70
 34
 88
 65
 47
 89
 66
 47
 90
 64
 53
 91
 65
 45
 92
 66
 38
 93
 67
 49
 94
 69
 39
 95
 69
 39
 96
 66
 42
 97
 71
 29
 98
 75
 29
 99
 72
 23
 100
 74
 22
 101
 75
 24
 102
 73
 30
 103
 74
 24
 104
 77
 6
 105
 76
 12
 106
 74
 39
 107
 72
 30
 108
 75
 22
 109
 78
 64
 110
 102
 34
 111
 103
 28
 112
 103
 28
 113
 103
 19
 114
 103
 32
 115
 104
 25
 116
 103
 38
 117
 103
 39
 118
 103
 34
 119
 102
 44
 120
 103
 38
 121
 102
 43
 122
 103
 34
 123
 102
 41
 124
 103
 44
 125
 103
 37
 126
 103
 27
 127
 104
 13
 128
 104
 30
 129
 104
 19
 130
 103
 28
 131
 104
 40
 132
 104
 32
 133
 101
 63
 134
 102
 54
 135
 102
 52
 136
 102
 51
 137
 103
 40
 138
 104
 34
 139
 102
 36
 140
 104
 44
 141
 103
 44
 142
 104
 33
 143
 102
 27
 144
 103
 26
 145
 79
 53
 146
 51
 37
 147
 24
 23
 148
 13
 33
 149
 19
 55
 150
 45
 30
 151
 34
 7
 152
 14
 4
 153
 8
 16
 154
 15
 6
 155
 39
 47
 156
 39
 4
 157
 35
 26
 158
 27
 38
 159
 43
 40
 160
 14
 23
 161
 10
 10
 162
 15
 33
 163
 35
 72
 164
 60
 39
 165
 55
 31
 166
 47
 30
 167
 16
 7
 168
 0
 6
 169
 0
 8
 170
 0
 8
 171
 0
 2
 172
 2
 17
 173
 10
 28
 174
 28
 31
 175
 33
 30
 176
 36
 0
 177
 19
 10
 178
 1
 18
 179
 0
 16
 180
 1
 3
 181
 1
 4
 182
 1
 5
 183
 1
 6
 184
 1
 5
 185
 1
 3
 186
 1
 4
 187
 1
 4
 188
 1
 6
 189
 8
 18
 190
 20
 51
 191
 49
 19
 192
 41
 13
 193
 31
 16
 194
 28
 21
 195
 21
 17
 196
 31
 21
 197
 21
 8
 198
 0
 14
 199
 0
 12
 200
 3
 8
 201
 3
 22
 202
 12
 20
 203
 14
 20
 204
 16
 17
 205
 20
 18
 206
 27
 34
 207
 32
 33
 208
 41
 31
 209
 43
 31
 210
 37
 33
 211
 26
 18
 212
 18
 29
 213
 14
 51
 214
 13
 11
 215
 12
 9
 216
 15
 33
 217
 20
 25
 218
 25
 17
 219
 31
 29
 220
 36
 66
 221
 66
 40
 222
 50
 13
 223
 16
 24
 224
 26
 50
 225
 64
 23
 226
 81
 20
 227
 83
 11
 228
 79
 23
 229
 76
 31
 230
 68
 24
 231
 59
 33
 232
 59
 3
 233
 25
 7
 234
 21
 10
 235
 20
 19
 236
 4
 10
 237
 5
 7
 238
 4
 5
 239
 4
 6
 240
 4
 6
 241
 4
 5
 242
 7
 5
 243
 16
 28
 244
 28
 25
 245
 52
 53
 246
 50
 8
 247
 26
 40
 248
 48
 29
 249
 54
 39
 250
 60
 42
 251
 48
 18
 252
 54
 51
 253
 88
 90
 254
 103
 84
 255
 103
 85
 256
 102
 84
 257
 58
 66
 258
 64
 97
 259
 56
 80
 260
 51
 67
 261
 52
 96
 262
 63
 62
 263
 71
 6
 264
 33
 16
 265
 47
 45
 266
 43
 56
 267
 42
 27
 268
 42
 64
 269
 75
 74
 270
 68
 96
 271
 86
 61
 272
 66
 0
 273
 37
 0
 274
 45
 37
 275
 68
 96
 276
 80
 97
 277
 92
 96
 278
 90
 97
 279
 82
 96
 280
 94
 81
 281
 90
 85
 282
 96
 65
 283
 70
 96
 284
 55
 95
 285
 70
 96
 286
 79
 96
 287
 81
 71
 288
 71
 60
 289
 92
 65
 290
 82
 63
 291
 61
 47
 292
 52
 37
 293
 24
 0
 294
 20
 7
 295
 39
 48
 296
 39
 54
 297
 63
 58
 298
 53
 31
 299
 51
 24
 300
 48
 40
 301
 39
 0
 302
 35
 18
 303
 36
 16
 304
 29
 17
 305
 28
 21
 306
 31
 15
 307
 31
 10
 308
 43
 19
 309
 49
 63
 310
 78
 61
 311
 78
 46
 312
 66
 65
 313
 78
 97
 314
 84
 63
 315
 57
 26
 316
 36
 22
 317
 20
 34
 318
 19
 8
 319
 9
 10
 320
 5
 5
 321
 7
 11
 322
 15
 15
 323
 12
 9
 324
 13
 27
 325
 15
 28
 326
 16
 28
 327
 16
 31
 328
 15
 20
 329
 17
 0
 330
 20
 34
 331
 21
 25
 332
 20
 0
 333
 23
 25
 334
 30
 58
 335
 63
 96
 336
 83
 60
 337
 61
 0
 338
 26
 0
 339
 29
 44
 340
 68
 97
 341
 80
 97
 342
 88
 97
 343
 99
 88
 344
 102
 86
 345
 100
 82
 346
 74
 79
 347
 57
 79
 348
 76
 97
 349
 84
 97
 350
 86
 97
 351
 81
 98
 352
 83
 83
 353
 65
 96
 354
 93
 72
 355
 63
 60
 356
 72
 49
 357
 56
 27
 358
 29
 0
 359
 18
 13
 360
 25
 11
 361
 28
 24
 362
 34
 53
 363
 65
 83
 364
 80
 44
 365
 77
 46
 366
 76
 50
 367
 45
 52
 368
 61
 98
 369
 61
 69
 370
 63
 49
 371
 32
 0
 372
 10
 8
 373
 17
 7
 374
 16
 13
 375
 11
 6
 376
 9
 5
 377
 9
 12
 378
 12
 46
 379
 15
 30
 380
 26
 28
 381
 13
 9
 382
 16
 21
 383
 24
 4
 384
 36
 43
 385
 65
 85
 386
 78
 66
 387
 63
 39
 388
 32
 34
 389
 46
 55
 390
 47
 42
 391
 42
 39
 392
 27
 0
 393
 14
 5
 394
 14
 14
 395
 24
 54
 396
 60
 90
 397
 53
 66
 398
 70
 48
 399
 77
 93
 400
 79
 67
 401
 46
 65
 402
 69
 98
 403
 80
 97
 404
 74
 97
 405
 75
 98
 406
 56
 61
 407
 42
 0
 408
 36
 32
 409
 34
 43
 410
 68
 83
 411
 102
 48
 412
 62
 0
 413
 41
 39
 414
 71
 86
 415
 91
 52
 416
 89
 55
 417
 89
 56
 418
 88
 58
 419
 78
 69
 420
 98
 39
 421
 64
 61
 422
 90
 34
 423
 88
 38
 424
 97
 62
 425
 100
 53
 426
 81
 58
 427
 74
 51
 428
 76
 57
 429
 76
 72
 430
 85
 72
 431
 84
 60
 432
 83
 72
 433
 83
 72
 434
 86
 72
 435
 89
 72
 436
 86
 72
 437
 87
 72
 438
 88
 72
 439
 88
 71
 440
 87
 72
 441
 85
 71
 442
 88
 72
 443
 88
 72
 444
 84
 72
 445
 83
 73
 446
 77
 73
 447
 74
 73
 448
 76
 72
 449
 46
 77
 450
 78
 62
 451
 79
 35
 452
 82
 38
 453
 81
 41
 454
 79
 37
 455
 78
 35
 456
 78
 38
 457
 78
 46
 458
 75
 49
 459
 73
 50
 460
 79
 58
 461
 79
 71
 462
 83
 44
 463
 53
 48
 464
 40
 48
 465
 51
 75
 466
 75
 72
 467
 89
 67
 468
 93
 60
 469
 89
 73
 470
 86
 73
 471
 81
 73
 472
 78
 73
 473
 78
 73
 474
 76
 73
 475
 79
 73
 476
 82
 73
 477
 86
 73
 478
 88
 72
 479
 92
 71
 480
 97
 54
 481
 73
 43
 482
 36
 64
 483
 63
 31
 484
 78
 1
 485
 69
 27
 486
 67
 28
 487
 72
 9
 488
 71
 9
 489
 78
 36
 490
 81
 56
 491
 75
 53
 492
 60
 45
 493
 50
 37
 494
 66
 41
 495
 51
 61
 496
 68
 47
 497
 29
 42
 498
 24
 73
 499
 64
 71
 500
 90
 71
 501
 100
 61
 502
 94
 73
 503
 84
 73
 504
 79
 73
 505
 75
 72
 506
 78
 73
 507
 80
 73
 508
 81
 73
 509
 81
 73
 510
 83
 73
 511
 85
 73
 512
 84
 73
 513
 85
 73
 514
 86
 73
 515
 85
 73
 516
 85
 73
 517
 85
 72
 518
 85
 73
 519
 83
 73
 520
 79
 73
 521
 78
 73
 522
 81
 73
 523
 82
 72
 524
 94
 56
 525
 66
 48
 526
 35
 71
 527
 51
 44
 528
 60
 23
 529
 64
 10
 530
 63
 14
 531
 70
 37
 532
 76
 45
 533
 78
 18
 534
 76
 51
 535
 75
 33
 536
 81
 17
 537
 76
 45
 538
 76
 30
 539
 80
 14
 540
 71
 18
 541
 71
 14
 542
 71
 11
 543
 65
 2
 544
 31
 26
 545
 24
 72
 546
 64
 70
 547
 77
 62
 548
 80
 68
 549
 83
 53
 550
 83
 50
 551
 83
 50
 552
 85
 43
 553
 86
 45
 554
 89
 35
 555
 82
 61
 556
 87
 50
 557
 85
 55
 558
 89
 49
 559
 87
 70
 560
 91
 39
 561
 72
 3
 562
 43
 25
 563
 30
 60
 564
 40
 45
 565
 37
 32
 566
 37
 32
 567
 43
 70
 568
 70
 54
 569
 77
 47
 570
 79
 66
 571
 85
 53
 572
 83
 57
 573
 86
 52
 574
 85
 51
 575
 70
 39
 576
 50
 5
 577
 38
 36
 578
 30
 71
 579
 75
 53
 580
 84
 40
 581
 85
 42
 582
 86
 49
 583
 86
 57
 584
 89
 68
 585
 99
 61
 586
 77
 29
 587
 81
 72
 588
 89
 69
 589
 49
 56
 590
 79
 70
 591
 104
 59
 592
 103
 54
 593
 102
 56
 594
 102
 56
 595
 103
 61
 596
 102
 64
 597
 103
 60
 598
 93
 72
 599
 86
 73
 600
 76
 73
 601
 59
 49
 602
 46
 22
 603
 40
 65
 604
 72
 31
 605
 72
 27
 606
 67
 44
 607
 68
 37
 608
 67
 42
 609
 68
 50
 610
 77
 43
 611
 58
 4
 612
 22
 37
 613
 57
 69
 614
 68
 38
 615
 73
 2
 616
 40
 14
 617
 42
 38
 618
 64
 69
 619
 64
 74
 620
 67
 73
 621
 65
 73
 622
 68
 73
 623
 65
 49
 624
 81
 0
 625
 37
 25
 626
 24
 69
 627
 68
 71
 628
 70
 71
 629
 76
 70
 630
 71
 72
 631
 73
 69
 632
 76
 70
 633
 77
 72
 634
 77
 72
 635
 77
 72
 636
 77
 70
 637
 76
 71
 638
 76
 71
 639
 77
 71
 640
 77
 71
 641
 78
 70
 642
 77
 70
 643
 77
 71
 644
 79
 72
 645
 78
 70
 646
 80
 70
 647
 82
 71
 648
 84
 71
 649
 83
 71
 650
 83
 73
 651
 81
 70
 652
 80
 71
 653
 78
 71
 654
 76
 70
 655
 76
 70
 656
 76
 71
 657
 79
 71
 658
 78
 71
 659
 81
 70
 660
 83
 72
 661
 84
 71
 662
 86
 71
 663
 87
 71
 664
 92
 72
 665
 91
 72
 666
 90
 71
 667
 90
 71
 668
 91
 71
 669
 90
 70
 670
 90
 72
 671
 91
 71
 672
 90
 71
 673
 90
 71
 674
 92
 72
 675
 93
 69
 676
 90
 70
 677
 93
 72
 678
 91
 70
 679
 89
 71
 680
 91
 71
 681
 90
 71
 682
 90
 71
 683
 92
 71
 684
 91
 71
 685
 93
 71
 686
 93
 68
 687
 98
 68
 688
 98
 67
 689
 100
 69
 690
 99
 68
 691
 100
 71
 692
 99
 68
 693
 100
 69
 694
 102
 72
 695
 101
 69
 696
 100
 69
 697
 102
 71
 698
 102
 71
 699
 102
 69
 700
 102
 71
 701
 102
 68
 702
 100
 69
 703
 102
 70
 704
 102
 68
 705
 102
 70
 706
 102
 72
 707
 102
 68
 708
 102
 69
 709
 100
 68
 710
 102
 71
 711
 101
 64
 712
 102
 69
 713
 102
 69
 714
 101
 69
 715
 102
 64
 716
 102
 69
 717
 102
 68
 718
 102
 70
 719
 102
 69
 720
 102
 70
 721
 102
 70
 722
 102
 62
 723
 104
 38
 724
 104
 15
 725
 102
 24
 726
 102
 45
 727
 102
 47
 728
 104
 40
 729
 101
 52
 730
 103
 32
 731
 102
 50
 732
 103
 30
 733
 103
 44
 734
 102
 40
 735
 103
 43
 736
 103
 41
 737
 102
 46
 738
 103
 39
 739
 102
 41
 740
 103
 41
 741
 102
 38
 742
 103
 39
 743
 102
 46
 744
 104
 46
 745
 103
 49
 746
 102
 45
 747
 103
 42
 748
 103
 46
 749
 103
 38
 750
 102
 48
 751
 103
 35
 752
 102
 48
 753
 103
 49
 754
 102
 48
 755
 102
 46
 756
 103
 47
 757
 102
 49
 758
 102
 42
 759
 102
 52
 760
 102
 57
 761
 102
 55
 762
 102
 61
 763
 102
 61
 764
 102
 58
 765
 103
 58
 766
 102
 59
 767
 102
 54
 768
 102
 63
 769
 102
 61
 770
 103
 55
 771
 102
 60
 772
 102
 72
 773
 103
 56
 774
 102
 55
 775
 102
 67
 776
 103
 56
 777
 84
 42
 778
 48
 7
 779
 48
 6
 780
 48
 6
 781
 48
 7
 782
 48
 6
 783
 48
 7
 784
 67
 21
 785
 105
 59
 786
 105
 96
 787
 105
 74
 788
 105
 66
 789
 105
 62
 790
 105
 66
 791
 89
 41
 792
 52
 5
 793
 48
 5
 794
 48
 7
 795
 48
 5
 796
 48
 6
 797
 48
 4
 798
 52
 6
 799
 51
 5
 800
 51
 6
 801
 51
 6
 802
 52
 5
 803
 52
 5
 804
 57
 44
 805
 98
 90
 806
 105
 94
 807
 105
 100
 808
 105
 98
 809
 105
 95
 810
 105
 96
 811
 105
 92
 812
 104
 97
 813
 100
 85
 814
 94
 74
 815
 87
 62
 816
 81
 50
 817
 81
 46
 818
 80
 39
 819
 80
 32
 820
 81
 28
 821
 80
 26
 822
 80
 23
 823
 80
 23
 824
 80
 20
 825
 81
 19
 826
 80
 18
 827
 81
 17
 828
 80
 20
 829
 81
 24
 830
 81
 21
 831
 80
 26
 832
 80
 24
 833
 80
 23
 834
 80
 22
 835
 81
 21
 836
 81
 24
 837
 81
 24
 838
 81
 22
 839
 81
 22
 840
 81
 21
 841
 81
 31
 842
 81
 27
 843
 80
 26
 844
 80
 26
 845
 81
 25
 846
 80
 21
 847
 81
 20
 848
 83
 21
 849
 83
 15
 850
 83
 12
 851
 83
 9
 852
 83
 8
 853
 83
 7
 854
 83
 6
 855
 83
 6
 856
 83
 6
 857
 83
 6
 858
 83
 6
 859
 76
 5
 860
 49
 8
 861
 51
 7
 862
 51
 20
 863
 78
 52
 864
 80
 38
 865
 81
 33
 866
 83
 29
 867
 83
 22
 868
 83
 16
 869
 83
 12
 870
 83
 9
 871
 83
 8
 872
 83
 7
 873
 83
 6
 874
 83
 6
 875
 83
 6
 876
 83
 6
 877
 83
 6
 878
 59
 4
 879
 50
 5
 880
 51
 5
 881
 51
 5
 882
 51
 5
 883
 50
 5
 884
 50
 5
 885
 50
 5
 886
 50
 5
 887
 50
 5
 888
 51
 5
 889
 51
 5
 890
 51
 5
 891
 63
 50
 892
 81
 34
 893
 81
 25
 894
 81
 29
 895
 81
 23
 896
 80
 24
 897
 81
 24
 898
 81
 28
 899
 81
 27
 900
 81
 22
 901
 81
 19
 902
 81
 17
 903
 81
 17
 904
 81
 17
 905
 81
 15
 906
 80
 15
 907
 80
 28
 908
 81
 22
 909
 81
 24
 910
 81
 19
 911
 81
 21
 912
 81
 20
 913
 83
 26
 914
 80
 63
 915
 80
 59
 916
 83
 100
 917
 81
 73
 918
 83
 53
 919
 80
 76
 920
 81
 61
 921
 80
 50
 922
 81
 37
 923
 82
 49
 924
 83
 37
 925
 83
 25
 926
 83
 17
 927
 83
 13
 928
 83
 10
 929
 83
 8
 930
 83
 7
 931
 83
 7
 932
 83
 6
 933
 83
 6
 934
 83
 6
 935
 71
 5
 936
 49
 24
 937
 69
 64
 938
 81
 50
 939
 81
 43
 940
 81
 42
 941
 81
 31
 942
 81
 30
 943
 81
 35
 944
 81
 28
 945
 81
 27
 946
 80
 27
 947
 81
 31
 948
 81
 41
 949
 81
 41
 950
 81
 37
 951
 81
 43
 952
 81
 34
 953
 81
 31
 954
 81
 26
 955
 81
 23
 956
 81
 27
 957
 81
 38
 958
 81
 40
 959
 81
 39
 960
 81
 27
 961
 81
 33
 962
 80
 28
 963
 81
 34
 964
 83
 72
 965
 81
 49
 966
 81
 51
 967
 80
 55
 968
 81
 48
 969
 81
 36
 970
 81
 39
 971
 81
 38
 972
 80
 41
 973
 81
 30
 974
 81
 23
 975
 81
 19
 976
 81
 25
 977
 81
 29
 978
 83
 47
 979
 81
 90
 980
 81
 75
 981
 80
 60
 982
 81
 48
 983
 81
 41
 984
 81
 30
 985
 80
 24
 986
 81
 20
 987
 81
 21
 988
 81
 29
 989
 81
 29
 990
 81
 27
 991
 81
 23
 992
 81
 25
 993
 81
 26
 994
 81
 22
 995
 81
 20
 996
 81
 17
 997
 81
 23
 998
 83
 65
 999
 81
 54
 1 000
 81
 50
 1 001
 81
 41
 1 002
 81
 35
 1 003
 81
 37
 1 004
 81
 29
 1 005
 81
 28
 1 006
 81
 24
 1 007
 81
 19
 1 008
 81
 16
 1 009
 80
 16
 1 010
 83
 23
 1 011
 83
 17
 1 012
 83
 13
 1 013
 83
 27
 1 014
 81
 58
 1 015
 81
 60
 1 016
 81
 46
 1 017
 80
 41
 1 018
 80
 36
 1 019
 81
 26
 1 020
 86
 18
 1 021
 82
 35
 1 022
 79
 53
 1 023
 82
 30
 1 024
 83
 29
 1 025
 83
 32
 1 026
 83
 28
 1 027
 76
 60
 1 028
 79
 51
 1 029
 86
 26
 1 030
 82
 34
 1 031
 84
 25
 1 032
 86
 23
 1 033
 85
 22
 1 034
 83
 26
 1 035
 83
 25
 1 036
 83
 37
 1 037
 84
 14
 1 038
 83
 39
 1 039
 76
 70
 1 040
 78
 81
 1 041
 75
 71
 1 042
 86
 47
 1 043
 83
 35
 1 044
 81
 43
 1 045
 81
 41
 1 046
 79
 46
 1 047
 80
 44
 1 048
 84
 20
 1 049
 79
 31
 1 050
 87
 29
 1 051
 82
 49
 1 052
 84
 21
 1 053
 82
 56
 1 054
 81
 30
 1 055
 85
 21
 1 056
 86
 16
 1 057
 79
 52
 1 058
 78
 60
 1 059
 74
 55
 1 060
 78
 84
 1 061
 80
 54
 1 062
 80
 35
 1 063
 82
 24
 1 064
 83
 43
 1 065
 79
 49
 1 066
 83
 50
 1 067
 86
 12
 1 068
 64
 14
 1 069
 24
 14
 1 070
 49
 21
 1 071
 77
 48
 1 072
 103
 11
 1 073
 98
 48
 1 074
 101
 34
 1 075
 99
 39
 1 076
 103
 11
 1 077
 103
 19
 1 078
 103
 7
 1 079
 103
 13
 1 080
 103
 10
 1 081
 102
 13
 1 082
 101
 29
 1 083
 102
 25
 1 084
 102
 20
 1 085
 96
 60
 1 086
 99
 38
 1 087
 102
 24
 1 088
 100
 31
 1 089
 100
 28
 1 090
 98
 3
 1 091
 102
 26
 1 092
 95
 64
 1 093
 102
 23
 1 094
 102
 25
 1 095
 98
 42
 1 096
 93
 68
 1 097
 101
 25
 1 098
 95
 64
 1 099
 101
 35
 1 100
 94
 59
 1 101
 97
 37
 1 102
 97
 60
 1 103
 93
 98
 1 104
 98
 53
 1 105
 103
 13
 1 106
 103
 11
 1 107
 103
 11
 1 108
 103
 13
 1 109
 103
 10
 1 110
 103
 10
 1 111
 103
 11
 1 112
 103
 10
 1 113
 103
 10
 1 114
 102
 18
 1 115
 102
 31
 1 116
 101
 24
 1 117
 102
 19
 1 118
 103
 10
 1 119
 102
 12
 1 120
 99
 56
 1 121
 96
 59
 1 122
 74
 28
 1 123
 66
 62
 1 124
 74
 29
 1 125
 64
 74
 1 126
 69
 40
 1 127
 76
 2
 1 128
 72
 29
 1 129
 66
 65
 1 130
 54
 69
 1 131
 69
 56
 1 132
 69
 40
 1 133
 73
 54
 1 134
 63
 92
 1 135
 61
 67
 1 136
 72
 42
 1 137
 78
 2
 1 138
 76
 34
 1 139
 67
 80
 1 140
 70
 67
 1 141
 53
 70
 1 142
 72
 65
 1 143
 60
 57
 1 144
 74
 29
 1 145
 69
 31
 1 146
 76
 1
 1 147
 74
 22
 1 148
 72
 52
 1 149
 62
 96
 1 150
 54
 72
 1 151
 72
 28
 1 152
 72
 35
 1 153
 64
 68
 1 154
 74
 27
 1 155
 76
 14
 1 156
 69
 38
 1 157
 66
 59
 1 158
 64
 99
 1 159
 51
 86
 1 160
 70
 53
 1 161
 72
 36
 1 162
 71
 47
 1 163
 70
 42
 1 164
 67
 34
 1 165
 74
 2
 1 166
 75
 21
 1 167
 74
 15
 1 168
 75
 13
 1 169
 76
 10
 1 170
 75
 13
 1 171
 75
 10
 1 172
 75
 7
 1 173
 75
 13
 1 174
 76
 8
 1 175
 76
 7
 1 176
 67
 45
 1 177
 75
 13
 1 178
 75
 12
 1 179
 73
 21
 1 180
 68
 46
 1 181
 74
 8
 1 182
 76
 11
 1 183
 76
 14
 1 184
 74
 11
 1 185
 74
 18
 1 186
 73
 22
 1 187
 74
 20
 1 188
 74
 19
 1 189
 70
 22
 1 190
 71
 23
 1 191
 73
 19
 1 192
 73
 19
 1 193
 72
 20
 1 194
 64
 60
 1 195
 70
 39
 1 196
 66
 56
 1 197
 68
 64
 1 198
 30
 68
 1 199
 70
 38
 1 200
 66
 47
 1 201
 76
 14
 1 202
 74
 18
 1 203
 69
 46
 1 204
 68
 62
 1 205
 68
 62
 1 206
 68
 62
 1 207
 68
 62
 1 208
 68
 62
 1 209
 68
 62
 1 210
 54
 50
 1 211
 41
 37
 1 212
 27
 25
 1 213
 14
 12
 1 214
 0
 0
 1 215
 0
 0
 1 216
 0
 0
 1 217
 0
 0
 1 218
 0
 0
 1 219
 0
 0
 1 220
 0
 0
 1 221
 0
 0
 1 222
 0
 0
 1 223
 0
 0
 1 224
 0
 0
 1 225
 0
 0
 1 226
 0
 0
 1 227
 0
 0
 1 228
 0
 0
 1 229
 0
 0
 1 230
 0
 0
 1 231
 0
 0
 1 232
 0
 0
 1 233
 0
 0
 1 234
 0
 0
 1 235
 0
 0
 1 236
 0
 0
 1 237
 0
 0
 1 238
 0
 0
 Toliau pavaizduotas NRTC dinamometrinis grafikas.
 NRTC dinamometrinis grafikas
 Sūkių skaičius (%)
 Sukimo momentas (%)
 Laikas [s]
 A.4-31 lentelė
 LSI NRTC variklio dinamometrinis grafikas
 Trukmė (s)
 Normalizuotas sūkių skaičius (%)
 Normalizuotas sukimo momentas (%)
 0
 0
 0
 1
 0
 0
 2
 0
 0
 3
 0
 0
 4
 0
 0
 5
 0
 0
 6
 0
 0
 7
 0
 0
 8
 0
 0
 9
 1
 8
 10
 6
 54
 11
 8
 61
 12
 34
 59
 13
 22
 46
 14
 5
 51
 15
 18
 51
 16
 31
 50
 17
 30
 56
 18
 31
 49
 19
 25
 66
 20
 58
 55
 21
 43
 31
 22
 16
 45
 23
 24
 38
 24
 24
 27
 25
 30
 33
 26
 45
 65
 27
 50
 49
 28
 23
 42
 29
 13
 42
 30
 9
 45
 31
 23
 30
 32
 37
 45
 33
 44
 50
 34
 49
 52
 35
 55
 49
 36
 61
 46
 37
 66
 38
 38
 42
 33
 39
 17
 41
 40
 17
 37
 41
 7
 50
 42
 20
 32
 43
 5
 55
 44
 30
 42
 45
 44
 53
 46
 45
 56
 47
 41
 52
 48
 24
 41
 49
 15
 40
 50
 11
 44
 51
 32
 31
 52
 38
 54
 53
 38
 47
 54
 9
 55
 55
 10
 50
 56
 33
 55
 57
 48
 56
 58
 49
 47
 59
 33
 44
 60
 52
 43
 61
 55
 43
 62
 59
 38
 63
 44
 28
 64
 24
 37
 65
 12
 44
 66
 9
 47
 67
 12
 52
 68
 34
 21
 69
 29
 44
 70
 44
 54
 71
 54
 62
 72
 62
 57
 73
 72
 56
 74
 88
 71
 75
 100
 69
 76
 100
 34
 77
 100
 42
 78
 100
 54
 79
 100
 58
 80
 100
 38
 81
 83
 17
 82
 61
 15
 83
 43
 22
 84
 24
 35
 85
 16
 39
 86
 15
 45
 87
 32
 34
 88
 14
 42
 89
 8
 48
 90
 5
 51
 91
 10
 41
 92
 12
 37
 93
 4
 47
 94
 3
 49
 95
 3
 50
 96
 4
 49
 97
 4
 48
 98
 8
 43
 99
 2
 51
 100
 5
 46
 101
 8
 41
 102
 4
 47
 103
 3
 49
 104
 6
 45
 105
 3
 48
 106
 10
 42
 107
 18
 27
 108
 3
 50
 109
 11
 41
 110
 34
 29
 111
 51
 57
 112
 67
 63
 113
 61
 32
 114
 44
 31
 115
 48
 54
 116
 69
 65
 117
 85
 65
 118
 81
 29
 119
 74
 21
 120
 62
 23
 121
 76
 58
 122
 96
 75
 123
 100
 77
 124
 100
 27
 125
 100
 79
 126
 100
 79
 127
 100
 81
 128
 100
 57
 129
 99
 52
 130
 81
 35
 131
 69
 29
 132
 47
 22
 133
 34
 28
 134
 27
 37
 135
 83
 60
 136
 100
 74
 137
 100
 7
 138
 100
 2
 139
 70
 18
 140
 23
 39
 141
 5
 54
 142
 11
 40
 143
 11
 34
 144
 11
 41
 145
 19
 25
 146
 16
 32
 147
 20
 31
 148
 21
 38
 149
 21
 42
 150
 9
 51
 151
 4
 49
 152
 2
 51
 153
 1
 58
 154
 21
 57
 155
 29
 47
 156
 33
 45
 157
 16
 49
 158
 38
 45
 159
 37
 43
 160
 35
 42
 161
 39
 43
 162
 51
 49
 163
 59
 55
 164
 65
 54
 165
 76
 62
 166
 84
 59
 167
 83
 29
 168
 67
 35
 169
 84
 54
 170
 90
 58
 171
 93
 43
 172
 90
 29
 173
 66
 19
 174
 52
 16
 175
 49
 17
 176
 56
 38
 177
 73
 71
 178
 86
 80
 179
 96
 75
 180
 89
 27
 181
 66
 17
 182
 50
 18
 183
 36
 25
 184
 36
 24
 185
 38
 40
 186
 40
 50
 187
 27
 48
 188
 19
 48
 189
 23
 50
 190
 19
 45
 191
 6
 51
 192
 24
 48
 193
 49
 67
 194
 47
 49
 195
 22
 44
 196
 25
 40
 197
 38
 54
 198
 43
 55
 199
 40
 52
 200
 14
 49
 201
 11
 45
 202
 7
 48
 203
 26
 41
 204
 41
 59
 205
 53
 60
 206
 44
 54
 207
 22
 40
 208
 24
 41
 209
 32
 53
 210
 44
 74
 211
 57
 25
 212
 22
 49
 213
 29
 45
 214
 19
 37
 215
 14
 43
 216
 36
 40
 217
 43
 63
 218
 42
 49
 219
 15
 50
 220
 19
 44
 221
 47
 59
 222
 67
 80
 223
 76
 74
 224
 87
 66
 225
 98
 61
 226
 100
 38
 227
 97
 27
 228
 100
 53
 229
 100
 72
 230
 100
 49
 231
 100
 4
 232
 100
 13
 233
 87
 15
 234
 53
 26
 235
 33
 27
 236
 39
 19
 237
 51
 33
 238
 67
 54
 239
 83
 60
 240
 95
 52
 241
 100
 50
 242
 100
 36
 243
 100
 25
 244
 85
 16
 245
 62
 16
 246
 40
 26
 247
 56
 39
 248
 81
 75
 249
 98
 86
 250
 100
 76
 251
 100
 51
 252
 100
 78
 253
 100
 83
 254
 100
 100
 255
 100
 66
 256
 100
 85
 257
 100
 72
 258
 100
 45
 259
 98
 58
 260
 60
 30
 261
 43
 32
 262
 71
 36
 263
 44
 32
 264
 24
 38
 265
 42
 17
 266
 22
 51
 267
 13
 53
 268
 23
 45
 269
 29
 50
 270
 28
 42
 271
 21
 55
 272
 34
 57
 273
 44
 47
 274
 19
 46
 275
 13
 44
 276
 25
 36
 277
 43
 51
 278
 55
 73
 279
 68
 72
 280
 76
 63
 281
 80
 45
 282
 83
 40
 283
 78
 26
 284
 60
 20
 285
 47
 19
 286
 52
 25
 287
 36
 30
 288
 40
 26
 289
 45
 34
 290
 47
 35
 291
 42
 28
 292
 46
 38
 293
 48
 44
 294
 68
 61
 295
 70
 47
 296
 48
 28
 297
 42
 22
 298
 31
 29
 299
 22
 35
 300
 28
 28
 301
 46
 46
 302
 62
 69
 303
 76
 81
 304
 88
 85
 305
 98
 81
 306
 100
 74
 307
 100
 13
 308
 100
 11
 309
 100
 17
 310
 99
 3
 311
 80
 7
 312
 62
 11
 313
 63
 11
 314
 64
 16
 315
 69
 43
 316
 81
 67
 317
 93
 74
 318
 100
 72
 319
 94
 27
 320
 73
 15
 321
 40
 33
 322
 40
 52
 323
 50
 50
 324
 11
 53
 325
 12
 45
 326
 5
 50
 327
 1
 55
 328
 7
 55
 329
 62
 60
 330
 80
 28
 331
 23
 37
 332
 39
 58
 333
 47
 24
 334
 59
 51
 335
 58
 68
 336
 36
 52
 337
 18
 42
 338
 36
 52
 339
 59
 73
 340
 72
 85
 341
 85
 92
 342
 99
 90
 343
 100
 72
 344
 100
 18
 345
 100
 76
 346
 100
 64
 347
 100
 87
 348
 100
 97
 349
 100
 84
 350
 100
 100
 351
 100
 91
 352
 100
 83
 353
 100
 93
 354
 100
 100
 355
 94
 43
 356
 72
 10
 357
 77
 3
 358
 48
 2
 359
 29
 5
 360
 59
 19
 361
 63
 5
 362
 35
 2
 363
 24
 3
 364
 28
 2
 365
 36
 16
 366
 54
 23
 367
 60
 10
 368
 33
 1
 369
 23
 0
 370
 16
 0
 371
 11
 0
 372
 20
 0
 373
 25
 2
 374
 40
 3
 375
 33
 4
 376
 34
 5
 377
 46
 7
 378
 57
 10
 379
 66
 11
 380
 75
 14
 381
 79
 11
 382
 80
 16
 383
 92
 21
 384
 99
 16
 385
 83
 2
 386
 71
 2
 387
 69
 4
 388
 67
 4
 389
 74
 16
 390
 86
 25
 391
 97
 28
 392
 100
 15
 393
 83
 2
 394
 62
 4
 395
 40
 6
 396
 49
 10
 397
 36
 5
 398
 27
 4
 399
 29
 3
 400
 22
 2
 401
 13
 3
 402
 37
 36
 403
 90
 26
 404
 41
 2
 405
 25
 2
 406
 29
 2
 407
 38
 7
 408
 50
 13
 409
 55
 10
 410
 29
 3
 411
 24
 7
 412
 51
 16
 413
 62
 15
 414
 72
 35
 415
 91
 74
 416
 100
 73
 417
 100
 8
 418
 98
 11
 419
 100
 59
 420
 100
 98
 421
 100
 99
 422
 100
 75
 423
 100
 95
 424
 100
 100
 425
 100
 97
 426
 100
 90
 427
 100
 86
 428
 100
 82
 429
 97
 43
 430
 70
 16
 431
 50
 20
 432
 42
 33
 433
 89
 64
 434
 89
 77
 435
 99
 95
 436
 100
 41
 437
 77
 12
 438
 29
 37
 439
 16
 41
 440
 16
 38
 441
 15
 36
 442
 18
 44
 443
 4
 55
 444
 24
 26
 445
 26
 35
 446
 15
 45
 447
 21
 39
 448
 29
 52
 449
 26
 46
 450
 27
 50
 451
 13
 43
 452
 25
 36
 453
 37
 57
 454
 29
 46
 455
 17
 39
 456
 13
 41
 457
 19
 38
 458
 28
 35
 459
 8
 51
 460
 14
 36
 461
 17
 47
 462
 34
 39
 463
 34
 57
 464
 11
 70
 465
 13
 51
 466
 13
 68
 467
 38
 44
 468
 53
 67
 469
 29
 69
 470
 19
 65
 471
 52
 45
 472
 61
 79
 473
 29
 70
 474
 15
 53
 475
 15
 60
 476
 52
 40
 477
 50
 61
 478
 13
 74
 479
 46
 51
 480
 60
 73
 481
 33
 84
 482
 31
 63
 483
 41
 42
 484
 26
 69
 485
 23
 65
 486
 48
 49
 487
 28
 57
 488
 16
 67
 489
 39
 48
 490
 47
 73
 491
 35
 87
 492
 26
 73
 493
 30
 61
 494
 34
 49
 495
 35
 66
 496
 56
 47
 497
 49
 64
 498
 59
 64
 499
 42
 69
 500
 6
 77
 501
 5
 59
 502
 17
 59
 503
 45
 53
 504
 21
 62
 505
 31
 60
 506
 53
 68
 507
 48
 79
 508
 45
 61
 509
 51
 47
 510
 41
 48
 511
 26
 58
 512
 21
 62
 513
 50
 52
 514
 39
 65
 515
 23
 65
 516
 42
 62
 517
 57
 80
 518
 66
 81
 519
 64
 62
 520
 45
 42
 521
 33
 42
 522
 27
 57
 523
 31
 59
 524
 41
 53
 525
 45
 72
 526
 48
 73
 527
 46
 90
 528
 56
 76
 529
 64
 76
 530
 69
 64
 531
 72
 59
 532
 73
 58
 533
 71
 56
 534
 66
 48
 535
 61
 50
 536
 55
 56
 537
 52
 52
 538
 54
 49
 539
 61
 50
 540
 64
 54
 541
 67
 54
 542
 68
 52
 543
 60
 53
 544
 52
 50
 545
 45
 49
 546
 38
 45
 547
 32
 45
 548
 26
 53
 549
 23
 56
 550
 30
 49
 551
 33
 55
 552
 35
 59
 553
 33
 65
 554
 30
 67
 555
 28
 59
 556
 25
 58
 557
 23
 56
 558
 22
 57
 559
 19
 63
 560
 14
 63
 561
 31
 61
 562
 35
 62
 563
 21
 80
 564
 28
 65
 565
 7
 74
 566
 23
 54
 567
 38
 54
 568
 14
 78
 569
 38
 58
 570
 52
 75
 571
 59
 81
 572
 66
 69
 573
 54
 44
 574
 48
 34
 575
 44
 33
 576
 40
 40
 577
 28
 58
 578
 27
 63
 579
 35
 45
 580
 20
 66
 581
 15
 60
 582
 10
 52
 583
 22
 56
 584
 30
 62
 585
 21
 67
 586
 29
 53
 587
 41
 56
 588
 15
 67
 589
 24
 56
 590
 42
 69
 591
 39
 83
 592
 40
 73
 593
 35
 67
 594
 32
 61
 595
 30
 65
 596
 30
 72
 597
 48
 51
 598
 66
 58
 599
 62
 71
 600
 36
 63
 601
 17
 59
 602
 16
 50
 603
 16
 62
 604
 34
 48
 605
 51
 66
 606
 35
 74
 607
 15
 56
 608
 19
 54
 609
 43
 65
 610
 52
 80
 611
 52
 83
 612
 49
 57
 613
 48
 46
 614
 37
 36
 615
 25
 44
 616
 14
 53
 617
 13
 64
 618
 23
 56
 619
 21
 63
 620
 18
 67
 621
 20
 54
 622
 16
 67
 623
 26
 56
 624
 41
 65
 625
 28
 62
 626
 19
 60
 627
 33
 56
 628
 37
 70
 629
 24
 79
 630
 28
 57
 631
 40
 57
 632
 40
 58
 633
 28
 44
 634
 25
 41
 635
 29
 53
 636
 31
 55
 637
 26
 64
 638
 20
 50
 639
 16
 53
 640
 11
 54
 641
 13
 53
 642
 23
 50
 643
 32
 59
 644
 36
 63
 645
 33
 59
 646
 24
 52
 647
 20
 52
 648
 22
 55
 649
 30
 53
 650
 37
 59
 651
 41
 58
 652
 36
 54
 653
 29
 49
 654
 24
 53
 655
 14
 57
 656
 10
 54
 657
 9
 55
 658
 10
 57
 659
 13
 55
 660
 15
 64
 661
 31
 57
 662
 19
 69
 663
 14
 59
 664
 33
 57
 665
 41
 65
 666
 39
 64
 667
 39
 59
 668
 39
 51
 669
 28
 41
 670
 19
 49
 671
 27
 54
 672
 37
 63
 673
 32
 74
 674
 16
 70
 675
 12
 67
 676
 13
 60
 677
 17
 56
 678
 15
 62
 679
 25
 47
 680
 27
 64
 681
 14
 71
 682
 5
 65
 683
 6
 57
 684
 6
 57
 685
 15
 52
 686
 22
 61
 687
 14
 77
 688
 12
 67
 689
 12
 62
 690
 14
 59
 691
 15
 58
 692
 18
 55
 693
 22
 53
 694
 19
 69
 695
 14
 67
 696
 9
 63
 697
 8
 56
 698
 17
 49
 699
 25
 55
 700
 14
 70
 701
 12
 60
 702
 22
 57
 703
 27
 67
 704
 29
 68
 705
 34
 62
 706
 35
 61
 707
 28
 78
 708
 11
 71
 709
 4
 58
 710
 5
 58
 711
 10
 56
 712
 20
 63
 713
 13
 76
 714
 11
 65
 715
 9
 60
 716
 7
 55
 717
 8
 53
 718
 10
 60
 719
 28
 53
 720
 12
 73
 721
 4
 64
 722
 4
 61
 723
 4
 61
 724
 10
 56
 725
 8
 61
 726
 20
 56
 727
 32
 62
 728
 33
 66
 729
 34
 73
 730
 31
 61
 731
 33
 55
 732
 33
 60
 733
 31
 59
 734
 29
 58
 735
 31
 53
 736
 33
 51
 737
 33
 48
 738
 27
 44
 739
 21
 52
 740
 13
 57
 741
 12
 56
 742
 10
 64
 743
 22
 47
 744
 15
 74
 745
 8
 66
 746
 34
 47
 747
 18
 71
 748
 9
 57
 749
 11
 55
 750
 12
 57
 751
 10
 61
 752
 16
 53
 753
 12
 75
 754
 6
 70
 755
 12
 55
 756
 24
 50
 757
 28
 60
 758
 28
 64
 759
 23
 60
 760
 20
 56
 761
 26
 50
 762
 28
 55
 763
 18
 56
 764
 15
 52
 765
 11
 59
 766
 16
 59
 767
 34
 54
 768
 16
 82
 769
 15
 64
 770
 36
 53
 771
 45
 64
 772
 41
 59
 773
 34
 50
 774
 27
 45
 775
 22
 52
 776
 18
 55
 777
 26
 54
 778
 39
 62
 779
 37
 71
 780
 32
 58
 781
 24
 48
 782
 14
 59
 783
 7
 59
 784
 7
 55
 785
 18
 49
 786
 40
 62
 787
 44
 73
 788
 41
 68
 789
 35
 48
 790
 29
 54
 791
 22
 69
 792
 46
 53
 793
 59
 71
 794
 69
 68
 795
 75
 47
 796
 62
 32
 797
 48
 35
 798
 27
 59
 799
 13
 58
 800
 14
 54
 801
 21
 53
 802
 23
 56
 803
 23
 57
 804
 23
 65
 805
 13
 65
 806
 9
 64
 807
 27
 56
 808
 26
 78
 809
 40
 61
 810
 35
 76
 811
 28
 66
 812
 23
 57
 813
 16
 50
 814
 11
 53
 815
 9
 57
 816
 9
 62
 817
 27
 57
 818
 42
 69
 819
 47
 75
 820
 53
 67
 821
 61
 62
 822
 63
 53
 823
 60
 54
 824
 56
 44
 825
 49
 39
 826
 39
 35
 827
 30
 34
 828
 33
 46
 829
 44
 56
 830
 50
 56
 831
 44
 52
 832
 38
 46
 833
 33
 44
 834
 29
 45
 835
 24
 46
 836
 18
 52
 837
 9
 55
 838
 10
 54
 839
 20
 53
 840
 27
 58
 841
 29
 59
 842
 30
 62
 843
 30
 65
 844
 27
 66
 845
 32
 58
 846
 40
 56
 847
 41
 57
 848
 18
 73
 849
 15
 55
 850
 18
 50
 851
 17
 52
 852
 20
 49
 853
 16
 62
 854
 4
 67
 855
 2
 64
 856
 7
 54
 857
 10
 50
 858
 9
 57
 859
 5
 62
 860
 12
 51
 861
 14
 65
 862
 9
 64
 863
 31
 50
 864
 30
 78
 865
 21
 65
 866
 14
 51
 867
 10
 55
 868
 6
 59
 869
 7
 59
 870
 19
 54
 871
 23
 61
 872
 24
 62
 873
 34
 61
 874
 51
 67
 875
 60
 66
 876
 58
 55
 877
 60
 52
 878
 64
 55
 879
 68
 51
 880
 63
 54
 881
 64
 50
 882
 68
 58
 883
 73
 47
 884
 63
 40
 885
 50
 38
 886
 29
 61
 887
 14
 61
 888
 14
 53
 889
 42
 6
 890
 58
 6
 891
 58
 6
 892
 77
 39
 893
 93
 56
 894
 93
 44
 895
 93
 37
 896
 93
 31
 897
 93
 25
 898
 93
 26
 899
 93
 27
 900
 93
 25
 901
 93
 21
 902
 93
 22
 903
 93
 24
 904
 93
 23
 905
 93
 27
 906
 93
 34
 907
 93
 32
 908
 93
 26
 909
 93
 31
 910
 93
 34
 911
 93
 31
 912
 93
 33
 913
 93
 36
 914
 93
 37
 915
 93
 34
 916
 93
 30
 917
 93
 32
 918
 93
 35
 919
 93
 35
 920
 93
 32
 921
 93
 28
 922
 93
 23
 923
 94
 18
 924
 95
 18
 925
 96
 17
 926
 95
 13
 927
 96
 10
 928
 95
 9
 929
 95
 7
 930
 95
 7
 931
 96
 7
 932
 96
 6
 933
 96
 6
 934
 95
 6
 935
 90
 6
 936
 69
 43
 937
 76
 62
 938
 93
 47
 939
 93
 39
 940
 93
 35
 941
 93
 34
 942
 93
 36
 943
 93
 39
 944
 93
 34
 945
 93
 26
 946
 93
 23
 947
 93
 24
 948
 93
 24
 949
 93
 22
 950
 93
 19
 951
 93
 17
 952
 93
 19
 953
 93
 22
 954
 93
 24
 955
 93
 23
 956
 93
 20
 957
 93
 20
 958
 94
 19
 959
 95
 19
 960
 95
 17
 961
 96
 13
 962
 95
 10
 963
 96
 9
 964
 95
 7
 965
 95
 7
 966
 95
 7
 967
 95
 6
 968
 96
 6
 969
 96
 6
 970
 89
 6
 971
 68
 6
 972
 57
 6
 973
 66
 32
 974
 84
 52
 975
 93
 46
 976
 93
 42
 977
 93
 36
 978
 93
 28
 979
 93
 23
 980
 93
 19
 981
 93
 16
 982
 93
 15
 983
 93
 16
 984
 93
 15
 985
 93
 14
 986
 93
 15
 987
 93
 16
 988
 94
 15
 989
 93
 32
 990
 93
 45
 991
 93
 43
 992
 93
 37
 993
 93
 29
 994
 93
 23
 995
 93
 20
 996
 93
 18
 997
 93
 16
 998
 93
 17
 999
 93
 16
 1 000
 93
 15
 1 001
 93
 15
 1 002
 93
 15
 1 003
 93
 14
 1 004
 93
 15
 1 005
 93
 15
 1 006
 93
 14
 1 007
 93
 13
 1 008
 93
 14
 1 009
 93
 14
 1 010
 93
 15
 1 011
 93
 16
 1 012
 93
 17
 1 013
 93
 20
 1 014
 93
 22
 1 015
 93
 20
 1 016
 93
 19
 1 017
 93
 20
 1 018
 93
 19
 1 019
 93
 19
 1 020
 93
 20
 1 021
 93
 32
 1 022
 93
 37
 1 023
 93
 28
 1 024
 93
 26
 1 025
 93
 24
 1 026
 93
 22
 1 027
 93
 22
 1 028
 93
 21
 1 029
 93
 20
 1 030
 93
 20
 1 031
 93
 20
 1 032
 93
 20
 1 033
 93
 19
 1 034
 93
 18
 1 035
 93
 20
 1 036
 93
 20
 1 037
 93
 20
 1 038
 93
 20
 1 039
 93
 19
 1 040
 93
 18
 1 041
 93
 18
 1 042
 93
 17
 1 043
 93
 16
 1 044
 93
 16
 1 045
 93
 15
 1 046
 93
 16
 1 047
 93
 18
 1 048
 93
 37
 1 049
 93
 48
 1 050
 93
 38
 1 051
 93
 31
 1 052
 93
 26
 1 053
 93
 21
 1 054
 93
 18
 1 055
 93
 16
 1 056
 93
 17
 1 057
 93
 18
 1 058
 93
 19
 1 059
 93
 21
 1 060
 93
 20
 1 061
 93
 18
 1 062
 93
 17
 1 063
 93
 17
 1 064
 93
 18
 1 065
 93
 18
 1 066
 93
 18
 1 067
 93
 19
 1 068
 93
 18
 1 069
 93
 18
 1 070
 93
 20
 1 071
 93
 23
 1 072
 93
 25
 1 073
 93
 25
 1 074
 93
 24
 1 075
 93
 24
 1 076
 93
 22
 1 077
 93
 22
 1 078
 93
 22
 1 079
 93
 19
 1 080
 93
 16
 1 081
 95
 17
 1 082
 95
 37
 1 083
 93
 43
 1 084
 93
 32
 1 085
 93
 27
 1 086
 93
 26
 1 087
 93
 24
 1 088
 93
 22
 1 089
 93
 22
 1 090
 93
 22
 1 091
 93
 23
 1 092
 93
 22
 1 093
 93
 22
 1 094
 93
 23
 1 095
 93
 23
 1 096
 93
 23
 1 097
 93
 22
 1 098
 93
 23
 1 099
 93
 23
 1 100
 93
 23
 1 101
 93
 25
 1 102
 93
 27
 1 103
 93
 26
 1 104
 93
 25
 1 105
 93
 27
 1 106
 93
 27
 1 107
 93
 27
 1 108
 93
 24
 1 109
 93
 20
 1 110
 93
 18
 1 111
 93
 17
 1 112
 93
 17
 1 113
 93
 18
 1 114
 93
 18
 1 115
 93
 18
 1 116
 93
 19
 1 117
 93
 22
 1 118
 93
 22
 1 119
 93
 19
 1 120
 93
 17
 1 121
 93
 17
 1 122
 93
 18
 1 123
 93
 18
 1 124
 93
 19
 1 125
 93
 19
 1 126
 93
 20
 1 127
 93
 19
 1 128
 93
 20
 1 129
 93
 25
 1 130
 93
 30
 1 131
 93
 31
 1 132
 93
 26
 1 133
 93
 21
 1 134
 93
 18
 1 135
 93
 20
 1 136
 93
 25
 1 137
 93
 24
 1 138
 93
 21
 1 139
 93
 21
 1 140
 93
 22
 1 141
 93
 22
 1 142
 93
 28
 1 143
 93
 29
 1 144
 93
 23
 1 145
 93
 21
 1 146
 93
 18
 1 147
 93
 16
 1 148
 93
 16
 1 149
 93
 16
 1 150
 93
 17
 1 151
 93
 17
 1 152
 93
 17
 1 153
 93
 17
 1 154
 93
 23
 1 155
 93
 26
 1 156
 93
 22
 1 157
 93
 18
 1 158
 93
 16
 1 159
 93
 16
 1 160
 93
 17
 1 161
 93
 19
 1 162
 93
 18
 1 163
 93
 16
 1 164
 93
 19
 1 165
 93
 22
 1 166
 93
 25
 1 167
 93
 29
 1 168
 93
 27
 1 169
 93
 22
 1 170
 93
 18
 1 171
 93
 16
 1 172
 93
 19
 1 173
 93
 19
 1 174
 93
 17
 1 175
 93
 17
 1 176
 93
 17
 1 177
 93
 16
 1 178
 93
 16
 1 179
 93
 15
 1 180
 93
 16
 1 181
 93
 15
 1 182
 93
 17
 1 183
 93
 21
 1 184
 93
 30
 1 185
 93
 53
 1 186
 93
 54
 1 187
 93
 38
 1 188
 93
 30
 1 189
 93
 24
 1 190
 93
 20
 1 191
 95
 20
 1 192
 96
 18
 1 193
 96
 15
 1 194
 96
 11
 1 195
 95
 9
 1 196
 95
 8
 1 197
 96
 7
 1 198
 94
 33
 1 199
 93
 46
 1 200
 93
 37
 1 201
 16
 8
 1 202
 0
 0
 1 203
 0
 0
 1 204
 0
 0
 1 205
 0
 0
 1 206
 0
 0
 1 207
 0
 0
 1 208
 0
 0
 1 209
 0
 0
 (1) Taikoma tik varikliams, kurių didžiausias bandymų greitis ≤3 400 sūk./min.
 (1) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (2) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (3) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (4) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (5) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (6) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka sukimo momentą, taikant gamintojo deklaruotą vardinę naudingąją galią.
 (7) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (8) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (9) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (10) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (11) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (12) Nuo vieno režimo prie kito pereinama per 20 sekundžių perėjimo fazę. Perėjimo fazės metu pateikiama tiesinės progresijos nuo esamo režimo sukimo momento nuostačio prie kito režimo sukimo momento nuostačio komanda; tuo pat metu pateikiama panašios variklio sūkių skaičiaus tiesinės progresijos komanda, jeigu pasikeičia sūkių skaičiaus nuostatis.
 (13) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (14) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (15) Nuo vieno režimo prie kito pereinama per 20 sekundžių perėjimo fazę. Perėjimo fazės metu pateikiama tiesinės progresijos nuo esamo režimo sukimo momento nuostačio prie kito režimo sukimo momento nuostačio komanda; tuo pat metu pateikiama panašios variklio sūkių skaičiaus tiesinės progresijos komanda, jeigu pasikeičia sūkių skaičiaus nuostatis.
 (16) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (17) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (18) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka sukimo momentą, taikant gamintojo deklaruotą vardinę naudingąją galią.
 (19) Nuo vieno režimo prie kito pereinama per 20 sekundžių perėjimo fazę. Perėjimo fazės metu pateikiama tiesinės progresijos nuo esamo režimo sukimo momento nuostačio prie kito režimo sukimo momento nuostačio komanda.
 (20) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (21) Nuo vieno režimo prie kito pereinama per 20 sekundžių perėjimo fazę. Perėjimo fazės metu pateikiama tiesinės progresijos nuo esamo režimo sukimo momento nuostačio prie kito režimo sukimo momento nuostačio komanda; tuo pat metu pateikiama panašios variklio sūkių skaičiaus tiesinės progresijos komanda, jeigu pasikeičia sūkių skaičiaus nuostatis.
 (22) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (23) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (24) Nuo vieno režimo prie kito pereinama per 20 sekundžių perėjimo fazę. Perėjimo fazės metu pateikiama tiesinės progresijos nuo esamo režimo sukimo momento nuostačio prie kito režimo sukimo momento nuostačio komanda; tuo pat metu pateikiama panašios variklio sūkių skaičiaus tiesinės progresijos komanda, jeigu pasikeičia sūkių skaičiaus nuostatis.
 (25) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 (26) Norėdami nustatyti būtinus bandymo sūkių skaičius, žr. 4 priedo 5.2.5, 7.6 ir 7.7 punktus.
 (27) Nuo vieno režimo prie kito pereinama per 20 sekundžių perėjimo fazę. Perėjimo fazės metu pateikiama tiesinės progresijos nuo esamo režimo sukimo momento nuostačio prie kito režimo sukimo momento nuostačio komanda; tuo pat metu pateikiama panašios variklio sūkių skaičiaus tiesinės progresijos komanda, jeigu pasikeičia sūkių skaičiaus nuostatis.
 (28) Procentinė sukimo momento dalis santykinai atitinka didžiausiąjį sukimo momentą, taikant reikalaujamą variklio sūkių skaičių.
 5 PRIEDAS
 DUOMENŲ VERTINIMO IR APSKAIČIAVIMO METODAS
 1. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 Išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas arba pagal A.1 priedėlio (mase pagrįsti apskaičiavimai), arba pagal A.1 priedėlio (moline mase pagrįsti apskaičiavimai) nuostatas. Šių dviejų metodų taikyti pramaišiui neleidžiama. Nereikalaujama, kad apskaičiavimai būti atlikti ir pagal A.1, ir pagal A.2 priedėlio nuostatas.
 Specialūs kietųjų dalelių skaičiaus (PN) matavimo reikalavimai, jei taikoma, pateikti A.6 priedėlyje.
 1.1. Bendri simboliai
 A.1 priedėlis
 A.2 priedėlis
 Vienetas
 Dydis
 A
 m2
 plotas
 A
 t
 m2
 Venturio vamzdžio skerspjūvio plotas
 b, D
 0
 a
 0
 t.b.n. (1)
 regresijos kreivės atkarpa y ašyje
 A/F
 st
 —
 stechiometrinis oro ir degalų santykis
 C
 —
 koeficientas
 C
 d
 C
 d
 —
 ištekėjimo koeficientas
 C
 f
 —
 srauto koeficientas
 c
 x
 ppm, tūrio proc.
 koncentracija / molinė dalis (μmol/mol = ppm)
 c
 d
 (2)
 ppm, tūrio proc.
 sausų dujų koncentracija
 c
 w
 (2)
 ppm, tūrio proc.
 drėgnų dujų koncentracija
 c
 b
 (2)
 ppm, tūrio proc.
 foninė koncentracija
 D
 x
 dil
 —
 skiedimo koeficientas (3)
 D
 0
 m3/sūk.
 PDP kalibravimo atkarpa
 d
 d
 m
 skersmuo
 d
 V
 m
 Venturio vamzdžio skersmuo
 e
 e
 g/kWh
 su stabdymu susijusi sąlyga
 e
 gas
 e
 gas
 g/kWh
 išmetamųjų dujinių komponentų savitoji masė
 e
 PM
 e
 PM
 g/kWh
 išmetamųjų kietųjų dalelių savitoji masė
 E
 1 – PF
 %
 keitimo veiksmingumas (PF = penetracijos frakcija)
 F
 s
 —
 stechiometrinis koeficientas
 f
 Hz
 dažnis
 f
 c
 —
 anglies koeficientas
 γ
 —
 savitosios šilumos verčių santykis
 H
 g/kg
 absoliutus drėgnis
 K
 —
 pataisos faktorius
 K
 V
 CFV kalibravimo funkcija
 k
 f
 m3/kg degalų
 savitasis degalų koeficientas
 k
 h
 —
 NOX drėgnio pataisos faktorius dyzeliniams varikliams
 k
 Dr
 k
 Dr
 —
 mažinamasis koregavimo koeficientas
 k
 r
 k
 r
 —
 multiplikacinis regeneravimo koeficientas
 k
 Ur
 k
 Ur
 —
 didinamasis koregavimo koeficientas
 k
 w,a
 —
 įsiurbiamo oro drėgnio pataisos faktorius
 k
 w,d
 —
 skiedimo oro drėgnio pataisos faktorius
 k
 w,e
 —
 praskiestų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos faktorius
 k
 w,r
 —
 nepraskiestų išmetamųjų dujų drėgnio pataisos faktorius
 μ
 μ
 kg/(m·s)
 dinaminė klampa
 M
 M
 g/mol
 molinė masė (1)
 M
 a
 (2)
 g/mol
 įsiurbiamo oro molinė masė
 M
 e
 v
 g/mol
 išmetamųjų teršalų molinė masė
 M
 gas
 M
 gas
 g/mol
 dujinių komponentų molinė masė
 m
 m
 kg
 masė
 m
 a
 1
 t.b.n.3
 regresijos kreivės statumas
 ν
 m2/s
 kinematinė klampa
 m
 d
 v
 kg
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio skiedimo oro masė
 m
 ed
 (2)
 kg
 bendra praskiestų išmetamųjų teršalų masė per ciklą
 m
 edf
 (2)
 kg
 lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą
 m
 ew
 (2)
 kg
 bendra išmetamųjų teršalų masė per ciklą
 m
 f
 (2)
 mg
 surinktų kietųjų dalelių ėminio masė
 m
 f,d
 (2)
 mg
 surinktų kietųjų dalelių skiedimo ore masė
 m
 gas
 m
 gas
 g
 dujinių išmetamųjų teršalų masė per bandymų ciklą
 m
 PM
 m
 PM
 g
 išmetamųjų kietųjų dalelių masė per bandymų ciklą
 m
 se
 (2)
 kg
 išmetamųjų teršalų mėginio masė per bandymo ciklą
 m
 sed
 (2)
 kg
 skiedimo tuneliu tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė
 m
 sep
 (2)
 kg
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė
 m
 ssd
 kg
 antrinio skiedimo oro masė
 N
 —
 bendras eilių skaičius
 n
 mol
 medžiagos kiekis
 mol/s
 medžiagos kiekio srautas
 n
 f
 n
 min-1
 variklio sūkių dažnis
 n
 p
 r/s
 PDP siurblio sūkių dažnis
 P
 P
 kW
 galia
 p
 p
 kPa
 slėgis
 p
 a
 kPa
 sauso oro atmosferos slėgis
 p
 b
 kPa
 bendras atmosferos slėgis
 p
 d
 kPa
 skiedimo oro sočiųjų garų slėgis
 p
 p
 p
 abs
 kPa
 absoliutusis slėgis
 p
 r
 p
 H2O
 kPa
 vandens garų slėgis
 p
 s
 kPa
 sauso oro atmosferos slėgis
 1 – E
 PF
 %
 penetracijos frakcija
 q
 m
 kg/s
 masės srautas
 q
 mad
 (2)
 kg/s
 įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas sausam orui
 q
 maw
 (2)
 kg/s
 įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui
 q
 mCe
 (2)
 kg/s
 anglies masės srautas nepraskiestose išmetamosiose dujose
 q
 mCf
 (2)
 kg/s
 į variklį patenkantis anglies masės srautas
 q
 mCp
 (2)
 kg/s
 anglies masės srautas dalies srauto skiedimo sistemoje
 q
 mdew
 (2)
 kg/s
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mdw
 (2)
 kg/s
 skiedimo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnam orui
 q
 medf
 (2)
 kg/s
 lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mew
 (2)
 kg/s
 išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms
 q
 mex
 (2)
 kg/s
 iš skiedimo tunelio ištraukiamo ėminio masės srautas
 q
 mf
 (2)
 kg/s
 degalų masės srautas
 q
 mp
 (2)
 kg/s
 į dalies srauto skiedimo sistemą patenkantis išmetamųjų dujų ėminio srautas
 q
 V
 m3/s
 tūrio srautas
 q
 VCVS
 (2)
 m3/s
 CVS tūrio srautas
 q
 Vs
 (2)
 dm3/min
 išmetamųjų dujų analizatoriaus sistemos srautas
 q
 Vt
 (2)
 cm3/min
 pėdsakinių dujų srautas
 ρ
 ρ
 kg/m3
 masės tankis
 ρ
 e
 kg/m3
 išmetamųjų dujų tankis
 r
 —
 slėgio verčių santykis
 r
 d
 DR
 —
 skiedimo santykis (3)
 Ra
 μm
 vidutinis paviršiaus šiurkštis
 RH
 %
 santykinis drėgnis
 r
 D
 β
 m/m
 skersmens verčių santykis (CVS sistemos)
 r
 p
 —
 SSV slėgio santykis
 Re
 Re
 #
 —
 Reinoldso skaičius
 S
 K
 Suterlendo konstanta
 σ
 σ
 —
 standartinis nuokrypis
 T
 T
 °C
 temperatūra
 T
 Nm
 variklio sukimo momentas
 T
 a
 K
 absoliučioji temperatūra
 t
 t
 s
 laikas
 Δt
 Δt
 s
 laiko tarpsnis
 u
 —
 dujų komponento ir išmetamųjų dujų tankio verčių santykis
 V
 V
 m3
 tūris
 V
 0
 m3/r
 Vienu PDP sūkiu perpumpuojamas dujų tūris
 W
 W
 kWh
 darbas
 W
 act
 W
 act
 kWh
 Faktinis ciklo darbas per atitinkamą bandymų ciklą
 WF
 WF
 —
 Svertinis koeficientas
 w
 w
 g/g
 Masės dalis
 mol/mol
 Pagal srautą nustatyta svertinė vidutinė koncentracija
 X
 0
 K
 s
 sūk./s
 PDP kalibravimo funkcija
 y
 —
 bendrasis kintamasis
 aritmetinis vidurkis
 Z
 —
 spūdos faktorius
 1.2. Apatiniai indeksai
 A.1 priedėlis
 (4)
 A.2 priedėlis
 Dydis
 act
 act
 faktinis dydis
 i
 akimirkinis matavimas (pvz., 1 Hz)
 i
 eilės narys
 1.3. Cheminių komponentų simboliai ir santrumpos (taip pat naudojami kaip apatiniai indeksai)
 A.1 priedėlis
 A.2 priedėlis
 Dydis
 Ar
 Ar
 argonas
 C1
 C1
 1 anglies atomą turinčio angliavandenilio kiekiui lygiavertis angliavandenilio kiekis
 CH4
 CH4
 metanas
 C2H6
 C2H6
 etanas
 C3H8
 C3H8
 propanas
 CO
 CO
 anglies monoksidas
 CO2
 CO2
 anglies dioksidas
 H
 atominis vandenilis
 H2
 molekulinis vandenilis
 HC
 HC
 angliavandenilis
 H2O
 H2O
 vanduo
 He
 helis
 N
 atominis azotas
 N2
 molekulinis azotas
 NOX
 NOX
 azoto oksidai
 NO
 NO
 azoto monoksidas
 NO2
 NO2
 azoto dioksidas
 O
 atominis deguonis
 KD
 KD
 kietosios dalelės
 S
 S
 siera
 1.4. Degalų sudėties simboliai ir santrumpos
 A.1 priedėlis
 (5)
 A.2 priedėlis
 (6)
 Dydis
 w
 C
 (7)
 w
 C
 (7)
 anglies kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės)
 w
 H
 w
 H
 vandenilio kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės)
 w
 N
 w
 N
 azoto kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės)
 w
 O
 w
 O
 deguonies kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės)
 w
 S
 w
 S
 sieros kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės)
 α
 α
 atominio vandenilio ir anglies santykis (H/C)
 ε
 β
 atominio deguonies ir anglies santykis (O/C) (8)
 γ
 γ
 atominės sieros ir anglies santykis (S/C)
 δ
 δ
 atominio azoto ir anglies santykis (N/C)
 (1) t.b.n. – turi būti nustatyta.
 (2) Žr. apatinius indeksus, pvz.,
 – sauso oro masės srautas,
 – degalų masės srautas ir kt.
 (3) Skiedimo santykio r
 d A.1 priedėlyje ir DR A.2 priedėlyje simboliai skiriasi, tačiau reikšmė ir lygtys yra tokios pačios. Skiedimo santykio D A.1 priedėlyje ir x
 dil A.2 priedėlyje simboliai skiriasi, tačiau reikšmė ir lygtys yra tokios pačios. (A.5-129) lygtis rodo x
 dil ir DR santykį.
 (4) A.1 priedėlyje apatinio indekso reikšmė nustatoma pagal susijusį dydį; pvz., apatinis indeksas „d“gali reikšti „skaičiuojama sausam“, pvz., „c
 d = koncentracija, skaičiuojama sausoms dujoms“, skiedimo orą, pvz., „p
 d = skiedimo oro sočiųjų garų slėgis“arba „kw,d = skiedimo oro drėgnio pataisos faktorius“, arba skiedimo santykį, pvz., „rd“.
 (5) Nuoroda į degalus, kurių cheminė formulė yra CH
 α
 O
 ε
 N
 δ
 S
 γ
 .
 (6) Nuoroda į degalus, kurių cheminė formulė yra CH
 α
 O
 β
 S
 γ
 N
 δ
 .
 (7) Masės dalis w kartu su cheminio komponento simboliu kaip apatiniu indeksu.
 (8) Reikėtų atkreipti dėmesį į skirtingą simbolio β reikšmę abiejuose išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimo punktuose: A.1 priedėlyje jis reiškia degalus, kurių cheminė formulė yra CH
 α
 S
 γ
 N
 δ
 O
 ε
 (t. y. formulė C
 β
 H
 α
 S
 γ
 N
 δ
 O
 ε
 ; čia β = 1, tariant, kad molekulėje yra vienas anglies atomas), o A.2 priedėlyje jis reiškia deguonies bei anglies ir CH
 α
 O
 β
 S
 γ
 N
 δ
 santykį. Taigi A.2 priedėlyje β atitinka ε A.2 priedėlyje.
 A.1 PRIEDĖLIS
 MASE PAGRĮSTAS IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO APSKAIČIAVIMAS
 A.1.1. Dujinių išmetamųjų teršalų matavimas nepraskiestose išmetamosiose dujose
 A.1.1.1. Diskrečiojo režimo NRSC bandymai
 Dujinių išmetamųjų teršalų srautas q
 mgas,i (g/val.) taikant kiekvieną pastovios būsenos bandymo režimą i apskaičiuojamas dujinių išmetamųjų teršalų koncentraciją dauginant iš atitinkamo srauto:
 (A.5-1)
 čia:
 k
 –
 1, jei cgasr,w,i išreikšta [ppm], ir k = 10 000, jei cgasr,w,i išreikšta (% tūrio);
 kh
 –
 NOX pataisos faktorius [-], taikomas apskaičiuojant išmetamą NOX kiekį (žr. A.1.1.4 punktą);
 ugas
 –
 savitasis komponento koeficientas arba dujų komponento ir išmetamųjų dujų tankio verčių santykis [-];
 qmew,i
 –
 išmetamųjų dujų masės srautas, taikant režimą i, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 cgas,i
 –
 išmetamųjų teršalų koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, taikant režimą i, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm arba proc. tūrio).
 A.1.1.2. Perinamųjų režimų ir nuolydinio režimo ciklų bandymai
 Bendroji per bandymą išmetamų dujinių teršalų masė mgas
 (g per bandymą) apskaičiuojama pagal laiką sugretintas akimirkines koncentracijos vertes padauginant iš išmetamųjų dujų srauto verčių ir integruojant per bandymų ciklą pagal A.5-2 lygtį:
 (A.5-2)
 čia:
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 kh
 –
 NOX pataisos faktorius [-], taikomas tik apskaičiuojant išmetamą NOX kiekį;
 k
 –
 1, jei cgasr,w,i išreikšta (ppm), ir k = 10 000, jei cgasr,w,i
 išreikšta (% tūrio);
 ugas
 –
 savitasis komponento koeficientas [-] (žr. A.1.1.5 punktą);
 N
 –
 matavimų skaičius [-];
 qmew,i
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 cgas,i
 –
 akimirkinė išmetamųjų teršalų koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm arba proc. tūrio).
 A.1.1.3. Koncentracijos perskaičiavimas pagal drėgnį
 Jeigu matuojamas sausų išmetamųjų teršalų kiekis, išmatuota sausų dujų koncentracija c
 d perskaičiuojama į drėgnų dujų koncentraciją c
 w pagal (A.5-3) lygtį:
 (A.5-3)
 čia:
 kw
 –
 perskaičiavimo pagal drėgnį koeficientas [-];
 cd
 –
 išmetamųjų dujų koncentracija, skaičiuojama sausoms dujoms (ppm arba proc. tūrio).
 Jei degalai sudega visiškai, nepraskiestų išmetamųjų dujų perskaičiavimo pagal drėgnį koeficientas žymimas k
 w,a [-] ir apskaičiuojamas pagal (A.5-4) lygtį:
 (A.5-4)
 čia:
 Ha
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro);
 qmf,i
 –
 akimirkinis degalų srautas (kg/s);
 qmad,i
 –
 akimirkinis siurbiamo sauso oro srautas (kg/s);
 pr
 –
 vandens slėgis už aušintuvo (kPa);
 pb
 –
 bendras atmosferos slėgis (kPa);
 wH
 –
 vandenilio kiekis degaluose (masės proc.);
 kf
 –
 papildomas degimo tūris (m3/kg degalų);
 taikant:
 (A.5-5)
 čia:
 wH
 –
 vandenilio kiekis degaluose (% masės).
 wN
 –
 azoto kiekis degaluose (% masės);
 wO
 –
 deguonies kiekis degaluose (% masės).
 (A.5-4) lygtyje dėl santykio
 galima daryti prielaidą:
 (A.5-6)
 Jeigu degalai sudega iš dalies (prisodrinti degalų ir oro mišiniai), taip pat atliekant teršalų išmetimo bandymus be tiesioginio oro srauto matavimo, pirmenybė teikiama antrajam k
 w,a apskaičiavimo metodui:
 (A.5-7)
 čia:
 cCO2
 –
 CO2 koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama sausoms dujoms (% tūrio);
 cCO
 –
 CO koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama sausoms dujoms (ppm);
 pr
 –
 vandens slėgis už aušintuvo (kPa);
 pb
 –
 bendras atmosferos slėgis (kPa);
 α
 –
 molinis vandenilio ir anglies santykis [-];
 kw1
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis [-].
 (A.5-8)
 A.1.1.4. NOX kiekio pataisa dėl drėgnio ir temperatūros
 Kadangi NOX išmetimas priklauso nuo aplinkos oro sąlygų, NOX koncentracijai, atsižvelgiant į aplinkos oro temperatūrą ir drėgnį, taikomi koeficientai kh,D arba kh,G [-], gauti pagal (A.5-9) ir (A.5-10) lygtis. Šie koeficientai taikomi, kai drėgnio intervalas yra 0–25 g H2O/kg sauso oro.
 a) slėginio uždegimo variklių:
 (A.5-9)
 b) kibirkštinio uždegimo variklių
 (A.5-10)
 čia:
 Ha
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis [g H2O/kg sauso oro].
 A.1.1.5 Savitasis komponento koeficientas u
 A.1.1.5.1 ir A.1.1.5.2 punktuose aprašytos dvi apskaičiavimo procedūros. A.1.1.5.1 punkte aprašyta metodika yra paprastesnė, nes komponento ir išmetamųjų dujų tankio santykiui naudojamos lentelinės u vertės. A.1.1.5.2 punkto metodika leidžia tiksliau nustatyti degalų savybes, kurios skiriasi nuo 6 priedo specifikacijų, tačiau būtina pirminė degalų sudėties analizė.
 A.1.1.5.1 Lentelinės vertės
 Taikant 2.1.5.2 punkte pateiktoms lygtims tam tikrus supaprastinimus (prielaida dėl λ vertės ir dėl įsiurbiamo oro sąlygų, nurodytų A.5-1 lentelėje) gautos u
 gas vertės pateikiamos A.5-1 lentelėje.
 A.5-1 lentelė
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų u ir komponentų tankio vertės (kai išmetamųjų teršalų koncentracija išreiškiama ppm)
 Degalai
 ρe
 Dujos
 NOX
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρgas [kg/m3]
 2,053
 1,250
 (1)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 ugas
 (2)
 Dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis)
 1,2943
 0,001586
 0,000966
 0,000482
 0,001517
 0,001103
 0,000553
 Specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95)
 1,2768
 0,001609
 0,000980
 0,000780
 0,001539
 0,001119
 0,000561
 Gamtinės dujos / biometanas (3)
 1,2661
 0,001621
 0,000987
 0,000528 (4)
 0,001551
 0,001128
 0,000565
 Propanas
 1,2805
 0,001603
 0,000976
 0,000512
 0,001533
 0,001115
 0,000559
 Butanas
 1,2832
 0,001600
 0,000974
 0,000505
 0,001530
 0,001113
 0,000558
 SND (5)
 1,2811
 0,001602
 0,000976
 0,000510
 0,001533
 0,001115
 0,000559
 Benzinas (E10)
 1,2931
 0,001587
 0,000966
 0,000499
 0,001518
 0,001104
 0,000553
 etanolis (E85)
 1,2797
 0,001604
 0,000977
 0,000730
 0,001534
 0,001116
 0,000559
 A.1.1.5.2. Apskaičiuotosios vertės
 Savitasis komponento koeficientas u
 gas,i gali būti apskaičiuotas pagal komponento ir išmetamųjų dujų tankio santykį arba dar pagal atitinkamą molinių masių santykį ((A.5-11) arba (A.5-12) lygtis):
 (A.5-11)
 arba
 (A.5-12)
 čia:
 Mgas
 –
 dujų komponento molinė masė (g/mol);
 Me,i
 –
 akimirkinė drėgnų nepraskiestų išmetamųjų dujų molinė masė (g/mol);
 ρgas
 –
 dujų komponento tankis (kg/m3);
 ρe,i
 –
 akimirkinis drėgnų nepraskiestų išmetamųjų dujų tankis (kg/m3).
 Išmetamųjų dujų molinė masė M
 e,i išvedama bendrajai degalų sudėčiai CH
 α
 O
 ε
 N
 δ
 S
 γ
 darant prielaidą, kad degalai sudega visiškai, ir apskaičiuojama pagal (A.5-13) lygtį:
 (A.5-13)
 čia:
 qmf,i
 –
 akimirkinis degalų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 qmaw,i
 –
 akimirkinis įsiurbiamo oro masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 α
 –
 molinis vandenilio ir anglies santykis [-];
 δ
 –
 molinis azoto ir anglies santykis [-];
 ε
 –
 molinis deguonies ir anglies santykis [-];
 γ
 –
 atominės sieros ir anglies santykis [-].
 Ha
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro);
 Ma
 –
 įsiurbiamo sauso oro molinė masė (28,965 g/mol).
 Akimirkinis nepraskiestų išmetamųjų dujų tankis r
 e,i
 (kg/m3) apskaičiuojamas pagal (A.5-14) lygtį:
 (A.5-14)
 čia:
 qmf,i
 –
 akimirkinis degalų masės srautas (kg/s).
 qmad,i
 –
 akimirkinis įsiurbiamo sauso oro masės srautas (kg/s);
 Ha
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro);
 kf
 –
 papildomas degimo tūris (m3/kg degalų) (žr. (A.5-5) lygtį).
 A.1.1.6. Išmetamųjų dujų masės srautas
 A.1.1.6.1. Oro ir degalų srauto matavimo metodas
 Taikant šį metodą oro srautas ir degalų srautas turi būti matuojami tinkamais srautmačiais. Akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas q
 mew,i
 (kg/s) apskaičiuojamas pagal (A.5-15) lygtį:
 (A.5-15)
 čia:
 qmaw,i
 –
 akimirkinis įsiurbiamo drėgno oro masės srautas (kg/s);
 qmf,i
 –
 akimirkinis degalų masės srautas (kg/s).
 A.1.1.6.2. Pėdsakinių dujų matavimo metodas
 Pagal šį metodą išmetamosiose dujose matuojama pėdsakinių dujų koncentracija. Akimirkinis išmetamųjų dujų srautas q
 mew,i [kg/s] apskaičiuojamas pagal (A.5-16) lygtį:
 (A.5-16)
 čia:
 qVt
 –
 pėdsakinių dujų srautas (m3/s);
 cmix,i
 –
 akimirkinė pėdsakinių dujų koncentracija po sumaišymo (ppm);
 ρe
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų tankis [kg/m3];
 cb
 –
 pėdsakinių dujų foninė koncentracija įsiurbiamame ore (ppm).
 Pėdsakinių dujų foninė koncentracija c
 b gali būti nustatyta suvidurkinant foninę koncentraciją, išmatuotą iš karto prieš bandymą ir po jo. Jeigu foninė koncentracija sudaro mažiau kaip 1 proc. pėdsakinių dujų koncentracijos po sumaišymo c
 mix,i
 , esant didžiausiam išmetamųjų dujų srautui, į foninę koncentraciją galima neatsižvelgti.
 A.1.1.6.3. Oro srauto ir oro bei degalų santykio matavimo metodas
 Pagal šį metodą išmetamųjų dujų masės srautas apskaičiuojamas pagal oro srautą ir oro bei degalų santykį. Akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas q
 mew,i
 [kg/s] apskaičiuojamas pagal (A.5-17) lygtį:
 (A.5-17)
 taikant:
 (A.5-18)
 (A.5-19)
 čia:
 qmaw,i
 –
 įsiurbiamo drėgno oro masės srautas (kg/s);
 A/Fst
 –
 stechiometrinis oro ir degalų santykis [-];
 λi
 –
 akimirkinis oro pertekliaus santykis [–];
 cCOd
 –
 CO koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama sausoms dujoms (ppm);
 cCO2d
 –
 CO2 koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama sausoms dujoms (% tūrio);
 cHCw
 –
 HC koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms [ppm C1];
 α
 –
 molinis vandenilio ir anglies santykis [-];
 δ
 –
 molinis azoto ir anglies santykis [-];
 ε
 –
 molinis deguonies ir anglies santykis [-];
 γ
 –
 atominės sieros ir anglies santykis [-].
 A.1.1.6.4. Anglies balanso metodas, 1 veiksmo procedūra
 Siekiant apskaičiuoti drėgnų išmetamųjų dujų masės srautą q
 mew,i
 [kg/s], gali būti taikoma (A.5-20) lygtyje nustatyta 1 veiksmo formulė:
 (A.5-20)
 anglies koeficientas f
 c [-] gaunamas taip:
 (A.5-21)
 čia:
 qmf,i
 –
 akimirkinis degalų masės srautas (kg/s).
 wC
 –
 anglies kiekis degaluose (% masės) (žr. A.2.3.3.1 punkte pateiktą lygtį
 Ha
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro);
 kfd
 –
 papildomas degimo tūris, skaičiuojamas sausoms dujoms (m3/kg degalų);
 cCO2d
 –
 sauso CO2 koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose (%);
 cCO2d,a
 –
 sauso CO2 koncentracija aplinkos ore (%);
 cCOd
 –
 sauso CO koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose (ppm);
 cHCw
 –
 sauso HC koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose (ppm);
 o koeficientas k
 fd (m3/kg degalų) pagal (A.5-22) lygtį apskaičiuojamas sausoms dujoms, dėl degimo susidariusį vandenį atimant iš k
 f:
 (A.5-22)
 čia:
 kf
 –
 savitasis degalų koeficientas, gautas pagal (A.5-5) lygtį (m3/kg degalų);
 wH
 –
 vandenilio kiekis degaluose (% masės).
 A.1.2. Praskiesti dujiniai išmetamieji teršalai
 A.1.2.1. Dujinių išmetamųjų teršalų masė
 Išmetamųjų dujų masės srautas matuojamas pastovaus tūrio ėminių ėmimo (CVS) sistema, kurioje gali būti naudojamas tūrinis siurblys (PDP), kritinio tekėjimo Venturio vamzdis (CFV) arba ikigarsinis Venturio vamzdis (SSV).
 Jeigu tai sistemos, kuriose masės srautas yra pastovus (t. y. su šilumokaičiu), teršalų masė m
 gas [g per bandymą] nustatoma pagal (A.5-23) lygtį:
 (A.5-23)
 čia:
 ugas
 –
 išmetamųjų dujų komponento tankio ir oro tankio santykis, nurodytas A.1.2 lentelėje arba apskaičiuotas pagal (A.5-34) lygtį [–];
 cgas
 –
 vidutinė pataisytoji foninė komponento koncentracija, skaičiuojama drėgnoms dujoms [atitinkamai ppm arba % tūrio];
 kh
 –
 NOX pataisos faktorius [-], taikomas tik apskaičiuojant išmetamą NOX kiekį;
 k
 –
 1, jei c
 gasr,w,i
 išreikšta (ppm), k = 10 000, jei c
 gasr,w,i išreikšta (% tūrio).
 med
 –
 bendroji praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą (kg per bandymą).
 Jeigu tai sistemos, turinčios srauto kompensavimo funkciją (be šilumokaičio), teršalų masė m
 gas [g per bandymą] nustatoma apskaičiuojant akimirkines išmetamųjų teršalų masės vertes, jas integruojant ir taikant foninę pataisą pagal (A.5-24) lygtį:
 (A.5-24)
 čia:
 ce
 –
 išmetamųjų teršalų koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm arba % tūrio);
 cd
 –
 išmetamųjų teršalų koncentracija skiedimo ore, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm arba % tūrio);
 med,i
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų masė per laiko tarpsnį i (kg);
 med
 –
 bendroji praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą (kg);
 ugas
 –
 A.1.2 lentelėje pateikta vertė [-];
 D
 –
 skiedimo koeficientas (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-];
 kh
 –
 NOX pataisos faktorius [-], taikomas tik apskaičiuojant išmetamą NOX kiekį;
 k
 –
 1, jei c išreikšta (ppm), k = 10 000, jei c išreikšta [% tūrio].
 Koncentracijos vertės c
 gas, c
 e ir c
 d gali būti išmatuotos paėmus periodinį ėminį (į maišą, tačiau neleidžiama, jei tai NOX ir HC) arba suvidurkinus integruojamus nenutrūkstamus matavimus. Integruojant per bandymų ciklą turi būti suvidurkintas ir m
 ed,i
 .
 Reikiami dydžiai (c
 e, u
 gas ir m
 ed) apskaičiuojami taikant toliau nurodytas lygtis.
 A.1.2.2. Koncentracijos perskaičiavimas pagal drėgnį
 Visos A.1.2.1 punkte nustatytos išmatuotos sausų dujų koncentracijos vertės perskaičiuojamos drėgnoms dujoms taikant (A.5-3) lygtį.
 A.1.2.2.1. Praskiestos išmetamosios dujos
 Sausų dujų koncentracijos vertės perskaičiuojamos drėgnoms dujoms taikant vieną iš dviejų (A.5-25) arba (A.5-26) lygčių:
 (A.5-25)
 arba
 (A.5-26)
 čia:
 α
 –
 molinis vandenilio ir anglies degaluose santykis [-];
 cCO2w
 –
 CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (% tūrio);
 cCO2d
 –
 CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama sausoms dujoms (% tūrio).
 Taikant drėgnio pataisos faktorių k
 w2, atsižvelgiama į vandens kiekį įsiurbiamame ore ir skiedimo ore; jis apskaičiuojamas pagal (A.5-27) lygtį:
 (A.5-27)
 čia:
 Ha
 –
 įsiurbiamo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro);
 Hd
 –
 skiedimo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro);
 D
 –
 skiedimo koeficientas (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-].
 A.1.2.2.2. Skiedimo koeficientas
 Skiedimo koeficientas D [-] (būtinas foninei pataisai atlikti ir k
 w2 apskaičiuoti) apskaičiuojamas pagal (A.5-28) lygtį:
 (A.5-28)
 čia:
 FS
 –
 stechiometrinis koeficientas [-];
 cCO2,e
 –
 CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (% tūrio);
 cHC,e
 –
 HC koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm C1);
 cCO,e
 –
 CO koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm C1).
 Stechiometrinis koeficientas apskaičiuojamas pagal (A.5-29) lygtį:
 (A.5-29)
 čia:
 α
 –
 molinis vandenilio ir anglies degaluose santykis [-].
 Dar, jei degalų sudėtis yra nežinoma, galima taikyti šiuos stechiometrinius koeficientus:
 FS(dyzelinas)
 –
 13,4
 FS(LPG)
 –
 11,6
 FS(NG)
 –
 9,5
 FS(E10)
 –
 13,3
 FS(E85)
 –
 11,5.
 Jeigu išmetamųjų dujų srautas matuojamas tiesiogiai, skiedimo koeficientas D [-] gali būti apskaičiuojamas pagal (A.5-30) lygtį:
 (A.5-30)
 čia:
 qVCVS
 –
 tūrinis praskiestų išmetamųjų dujų srautas (m3/s);
 qVew
 –
 tūrinis nepraskiestų išmetamųjų dujų srautas (m3/s).
 A.1.2.2.3. Skiedimo oras
 (A.5-31)
 kai
 (A.5-32)
 čia:
 Hd
 –
 skiedimo oro drėgnis (g H2O/kg sauso oro).
 A.1.2.2.4. Pataisytųjų foninės koncentracijos verčių nustatymas
 Norint gauti grynąsias teršalų koncentracijos vertes, iš išmatuotų koncentracijos verčių atimama vidutinė foninė dujinių teršalų koncentracija skiedimo ore. Vidutinės foninės koncentracijos vertės gali būti nustatomos taikant ėminių ėmimo maišo metodą ar nenutrūkstamu matavimu ir integravimu. Naudojama (A.5-33) lygtis:
 (A.5-33)
 čia:
 cgas
 –
 grynoji dujinių teršalų koncentracija (ppm arba % tūrio);
 cgas,e
 –
 išmetamųjų teršalų koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm arba % tūrio);
 cd
 –
 išmetamųjų teršalų koncentracija skiedimo ore, skaičiuojama drėgnoms dujoms (ppm arba % tūrio);
 D
 –
 skiedimo koeficientas (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-].
 A.1.2.3. Savitasis komponento koeficientas u
 Savitasis praskiestų dujų komponento koeficientas u
 gas gali būti apskaičiuotas taikant (A.5-34) lygtį arba paimtas iš A.1.2 lentelės; tariama, kad A.1.2 lentelėje praskiestų išmetamųjų dujų tankis lygus oro tankiui.
 (A.5-34)
 čia:
 Mgas
 –
 dujų komponento molinė masė (g/mol);
 Md,w
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų molinė masė (g/mol);
 Mda,w
 –
 skiedimo oro molinė masė (g/mol) (žr. (A.5-144) lygtį A.2.9.3 punkte);
 Mr,w
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų molinė masė (g/mol) (žr. 5 priedo A.5 priedėlio A.5.5 punktą);
 D
 –
 skiedimo koeficientas (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-].
 A.1.2 lentelė
 Praskiestų išmetamųjų dujų u vertės (kai išmetamųjų dujų koncentracija išreiškiama ppm) ir komponentų tankio vertės
 Degalai
 ρe
 Dujos
 NOX
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρgas [kg/m3]
 2,053
 1,250
 (6)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 ugas
 (7)
 Dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis)
 1,2943
 0,001586
 0,000966
 0,000482
 0,001517
 0,001103
 0,000553
 Specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis
 (ED95)
 1,2768
 0,001609
 0,000980
 0,000780
 0,001539
 0,001119
 0,000561
 Gamtinės dujos / biometanas (8)
 1,2661
 0,001621
 0,000987
 0,000528 (9)
 0,001551
 0,001128
 0,000565
 Propanas
 1,2805
 0,001603
 0,000976
 0,000512
 0,001533
 0,001115
 0,000559
 Butanas
 1,2832
 0,001600
 0,000974
 0,000505
 0,001530
 0,001113
 0,000558
 SND (10)
 1,2811
 0,001602
 0,000976
 0,000510
 0,001533
 0,001115
 0,000559
 Benzinas (E10)
 1,2931
 0,001587
 0,000966
 0,000499
 0,001518
 0,001104
 0,000553
 Etanolis (E85)
 1,2797
 0,001604
 0,000977
 0,000730
 0,001534
 0,001116
 0,000559
 A.1.2.4. Išmetamųjų dujų masės srauto apskaičiavimas
 A.1.2.4.1. PDP-CVS sistema
 Jeigu, naudojant šilumokaitį, praskiestų išmetamųjų dujų med temperatūra per ciklą svyruoja ne daugiau kaip ±6 K, praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas per ciklą (kg per bandymą) apskaičiuojamas pagal (A.5-35) lygtį:
 (A.5-35)
 čia:
 V0
 –
 bandymo sąlygomis per vieną sūkį įsiurbtų dujų tūris (m3/sūk.);
 nP
 –
 bendras siurblio sūkių skaičius per bandymą (sūkiai per bandymą);
 pp
 –
 absoliutusis slėgis siurblio įtekėjimo angoje (kPa);
 –
 vidutinė praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra siurblio įtekėjimo angoje (K);
 1,293 kg/m3
 –
 oro tankis esant 273,15 K ir 101,325 kPa.
 Jeigu naudojama sistema, turinti srauto kompensavimo funkciją (t. y. be šilumokaičio), praskiestų išmetamųjų dujų masė m
 ed,i
 (kg) per laiko tarpsnį apskaičiuojama pagal (A.5-36) lygtį:
 (A.5-36)
 čia:
 V0
 –
 bandymo sąlygomis per vieną sūkį įsiurbtų dujų tūris (m3/sūk.);
 pp
 –
 absoliutusis slėgis siurblio įtekėjimo angoje (kPa);
 nP,i
 –
 bendras siurblio sūkių skaičius per laiko tarpsnį i (sūk./Δt);
 –
 vidutinė praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra siurblio įtekėjimo angoje (K);
 1,293 kg/m3
 –
 oro tankis esant 273,15 K ir 101,325 kPa.
 A.1.2.4.2. CFV-CVS sistema
 Jeigu, naudojant šilumokaitį, praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra per ciklą svyruoja ne daugiau kaip ±11 K, masės srautas per ciklą m
 ed (g per bandymą) apskaičiuojamas pagal (A.5-37) lygtį:
 (A.5-37)
 čia:
 t
 –
 ciklo trukmė (s);
 KV
 –
 kritinio tekėjimo Venturio vamzdžio kalibravimo koeficientas normaliosiomis sąlygomis
 ;
 pp
 –
 absoliutusis slėgis Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (kPa).
 T
 –
 absoliučioji temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K);
 1,293 kg/m3
 –
 oro tankis esant 273,15 K ir 101,325 kPa.
 Jeigu naudojama sistema, turinti srauto kompensavimo funkciją (t. y. be šilumokaičio), praskiestų išmetamųjų dujų masė m
 ed,i
 (kg) per laiko tarpsnį apskaičiuojama pagal (A.5-38) lygtį:
 (A.5-38)
 čia:
 Δti
 –
 bandymo laiko tarpsnis (s);
 KV
 –
 kritinio tekėjimo Venturio vamzdžio kalibravimo koeficientas normaliosiomis sąlygomis
 pp
 –
 absoliutusis slėgis Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (kPa).
 T
 –
 absoliučioji temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K);
 1,293 kg/m3
 –
 oro tankis esant 273,15 K ir 101,325 kPa.
 A.1.2.4.3. SSV-CVS sistema
 Jeigu, naudojant šilumokaitį, praskiestų išmetamųjų dujų temperatūra per ciklą svyruoja ne daugiau kaip ±11 K, praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas per ciklą m
 ed (kg per bandymą) apskaičiuojamas pagal (A.5-39) lygtį:
 (A.5-39)
 čia:
 1,293 kg/m3
 –
 oro tankis esant 273,15 K ir 101,325 kPa;
 Δt
 –
 ciklo trukmė (s);
 qVSSV
 –
 oro srautas normaliosiomis sąlygomis (101,325 kPa, 273,15 K) (m3/s);
 kai
 (A.5-40)
 čia:
 A0
 –
 konstantų ir perskaičiavimo vienetų rinkinys = 0,0056940;
 dV
 –
 SSV tūtos skersmuo (mm);
 Cd
 –
 SSV ištekėjimo koeficientas [-];
 pp
 –
 absoliutusis slėgis Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (kPa).
 Tin,V
 –
 temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K);
 rp
 –
 SSV tūtos ir absoliučiojo statinio slėgio įtekėjimo angoje santykis,
 [-];
 rD
 –
 SSV tūtos skersmens ir įsiurbimo vamzdžio vidinio skersmens santykis
 [-].
 Jeigu naudojama sistema, turinti srauto kompensavimo funkciją (t. y. be šilumokaičio), praskiestų išmetamųjų dujų masė m
 ed,i
 (kg) per laiko tarpsnį apskaičiuojama pagal (A.5-41) lygtį:
 (A.5-41)
 čia:
 1,293 kg/m3
 –
 oro tankis esant 273,15 K ir 101,325 kPa.
 Δti
 –
 laiko tarpsnis (s);
 qVSSV
 –
 tūrinis SSV srautas [m3/s].
 A.1.3. Išmetamųjų kietųjų dalelių kiekio apskaičiavimas
 A.1.3.1. Pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) ir nuolydinio režimo bandymų ciklai
 Kietųjų dalelių masė po kietųjų dalelių ėminio masės pataisos dėl keliamosios jėgos apskaičiuojama pagal 4 priedo 8.1.12.2.5 punktą.
 A.1.3.1.1. Dalies srauto skiedimo sistema
 A.1.3.1.1.1. Ėminio santykiu pagrįstas skaičiavimas
 Išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis per ciklą m
 PM (g) apskaičiuojamas pagal (A.5-42) lygtį:
 (A.5-42)
 čia:
 mf
 –
 per ciklą paimto kietųjų dalelių ėminio masė (mg);
 rs
 –
 vidutinis ėminio santykis per bandymų ciklą [-];
 taikant:
 (A.5-43)
 čia:
 mse
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė per ciklą (kg);
 mew
 –
 bendra nepraskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė per ciklą (kg);
 msep
 –
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 msed
 –
 skiedimo tuneliu tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg).
 Jeigu tai viso ėminio ėmimo sistema, m
 sep ir m
 sed yra vienodi.
 A.1.3.1.1.2. Skiedimo santykiu pagrįstas skaičiavimas
 Išmetamųjų kietųjų dalelių kiekis per ciklą m
 PM (g) apskaičiuojamas pagal (A.5-44) lygtį:
 (A.5-44)
 čia:
 mf
 –
 per ciklą paimto kietųjų dalelių ėminio masė (mg);
 msep
 –
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 medf
 –
 lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą (kg).
 Bendroji lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą m
 edf (kg) nustatoma pagal (A.5-45) lygtį:
 (A.5-45)
 taikant:
 (A.5-46)
 (A.5-47)
 čia:
 qmedf,i
 –
 momentinis lygiavertis išmetamųjų dujų masės srautas (kg/s);
 qmew,i
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 rd,i
 –
 akimirkinis skiedimo santykis [-];
 qmdew,i
 –
 akimirkinis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 qmdw,i
 –
 akimirkinis skiedimo oro masės srautas (kg/s);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 A.1.3.1.2. Viso srauto skiedimo sistema
 Išmetamųjų teršalų masė apskaičiuojama pagal (A.5-48) lygtį:
 (A.5-48)
 čia:
 mf
 –
 per ciklą paimto kietųjų dalelių ėminio masė (mg);
 msep
 –
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 med
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą (kg);
 kai
 (A.5-49)
 čia:
 mset
 –
 m
 sed – per kietųjų dalelių filtrą pratekėjusių dvigubai praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 mssd
 –
 antrinio skiedimo oro masė (kg).
 A.1.3.1.2.1. Foninės koncentracijos pataisa
 Kietųjų dalelių masė m
 PM,c (g) dėl foninės koncentracijos gali būti pataisyta pagal (A.5-50) lygtį:
 (A.5-50)
 čia:
 mf
 –
 per ciklą paimto kietųjų dalelių ėminio masė (mg);
 msep
 –
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 msd
 –
 skiedimo oro, paimto foninių kietųjų dalelių ėminių ėmikliu, masė (kg);
 mb
 –
 iš skiedimo oro surinktų foninių kietųjų dalelių masė (mg);
 med
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų masė per ciklą (kg);
 D
 –
 skiedimo koeficientas (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-].
 A.1.3.2. Pastovios būsenos diskrečiojo režimo ciklų apskaičiavimas
 A.1.3.2.1. Skiedimo sistema
 Visi apskaičiavimai grindžiami vidutinėmis vertėmis, gautomis taikant atskirus režimus i ėminių ėmimo tarpsniu.
 a)
 Taikant dalies srauto skiedimą, lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas nustatomas pagal (A.5-51) lygtį ir naudojant 4 priedo A.4-6 paveiksle pavaizduotą sistemą, turinčią srauto matavimo funkciją:
 (A.5-51)
 (A.5-52)
 čia:
 qmedf
 –
 lygiavertis išmetamųjų dujų masės srautas (kg/s);
 qmew
 –
 išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 rd
 –
 skiedimo santykis [-];
 qmdew
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 qmdw
 –
 skiedimo oro masės srautas (kg/s).
 b)
 Jeigu tai viso srauto skiedimo sistemos, q
 mdew naudojamas kaip q
 medf.
 A.1.3.2.2. Kietųjų dalelių masės srauto apskaičiavimas
 Išmetamųjų kietųjų dalelių srautas per ciklą q
 mPM (g/val.) apskaičiuojamas pagal lygtis (A.5-53), (A.5-56), (A.5-57) arba (A.5-58):
 a)
 taikant vieno filtro metodą:
 (A.5-53)
 (A.5-54)
 (A.5-55)
 čia:
 qmPM
 –
 kietųjų dalelių masės srautas (g/val.);
 mf
 –
 per ciklą paimto kietųjų dalelių ėminio masė (mg);
 –
 vidutinis lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 qmedfi
 –
 lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms, taikant režimą i (kg/s).
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 msep
 –
 per kietųjų dalelių surinkimo filtrus tekančių praskiestų išmetamųjų dujų masė (kg);
 msepi
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrą pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė, taikant režimą i [kg];
 N
 –
 matavimų skaičius [-];
 b)
 taikant kelių filtrų metodą:
 (A.5-56)
 čia:
 qmPMi
 –
 kietųjų dalelių masės srautas, taikant režimą i (g/val.);
 mfi
 –
 kietųjų dalelių ėminio, surinkto taikant režimą i, masė (mg);
 qmedfi
 –
 lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms, taikant režimą i (kg/s).
 msepi
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrą pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė, taikant režimą i [kg].
 PM masė yra nustatoma per bandymų ciklą susumavus vidutines vertes, gautas ėminių ėmimo tarpsniu taikant atskirus režimus i.
 Kietųjų dalelių masės srauto vertė q
 mPM (g/val.) arba q
 mPMi
 (g/val.) dėl foninės koncentracijos gali būti pataisyta taip:
 c)
 taikant vieno filtro metodą:
 (A.5-57)
 čia:
 qmPM
 –
 kietųjų dalelių masės srautas (g/val.);
 mf
 –
 surinktų kietųjų dalelių ėminio masė (mg);
 msep
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrą pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė (kg);
 mf,d
 –
 surinktų kietųjų dalelių skiedimo ore masė (mg);
 md
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio skiedimo oro masė (kg);
 Di
 –
 skiedimo koeficientas taikant i režimą (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-];
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 –
 vidutinis lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms [kg/s];
 d)
 taikant kelių filtrų metodą:
 (A.5-58)
 čia:
 qmPMi
 –
 kietųjų dalelių masės srautas, taikant režimą i (g/val.).
 mfi
 –
 kietųjų dalelių ėminio, surinkto taikant režimą i, masė (mg);
 msepi
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrą pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė, taikant režimą i [kg].
 mf,d
 –
 surinktų kietųjų dalelių skiedimo ore masė (mg);
 md
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio skiedimo oro masė (kg);
 D
 –
 skiedimo koeficientas (žr. (A.5-28) lygtį A.1.2.2.2 punkte) [-];
 qmedfi
 –
 lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms, taikant režimą i (kg/s).
 Jeigu matuojama daugiau nei vieną kartą,
 pakeičiamas
 .
 A.1.4. Ciklo darbas ir išmetamųjų teršalų savitasis kiekis
 A.1.4.1. Dujiniai išmetamieji teršalai
 A.1.4.1.1. Pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) ir nuolydinio režimo bandymų ciklai (RMC)
 Nepraskiestos ir praskiestos išmetamosios dujos aptariamos atitinkamai A.1.1 ir A.1.2 punktuose. Gautos galios P (kW) vertės integruojamos per bandymo intervalą. Bendrasis darbas W
 act (kWh) apskaičiuojamas pagal (A.5-59) lygtį:
 (A.5-59)
 čia:
 Pi
 –
 akimirkinė variklio galia (kW);
 Δti
 –
 matavimo intervalas.
 ni
 –
 akimirkinis variklio sūkių dažnis (sūk./min.);
 Ti
 –
 akimirkinis variklio sukimo momentas (Nm);
 Wact
 –
 faktinis ciklo darbas (kWh);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 Jeigu pagal 4 priedo A.2 priedėlį buvo įrengti pagalbiniai įtaisai, (A.5-59) lygtyje akimirkinio variklio sukimo momento vertė nėra koreguojama. Jeigu pagal šios taisyklės 4 priedo 6.3.2 arba 6.3.3 punktą būtini pagalbiniai įtaisai, kurie turėjo būti įrengti atliekant bandymą, nebuvo sumontuoti, arba liko pagalbiniai įtaisai, kuriuos atliekant bandymą reikėjo išmontuoti, (A.5-59) lygtyje naudojama Ti
 vertė pakoreguojama pagal (A.5-60) lygtį:
 (A.5-60)
 čia:
 Ti,meas
 –
 išmatuota akimirkinio variklio sukimo momento vertė;
 Ti,AUX
 –
 atitinkama pagal šios taisyklės 4 priedo (A.4-18) lygtį nustatyta sukimo momento, reikalingo pagalbiniams įtaisams varyti, vertė.
 Išmetamųjų teršalų savitasis kiekis e
 gas (g/kWh) apskaičiuojamas toliau nurodytais būdais, atsižvelgiant į bandymų ciklo tipą.
 (A.5-61)
 čia:
 mgas
 –
 bendroji išmetamųjų teršalų masė (g per bandymą);
 Wact
 –
 per ciklą atliktas darbas (kWh).
 Dujiniams išmetamiesiems teršalams, išskyrus CO2, taikant NRTC, galutinis bandymo rezultatas e
 gas (g/kWh) yra šalto variklio paleidimo bandymo ir įšilusio variklio paleidimo bandymo svertinis vidurkis, naudojant (A.5-62) lygtį:
 (A.5-62)
 čia:
 mcold
 –
 išmetamųjų dujų masė per šalto variklio paleidimo NRTC (g);
 Wact, cold
 –
 šalto variklio paleidimo NRTC tikrojo ciklo darbas (kWh);
 mhot
 –
 išmetamųjų dujų masė per įšilusio variklio paleidimo NRTC (g);
 Wact, hot
 –
 įšilusio variklio paleidimo NRTC tikrojo ciklo darbas (kWh).
 Jeigu nustatant CO2 naudojamas NRTC, galutinis bandymo rezultatas e
 CO2 [g/kWh] apskaičiuojamas atlikus įšilusio variklio paleidimo bandymą, taikant (A.5-63) lygtį:
 (A.5-63)
 čia:
 mCO2, hot
 –
 išmetamųjų CO2 teršalų masė per įšilusio variklio paleidimo NRTC (g);
 Wact, hot
 –
 įšilusio variklio paleidimo NRTC tikrojo ciklo darbas (kWh).
 A.1.4.1.2. Diskrečiojo režimo NRSC
 Išmetamųjų teršalų savitoji masė e
 gas [g/kWh] apskaičiuojama pagal (A.5-64) lygtį:
 (A.5-64)
 čia:
 qmgas,i
 –
 vidutinis išmetamųjų teršalų masės srautas, kai taikomas režimas i (g/val.);
 Pi
 –
 variklio galia (kW) nustačius i režimą, apskaičiuota prie išmatuotos galios Pmeas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią PAUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį; (Pi
 = Pmeas
 + PAUX
 )
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 Nmode
 –
 režimų skaičius taikytino diskrečiojo režimo NRSC metu.
 A.1.4.2. Išmetamosios kietosios dalelės
 A.1.4.2.1. Pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) ir nuolydinio režimo bandymų ciklai (RMC)
 Išmetamųjų kietųjų dalelių savitoji masė apskaičiuojama pagal (A.5-61) lygtį, kurioje e
 gas (g/kWh) ir m
 gas (g per bandymą) pakeičiami atitinkamai e
 PM (g/kWh) ir m
 PM (g per bandymą):
 (A.5-65)
 čia:
 mPM
 –
 bendroji išmetamųjų kietųjų dalelių masė, apskaičiuota pagal A.1.3.1.1 arba A.1.3.1.2 punktą [g per bandymą];
 Wact
 –
 per ciklą atliktas darbas (kWh).
 Pereinamųjų režimų sudėtinio ciklo metu (t. y. per šaltąją ir karštąją fazes) išmetamų teršalų kiekis apskaičiuojamas, kaip nurodyta A.1.4.1.1 punkte.
 A.1.4.2.2. Diskrečiojo režimo NRSC
 Išmetamųjų teršalų savitoji masė e
 PM (g/kWh) apskaičiuojama pagal (A.5-66) arba (A.5-67) lygtį:
 a)
 taikant vieno filtro metodą:
 (A.5-66)
 čia:
 Pi
 –
 variklio galia (kW), kai taikomas režimas i, apskaičiuota prie išmatuotos galios P
 meas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią P
 AUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį. (P
 i
 = P
 meas
 + P
 AUX
 )
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 qmPM
 –
 kietųjų dalelių masės srautas (g/val.);
 Nmode
 –
 Nmode
 – režimų skaičius taikytino diskrečiojo režimo NRSC metu;
 b)
 taikant kelių filtrų metodą:
 (A.5-67)
 čia:
 Pi
 –
 variklio galia (kW) nustačius i režimą, apskaičiuota prie išmatuotos galios P
 meas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią P
 AUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį; (P
 i
 = P
 meas
 + P
 AUX
 )
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 qmPMi
 –
 kietųjų dalelių masės srautas, taikant režimą i (g/val.);
 Nmode
 –
 režimų skaičius taikytino diskrečiojo režimo NRSC metu.
 Taikant vieno filtro metodą, efektyvusis svertinis koeficientas WF
 ei
 kiekvienam režimui apskaičiuojamas pagal (A.5-68) lygtį:
 (A.5-68)
 čia:
 msepi
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė, taikant režimą i (kg);
 –
 vidutinis lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas (kg/s);
 qmedfi
 –
 lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, taikant režimą i (kg/s);
 msep
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė (kg).
 Efektyviųjų svertinių koeficientų vertė 4 priedo A.6 priedėlyje pateiktų svertinių koeficientų verčių negali viršyti ±0,005 (absoliučioji vertė).
 A.1.4.3. Išmetamųjų teršalų kontrolės įtaisų, kuriuose taikomas nedažnas (periodinis) regeneravimas, reguliavimas
 Variklių, kuriuose įrengta nedažnai (periodiškai) regeneruojama papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, (žr. 4 priedo 6.6.2 punktą), pagal A.1.4.1 ir A.1.4.2 punktus apskaičiuota dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų savitoji masė pakoreguojama taikomu multiplikaciniu koregavimo koeficientu arba taikomu adityviuoju koregavimo koeficientu. Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas neįvyko, taikomas didinamasis koeficientas (k
 ru,m arba k
 ru,a). Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas įvyko, taikomas mažinamasis koeficientas (k
 rd,m arba k
 rd,a). Jeigu nustatyti kiekvieno režimo koregavimo koeficientai, jie taikomi kiekvienam režimui apskaičiuojant diskrečiojo režimo ciklo svertinį išmetamųjų teršalų kiekį.
 A.1.4.4. Koregavimas taikant nusidėvėjimo koeficientą
 Pagal A.1.4.1 ir A.1.4.2 punktus apskaičiuota dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų savitoji masė, jei taikoma, įskaitant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientą pagal A.1.4.3 punktą, taip pat koreguojama taikant pagal 8 priedo reikalavimus nustatytą multiplikacinį arba adityvųjį nusidėvėjimo koeficientą.
 A.1.5. Praskiesto išmetamųjų teršalų srauto (CVS) kalibravimas ir susiję skaičiavimai
 CVS sistema kalibruojama naudojant tikslų srautmatį ir ribojimo įtaisą. Sistema tekantis srautas matuojamas esant skirtingiems srauto ribojimo nustatymams, o sistemos kontroliniai parametrai išmatuojami ir susiejami su srautu.
 Galima naudoti įvairių tipų srautmačius, pvz., kalibruotą Venturio vamzdį, kalibruotą laminarinį srautmatį ar kalibruotą turbininį srautmatį.
 A.1.5.1. Tūrinis siurblys (PDP)
 Visi su siurbliu susiję parametrai matuojami vienu metu, kaip ir su kalibravimo Venturio vamzdžiu, kuris su siurbliu sujungtas nuosekliai, susiję parametrai. Nustatoma apskaičiuoto srauto (m3/s siurblio įtekėjimo angoje absoliutaus slėgio ir temperatūros sąlygomis) priklausomybė nuo koreliacinės funkcijos, kuri yra tam tikro siurblio parametrų derinio vertė. Sudaroma tiesinė lygtis, kuri susieja siurblio srautą ir koreliacinę funkciją. Jeigu CVS pavaros sūkių dažnis gali būti skirtingas, jis kalibruojamas kiekvienam naudojamam intervalui.
 Kalibruojant turi būti užtikrinta pastovi temperatūra.
 Protėkiai visose jungtyse ir vamzdžiuose tarp kalibravimo srauto matuoklio ir CVS siurblio turi būti mažesni kaip 0,3 proc. žemiausio srauto taško (didžiausias apribojimas ir mažiausias PDP greičio taškas).
 Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausiai 6 padėčių) apskaičiuojamas oro srautas (q
 VCVS), išreikštas standartiniu m3/s vienetu. Tuomet oro srautas perskaičiuojamas į siurblio srautą (V
 0), išreiškiamą m3/sūk., esant absoliučiajam slėgiui ir absoliučiajai temperatūrai siurblio įtekėjimo angoje, pagal (A.5-69) lygtį:
 (A.5-69)
 čia:
 qVCVS
 –
 oro srautas normaliosiomis sąlygomis (101,325 kPa, 273,15 K) (m3/s);
 T
 –
 temperatūra siurblio įtekėjimo angoje (K);
 pp
 –
 absoliutusis slėgis siurblio įtekėjimo angoje (kPa);
 n
 –
 siurblio sūkių dažnis (sūk./sek.).
 Siekiant įvertinti slėgio kitimo siurblyje ir siurblio slysties greičio santykio įtaką, apskaičiuojama koreliacijos funkcija (X
 0) (sūk./sek.), susiejanti siurblio sūkių dažnį, slėgių siurblio įtekėjimo ir ištekėjimo angose skirtumą ir absoliutųjį slėgį siurblio ištekėjimo angoje pagal (A.5-70) lygtį:
 (A.5-70)
 čia:
 Δpp
 –
 skirtuminis slėgis siurblio įtekėjimo ir ištekėjimo angose (kPa);
 pp
 –
 absoliutusis slėgis siurblio ištekėjimo angoje (kPa);
 n
 –
 siurblio sūkių dažnis (sūk./sek.).
 Taikant mažiausių kvadratų metodą, gaunama ši kalibravimo lygtis pagal (A.5-71) lygtį:
 (A.5-71)
 su D
 0 (m3/sūk.) ir m (m3/s), atitinkamai yra atkarpa koordinačių ašyje ir kreivės statumas, žymintys regresijos kreivę.
 Jeigu CVS sistema gali veikti skirtingu sūkių dažniu, kalibravimo kreivės, gautos esant skirtingiems siurblio srautams, turi būti apytikriai lygiagrečios, o atkarpos koordinačių ašyje vertės (D
 0), mažėjant siurblio srautui, turi didėti.
 Pagal lygtį apskaičiuotos vertės nuo išmatuotos V
 0 vertės turi nesiskirti daugiau kaip 0,5 proc. Skirtingų siurblių m vertės bus skirtingos. Kietųjų dalelių srautas per tam tikrą laiką sumažina siurblio slystį, tai rodo m vertės mažėjimas. Todėl siurblys kalibruojamas jį paleidžiant, po kapitalinės techninės priežiūros ir jeigu patikrinus visą sistemą nustatoma, kad yra pakitęs slysties greitis.
 A.1.5.2. Kritinio tekėjimo Venturio vamzdis (CFV)
 CFV kalibravimas grindžiamas kritinio tekėjimo Venturio vamzdžio srauto lygtimi. Dujų srautas – slėgio ir temperatūros Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje funkcija.
 Norint nustatyti kritinio tekėjimo intervalą, brėžiamas K
 V priklausomybės nuo slėgio Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje grafikas. Kritinio (ribinio) tekėjimo K
 V vertė yra palyginti pastovi. Kai slėgis mažėja (vakuumas didėja), Venturio vamzdis atlaisvinamas ir K
 V mažėja, o tai rodo, kad CFV naudojamas už leidžiamojo intervalo ribų.
 Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausiai 8 padėčių) apskaičiuojamas oro srautas (q
 VCVS), išreikštas standartiniu m3/s vienetu. Kalibravimo koeficientas K
 V
 kiekvienai srauto ribojimo padėčiai apskaičiuojamas pagal kalibravimo duomenis, taikant (A.5-72) lygtį:
 (A.5-72)
 čia:
 qVSSV
 –
 oro srautas normaliosiomis sąlygomis (101,325 kPa, 273,15 K) (m3/s);
 T
 –
 temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K);
 pp
 –
 absoliutusis slėgis Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (kPa).
 Apskaičiuojama vidutinė K
 V vertė ir standartinis nuokrypis. Standartinis nuokrypis turi būti ne didesnis kaip ±0,3 proc. vidutinės KV vertės.
 A.1.5.3. Ikigarsinis Venturio vamzdis (SSV)
 SSV kalibravimas grindžiamas ikigarsinio Venturio vamzdžio srauto lygtimi. Dujų srautas yra slėgio ir temperatūros įtekėjimo angoje ir slėgio sumažėjimo tarp SSV įtekėjimo angos ir tūtos funkcija, kaip parodyta (A.5-40) lygtyje.
 Taikant gamintojo nurodytą metodą, pagal debitmačio rodmenis kiekvienai srautą ribojančio įtaiso padėčiai (mažiausiai 16 padėčių) apskaičiuojamas oro srautas (q
 VSSV), išreikštas standartiniu m3/s vienetu. Ištekėjimo koeficientas kiekvienai srauto ribojimo padėčiai apskaičiuojamas pagal kalibravimo duomenis, taikant (A.5-73) lygtį:
 (A.5-73)
 čia:
 A0
 –
 konstantų ir perskaičiavimo vienetų rinkinys = 0,0056940
 qVSSV
 –
 oro srautas normaliosiomis sąlygomis (101,325 kPa, 273,15 K) (m3/s);
 Tin,V
 –
 temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K);
 dV
 –
 SSV tūtos skersmuo (mm);
 rp
 –
 SSV tūtos ir absoliučiojo statinio slėgio įtekėjimo angoje santykis =
 [-];
 rD
 –
 SSV tūtos skersmens d
 V ir įsiurbimo vamzdžio vidinio skersmens D santykis [-].
 Siekiant nustatyti ikigarsinio srauto intervalą, braižomas C
 d priklausomybės nuo Reinoldso skaičiaus Re SSV tūtoje grafikas. Re SSV tūtoje apskaičiuojamas pagal (A.5-74) lygtį:
 (A.5-74)
 kai
 (A.5-75)
 čia:
 A1
 –
 konstantų ir perskaičiavimo vienetų rinkinys = 27,43831
 qVSSV
 –
 oro srautas normaliosiomis sąlygomis (101,325 kPa, 273,15 K) (m3/s);
 dV
 –
 SSV tūtos skersmuo (mm);
 μ
 –
 absoliučioji arba dinaminė dujų klampa (kg/(m · s));
 b
 –
 1,458 × 10 (empirinė konstanta) (kg/(m · s · K0.5));
 S
 –
 110,4 (empirinė konstanta) (K).
 Kadangi q
 VSSV yra Re lygties įvestis, apskaičiavimas turi būti pradėtas nustatant pirmines spėjamąsias kalibravimo debitmačio vertes q
 VSSV arba C
 d vertes ir kartojamas, kol q
 VSSV vertės sutaps. Konvergavimo metodas turi būti toks, kad kiekvienoje matavimo vietoje būtų užtikrinamas ne mažesnis nei 0,1 proc. arba dar didesnis matavimo vertės tikslumas.
 Ne mažiau kaip 16 ikigarsinio srauto intervalo taškų pagal kalibravimo kreivių sutapties lygtį apskaičiuotos Cd vertės turi neviršyti ±0,5 proc. kiekviename kalibravimo taške išmatuotos Cd vertės.
 A.1.6. Rodmenų slinkio pataisa
 A.1.6.1. Bendroji procedūra
 Šiame punkte nustatyti skaičiavimai atliekami siekiant nustatyti, ar dėl dujų analizatoriaus rodmenų slinkio rezultatai, gauti per bandymo intervalą, turi būti paskelbti negaliojančiais. Jeigu dėl rodmenų slinkio per bandymo intervalą gauti rezultatai negaliojančiais neskelbiami, dujų analizatoriaus atsako rodmenys per bandymo intervalą pakoreguojami dėl rodmenų slinkio pagal A.1.6.4 punktą. Dėl rodmenų slinkio pakoreguoti dujų analizatoriaus atsako rodmenys naudojami atliekant visus vėlesnius išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimus. Priimtina dujų analizatoriaus rodmenų slinkio per bandymo intervalą slenkstinė vertė nurodyta 4 priedo 8.2.2.2 punkte.
 A.1.6.2. Pataisos principai
 Atliekant šiame priedėlyje nustatytus apskaičiavimus naudojami dujų analizatoriaus atsako į analizinių dujų atskaitos nulinės vertės nustatymo ir patikros koncentracijos vertes rodmenys, nustatyti bet kuriuo metu prieš bandymo intervalą ir po jo. Apskaičiavimais siekiama pakoreguoti dujų analizatoriaus atsako rodmenis, užregistruotus per bandymo intervalą. Pataisa grindžiama analizatoriaus vidutinėmis atsako į atskaitos nulinės vertės nustatymo ir patikros dujas vertėmis ir pačių nulinės vertės nustatymo ir patikros dujų atskaitos koncentracijos vertėmis. Rodmenų slinkio patvirtinimas ir susijusi pataisa atliekami toliau nurodyta tvarka.
 A.1.6.3. Rodmenų slinkio patvirtinimas
 Visiems dujų analizatoriaus signalams pritaikius visas kitas pataisas, išskyrus pataisą dėl rodmenų slinkio, pagal A.1.4 punktą apskaičiuojamas su stabdymu susijęs išmetamųjų teršalų kiekis. Tuomet pagal šį priedėlį visiems dujų analizatoriaus signalams taikoma pataisa dėl rodmenų slinkio. Su stabdymu susijęs išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas pakartotinai remiantis visais dėl rodmenų slinkio pakoreguotais dujų analizatoriaus signalais. Su stabdymu susijusio išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimo rezultatai patvirtinami ir pateikiami prieš pataisą dėl rodmenų slinkio ir po jos pagal 4 priedo 8.2.2.2 punktą.
 A.1.6.4. Rodmenų slinkio pataisa
 Visi dujų analizatoriaus signalai pakoreguojami taip:
 a)
 kiekviena užregistruota koncentracijos vertė ci
 pakoreguojama dėl nenutrūkstamojo arba periodinio ėminių ėmimo
 ;
 b)
 pataisa dėl rodmenų slinkio apskaičiuojama pagal (A.5-76) lygtį:
 (A.5-76)
 čia:
 cidriftcor
 –
 dėl rodmenų slinkio pataisyta koncentracija (ppm);
 crefzero
 –
 nulinės vertės nustatymo dujų atskaitos koncentracija, kuri paprastai yra nulinė, nebent žinoma, kad yra kitaip (ppm);
 crefspan
 –
 patikros dujų atskaitos koncentracija (ppm);
 cprespan
 –
 prieš bandymo intervalą gautas dujų analizatoriaus atsakas į patikros dujų koncentraciją (ppm);
 cpostspan
 –
 po bandymo intervalo gautas dujų analizatoriaus atsakas į patikros dujų koncentraciją (ppm);
 ciarba
 –
 užregistruotoji koncentracija, t. y. išmatuota per bandymą prieš atliekant rodmenų slinkio pataisą (ppm);
 cprezero
 –
 prieš bandymo intervalą gautas dujų analizatoriaus atsakas į nulinės vertės nustatymo dujų koncentraciją (ppm);
 cpostzero
 –
 po bandymo intervalo gautas dujų analizatoriaus atsakas į nulinės vertės dujų nustatymo koncentraciją (ppm);
 c)
 kaip bet kurios koncentracijos vertės prieš bandymo intervalą naudojamos prieš bandymo intervalą vėliausiai nustatytos koncentracijos vertės. Kai kuriais bandymo intervalais vėliausioji atsako į nulinės vertės nustatymo arba patikros dujas vertė prieš bandymo intervalą gali būti užregistruota prieš vieną arba kelis ankstesnius bandymo intervalus;
 d)
 kaip bet kurios koncentracijos vertės po bandymo intervalo naudojamos po bandymo intervalo vėliausiai nustatytos vertės. Kai kuriais bandymo intervalais vėliausioji atsako į nulinės vertės nustatymo arba patikros dujas vertė po bandymo intervalo gali būti užregistruota po vieno arba kelių paskesnių bandymo intervalų;
 e)
 jeigu kuri nors analizatoriaus atsako į patikros dujų koncentraciją vertė prieš bandymo intervalą c
 prespan neužregistruojama, c
 prespan prilyginama patikros dujų atskaitos koncentracijai: c
 prespan = c
 refspan;
 f)
 jeigu kuri nors analizatoriaus atsako į nulinės vertės nustatymo dujų koncentraciją vertė prieš bandymo intervalą c
 prespan neužregistruojama, x
 prezero prilyginama nulinės vertės nustatymo dujų atskaitos koncentracijai: c
 prezero = c
 refzero;
 g)
 nulinės vertės nustatymo dujų atskaitos koncentracija c
 refzero paprastai lygi nuliui: c
 refzero = 0 μmol/mol. Tačiau kai kuriais atvejais gali būti žinoma, kad c
 refzero koncentracijos vertė nėra nulinė. Kai analizatoriaus nulinė vertė nustatoma naudojant ne nulinės vertės c
 refzero, analizatorius nustatomas taip, kad būtų gauta faktinė c
 refzero koncentracija.
 (1) Priklauso nuo degalų.
 (2) Kai λ = 2, sausas oras, 273 K, 101,3 kPa;
 (3) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 %.
 (4) NMHC remiantis CH2.93 (visam HC kiekiui taikomas CH4 ugas koeficientas).
 (5) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C3 = 70–90 %; C4 = 10–30 %.
 (6) Priklauso nuo degalų.
 (7) Kai λ = 2, sausas oras, 273 K, 101,3 kPa;
 (8) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C = 66–76 %; H = 22–25 %; N = 0–12 %.
 (9) NMHC remiantis CH2.93 (visam HC kiekiui taikomas CH4 ugas koeficientas).
 (10) u paklaida 0,2 proc., jeigu masės sudėtis: C3 = 70–90 %; C4 = 10–30 %.
 A.2 PRIEDĖLIS
 MOLINE MASE PAGRĮSTAS IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KIEKIO APSKAIČIAVIMAS
 A.2.1. Apatiniai indeksai
 Dydis
 abs
 absoliutusis dydis
 act
 faktinis dydis
 air
 oras (sausas)
 atmos
 atmosferos
 bkgnd
 foninis
 C
 anglis
 cal
 kalibravimo dydis
 CFV
 kritinio tekėjimo Venturio vamzdis
 cor
 pataisytasis dydis
 dil
 skiedimo oras
 dexh
 praskiestos išmetamosios dujos
 sausas
 sausasis dydis
 exh
 nepraskiestos išmetamosios dujos
 exp
 numatomas dydis
 eq
 lygiavertis dydis
 fuel
 degalai
 akimirkinis matavimas (pvz., 1 Hz)
 i
 eilės narys
 idle
 būsena tuščiosios eigos sąlygomis
 in
 įėjimo dydis
 init
 pradinis dydis, paprastai prieš teršalų išmetimo bandymą
 max
 didžiausioji (viršutinė) vertė
 meas
 išmatuotas dydis
 min
 mažiausioji vertė
 mix
 oro molinė masė
 out
 išėjimo dydis
 part
 dalinis dydis
 PDP
 tūrinis siurblys
 raw
 nepraskiestos išmetamosios dujos
 ref
 atskaitos dydis
 rev
 sūkis
 sat
 prisotinta būsena
 slip
 PDP slystis
 smpl
 ėminių ėmimas
 span
 patikros dydis
 SSV
 ikigarsinis Venturio vamzdis
 std
 standartinis dydis
 test
 bandymo dydis
 total
 visas dydis
 uncor
 nepataisytasis dydis
 vac
 vakuumo lygis
 weight
 kalibravimo svarelis
 wet
 drėgnasis dydis
 zero
 nulinis dydis
 A.2.2. Cheminio balanso simboliai
 x
 dil/exh
 –
 skiedimo dujų arba perteklinio oro kiekis vienam išmetamųjų dujų moliui;
 x
 H2Oexh
 –
 vandens kiekis išmetamosiose dujose vienam išmetamųjų dujų moliui;
 x
 Ccombdry
 –
 iš degalų į išmetamąsias dujas patenkantis anglies kiekis vienam sausų išmetamųjų dujų moliui;
 x
 H2Oexhdry
 –
 vandens kiekis išmetamosiose dujose vienam sausų išmetamųjų dujų sausam moliui;
 x
 prod/intdry
 –
 sausų stechiometrinių produktų kiekis vienam įsiurbiamo oro sausam moliui;
 x
 dil/exhdry
 –
 skiedimo dujų ir (arba) perteklinio oro kiekis vienam sausų išmetamųjų dujų moliui;
 x
 int/exhdry
 –
 įsiurbiamo oro kiekis, reikalingas faktiniams degimo produktams gauti, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui;
 x
 raw/exhdry
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų kiekis be perteklinio oro, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui;
 x
 O2intdry
 –
 įsiurbiamo oro O2 kiekis vienam sauso įsiurbiamo oro moliui;
 x
 CO2intdry
 –
 įsiurbiamo oro CO2 kiekis vienam sauso įsiurbiamo oro moliui;
 x
 H2Ointdry
 –
 siurbiamo oro H2O kiekis vienam sauso įsiurbiamo oro moliui;
 x
 CO2int
 –
 įsiurbiamo oro CO2 kiekis vienam įsiurbiamo oro moliui;
 x
 CO2dil
 –
 skiedimo dujų CO2 kiekis vienam skiedimo dujų moliui;
 x
 CO2dildry
 –
 skiedimo dujų CO2 kiekis vienam sausų skiedimo dujų moliui;
 x
 H2Odildry
 –
 skiedimo dujų H2O kiekis vienam sausų skiedimo dujų moliui;
 x
 H2Odil
 –
 skiedimo dujų H2O kiekis vienam sausų skiedimo dujų moliui;
 x
 [emission]meas
 –
 išmatuotas išmetamųjų dujų kiekis ėminyje atitinkamame dujų analizatoriuje;
 x
 [emission]dry
 –
 išmetamųjų dujų kiekis vienam sauso ėminio sausam moliui;
 x
 H2O[emission]meas
 –
 vandens kiekis ėminyje išmetamųjų teršalų nustatymo vietoje;
 x
 H2Oint
 –
 vandens kiekis įsiurbiamame ore, remiantis įsiurbiamo oro drėgnio matavimu.
 A.2.3. Pagrindiniai parametrai ir santykiai
 A.2.3.1. Sausas oras ir cheminiai atmainiai
 Šiame punkte sauso oro sudėtis žymima šiomis vertėmis:
 Šiame punkte vartojamos šios molinių masių arba cheminių atmainių efektyviųjų molinių masių vertės:
 M
 air
 =
 28,96559 g/mol (sauso oro);
 M
 Ar
 =
 39,948 g/mol (argono);
 M
 C
 =
 12,0107 g/mol (anglies);
 M
 CO
 =
 28,0101 g/mol (anglies monoksido);
 M
 CO2
 =
 44,0095 g/mol (anglies dioksido);
 M
 H
 =
 1,00794 g/mol (atominio vandenilio);
 M
 H2
 =
 2,01588 g/mol (molekulinio vandenilio);
 M
 H2O
 =
 18,01528 g/mol (vandens);
 M
 He
 =
 4,002602 g/mol (helio);
 M
 N
 =
 14,0067 g/mol (atominio azoto);
 M
 N2
 =
 28,0134 g/mol (molekulinio azoto);
 M
 NOx
 =
 46,0055 g/mol (azoto oksidų (1))
 M
 O
 =
 15,9994 g/mol (atominio deguonies);
 M
 O2
 =
 31,9988 g/mol (molekulinio deguonies);
 M
 C3H8
 =
 44,09562 g/mol (propano);
 M
 S
 =
 32,065 g/mol (sieros);
 M
 HC
 =
 13,875389 g/mol (visų angliavandenilių (2))
 Šiame punkte vartojama ši idealiųjų dujų molinė konstanta R:
 Šiame punkte vartojami šie savitosios skiedimo oro ir praskiestų išmetamųjų dujų šilumos γ
 verčių santykiai:
 γ
 air
 =
 1,399 (savitosios įsiurbiamo oro arba skiedimo oro šilumos verčių santykis);
 γ
 dil
 =
 1,399 (savitosios praskiestų išmetamųjų dujų šilumos verčių santykis);
 γ
 exh
 =
 1,385 (savitosios nepraskiestų išmetamųjų dujų šilumos verčių santykis).
 A.2.3.2. Drėgnas oras
 Šiame punkte aprašoma, kaip nustatyti vandens kiekį idealiosiose dujose.
 A.2.3.2.1. Vandens garų slėgis
 Vandens garų slėgis p
 H2O (kPa) nustatytomis soties temperatūros sąlygomis T
 sat (K) apskaičiuojamas pagal (A.5-1) arba (A.5-2) lygtį:
 a)
 atliekant drėgnio matavimą aplinkos temperatūros nuo 273,15 iki 373,15 K (nuo 0 iki 100 °C) sąlygomis arba atliekant drėgnio matavimą virš ypač ataušinto vandens aplinkos temperatūros nuo 223,15 iki 273,15 K (nuo -50 iki 0 °C) sąlygomis:
 (A.5-77)
 čia:
 p
 H2O
 –
 vandens garų slėgis soties temperatūros sąlygomis (kPa);
 T
 sat
 –
 vandens soties temperatūra matavimo sąlygomis (K);
 b)
 atliekant drėgnio matavimą virš ledo aplinkos temperatūros nuo -100 iki 0 °C sąlygomis:
 (A.5-78)
 čia:
 p
 H2O
 –
 vandens garų slėgis soties temperatūros sąlygomis (kPa);
 T
 sat
 –
 vandens soties temperatūra matavimo sąlygomis (K).
 A.2.3.2.2. Rasos taškas
 Jeigu drėgnis matuojamas kaip rasos taškas, vandens kiekis idealiosiose dujose x
 H2O [mol/mol] apskaičiuojamas pagal (A.5-79) lygtį:
 (A.5-79)
 čia:
 x
 H2O
 –
 vandens kiekis idealiosiose dujose (mol/mol);
 p
 H2O
 –
 vandens garų slėgis išmatuotame rasos taške T
 sat=T
 dew (kPa);
 p
 abs
 –
 drėgnasis statinis absoliutusis slėgis rasos taško matavimo vietoje (kPa).
 A.2.3.2.3. Santykinis drėgnis
 Jeigu drėgnis matuojamas kaip santykinis drėgnis RH %, vandens kiekis idealiosiose dujose x
 H2O (mol/mol) apskaičiuojamas pagal (A.5-80) lygtį:
 (A.5-80)
 čia:
 RH%
 –
 santykinis drėgnis (%);
 p
 H2O
 –
 vandens garų slėgis esant 100 proc. santykiniam drėgniui santykinio drėgnio matavimo vietoje, T
 sat=T
 amb (kPa);
 p
 abs
 –
 drėgnasis statinis absoliutusis slėgis santykinio drėgnio matavimo vietoje (kPa).
 A.2.3.2.4. Rasos taško nustatymas naudojant santykinį drėgnį ir sausuoju termometru išmatuotą temperatūrą
 Jeigu drėgnis matuojamas kaip santykinis drėgnis RH %, rasos taškas T
 dew nustatomas pagal RH % ir sausuoju termometru išmatuotą temperatūrą, taikant (A.5-81) lygtį:
 (A.5-81)
 čia:
 p
 H2O
 –
 vandens garų slėgis esant 100 proc. santykiniam drėgniui santykinio drėgnio matavimo vietoje T
 sat=T
 amb;
 T
 dew
 –
 rasos taškas, nustatytas pagal santykinio drėgnio ir sausuoju termometru išmatuotos temperatūros vertes.
 A.2.3.3. Degalų savybės
 Bendroji degalų cheminė formulė yra CHαOβSγNδ; čia α – atominio vandenilio ir anglies santykis (H/C), β – atominio deguonies ir anglies santykis (O/C), γ – atominės sieros ir anglies santykis (S/C) ir δ – atominio azoto ir anglies santykis (N/C). Pagal šią formulę galima apskaičiuoti anglies masės dalį degaluose w
 C. Dyzelinui gali būti taikoma paprasta formulė CHαOβ. Degalų sudėties numatytosios vertės nurodytos A.2.1 lentelėje.
 A.2.1 lentelė
 Etaloniniams degalams taikomos atominio vandenilio ir anglies santykio atominio deguonies ir anglies santykio atominės sieros ir anglies santykio γ, atominio azoto ir anglies santykio δ ir anglies masės dalies degaluose w
 C numatytosios vertės
 Degalai
 Atominio vandenilio, deguonies, sieros bei azoto ir anglies santykiai
 CHαOβSγNδ
 Anglies masės koncentracija wC
 (g/g)
 Dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis)
 CH1,80O0S0N0
 0,869
 Specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95)
 CH2,92O0,46S0N0
 0,538
 Benzinas (E10)
 CH1,92O0,03S0N0
 0,833
 Benzinas (E0)
 CH1,85O0S0N0
 0,866
 etanolis (E85)
 CH2,73O0,36S0N0
 0,576
 SND
 CH2,64O0S0N0
 0,819
 Gamtinės dujos ir (arba) biometanas
 CH3,78O0.016S0N0
 0,747
 A.2.3.3.1. Anglies masės koncentracijos wC apskaičiavimas
 Vietoj A.2.1 lentelėje nurodytų numatytųjų verčių arba tuo atveju, jeigu naudojamų etaloninių degalų numatytosios vertės nėra nurodytos, anglies masės koncentraciją w
 C galima apskaičiuoti pagal išmatuotas degalų savybes, taikant lygtį (A.5-82). Degalų vertės α ir β nustatomos ir naudojamos lygtyje visais atvejais, tačiau taip pat galima naudoti γ ir δ nulinę vertę, jeigu atitinkamoje A.2.1 lentelės eilutėje nurodyta nulinė γ ir δ vertė.
 (A.5-82)
 čia:
 M
 C
 –
 molinė anglies masė;
 α
 –
 atominio vandenilio ir anglies santykis deginamų degalų mišinyje, pasvertas pagal molines sąnaudas;
 M
 H
 –
 molinė vandenilio masė;
 β
 –
 atominio deguonies ir anglies santykis deginamų degalų mišinyje, pasvertas pagal molines sąnaudas;
 M
 O
 –
 molinė deguonies masė;
 γ
 –
 atominės sieros ir anglies santykis deginamų degalų mišinyje, pasvertas pagal molines sąnaudas;
 M
 S
 –
 molinė sieros masė;
 δ
 –
 atominio azoto ir anglies santykis deginamų degalų mišinyje, pasvertas pagal molines sąnaudas;
 M
 N
 –
 molinė azoto masė.
 A.2.3.4. Visų HC (THC) koncentracijos pradinio užteršimo pataisos
 Matuojant HC kiekį x
 THC[THC-FID] apskaičiuojamas remiantis 4 priedo 7.3.1.2 punkte pateikta pradine THC užteršimo koncentracija x
 THC[THC-FID]init, taikant (A.5-83) lygtį:
 (A.5-83)
 čia:
 x
 THC[THC-FID]cor
 –
 THC koncentracija pritaikius pataisą dėl užteršimo (mol/mol);
 x
 THC[THC-FID]uncorr
 –
 nepataisytoji THC koncentracija (mol/mol);
 x
 THC[THC-FID]init
 –
 pradinė THC užteršimo koncentracija (mol/mol).
 A.2.3.5. Pagal srautą nustatyta svertinė vidutinė koncentracija
 Pagal kai kuriuos šios dalies punktus gali prireikti apskaičiuoti pagal srautą nustatomą svertinę vidutinę koncentraciją, siekiant nustatyti, ar taikomos tam tikros nuostatos. Pagal srautą nustatytas svertinis vidurkis – dydžio vidurkis, kurio svertinė vertė nustatyta proporcingai atitinkamam srautui. Pavyzdžiui, jeigu nepraskiestose variklio išmetamosiose dujose dujų koncentracija yra matuojama nenutrūkstamai, jo pagal srautą nustatyta svertinė vidutinė koncentracija yra visų užregistruotų koncentracijos verčių suma, padauginta iš atitinkamo išmetamųjų dujų molinės masės srauto ir padalyta iš užregistruotų srauto verčių. Kitas pavyzdys: iš CVS sistemos į maišą surinktų ėminių koncentracija yra tokia pati, kaip pagal srautą nustatyta svertinė vidutinė koncentracija, nes CVS sistema pati pagal srautą nustato ėminių koncentracijos maiše svertines vertes. Remiantis ankstesniais panašių variklių bandymais arba bandymais, atliktais naudojant panašią įrangą ir prietaisus, pasiekus išmetamųjų teršalų ribinę vertę, jau galima tikėtis tam tikros pagal srautą nustatytos svertinės vidutinės išmetamųjų teršalų koncentracijos.
 A.2.4. Degalų, įsiurbiamo oro ir išmetamųjų dujų cheminiai balansai
 A.2.4.1. Bendrosios nuostatos
 Degalų, įsiurbiamo oro ir išmetamųjų dujų cheminiai balansai gali būti naudojami norint apskaičiuoti srautus, vandens kiekį srautuose ir drėgnų komponentų koncentraciją srautuose. Žinant vieną srautą – degalų, įsiurbiamo oro ar išmetamųjų dujų, pagal cheminius balansus galima nustatyti kitus du srautus. Pavyzdžiui, pagal cheminius balansus galima nustatyti nepraskiestų išmetamųjų dujų srautą, kai žinomas įsiurbiamo oro arba degalų srautas.
 A.2.4.2. Procedūros, kurioms atlikti būtini cheminiai balansai
 Cheminiai balansai reikalingi norint nustatyti:
 a)
 vandens kiekį nepraskiestų arba praskiestų išmetamųjų dujų sraute x
 H2Oexh, kai, siekiant atlikti pataisą dėl ėminių ėmimo sistemos pašalinto vandens kiekio, vandens kiekis nėra matuojamas;
 b)
 pagal srautą nustatytą svertinę vidutinę skiedimo oro dalį praskiestose išmetamosiose dujose x
 dil/exh, kai, siekiant atlikti pataisą dėl foninių išmetamųjų teršalų, skiedimo oro srautas nėra matuojamas. Reikia pažymėti, kad šiuo tikslu naudojant cheminius balansus daroma prielaida, kad išmetamosios dujos yra stechiometrinės, net jeigu taip nėra.
 A.2.4.3. Cheminio balanso nustatymo procedūra
 Cheminio balanso apskaičiavimas susijęs su lygčių sistema, kurioje būtina iteracija. Ne daugiau kaip trijų dydžių pradinės vertės yra spėjamos: vandens kiekis matuojamame sraute x
 H2Oexh, skiedimo oro dalis praskiestose išmetamosiose dujose (arba perteklinis oras nepraskiestose išmetamosiose dujose) x
 dil/exh ir sandaugos rezultatų skaičius, nustatomas C1 pagrindu vienam išmatuoto sauso srauto sausam moliui x
 Ccombdry. Gali būti naudojamos pagal laiką nustatytos svertinės vidutinės degimo oro drėgnio ir skiedimo oro drėgnio pagal cheminį balansą vertės, jeigu degimo oro ir skiedimo oro drėgnis neviršija ±0,0025 mol/mol dydžio leidžiamosios nuokrypos, taikomos atitinkamoms vidutinėms jų vertėms per bandymo intervalą. Siekiant nustatyti kiekvieną išmetamųjų teršalų koncentracijos vertę x ir vandens kiekį x
 H2Oexh, turi būti nustatytos visiškai sausų dujų koncentracijos vertės x
 dry ir x
 H2Oexhdry. Taip pat naudojamos degalų atominio vandenilio ir anglies santykio α, deguonies ir anglies santykio β ir anglies masės dalies degaluose w
 C vertės. Bandymo degalams galima naudoti α ir β arba A.2.1 lentelėje pateiktas numatytąsias vertes.
 Cheminį balansą nustatyti rekomenduojama taip:
 a)
 išmatuotos koncentracijos vertės, kaip antai x
 CO2meas, x
 NOmeas ir x
 H2Oint perverčiamos į sausų dujų koncentracijos vertes, padalijant jas iš vieno, atėmus vandens kiekį, nustatytą atliekant atitinkamus matavimus, pvz., x
 H2OxCO2meas, x
 H2OxNOmeas ir x
 H2Oint. Jeigu matuojant drėgnas dujas vandens kiekis yra toks pat, kaip nežinomas vandens kiekis išmetamųjų dujų sraute x
 H2Oexh, lygčių sistemoje tos vertės sprendimas turi būti randamas iteracijos būdu. Jeigu matuojamas tik bendras NOX kiekis, o ne atskirai NO ir NO2, remiantis gerąja inžinerine praktika, cheminių balansų požiūriu įvertinamas visų NOX koncentracijos verčių pasidalijimas į NO ir į NO2. Galima tarti, kad NOX molinė koncentracija x
 NOx yra 75 proc. NO ir 25 proc. NO2. Dėl NO2 laikymo ir papildomo apdorojimo sistemų galima tarti, kad x
 NOx yra 25 proc. NO ir 75 proc. NO2. Siekiant apskaičiuoti išmetamo NOX masę, kaip visų NOX rūšių efektyvioji molinė masė naudojama NO2 molinė masė, neatsižvelgiant į faktinę NO2 dalį NOX;
 b)
 į kompiuterinę programą turi būti įtrauktos šio punkto d papunktyje pateiktos (A.5-6)–(A.5-23) lygtys, siekiant iteracijos būdu rasti x
 H2Oexh, x
 Ccombdry ir x
 dil/exh sprendimus. Pradinės x
 H2Oexh, x
 Ccombdry ir x
 dil/exh vertės spėjamos remiantis gerąja inžinerine praktika. Rekomenduojama spėti pradinį vandens kiekį, kuris maždaug du kartus viršija vandens kiekį įsiurbiamame arba skiedimo ore. Rekomenduojama spėti pradinę x
 Ccombdry vertę, kaip išmatuotų CO2, CO ir THC verčių sumą. Taip pat rekomenduojama spėti pradinę x
 dil vertę nuo 0,75 iki 0,95, pvz., 0,8. Lygčių sistemoje vertės kartojamos tol, kol vėliausiai atnaujinti spėjimai nuo atitinkamų vėliausiai apskaičiuotų verčių nesiskirs daugiau kaip ±1 proc.;
 c)
 šio punkto d papunktyje nurodytoje lygčių sistemoje, kurioje x vienetas yra mol/mol, naudojami toliau nurodyti simboliai ir apatiniai indeksai:
 Simbolis
 Aprašymas
 x
 dil/exh
 skiedimo dujų arba perteklinio oro kiekis vienam išmetamųjų dujų moliui
 x
 H2Oexh
 H2O kiekis išmetamosiose dujose vienam išmetamųjų dujų moliui
 x
 Ccombdry
 iš degalų į išmetamąsias dujas patenkantis anglies kiekis vienam sausų išmetamųjų dujų moliui
 x
 H2Oexhdry
 vandens kiekis išmetamosiose dujose vienam sausų išmetamųjų dujų sausam moliui
 x
 prod/intdry
 sausų stechiometrinių produktų kiekis vienam įsiurbiamo oro sausam moliui
 x
 dil/exhdry
 skiedimo dujų ir (arba) perteklinio oro kiekis vienam sausų išmetamųjų dujų moliui
 x
 int/exhdry
 įsiurbiamo oro kiekis, reikalingas faktiniams degimo produktams gauti, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui
 x
 raw/exhdry
 nepraskiestų išmetamųjų dujų kiekis be perteklinio oro, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui
 x
 O2intdry
 įsiurbiamo oro O2 kiekis vienam sauso įsiurbiamo oro moliui. Galima tarti, kad x
 O2intdry = 0,209445 mol/mol
 x
 CO2intdry
 įsiurbiamo oro CO2 kiekis vienam sauso įsiurbiamo oro moliui. Gali būti naudojama x
 CO2intdry = 375 μmol/mol, tačiau rekomenduojama išmatuoti faktinę koncentraciją įsiurbiamame ore
 x
 H2Ointdry
 įsiurbiamo oro H2O kiekis vienam sauso įsiurbiamo oro moliui
 x
 CO2int
 įsiurbiamo oro CO2 kiekis vienam įsiurbiamo oro moliui
 x
 CO2dil
 skiedimo dujų CO2 kiekis vienam skiedimo dujų moliui
 x
 CO2dildry
 skiedimo dujų CO2 kiekis vienam sausų skiedimo dujų moliui Jeigu oras naudojamas kaip skiediklis, gali būti naudojama x
 CO2dildry = 375 μmol/mol, tačiau rekomenduojama išmatuoti faktinę koncentraciją įsiurbiamame ore
 x
 H2Odildry
 skiedimo dujų H2O kiekis vienam sausų skiedimo dujų moliui
 x
 H2Odil
 skiedimo dujų H2O kiekis vienam skiedimo dujų moliui
 x
 [emission]meas
 išmatuotų išmetamųjų teršalų kiekis ėminyje atitinkamame dujų analizatoriuje
 x
 [emission]dry
 išmatuotų išmetamųjų teršalų kiekis vienam sauso ėminio sausam moliui
 x
 H2O[emission]meas
 vandens kiekis ėminyje išmetamųjų teršalų nustatymo vietoje. Šios vertės matuojamos arba vertinamos pagal 4 priedo 9.3.2.3.1 punktą
 x
 H2Oint
 vandens kiekis įsiurbiamame ore, remiantis įsiurbiamo oro drėgnio matavimu
 K
 H2Ogas
 vandens ir dujų reakcijos pusiausvyros koeficientas. Galima taikyti 3,5 dydžio koeficientą arba apskaičiuoti vertę remiantis gerąja inžinerine praktika
 α
 atominio vandenilio ir anglies santykis deginamų degalų mišinyje CHαOβ, pasvertas pagal molines sąnaudas
 β
 atominio deguonies ir anglies santykis deginamų degalų mišinyje CHαOβ, pasvertas pagal molines sąnaudas
 d)
 siekiant iteracijos būdu rasti x
 dil/exh, x
 H2Oexh ir x
 Ccombdry verčių sprendimus, taikomos šios (A.5-84)–(A.5-101) lygtys:
 (A.5-84)
 (A.5-85)
 (A.5-86)
 (A.5-87)
 (A.5-88)
 (A.5-89)
 (A.5-90)
 (A.5-91)
 (A.5-92)
 (A.5-93)
 (A.5-94)
 (A.5-95)
 (A.5-96)
 (A.5-97)
 (A.5-98)
 (A.5-99)
 (A.5-100)
 (A.5-101)
 Baigiant nustatyti cheminį balansą, A.2.5.3 ir A.2.6.3 punktuose nustatyta tvarka apskaičiuojamas molinės masės srautas.
 A.2.4.4. NOX drėgnio pataisa
 Visoms NOX koncentracijos vertėms, įskaitant skiedimo oro foninę koncentraciją, taikoma pataisa dėl įsiurbiamo oro drėgnio pagal (A.5-102) arba (A.5-103) lygtį:
 a)
 slėginio uždegimo variklių:
 (A.5-102)
 b)
 kibirkštinio uždegimo variklių:
 (A.5-103)
 čia:
 x
 NOxuncor
 –
 nepataisytoji NOX molinė koncentracija išmetamosiose dujose (μmol/mol);
 x
 H2O
 –
 vandens kiekis įsiurbiamame ore (mol/mol).
 A.2.5. Dujinių išmetamųjų teršalų matavimas nepraskiestose išmetamosiose dujose
 A.2.5.1. Dujinių išmetamųjų teršalų masė
 Siekiant apskaičiuoti bendrąją dujinių išmetamųjų teršalų masę per bandymą m
 gas [g per bandymą], jų molinė koncentracija dauginama iš atitinkamo molinės masės srauto ir išmetamųjų dujų molinės masės; tada atliekamas integravimas per bandymų ciklą taikant (A.5-104) lygtį:
 (A.5-104)
 čia:
 M
 gas
 –
 bendrųjų dujinių išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 x
 gas
 –
 akimirkinė bendrųjų dujų molinė koncentracija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 t
 –
 laikas (s)
 Kadangi (A.5-104) lygtis turi būti išspręsta skaitmeninio integravimo būdu, ji transformuojama į (A.5-105) lygtį:
 (A.5-105)
 čia:
 M
 gas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 x
 gasi
 –
 akimirkinė bendrųjų dujų molinė koncentracija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 Bendroji lygtis gali būti pakeista, atsižvelgiant į tai, kuri matavimo sistema yra naudojama – periodinio ar nenutrūkstamojo ėminių ėmimo, taip pat į tai, ar ėminiai imami iš kintamo ar iš pastovaus srauto.
 a)
 Atliekant nenutrūkstamąjį ėminių ėmimą, kai, įprastinėmis aplinkybėmis, srautas yra kintamas, dujinių išmetamųjų teršalų masė m
 gas [g per bandymą] apskaičiuojama taikant 7-106 lygtį:
 (A.5-106)
 čia:
 M
 gas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 x
 gasi
 –
 vidutinė išmetamųjų dujinių teršalų molinė frakcija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 b)
 Atliekant nenutrūkstamąjį ėminių ėmimą, kai, išskirtiniu atveju, srautas yra pastovus, dujinių išmetamųjų teršalų masė m
 gas (g per bandymą) apskaičiuojama taikant (A.5-107) lygtį:
 (A.5-107)
 čia:
 M
 gas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 –
 vidutinė išmetamųjų dujinių teršalų molinė frakcija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 Δt
 –
 bandymo intervalo trukmė.
 c)
 Atliekant periodinį ėminių ėmimą, neatsižvelgiant į tai, ar srautas yra kintamas, ar pastovus, (A.5-104) lygtis gali būti supaprastinta naudojant (A.5-108) lygtį:
 (A.5-108)
 čia:
 M
 gas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 –
 vidutinė išmetamųjų dujinių teršalų molinė frakcija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 A.2.5.2. Koncentracijos perskaičiavimas pagal drėgnį
 Šiame punkte nurodyti parametrai gaunami pagal A.2.4.3 punktą apskaičiavus cheminį balansą. Tarp dujų molinės koncentracijos matuojamame sraute verčių x
 gasdry ir x
 gas (mol/mol), skaičiuojant atitinkamai sausoms ir drėgnoms dujoms, egzistuoja toliau nurodytas santykis (A.5-109) ir (A.5-110):
 (A.5-109)
 (A.5-110)
 čia:
 x
 H2O
 –
 vandens molinė dalis matuojamame sraute, skaičiuojant drėgnoms dujoms (mol/mol);
 x
 H2Odry
 –
 vandens molinė dalis matuojamame sraute, skaičiuojant sausoms dujoms (mol/mol).
 Apskaičiuojant bendrąją dujinių išmetamųjų teršalų koncentraciją x (mol/mol), taikoma ši pataisa dėl pašalinto vandens pagal (A.5-111) lygtį:
 (A.5-111)
 čia:
 x
 [emission]meas
 –
 išmetamųjų teršalų molinė dalis matuojamame sraute, matavimo vietoje (mol/mol);
 x
 H2O[emission]meas
 –
 vandens kiekis matuojamame sraute, koncentracijos matavimo vietoje (mol/mol);
 x
 H2Oexh
 –
 vandens kiekis prie srautmačio (mol/mol).
 A.2.5.3. Išmetamųjų dujų molinės masės srautas
 Nepraskiestų išmetamųjų dujų srautas gali būti išmatuotas tiesiogiai arba apskaičiuotas pagal A.2.4.3 punkte nustatytą cheminį balansą. Nepraskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas apskaičiuojamas remiantis išmatuotu įsiurbiamo oro molinės masės srautu arba degalų masės srautu. Nepraskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas gali būti apskaičiuotas pagal išmetamųjų teršalų ėminius
 , remiantis išmatuotu įsiurbiamo oro molinės masės srautu
 arba išmatuotu degalų masės srautu
 ir vertėmis, apskaičiuotomis pagal A.2.4.3 punkte nustatytą cheminį balansą. Apskaičiuojant pagal A.2.4.3 punkte nustatytą cheminį balansą, taikomas toks pat dažnis, kaip ir atnaujinant bei užregistruojant
 arba
 dydį.
 a)
 Karterio dujų srautas. Nepraskiestų išmetamųjų dujų srautas gali būti apskaičiuotas pagal
 arba
 tik jei bent vienas teiginys apie karterio išmetamų teršalų srautą yra teisingas:
 i)
 bandomame variklyje yra įrengta išmetamųjų teršalų kontrolės sistema, turinti uždarą karterį, kuris karterio dujų srautą nukreipia atgal į įsiurbiamą orą už įsiurbiamo oro srautmačio;
 ii)
 atliekant teršalų išmetimo bandymą, atvirai išmetamų karterio dujų srautas nukreipiamas į išmetamųjų dujų srautą pagal 4 priedo 6.10 punktą;
 iii)
 išmatuojami atvirai išmetamų karterio teršalų kiekis ir srautas ir pridedami prie apskaičiuoto su stabdymu susijusio išmetamųjų teršalų kiekio;
 iv)
 remiantis duomenimis apie išmetamuosius teršalus arba inžinerine analize, galima įrodyti, kad atvirai išmetamų karterio teršalų srauto ignoravimas neturi neigiamo poveikio taikomų standartų reikalavimų laikymuisi.
 b)
 Molinės masės srauto apskaičiavimas remiantis įsiurbiamu oru.
 Remiantis
 išmetamųjų dujų molinės masės srautas
 (mol/s) apskaičiuojamas pagal (A.5-112) lygtį:
 (A.5-112)
 čia:
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas, pagal kurį matuojamas išmetamųjų teršalų kiekis (mol/s);
 –
 įsiurbiamo oro molinės masės srautas, įskaitant drėgnį įsiurbiamame ore (mol/s);
 x
 int/exhdry
 –
 įsiurbiamo oro kiekis, reikalingas faktiniams degimo produktams gauti, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui (mol/mol);
 x
 raw/exhdry
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų kiekis be perteklinio oro, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui (mol/mol);
 x
 H2Oexhdry
 –
 vandens kiekis išmetamosiose dujose vienam sausų išmetamųjų dujų moliui (mol/mol).
 c)
 Molinės masės srauto apskaičiavimas remiantis degalų masės srautu.
 Remiantis,
 (mol/s) (mol/s) apskaičiuojamas taip:
 atliekant bandymus laboratorijoje šį apskaičiavimą galima naudoti tik taikant diskrečiojo režimo ir pastovios būsenos nuolydinio režimo ciklų lygtį (A.5-113):
 (A.5-113)
 čia:
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas, pagal kurį matuojamas išmetamųjų teršalų kiekis;
 –
 degalų srautas, įskaitant drėgnį įsiurbiamame ore (g/s);
 w
 C
 –
 anglies masės dalis konkrečiuose degaluose (g/g);
 x
 H2Oexhdry
 –
 H2O kiekis vienam sausam išmatuoto srauto moliui (mol/mol);
 M
 C
 –
 12,011 g/mol lygi anglies molinė masė;
 x
 Ccombdry
 –
 iš degalų į išmetamąsias dujas patenkantis anglies kiekis vienam sausų išmetamųjų dujų moliui (mol/mol).
 d)
 Išmetamųjų dujų molinės masės srauto apskaičiavimas remiantis išmatuotu įsiurbiamo oro molinės masės srautu, praskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautu ir praskiestų dujų cheminiu balansu
 Išmetamųjų dujų molinės masės srautas
 (mol/s) gali būti apskaičiuotas remiantis išmatuotu įsiurbiamo oro molinės masės srautu
 , išmatuotu praskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautu
 ir pagal A.2.4.3 punkte nustatytą cheminį balansą apskaičiuotomis vertėmis. Dėmesys atkreiptinas į tai, kad cheminis balansas turi būti grindžiamas praskiestų išmetamųjų dujų koncentracijos vertėmis. Apskaičiuojant nenutrūkstamąjį srautą, pagal A.2.4.3 punkte nustatytą cheminį balansą skaičiuojama tokiu pat dažniu, kaip ir atnaujinant bei užregistruojant
 arba
 dydį. Šį apskaičiuotą
 galima naudoti tikrinant KD skiedimo santykį, apskaičiuojant skiedimo oro molinės masės srautą nustatant A.2.6.1 punkte nurodytą foninės koncentracijos pataisą ir apskaičiuojant A.2.5.1 punkte nurodytų išmetamųjų dujų masę tų atmainių, kurie matuojami nepraskiestose išmetamosiose dujose.
 Remiantis praskiestų išmetamųjų dujų ir įsiurbiamo oro molinės masės srautu, išmetamųjų dujų molinės masės srautas
 (mol/s) apskaičiuojamas taip:
 (A.5-114)
 čia:
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas, pagal kurį matuojamas išmetamųjų teršalų kiekis (mol/s);
 x
 int/exhdry
 –
 įsiurbiamo oro kiekis, reikalingas faktiniams degimo produktams gauti, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui (mol/mol);
 x
 raw/exhdry
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų kiekis be perteklinio oro, skaičiuojant vienam sausų (nepraskiestų arba praskiestų) išmetamųjų dujų moliui (mol/mol);
 x
 H2Oexh
 –
 vandens kiekis išmetamosiose dujose vienam išmetamųjų dujų moliui (mol/mol);
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas, pagal kurį matuojamas išmetamųjų teršalų kiekis (mol/s);
 –
 įsiurbiamo oro molinės masės srautas, įskaitant drėgnį įsiurbiamame ore (mol/s).
 A.2.6. Praskiesti dujiniai išmetamieji teršalai
 A.2.6.1. Išmetamųjų teršalų masės apskaičiavimas ir foninės koncentracijos pataisa
 Dujinių išmetamųjų teršalų masė m
 gas (g per bandymą) kaip išmetamųjų teršalų molinės masės srauto funkcija apskaičiuojama toliau nurodyta tvarka:
 a)
 nenutrūkstamasis ėminių ėmimas esant kintamam srautui apskaičiuojamas taikant A.2.5.1 punkto a papunktyje nurodytą (A.5-106) lygtį:
 (A.5-106)
 čia:
 M
 gas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 x
 gasi
 –
 akimirkinė bendrųjų dujų molinė koncentracija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 b)
 nenutrūkstamasis ėminių ėmimas esant pastoviam srautui apskaičiuojamas taikant A.2.5.1 punkto b papunktyje nurodytą (A.5-107) lygtį:
 (A.5-107)
 čia:
 Mgas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 –
 vidutinė išmetamųjų dujinių teršalų molinė frakcija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 Δt
 –
 bandymo intervalo trukmė;
 c)
 periodinis ėminių ėmimas, nesvarbu, ar srautas kintamas, ar pastovus, apskaičiuojamas taikant A.2.5.1 punkto c papunktyje nurodytą (A.5-108) lygtį:
 (A.5-108)
 čia:
 Mgas
 –
 bendrųjų išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (mol/s);
 –
 vidutinė išmetamųjų dujinių teršalų molinė frakcija, skaičiuojama drėgnoms dujoms (mol/mol);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 d)
 Apskaičiuotoms teršalų praskiestose išmetamosiose dujose masės vertėms taikoma pataisa dėl skiedimo oro, atimant foninių išmetamųjų teršalų masę:
 i)
 pirmiausia per bandymo intervalą nustatomas skiedimo oro molinės masės srautas
 (mol/s). Tai gali būti išmatuotas dydis arba dydis, apskaičiuotas pagal praskiestų išmetamųjų dujų srautą ir pagal srautą nustatytą svertinę vidutinę skiedimo oro dalį praskiestose išmetamosiose dujose
 ;
 ii)
 visas skiedimo oro srautas n
 airdil (mol) dauginamas iš vidutinės foninių išmetamųjų teršalų koncentracijos. Tai gali būti pagal laiką nustatytas svertinis vidurkis arba pagal srautą nustatytas svertinis vidurkis (pvz., proporcinis foninių išmetamųjų teršalų ėminys). n
 airdil ir vidutinės foninių išmetamųjų teršalų koncentracijos sandaugos suma yra bendras foninių išmetamųjų teršalų kiekis;
 iii)
 jeigu gautoji suma yra molinis kiekis, ji dauginama iš išmetamųjų teršalų molinės masės M
 gas (g/mol) ir perskaičiuojama į foninių išmetamųjų teršalų masę m
 bkgnd (g);
 iv)
 bendroji foninė masė atimama iš bendrosios masės, siekiant padaryti pataisą dėl foninių išmetamųjų teršalų;
 v)
 bendrasis skiedimo oro srautas gali būti nustatytas atlikus tiesioginį srauto matavimą. Šiuo atveju bendroji foninė masė apskaičiuojama remiantis skiedimo oro srautu n
 airdil. Foninė masė atimama iš bendrosios masės. Gautoji suma naudojama apskaičiuojant su stabdymu susijusį išmetamųjų teršalų kiekį;
 vi)
 bendrasis skiedimo oro srautas gali būti nustatytas pagal bendrąjį praskiestų išmetamųjų teršalų srautą ir degalų, įsiurbiamo oro ir išmetamųjų dujų cheminį balansą, aprašytą A.2.4 punkte. Šiuo atveju bendroji foninė masė apskaičiuojama remiantis bendruoju praskiestų išmetamųjų dujų srautu n
 dexh. Tuomet šis rezultatas dauginamas iš pagal srautą nustatytos svertinės vidutinės skiedimo oro dalies praskiestose išmetamosiose dujose
 .
 Sprendžiant v ir vi dalyse nurodytus abu atvejus, taikomos (A.5-115) ir (A.5-116) lygtys:
 (A.5-115)
 (A.5-116)
 čia:
 m
 gas
 –
 bendroji išmetamųjų dujinių teršalų masė (g);
 m
 bkgnd
 –
 bendroji foninė masė (g);
 m
 gascor
 –
 dujų masė po pataisos dėl išmetamųjų foninių teršalų (g);
 M
 gas
 –
 bendrųjų dujinių išmetamųjų teršalų molinė masė (g/mol);
 x
 gasdil
 –
 dujinių išmetamųjų teršalų koncentracija skiedimo ore (mol/mol);
 n
 airdil
 –
 skiedimo oro molinės masės srautas (mol);
 –
 pagal srautą nustatyta svertinė vidutinė skiedimo oro dalis praskiestose išmetamosiose dujose (mol/mol);
 –
 foninių dujų dalis (mol/mol);
 n
 dexh
 –
 bendrasis praskiestų išmetamųjų dujų srautas (mol).
 A.2.6.2. Koncentracijos perskaičiavimas pagal drėgnį
 Perskaičiuojant praskiestų ėminių koncentraciją dėl drėgnio taikomi tie patys nepraskiestų dujų santykiai (A.2.5.2 punktas). Išmatuojamas drėgnis skiedimo ore, siekiant apskaičiuoti jo vandens garų dalį skiedimo ore x
 H2Odildry (mol/mol) pagal A.2.4.3 punkto d papunktyje nurodytą (A.5-96) lygtį:
 (A.5-96)
 čia:
 x
 H2Odil
 –
 vandens molinė dalis skiedimo oro sraute (mol/mol).
 A.2.6.3 Išmetamųjų dujų molinės masės srautas
 a)
 Apskaičiavimas remiantis cheminiu balansu
 Molinės masės srautas
 (mol/s) gali būti apskaičiuotas remiantis degalų masės srautu
 pagal A.2.5.3 punkto c papunktyje nurodytą (A.5-113) lygtį:
 (A.5-113)
 čia:
 –
 nepraskiestų išmetamųjų dujų molinės masės srautas, pagal kurį matuojamas išmetamųjų teršalų kiekis (mol/s);
 –
 degalų srautas, įskaitant drėgnį įsiurbiamame ore (g/s);
 w
 C
 –
 anglies masės dalis konkrečiuose degaluose (g/g);
 x
 H2Oexhdry
 –
 H2O kiekis vienam sausam išmatuoto srauto moliui (mol/mol);
 M
 C
 –
 12,0107 g/mol lygi anglies molinė masė;
 x
 Ccombdry
 –
 iš degalų į išmetamąsias dujas patenkantis anglies kiekis vienam sausų išmetamųjų dujų moliui (mol/mol).
 b)
 Matavimas
 Išmetamųjų dujų molinės masės srautas gali būti matuojamas taikant tris sistemas:
 i)
 PDP molinės masės srautas. Remiantis tūrinio siurblio (PDP) sūkių dažniu per bandymo intervalą, molinės masės srautui
 (mol/s) apskaičiuoti naudojama atitinkama kreivė a
 1 ir atkarpa a
 0 [-], apskaičiuotos taikant 4 priedo 8.1.8.4.2 punkte nustatytą kalibravimo procedūrą, ir taikoma (A.5-117) lygtis:
 (A.5-117)
 taikant:
 (A.5-118)
 čia:
 a
 1
 –
 kalibravimo koeficientas (m3/s);
 a
 0
 –
 kalibravimo koeficientas (m3/sūk.);
 p
 in, p
 out
 –
 slėgis įtekėjimo ir ištekėjimo angose (Pa);
 R
 –
 molinė dujų konstanta (J/(mol · K));
 T
 in
 –
 temperatūra įtekėjimo angoje (K);
 V
 rev
 –
 PDP išsiurbtas tūris (m3/sūk.);
 f
 n.,PDP
 –
 PDP sūkių dažnis (sūk./s).
 ii)
 SSV molinės masės srautas. Remiantis C
 d ir Re
 # lygtimi, nustatyta pagal 4 priedo 8.1.8.4.4 punktą, ikigarsinio Venturio vamzdžio (SSV) molinės masės srautas per teršalų išmetimo bandymą
 (mol/s) apskaičiuojamas pagal (A.5-119) lygtį:
 (A.5-119)
 čia:
 p
 in
 –
 slėgis įtekėjimo angoje (Pa);
 A
 t
 –
 Venturio tūtos skerspjūvio plotas (m2);
 R
 –
 molinė dujų konstanta (J/(mol · K));
 T
 in
 –
 temperatūra įtekėjimo angoje (K);
 Z
 –
 spūdos faktorius;
 M
 mix
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų molinė masė (kg/mol);
 C
 d
 –
 SSV ištekėjimo koeficientas [-];
 C
 f
 –
 SSV srauto koeficientas [-].
 iii)
 CFV molinės masės srautas. Siekiant apskaičiuoti molinės masės srautą per vieną Venturio vamzdį arba vieną Venturio vamzdžių rinkinį, naudojamas atitinkamas vidurkis C
 d ir kitos konstantos, nustatytos pagal 4 priedo 8.1.8.4.3 punktą. Molinės masės srauto
 (mol/s) apskaičiavimas per teršalų išmetimo bandymą atliekamas pagal (A.5-120) lygtį:
 (A.5-120)
 čia:
 p
 in
 –
 slėgis įtekėjimo angoje (Pa);
 A
 t
 –
 Venturio tūtos skerspjūvio plotas (m2);
 R
 –
 molinė dujų konstanta (J/(mol · K));
 T
 in
 –
 temperatūra įtekėjimo angoje (K);
 Z
 –
 spūdos faktorius;
 M
 mix
 –
 praskiestų išmetamųjų dujų molinė masė (kg/mol);
 C
 d
 –
 CFV ištekėjimo koeficientas [-];
 C
 f
 –
 CFV srauto koeficientas [-].
 A.2.7. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 A.2.7.1. Ėminių ėmimas
 a)
 Ėminių ėmimas iš kintamo srauto
 Jeigu periodinis ėminys imamas iš kintamo išmetamųjų dujų srauto, imamas ėminys turi būti proporcingas kintamam išmetamųjų dujų srautui. Srautas integruojamas per bandymo intervalą, siekiant nustatyti bendrąjį srautą. Vidutinė KD koncentracija
 (jau išreikšta masės vienam ėminio moliui vienetais) dauginama iš bendrojo srauto, siekiant gauti bendrąją KD masę m
 PM (g) pagal (A.5-121) lygtį:
 (A.5-121)
 čia:
 –
 akimirkinis išmetamųjų dujų molinės masės srautas (mol/s);
 –
 vidutinė KD koncentracija (g/mol);
 Δtt
 –
 ėminių ėmimo intervalas (s).
 b)
 Ėminių ėmimas iš pastovaus srauto
 Jeigu periodinis ėminys imamas iš pastovaus išmetamųjų dujų srauto, turi būti nustatytas vidutinis molinės masės srautas, iš kurio imamas ėminys. Vidutinė KD koncentracija dauginama iš bendrojo srauto, siekiant gauti bendrąją KD masę m
 PM (g) pagal (A.5-122) lygtį:
 (A.5-122)
 čia:
 –
 išmetamųjų dujų molinės masės srautas (mol/s);
 –
 vidutinė KD koncentracija (g/mol);
 Δt
 –
 bandymo intervalo trukmė (s).
 Kai imant ėminius taikomas pastovus skiedimo santykis (DR), m
 PM (g) apskaičiuojama pagal (A.5-123) lygtį:
 (A.5-123)
 čia:
 m
 PMdil
 –
 KD masė skiedimo ore [g];
 DR
 –
 skiedimo santykis [-], apibrėžtas kaip išmetamųjų teršalų masės m ir praskiestų išmetamųjų dujų masės m
 dil/exh santykis (
 ).
 Skiedimo santykį DR galima išreikšti kaip x
 dil/exh funkciją ((A.5-124) lygtis):
 (A.5-124)
 A.2.7.2. Foninės koncentracijos pataisa
 Kai PM masei taikoma foninės koncentracijos pataisa, taikomas toks pat metodas kaip A.2.6.1 punkte. Dauginant
 iš bendrojo skiedimo oro srauto, gaunama bendroji KD foninė masė (m
 PMbkgnd (g)). Iš bendrosios masės atėmus bendrąją foninę masę, gaunama pataisytoji foninė kietųjų dalelių masė m
 PMcor (g) ((A.5-125) lygtis]:
 (A.5-125)
 čia:
 m
 PMuncor
 –
 nepataisytoji KD masė (g);
 –
 vidutinė KD koncentracija skiedimo ore (g/mol);
 n
 airdil
 –
 skiedimo oro molinės masės srautas (mol).
 A.2.8. Ciklo darbas ir išmetamųjų teršalų savitasis kiekis
 A.2.8.1. Dujiniai išmetamieji teršalai
 A.2.8.1.1. Pereinamųjų režimų bandymų ciklai (NRTC ir LSI-NRTC) ir nuolydinio režimo (RMC) ciklai
 Nepraskiestos ir praskiestos išmetamosios dujos aptariamos atitinkamai A.2.5.1 ir A.2.6.1 punktuose. Gautos galios Pi
 (kW) vertės integruojamos per bandymo intervalą. Bendrasis darbas W
 act (kWh) apskaičiuojamas pagal (A.5-126) lygtį:
 (A.5-126)
 čia:
 Pi
 –
 akimirkinė variklio galia (kW);
 ni
 –
 akimirkinis variklio sūkių dažnis (sūk./min.);
 Ti
 –
 akimirkinis variklio sukimo momentas (N·m);
 W
 act
 –
 faktinis ciklo darbas (kWh);
 f
 –
 duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 N
 –
 matavimų skaičius [-].
 Δtt
 –
 matavimo intervalas.
 Jeigu pagal 4 priedo A.2 priedėlį buvo įrengti pagalbiniai įtaisai, akimirkinio variklio sukimo momento vertė (A.5-126) lygtyje nėra koreguojama. Jeigu pagal šios taisyklės 4 priedo 6.3.2 arba 6.3.3 punktą būtini pagalbiniai įtaisai, kurie turėjo būti įrengti atliekant bandymą, nebuvo sumontuoti, arba pagalbiniai įtaisai, kurie turėjo būti išmontuoti, tačiau atliekant bandymą jie buvo įrengti, (A.5-126) lygtyje naudojama Ti
 vertė pagal (A.5-127) lygtį koreguojama taip:
 (A.5-127)
 čia:
 Ti,meas
 –
 išmatuota akimirkinio variklio sukimo momento vertė;
 Ti,AUX
 –
 atitinkama pagal šios taisyklės 4 priedo 7.7.2.3 punkto b papunktį nustatyta sukimo momento, reikalingo pagalbiniams įtaisams varyti, vertė.
 Išmetamųjų teršalų savitasis kiekis e
 gas (g/kWh) apskaičiuojamas toliau nurodytais būdais, atsižvelgiant į bandymų ciklo tipą.
 (A.5-128)
 čia:
 m
 gas
 –
 bendroji išmetamųjų teršalų masė (g per bandymą);
 W
 act
 –
 per ciklą atliktas darbas (kWh).
 Dujiniams išmetamiesiems teršalams, išskyrus CO2, taikant NRTC, galutinis bandymo rezultatas e
 gas (g/kWh) yra neįšilusio variklio paleidimo bandymo ir įšilusio variklio paleidimo bandymo svertinis vidurkis, apskaičiuotas taikant (A.5-129) lygtį:
 (A.5-129)
 čia:
 m
 cold
 –
 išmetamųjų dujų masė per neįšilusio variklio paleidimo NRTC (g);
 W
 act, cold
 –
 faktinis ciklo darbas per neįšilusio variklio paleidimo NRTC (kWh);
 m
 hot
 –
 išmetamųjų dujų masė per įšilusio variklio paleidimo NRTC (g);
 W
 act, hot
 –
 faktinis ciklo darbas per įšilusio variklio paleidimo NRTC (kWh).
 Jeigu nustatant CO2 naudojamas NRTC, galutinis bandymo rezultatas e
 CO2 [g/kWh] apskaičiuojamas atlikus įšilusio variklio paleidimo bandymą, taikant (A.5-130) lygtį:
 (A.5-130)
 čia:
 m
 CO2, hot
 –
 CO2 masė per įšilusio variklio paleidimo NRTC (g);
 W
 act, hot
 –
 faktinis ciklo darbas per įšilusio variklio paleidimo NRTC (kWh).
 A.2.8.1.2. Diskrečiojo režimo NRSC
 Išmetamųjų teršalų savitasis kiekis e
 gas (g/kWh) apskaičiuojamas pagal (A.5-131) lygtį:
 (A.5-131)
 čia:
 –
 vidutinis išmetamųjų teršalų masės srautas, taikant režimą i (g/val.);
 Pi
 –
 variklio galia (kW) nustačius i režimą, apskaičiuota prie išmatuotos galios Pmeas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią PAUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį (Pi
 = Pmeas
 + PAUX
 );
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 Nmode
 –
 režimų skaičius taikytino diskrečiojo režimo NRSC metu.
 A.2.8.2. Išmetamosios kietosios dalelės
 A.2.8.2.1. Pereinamųjų režimų bandymų ciklai (NRTC ir LSI-NRTC) ir nuolydinio režimo (RMC) ciklai
 Išmetamųjų kietųjų dalelių savitasis kiekis apskaičiuojamas (A.5-128) lygtį pertvarkant į (A.5-132) lygtį, kurioje e
 gas (g/kWh) ir m
 gas (g per bandymą) pakeičiami atitinkamai e
 PM (g/kWh) ir m
 PM (g per bandymą):
 (A.5-132)
 čia:
 m
 PM
 –
 bendroji išmetamųjų kietųjų dalelių masė, apskaičiuota pagal A.2.7.1 punktą [g per bandymą];
 W
 act
 –
 per ciklą atliktas darbas (kWh).
 Pereinamųjų režimų sudėtinio ciklo metu (t. y. per šaltąją ir karštąją fazes) išmetamų teršalų kiekis apskaičiuojamas, kaip nurodyta A.2.8.1.1 punkte.
 A.2.8.2.2. Diskrečiojo režimo NRSC
 Išmetamųjų kietųjų dalelių savitasis kiekis e
 PM (g/kWh) apskaičiuojamas taip:
 A.2.8.2.2.1.
 taikant vieno filtro metodą – pagal (A.5-133) lygtį:
 (A.5-133)
 čia:
 Pi
 –
 variklio galia (kW) nustačius i režimą, apskaičiuota prie išmatuotos galios Pmeas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią PAUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį; (Pi
 = Pmeas
 + PAUX
 )
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 –
 kietųjų dalelių masės srautas (g/val.);
 Nmode
 –
 režimų skaičius taikytino diskrečiojo režimo NRSC metu.
 A.2.8.2.2.2.
 taikant kelių filtrų metodą – pagal (A.5-134) lygtį:
 (A.5-134)
 čia:
 Pi
 –
 variklio galia (kW) nustačius i režimą, apskaičiuota prie išmatuotos galios Pmeas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią PAUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį; (Pi
 = Pmeas
 + PAUX
 )
 WFi
 –
 svertinis koeficientas, taikomas režimui i [-];
 –
 kietųjų dalelių masės srautas, taikant režimą i (g/val.);
 Nmode
 –
 režimų skaičius taikytino diskrečiojo režimo NRSC metu.
 Taikant vieno filtro metodą, efektyvusis svertinis koeficientas WF
 effi
 kiekvienam režimui apskaičiuojamas pagal (A.5-135) lygtį:
 (A.5-135)
 čia:
 m
 smpldexhi
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė, taikant režimą i (kg);
 m
 smpldexh
 –
 per kietųjų dalelių ėminių filtrus pratekėjusio praskiestų išmetamųjų dujų ėminio masė (kg);
 lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, taikant režimą i (kg/s);
 vidutinis lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas (kg/s).Efektyviųjų svertinių koeficientų vertė 4 priedo A.6 priedėlyje pateiktų svertinių koeficientų verčių negali viršyti daugiau kaip 0,005 (absoliučioji vertė).
 A.2.8.3. Išmetamųjų teršalų kontrolės įtaisų, kuriuose taikomas nedažnas (periodinis) regeneravimas, reguliavimas
 Variklių, kuriuose įrengta nedažnai (periodiškai) regeneruojama papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, (žr. 4 priedo 6.6.2 punktą), pagal A.2.8.1 ir A.2.8.2 punktus apskaičiuota dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų savitasis kiekis pakoreguojamas taikomu multiplikaciniu koregavimo koeficientu arba taikomu adityviuoju koregavimo koeficientu. Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas neįvyko, taikomas didinamasis koeficientas (k
 ru,m arba k
 ru,a). Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas įvyko, taikomas mažinamasis koeficientas (k
 rd,m arba k
 rd,a). Jeigu nustatyti kiekvieno režimo koregavimo koeficientai, jie taikomi kiekvienam režimui apskaičiuojant diskrečiojo režimo ciklo svertinį išmetamųjų teršalų kiekį.
 A.2.8.4. Koregavimas taikant nusidėvėjimo koeficientą
 Pagal A.2.8.1 ir A.2.8.2 punktus apskaičiuotas dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų savitasis kiekis, jei taikoma, įskaitant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientą pagal A.2.8.3 punktą, taip pat koreguojama taikant pagal 8 priedo reikalavimus nustatytą multiplikacinį arba adityvųjį nusidėvėjimo koeficientą.
 A.2.9. Praskiesto išmetamųjų teršalų srauto (CVS) kalibravimas ir susiję skaičiavimai
 Šiame punkte aprašoma, kaip atlikti apskaičiavimus kalibruojant įvairius srautmačius. A.2.9.1 punkte pirmiausia aprašoma, kaip perversti etaloninių srautmačių rodmenis, kad juos būtų galima naudoti kalibravimo lygtyse, išreikštose moline mase. Kituose punktuose aprašomi su kalibravimu susiję apskaičiavimai, būdingi tam tikrų tipų srautmačiams.
 A.2.9.1. Etaloninio matuoklio rodmenų perskaičiavimas
 Šiame punkte kalibravimo lygtyse kaip atskaitos dydis naudojamas molinės masės srautas
 . Jeigu patvirtintu etaloniniu matuokliu gaunamas srautas nurodomas kitokiu dydžiu, pvz., standartiniu tūrio srautu
 , faktiniu tūrio srautu
 arba masės srautu
 , etaloniniu matuokliu gautas rodmuo perskaičiuojamas į molinės masės srautą, taikant (A.5-136), (A.5-137) ir (A.5-138) lygtis, atkreipiant dėmesį į tai, kad nors per teršalų išmetimo bandymą tūrio srauto, masės srauto, slėgio, temperatūros ir molinės masės vertės gali keistis, atliekant srautmačio kalibravimą, kiekvieno atskiro nustatytojo taško požiūriu jos turėtų likti kuo pastovesnės.
 (A.5-136)
 čia:
 –
 atskaitos molinės masės srautas (mol/s);
 –
 atskaitos tūrio srautas, pakoreguotas pagal standartinį slėgį ir standartinę temperatūrą (m3/s);
 –
 atskaitos tūrio srautas, esant faktiniam slėgiui ir temperatūrai (m3/s);
 –
 atskaitos masės srautas (g/s);
 p
 std
 –
 standartinis slėgis (Pa);
 p
 act
 –
 faktinis dujų slėgis (Pa);
 T
 std
 –
 standartinė temperatūra (K);
 T
 act
 –
 faktinė dujų temperatūra (K);
 R
 –
 molinė dujų konstanta (J/(mol · K));
 M
 mix
 –
 molinė dujų masė (g/mol).
 A.2.9.2. Su PDP kalibravimu susiję apskaičiavimai
 Kiekvienoje ribojimo įtaiso padėtyje pagal vidutines vertes, nustatytas 4 priedo 8.1.8.4 punkte, apskaičiuojamos šios vertės:
 a)
 per sūkį PDP išsiurbtas tūris V
 rev (m3/sūk.):
 (A.5-137)
 čia:
 –
 atskaitos molinės masės srauto vidutinė vertė (mol/s);
 R
 –
 molinė dujų konstanta (J/(mol · K));
 –
 vidutinė temperatūra įtekėjimo angoje (K);
 –
 vidutinis slėgis įtekėjimo angoje (Pa);
 –
 vidutinis sūkių dažnis (sūk./s);
 b)
 PDP slysties pataisos faktorius K
 s (sūk./s):
 (A.5-138)
 čia:
 –
 vidutinis atskaitos molinės masės srautas (mol/s);
 –
 vidutinė temperatūra įtekėjimo angoje (K);
 –
 vidutinis slėgis įtekėjimo angoje (Pa);
 –
 vidutinis slėgis ištekėjimo angoje (Pa);
 –
 vidutinis PDP sūkių dažnis (sūk./s);
 R
 –
 molinė dujų konstanta (J/(mol · K));
 c)
 PDP per sūkį išsiurbtam kiekiui V
 rev, palyginti su PDP slysties pataisos faktoriumi K
 s, mažiausiųjų kvadratų regresija taikoma apskaičiuojant kreivę a
 1 ir atkarpą a
 0, kaip aprašyta A.6 priedėlyje;
 d)
 šio punkto a–c papunkčiuose nustatyta procedūra pakartojama, taikant kiekvieną sūkių dažnį, kuriuo veikia PDP;
 e)
 A.5-2 lentelėje pateikiami rezultatai, gauti taikant įvairias vertes
 :
 Table A.5-2
 A.5-2 lentelėPDP kalibravimo duomenų pavyzdys
 (sūk./min.)
 (sūk./s)
 a1
 (m3/min.)
 a1
 (m3/s)
 a0
 (m3/sūk.)
 755,0
 12,58
 50,43
 0,8405
 0,056
 987,6
 16,46
 49,86
 0,831
 –0,013
 1 254,5
 20,9
 48,54
 0,809
 0,028
 1 401,3
 23,355
 47,30
 0,7883
 –0,061
 f)
 taikant kiekvieną sūkių dažnį, kuriuo veikia PDP, pagal kreivę a
 1 ir atkarpą a
 0 apskaičiuojamas srautas per teršalų išmetimo bandymą, kaip aprašyta A.2.6.3 punkto b papunktyje.
 A.2.9.3. Venturio vamzdžiams taikomos lygtys ir leidžiamos prielaidos
 Šiame punkte aprašomos Venturio vamzdžių kalibravimui ir srauto apskaičiavimui naudojant Venturio vamzdį taikomos lygtys ir leidžiamos prielaidos. Ikigarsinis Venturio vamzdis (SSV) ir kritinio tekėjimo Venturio vamzdis (CFV) veikia panašiai, todėl jiems taikomos lygtys yra kone tapačios, išskyrus slėgio santykio r (t. y., r
 SSV ir r
 CFV) lygtį. Šiose lygtyse naudojamas neklampus vienmatis izentropinės spūdos idealiųjų dujų srautas. A.2.9.3 punkto d papunktyje aprašomos kitos galimos prielaidos. Jeigu negalima daryti prielaidos dėl matuojamo idealiųjų dujų srauto, į taikomas lygtis įtraukiama pirmosios eilės pataisa dėl realiųjų dujų elgsenos, t. y. spūdos faktorius Z. Jeigu remiantis gerąja inžinerine praktika reikėtų naudoti kitą vertę nei Z = 1, galima naudoti atitinkamą būsenos lygtį, siekiant nustatyti Z vertes kaip išmatuotų slėgio ir temperatūros verčių funkciją, arba sudaryti specialias kalibravimo lygtis remiantis gerąja inžinerine praktika. Reikėtų pabrėžti, kad srauto koeficiento C
 f lygtis grindžiama idealiųjų dujų prielaida, jog izentropos rodiklis γ yra lygus savitosios šilumos verčių santykiui cp
 /c
 V
 . Jeigu remiantis gerąja inžinerine praktika reikėtų naudoti realiųjų dujų izentropos rodiklį, galima naudoti atitinkamą būsenos lygtį, siekiant nustatyti γ vertes kaip išmatuotų slėgio ir temperatūros verčių funkciją, arba sudaryti specialias kalibravimo lygtis. Molinės masės srautas
 (mol/s) apskaičiuojamas pagal (A.5-139) lygtį:
 (A.5-139)
 čia:
 C
 d
 –
 ištekėjimo koeficientas, nustatytas A.2.9.3 punkto a papunktyje [-];
 C
 f
 –
 srauto koeficientas, nustatytas A.2.9.3 punkto b papunktyje [-];
 A
 t
 –
 Venturio tūtos skerspjūvio plotas (m2);
 p
 in
 –
 absoliutusis statinis slėgis Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (Pa);
 Z
 –
 spūdos faktorius [-];
 M
 mix
 –
 dujų mišinio molinė masė (kg/mol);
 R
 –
 molinė dujų konstanta [J/(mol·K)];
 T
 in
 –
 absoliučioji temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K).
 a)
 Naudojant 4 priedo 8.1.8.4 punkte surinktus duomenis, C
 d apskaičiuojamas pagal (A.5-140) lygtį:
 (A.5-140)
 čia:
 –
 atskaitos molinės masės srautas (mol/s).
 Kiti simboliai – kaip (A.5-139) lygtyje.
 b)
 C
 f nustatomas vienu iš šių būdų:
 i)
 tik naudojant CFV srautmačius,C
 fCFV gaunamas pagal A.5-3 lentelę, remiantis β (Venturio tūtos ir įtekėjimo angos skersmenų santykis) ir γ (dujų mišinio savitosios šilumos verčių santykis) vertėmis ir taikant tiesinį interpoliavimą, siekiant nustatyti tarpines vertes:
 A.5-3 lentelė
 C
 fCFV ir β bei γ naudojant CFV srautmačius
 CfCFV
 β
 γexh =1,385
 γdexh =γair=1,399
 0,000
 0,6822
 0,6846
 0,400
 0,6857
 0,6881
 0,500
 0,6910
 0,6934
 0,550
 0,6953
 0,6977
 0,600
 0,7011
 0,7036
 0,625
 0,7047
 0,7072
 0,650
 0,7089
 0,7114
 0,675
 0,7137
 0,7163
 0,700
 0,7193
 0,7219
 0,720
 0,7245
 0,7271
 0,740
 0,7303
 0,7329
 0,760
 0,7368
 0,7395
 0,770
 0,7404
 0,7431
 0,780
 0,7442
 0,7470
 0,790
 0,7483
 0,7511
 0,800
 0,7527
 0,7555
 0,810
 0,7573
 0,7602
 0,820
 0,7624
 0,7652
 0,830
 0,7677
 0,7707
 0,840
 0,7735
 0,7765
 0,850
 0,7798
 0,7828
 ii)
 naudojant bet kokį CFV arba SSV srautmatį, C
 f galima apskaičiuoti pagal (A.5-141) lygtį:
 (A.5-141)
 čia:
 γ
 =
 izentropos rodiklis [-]. Jei tai idealiosios dujos, tai yra dujų mišinio savitosios šilumos verčių santykis cp
 /c
 V
 ;
 r
 =
 slėgio santykis, nustatytas šio punkto c papunktyje;
 β
 =
 Venturio tūtos ir įtekėjimo angos skersmenų santykis.
 c)
 Slėgio santykis r apskaičiuojamas taip:
 i)
 tik SSV sistemų r
 SSV apskaičiuojamas pagal (A.5-142) lygtį:
 (A.5-142)
 čia:
 Δp
 SSV
 –
 skirtuminis statinis slėgis; iš slėgio Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje atėmus slėgį Venturio tūtoje [Pa];
 ii)
 tik CFV sistemų r
 CFV apskaičiuojamas pagal (A.5-143) lygtį:
 (A.5-143)
 d)
 Siekiant gauti bandymui tinkamesnes vertes, galima daryti toliau nurodytas supaprastintas taikomų lygčių prielaidas arba remtis gerąja inžinerine praktika:
 i)
 atliekant teršalų išmetimo bandymus ir naudojant įvairiausias nepraskiestas išmetamąsias dujas, praskiestas išmetamąsias dujas ir skiedimo orą, galima daryti prielaidą, kad dujų mišinys elgiasi kaip idealiosios dujos: Z = 1;
 ii)
 naudojant įvairiausias nepraskiestas išmetamąsias dujas, galima daryti prielaidą, kad savitosios šilumos verčių pastovusis santykis γ = 1,385;
 iii)
 naudojant įvairiausias praskiestas išmetamąsias dujas ir orą (pvz., kalibravimo orą arba skiedimo orą), galima daryti prielaidą, kad savitosios šilumos verčių pastovusis santykis γ = 1,399;
 iv)
 naudojant įvairiausias praskiestas išmetamąsias dujas ir orą, molinė mišinio masė M
 mix (g/mol) gali būti laikoma tik vandens kiekio skiedimo ore arba kalibravimo ore funkcija x
 H2O, nustatoma remiantis A.2.3.2 punktu ir apskaičiuojama pagal (A.5-144) lygtį:
 (A.5-144)
 čia:
 M
 air
 =
 28,96559 g/mol
 M
 H2O
 =
 18,01528 g/mol
 x
 H2O
 =
 vandens kiekis skiedimo arba kalibravimo ore [mol/mol];
 v)
 naudojant įvairiausias praskiestas išmetamąsias dujas ir orą ir atliekant bet kokį kalibravimą ir bandymus, galima tarti, kad mišinio molinė masė M
 mix yra pastovi, jeigu tariamoji molinė masė nuo apskaičiuotos mažiausiosios ir didžiausiosios molinės masės kalibruojant ir bandant skiriasi ne daugiau kaip ±1 proc. Ši prielaida gali būti daroma, jei užtikrinama pakankama vandens kiekio kalibravimo ore ir skiedimo ore kontrolė arba jeigu tiek iš kalibravimo oro, tiek iš skiedimo oro pašalinama pakankamai vandens. A.5-4 lentelėje pateikiami leidžiamų skiedimo oro rasos taško ir kalibravimo oro rasos taško intervalų pavyzdžiai.
 A.5-4 lentelė
 Skiedimo oro ir kalibravimo oro rasos taškų, kuriuose galima tarti esant pastovaus dydžio M
 mix, pavyzdžiai
 Jei kalibravimo Tdew (oC) yra...,
 tariama, kad ši pastovaus dydžio Mmix [g/mol] yra taikoma
 šiems Tdew (oC) intervalams per teršalų išmetimo bandymus (3)
 sausas
 28,96559
 nuo sauso iki 18
 0
 28,89263
 nuo sauso iki 21
 5
 28,86148
 nuo sauso iki 22
 10
 28,81911
 nuo sauso iki 24
 15
 28,76224
 nuo sauso iki 26
 20
 28,68685
 nuo -8 iki 28
 25
 28,58806
 nuo 12 iki 31
 30
 28,46005
 nuo 23 iki 34
 A.2.9.4. SSV kalibravimas
 Moline mase pagrįstas metodas. Siekiant sukalibruoti SSV srautmatį, atliekami toliau nurodyti veiksmai.
 i)
 Kiekvienam atskaitos molinės masės srautui taikomas Reinoldso skaičius Re
 # apskaičiuojamas pagal Venturio tūtos skersmenį d
 t pagal (A.5-145) lygtį. Kad būtų galima apskaičiuoti Re#
 , būtina žinoti dinaminę klampą μ, todėl siekiant nustatyti kalibravimo dujų (paprastai oro) μ galima naudoti konkretų klampos modelį ir remtis gerąja inžinerine praktika pagal (A.5-146) lygtį. Kaip alternatyvą, siekiant aproksimuoti μ, galima naudoti Suterlendo trijų koeficientų klampos modelį (žr. A.5-5 lentelę):
 (A.5-145)
 čia:
 d
 t
 –
 SSV tūtos skersmuo (m);
 M
 mix
 –
 molinė mišinio masė (kg/mol);
 –
 atskaitos molinės masės srautas (mol/s);
 ir pagal Suterlendo trijų koeficientų klampos modelį:
 (A.5-146)
 čia:
 μ
 –
 dinaminė kalibravimo dujų klampa (kg/(m•s));
 μ
 0
 –
 Suterlando atskaitos klampa (kg /(m·s));
 S
 –
 Suterlendo konstanta (K);
 T
 0
 –
 Suterlendo atskaitos temperatūra (K);
 T
 in
 –
 absoliučioji temperatūra Venturio vamzdžio įtekėjimo angoje (K).
 A.5-5 lentelė
 Suterlendo trijų koeficientų klampos modelio parametrai
 Dujos
 (4)
 μ0
 T0
 S
 Temp. intervalas su ±2 proc. paklaida
 Slėgio riba
 kg /(m•s)
 K
 K
 K
 kPa
 Oras
 1,716 × 10–5
 273
 111
 170–1 1 900
 ≤ 1 800
 CO2
 1,370 × 10–5
 273
 222
 190–1 700
 ≤ 3 600
 H2O
 1,12 × 10–5
 350
 1 064
 360–1 500
 ≤ 10 000
 O2
 1,919 × 10–5
 273
 139
 190–2 000
 ≤ 2 500
 N2
 1,663 × 10–5
 273
 107
 100–1 500
 ≤ 1 600
 ii)
 Sudaroma C
 d ir Re#
 santykio lygtis, naudojant suporuotas Re#
 ir C
 d vertes. C
 d apskaičiuojamas pagal (A.5-140) lygtį, naudojant C
 f, gautą pagal (A.5-141) lygtį, arba taikant bet kokią matematinę išraišką, įskaitant daugianarį arba laipsninę eilutę. Toliau pateikiama (A.5-147) lygtis yra įprastai naudojamos C
 d ir Re#
 susiejimo matematinės išraiškos pavyzdys.
 (A.5-147)
 iii)
 Atliekama mažiausiųjų kvadratų regresinė analizė, siekiant nustatyti lygčiai geriausios sutapties koeficientus ir apskaičiuoti lygties regresijos statistinius duomenis, standartinį paklaidos įvertį SEE ir determinacijos koeficientą r
 2, remiantis A.5 priedėliu.
 iv)
 Jeigu lygtis atitinka SEE < 0,5 % n
 ref max (arba
 ) ir r
 2 ≥ 0,995 kriterijų, lygtį galima taikyti per teršalų išmetimo bandymus, siekiant nustatyti C
 d, kaip aprašyta A.2.6.3 punkto b papunktyje.
 v)
 Jeigu SEE ir r
 2 kriterijaus nepaisoma, remiantis gerąja inžinerine praktika, galima praleisti kalibravimo duomenų taškus, siekiant patenkinti regresijos statistinių duomenų reikalavimus. Siekiant patenkinti šį kriterijų, turi būti panaudoti bent septyni kalibravimo duomenų taškai.
 vi)
 Jeigu praleidus taškus riktų klausimas neišsprendžiamas, imamasi taisomųjų veiksmų. Pavyzdžiui, parenkama kita C
 d ir Re#
 santykio lygties matematinė išraiška, patikrinama, ar nėra nuotėkio, arba pakartojamas kalibravimo procesas. Jeigu procesas kartojamas, matavimams taikomos griežtesnės leidžiamosios nuokrypos ir numatoma daugiau laiko srautams stabilizuotis.
 vii)
 Kai lygtis atitinka regresijos kriterijus, ją galima naudoti nustatyti tik tiems srautams, kurie atitinka atskaitos srautų intervalą, taikomą siekiant užtikrinti atitiktį C
 d ir Re#
 santykio lygties regresijos kriterijams.
 A.2.9.5. CFV kalibravimas
 Kai kurie CFV srautmačiai susideda iš vieno Venturio vamzdžio, kiti – iš kelių, ir įvairūs Venturio vamzdžių deriniai gali būti naudojami skirtingiems srautams matuoti. Jeigu CFV srautmačiai susideda iš kelių Venturio vamzdžių, gali būti atskirai kalibruojamas kiekvienas Venturio vamzdis, siekiant nustatyti kiekvieno Venturio vamzdžio ištekėjimo koeficientą C
 d, arba kiekvienas Venturio vamzdžių derinys gali būti kalibruojamas kaip vienas Venturio vamzdis. Kai kalibruojamas Venturio difuzorių derinys, aktyviojo Venturio difuzorių tūtos plotų suma yra A
 t, aktyviųjų Venturio difuzorių tūtos skersmens verčių kvadratų sumos kvadratinė šaknis yra d
 t, o Venturio difuzorių tūtos ir įėjimo angos skersmenų santykis yra aktyviųjų Venturio difuzorių tūtos skersmens verčių sumos kvadratinės šaknies santykis (d
 t) su bendros patekimo į visus Venturio difuzorius angos skersmeniu (D). Siekiant nustatyti atskiro Venturio vamzdžio arba atskiro Venturio vamzdžių derinio Cd, atliekami šie veiksmai:
 a)
 surinkus kiekviename nustatytame kalibravimo taške duomenis, pagal (A.5-140) lygtį apskaičiuojamas atskiras kiekvieno taško C
 d;
 b)
 visų C
 d verčių vidutinis ir standartinis nuokrypiai apskaičiuojami taikant (A.5-155) ir (A.5-156) lygtis;
 c)
 jeigu visų C
 d verčių standartinis nuokrypis yra ne didesnis kaip 0,3 proc. vidutinės C
 d vertės, tuomet (A.5-120) lygtyje naudojama vidutinė C
 d vertė, o CFV naudojamas tik iki atliekant kalibravimą išmatuotos žemiausios r ribos:
 (A.5-148)
 d)
 jeigu visų C
 d verčių standartinis nuokrypis yra didesnis kaip 0,3 proc. vidutinės C
 d vertės, C
 d vertės, atitinkančios duomenų taškus, nustatytus ant atliekant kalibravimą išmatuotos žemiausios r ribos, atmetamos;
 e)
 jeigu lieka mažiau nei septyni duomenų taškai, imamasi taisomųjų veiksmų, kurių tikslas – patikrinti kalibravimo duomenis arba pakartoti kalibravimo procedūrą. Jeigu kalibravimo procedūra kartojama, rekomenduojama patikrinti, ar nėra nuotėkio, matavimams taikyti griežtesnes leidžiamąsias nuokrypas ir numatyti daugiau laiko srautams stabilizuotis;
 f)
 jeigu lieka ne mažiau kaip septynios C
 d vertės, likusių C
 d verčių vidutinis ir standartinis nuokrypiai perskaičiuojami;
 g)
 jeigu likusių C
 d verčių standartinis nuokrypis yra ne didesnis kaip 0,3 proc. likusių C
 d verčių vidurkio, (A.5-120) lygtyje naudojama ta vidutinė C
 d vertė ir tik tos CFV vertės, kurios yra iki žemiausiosios r vertės, susijusios su likusiomis C
 d vertėmis;
 h)
 jeigu likusių C
 d verčių standartinis nuokrypis yra didesnis kaip 0,3 proc. likusių C
 d verčių vidurkio, šio punkto d–g papunkčiuose nustatyti veiksmai pakartojami.
 A.2.10. Rodmenų slinkio pataisa
 A.2.10.1. Taikymo sritis ir dažnumas
 Šiame priedėlyje nustatyti skaičiavimai atliekami siekiant nustatyti, ar dėl dujų analizatoriaus rodmenų slinkio rezultatai, gauti per bandymo intervalą, turi būti paskelbti negaliojančiais. Jeigu dėl rodmenų slinkio per bandymo intervalą gauti rezultatai negaliojančiais neskelbiami, dujų analizatoriaus atsako rodmenys per bandymo intervalą pakoreguojami dėl rodmenų slinkio pagal šį priedėlį. Dėl rodmenų slinkio pakoreguoti dujų analizatoriaus atsako rodmenys naudojami atliekant visus vėlesnius išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimus. Priimtina dujų analizatoriaus rodmenų slinkio per bandymo intervalą slenkstinė vertė nurodyta 4 priedo 8.2.2.2 punkte.
 A.2.10.2. Pataisos principai
 Atliekant šiame priedėlyje nustatytus apskaičiavimus naudojami dujų analizatoriaus atsako į analizinių dujų atskaitos nulinės vertės nustatymo ir patikros koncentracijos vertes rodmenys, nustatyti bet kuriuo metu prieš bandymo intervalą ir po jo. Apskaičiavimais siekiama pakoreguoti dujų analizatoriaus atsako rodmenis, užregistruotus per bandymo intervalą. Pataisa grindžiama analizatoriaus vidutinėmis atsako į atskaitos nulinės vertės nustatymo ir patikros dujas vertėmis ir pačių nulinės vertės nustatymo ir patikros dujų atskaitos koncentracijos vertėmis. Rodmenų slinkio patvirtinimas ir susijusi pataisa atliekami toliau nurodyta tvarka.
 A.2.10.3. Rodmenų slinkio patvirtinimas
 Visiems dujų analizatoriaus signalams pritaikius visas kitas pataisas, išskyrus pataisą dėl rodmenų slinkio, pagal šio priedo A.2.8 punktą apskaičiuojamas su stabdymu susijęs išmetamųjų teršalų kiekis. Tuomet pagal šį priedėlį visiems dujų analizatoriaus signalams taikoma pataisa dėl rodmenų slinkio. Su stabdymu susijęs išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas pakartotinai remiantis visais dėl rodmenų slinkio pakoreguotais dujų analizatoriaus signalais. Su stabdymu susijusio išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimo rezultatai patvirtinami ir pateikiami prieš pataisą dėl rodmenų slinkio ir po jos pagal 4 priedo 8.2.2.2 punktą.
 A.2.10.4. Rodmenų slinkio pataisa
 Visi dujų analizatoriaus signalai pakoreguojami taip:
 a)
 kiekviena užregistruota koncentracijos vertė xi
 pakoreguojama dėl nenutrūkstamojo arba periodinio ėminių ėmimo
 ;
 b)
 pataisa dėl rodmenų slinkio apskaičiuojama pagal (A.5-149) lygtį:
 (A.5-149)
 čia:
 xidriftcor
 –
 koncentracija, pataisyta dėl rodmenų slinkio (μmol/mol);
 x
 refzero
 –
 nulinės vertės nustatymo dujų atskaitos koncentracija, kuri paprastai yra nulinė, nebent žinoma, kad yra kitaip (μmol/mol);
 x
 refspan
 –
 patikros dujų atskaitos koncentracija (μmol/mol);
 x
 prespan
 –
 prieš bandymo intervalą gautas dujų analizatoriaus atsakas į patikros dujų koncentraciją (μmol/mol);
 x
 postspan
 –
 po bandymo intervalo gautas dujų analizatoriaus atsakas į patikros dujų koncentraciją (μmol/mol);
 xi
 or
 –
 užregistruotoji koncentracija, t. y. išmatuota per bandymą prieš atliekant rodmenų slinkio pataisą (μmol/mol);
 x
 prezero
 –
 prieš bandymo intervalą gautas dujų analizatoriaus atsakas į nulinės vertės nustatymo dujų koncentraciją (μmol/mol);
 x
 postzero
 –
 – po bandymo intervalo gautas dujų analizatoriaus atsakas į nulinės vertės nustatymo dujų koncentraciją (μmol/mol);
 c)
 kaip bet kurios koncentracijos vertės prieš bandymo intervalą naudojamos prieš bandymo intervalą vėliausiai nustatytos koncentracijos vertės. Kai kuriais bandymo intervalais vėliausioji atsako į nulinės vertės nustatymo arba patikros dujas vertė prieš bandymo intervalą gali būti užregistruota prieš vieną arba kelis ankstesnius bandymo intervalus;
 d)
 kaip bet kurios koncentracijos vertės po bandymo intervalo naudojamos po bandymo intervalo vėliausiai nustatytos vertės. Kai kuriais bandymo intervalais vėliausioji atsako į nulinės vertės nustatymo arba patikros dujas vertė po bandymo intervalo gali būti užregistruota po vieno arba kelių paskesnių bandymo intervalų;
 e)
 jei kuri nors analizatoriaus atsako į patikros dujų koncentraciją vertė prieš bandymo intervalą x
 prespan neužregistruojama, x
 prespan prilyginama patikros dujų atskaitos koncentracijai: x
 prespan = x
 refspan;
 f)
 jei kuri nors analizatoriaus atsako į nulinės vertės nustatymo dujų koncentraciją vertė prieš bandymo intervalą x
 prezero neužregistruojama, x
 prezero prilyginama nulinės vertės nustatymo dujų atskaitos koncentracijai: x
 prezero = x
 refzero;
 g)
 nulinės vertės nustatymo dujų atskaitos koncentracija xrefzero paprastai lygi nuliui: xrefzero – 0 μmol/mol. Tačiau kai kuriais atvejais gali būti žinoma, kad xrefzero koncentracijos vertė nėra nulinė. Pavyzdžiui, jei CO2 analizatoriaus nulinė vertė nustatoma naudojant aplinkos orą, gali būti naudojama numatytoji CO2 koncentracija aplinkos ore, lygi 375 μmol/mol. Šiuo atveju xrefzero – 375 μmol/mol. Kai analizatoriaus nulinė vertė nustatoma naudojant ne nulinės vertės xrefzero, analizatorius nustatomas taip, kad būtų gauta faktinė xrefzero koncentracija. Pavyzdžiui, jei xrefzero = 375 μmol/mol, analizatorius nustatomas taip, kad būtų gauta 375 μmol/mol vertė, kai į analizatorių tiekiamos nulinės vertės nustatymo dujos.
 (1) NOx efektyvioji molinė masė apibrėžta azoto dioksido NO2 moline mase;
 (2) HC efektyvioji molinė masė apibrėžta atominio vandenilio ir anglies santykiu α, lygiu 1,85.
 (3) Intervalai galioja atliekant visus kalibravimo veiksmus ir teršalų išmetimo bandymus esant atmosferos slėgiui nuo 80,000 iki 103,325 kPa.
 (4) Lenteliniai parametrai naudojami tik išvardytoms grynosioms dujoms.
 Dujų mišinių klampai apskaičiuoti skirti parametrai negrupuojami.
 A.3 priedėlis
 Statistiniai duomenys
 A.3.1. Aritmetinis vidurkis
 Aritmetinio vidurkio vertė
 apskaičiuojama taip:
 (A.5-150)
 A.3.2. Standartinis nuokrypis
 Atsitiktinio ėminio (pvz., N–1) standartinis nuokrypis σ apskaičiuojamas taip:
 (A.5-151)
 A.3.3. Vidutinė kvadratinė vertė
 Vidutinė kvadratinė vertė rms
 y apskaičiuojama taip:
 (A.5-152)
 A.3.4. t kriterijus
 Pagal toliau pateiktas lygtis ir lenteles nustatoma, ar duomenys atitinka t kriterijų:
 a)
 jei tai neporinis t kriterijus, t statistiniai duomenys ir jo laisvės laipsnių skaičius v apskaičiuojami taip:
 (A.5-153)
 (A.5-154)
 b)
 jei tai porinis t kriterijus, t statistiniai duomenys ir jo laisvės laipsnių skaičius v apskaičiuojami toliau nurodytu būdu pabrėžiant tai, kad εi
 yra kiekvienos y
 ref
 i ir yi
 poros klaidos (pvz., tarpusavio skirtumai):
 v = N – 1
 (A.5-155)
 c)
 šiame punkte pateikta A.5.6 lentele naudojamasi palyginti t su t
 crit vertėmis, išdėstytomis greta laisvės laipsnių skaičiaus. Jeigu t mažesnis nei t
 crit, tuomet t atitinka t kriterijų.
 A.5.6 lentelė
 Kritinės t vertės ir laisvės laipsnių skaičius ν
 ν
 Pasikliovimo lygis
 90 proc.
 95 proc.
 1
 6,314
 12,706
 2
 2,920
 4,303
 3
 2,353
 3,182
 4
 2,132
 2,776
 5
 2,015
 2,571
 6
 1,943
 2,447
 7
 1,895
 2,365
 8
 1,860
 2,306
 9
 1,833
 2,262
 10
 1,812
 2,228
 11
 1,796
 2,201
 12
 1,782
 2,179
 13
 1,771
 2,160
 14
 1,761
 2,145
 15
 1,753
 2,131
 16
 1,746
 2,120
 18
 1,734
 2,101
 20
 1,725
 2,086
 22
 1,717
 2,074
 24
 1,711
 2,064
 26
 1,706
 2,056
 28
 1,701
 2,048
 30
 1,697
 2,042
 35
 1,690
 2,030
 40
 1,684
 2,021
 50
 1,676
 2,009
 70
 1,667
 1,994
 100
 1,660
 1,984
 1 000 +
 1,645
 1,960
 Šioje lentelėje nenurodytoms vertėms nustatyti naudojamas tiesinio interpoliavimo būdas.
 A.3.5. F kriterijus
 F statistiniai duomenys apskaičiuojami taip:
 (A.5-156)
 a)
 jei tai 90 proc. pasikliovimo lygio F kriterijus, naudojama šio punkto A.5.7 lentelė, pagal kurią F lyginamas su F
 crit90 vertėmis, išdėstomomis greta (N–1) ir (N
 ref–1). Jeigu F yra mažesnis nei F
 crit90, tuomet F atitinka F kriterijų, esant 90 proc. pasikliovimo lygiui;
 b)
 jei tai 95 proc. pasikliovimo lygio F kriterijus, naudojama šio punkto A.5.8 lentelė, pagal kurią F lyginamas su F
 crit95 vertėmis, išdėstomomis greta (N–1) ir (N
 ref–1). Jeigu F yra mažesnis nei F
 crit95, tuomet F atitinka F kriterijų, esant 95 proc. pasikliovimo lygiui.
 A.5.7 lentelė
 Kritinės F vertės F
 crit90, apskaičiuotos pagal N–1 ir N
 ref -1 esant 90 proc. pasikliovimo lygiui
 N-1
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 12
 15
 20
 24
 30
 40
 60
 120
 1 000 +
 Nref-1
 1
 39,86
 49,50
 53,59
 55,83
 57,24
 58,20
 58,90
 59,43
 59,85
 60,19
 60,70
 61,22
 61,74
 62,00
 62,26
 62,52
 62,79
 63,06
 63,32
 2
 8,526
 9,000
 9,162
 9,243
 9,293
 9,326
 9,349
 9,367
 9,381
 9,392
 9,408
 9,425
 9,441
 9,450
 9,458
 9,466
 9,475
 9,483
 9,491
 3
 5,538
 5,462
 5,391
 5,343
 5,309
 5,285
 5,266
 5,252
 5,240
 5,230
 5,216
 5,200
 5,184
 5,176
 5,168
 5,160
 5,151
 5,143
 5,134
 4
 4,545
 4,325
 4,191
 4,107
 4,051
 4,010
 3,979
 3,955
 3,936
 3,920
 3,896
 3,870
 3,844
 3,831
 3,817
 3,804
 3,790
 3,775
 3,761
 5
 4,060
 3,780
 3,619
 3,520
 3,453
 3,405
 3,368
 3,339
 3,316
 3,297
 3,268
 3,238
 3,207
 3,191
 3,174
 3,157
 3,140
 3,123
 3,105
 6
 3,776
 3,463
 3,289
 3,181
 3,108
 3,055
 3,014
 2,983
 2,958
 2,937
 2,905
 2,871
 2,836
 2,818
 2,800
 2,781
 2,762
 2,742
 2,722
 7
 3,589
 3,257
 3,074
 2,961
 2,883
 2,827
 2,785
 2,752
 2,725
 2,703
 2,668
 2,632
 2,595
 2,575
 2,555
 2,535
 2,514
 2,493
 2,471
 8
 3,458
 3,113
 2,924
 2,806
 2,726
 2,668
 2,624
 2,589
 2,561
 2,538
 2,502
 2,464
 2,425
 2,404
 2,383
 2,361
 2,339
 2,316
 2,293
 9
 3,360
 3,006
 2,813
 2,693
 2,611
 2,551
 2,505
 2,469
 2,440
 2,416
 2,379
 2,340
 2,298
 2,277
 2,255
 2,232
 2,208
 2,184
 2,159
 10
 3,285
 2,924
 2,728
 2,605
 2,522
 2,461
 2,414
 2,377
 2,347
 2,323
 2,284
 2,244
 2,201
 2,178
 2,155
 2,132
 2,107
 2,082
 2,055
 11
 3,225
 2,860
 2,660
 2,536
 2,451
 2,389
 2,342
 2,304
 2,274
 2,248
 2,209
 2,167
 2,123
 2,100
 2,076
 2,052
 2,026
 2,000
 1,972
 12
 3,177
 2,807
 2,606
 2,480
 2,394
 2,331
 2,283
 2,245
 2,214
 2,188
 2,147
 2,105
 2,060
 2,036
 2,011
 1,986
 1,960
 1,932
 1,904
 13
 3,136
 2,763
 2,560
 2,434
 2,347
 2,283
 2,234
 2,195
 2,164
 2,138
 2,097
 2,053
 2,007
 1,983
 1,958
 1,931
 1,904
 1,876
 1,846
 14
 3,102
 2,726
 2,522
 2,395
 2,307
 2,243
 2,193
 2,154
 2,122
 2,095
 2,054
 2,010
 1,962
 1,938
 1,912
 1,885
 1,857
 1,828
 1,797
 15
 3,073
 2,695
 2,490
 2,361
 2,273
 2,208
 2,158
 2,119
 2,086
 2,059
 2,017
 1,972
 1,924
 1,899
 1,873
 1,845
 1,817
 1,787
 1,755
 16
 3,048
 2,668
 2,462
 2,333
 2,244
 2,178
 2,128
 2,088
 2,055
 2,028
 1,985
 1,940
 1,891
 1,866
 1,839
 1,811
 1,782
 1,751
 1,718
 17
 3,026
 2,645
 2,437
 2,308
 2,218
 2,152
 2,102
 2,061
 2,028
 2,001
 1,958
 1,912
 1,862
 1,836
 1,809
 1,781
 1,751
 1,719
 1,686
 18
 3,007
 2,624
 2,416
 2,286
 2,196
 2,130
 2,079
 2,038
 2,005
 1,977
 1,933
 1,887
 1,837
 1,810
 1,783
 1,754
 1,723
 1,691
 1,657
 19
 2,990
 2,606
 2,397
 2,266
 2,176
 2,109
 2,058
 2,017
 1,984
 1,956
 1,912
 1,865
 1,814
 1,787
 1,759
 1,730
 1,699
 1,666
 1,631
 20
 2,975
 2,589
 2,380
 2,249
 2,158
 2,091
 2,040
 1,999
 1,965
 1,937
 1,892
 1,845
 1,794
 1,767
 1,738
 1,708
 1,677
 1,643
 1,607
 21
 2,961
 2,575
 2,365
 2,233
 2,142
 2,075
 2,023
 1,982
 1,948
 1,920
 1,875
 1,827
 1,776
 1,748
 1,719
 1,689
 1,657
 1,623
 1,586
 22
 2,949
 2,561
 2,351
 2,219
 2,128
 2,061
 2,008
 1,967
 1,933
 1,904
 1,859
 1,811
 1,759
 1,731
 1,702
 1,671
 1,639
 1,604
 1,567
 23
 2,937
 2,549
 2,339
 2,207
 2,115
 2,047
 1,995
 1,953
 1,919
 1,890
 1,845
 1,796
 1,744
 1,716
 1,686
 1,655
 1,622
 1,587
 1,549
 24
 2,927
 2,538
 2,327
 2,195
 2,103
 2,035
 1,983
 1,941
 1,906
 1,877
 1,832
 1,783
 1,730
 1,702
 1,672
 1,641
 1,607
 1,571
 1,533
 25
 2,918
 2,528
 2,317
 2,184
 2,092
 2,024
 1,971
 1,929
 1,895
 1,866
 1,820
 1,771
 1,718
 1,689
 1,659
 1,627
 1,593
 1,557
 1,518
 26
 2,909
 2,519
 2,307
 2,174
 2,082
 2,014
 1,961
 1,919
 1,884
 1,855
 1,809
 1,760
 1,706
 1,677
 1,647
 1,615
 1,581
 1,544
 1,504
 27
 2,901
 2,511
 2,299
 2,165
 2,073
 2,005
 1,952
 1,909
 1,874
 1,845
 1,799
 1,749
 1,695
 1,666
 1,636
 1,603
 1,569
 1,531
 1,491
 28
 2,894
 2,503
 2,291
 2,157
 2,064
 1,996
 1,943
 1,900
 1,865
 1,836
 1,790
 1,740
 1,685
 1,656
 1,625
 1,593
 1,558
 1,520
 1,478
 29
 2,887
 2,495
 2,283
 2,149
 2,057
 1,988
 1,935
 1,892
 1,857
 1,827
 1,781
 1,731
 1,676
 1,647
 1,616
 1,583
 1,547
 1,509
 1,467
 30
 2,881
 2,489
 2,276
 2,142
 2,049
 1,980
 1,927
 1,884
 1,849
 1,819
 1,773
 1,722
 1,667
 1,638
 1,606
 1,573
 1,538
 1,499
 1,456
 40
 2,835
 2,440
 2,226
 2,091
 1,997
 1,927
 1,873
 1,829
 1,793
 1,763
 1,715
 1,662
 1,605
 1,574
 1,541
 1,506
 1,467
 1,425
 1,377
 60
 2,791
 2,393
 2,177
 2,041
 1,946
 1,875
 1,819
 1,775
 1,738
 1,707
 1,657
 1,603
 1,543
 1,511
 1,476
 1,437
 1,395
 1,348
 1,291
 120
 2,748
 2,347
 2,130
 1,992
 1,896
 1,824
 1,767
 1,722
 1,684
 1,652
 1,601
 1,545
 1,482
 1,447
 1,409
 1,368
 1,320
 1,265
 1,193
 1 000 +
 2,706
 2,303
 2,084
 1,945
 1,847
 1,774
 1,717
 1,670
 1,632
 1,599
 1,546
 1,487
 1,421
 1,383
 1,342
 1,295
 1,240
 1,169
 1,000
 A.5.8 lentelė
 Kritinės F vertės F
 crit95, apskaičiuotos pagal N-1 ir N
 ref-1 esant 95 proc. pasikliovimo lygiui
 N-1
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 12
 15
 20
 24
 30
 40
 60
 120
 1 000 +
 Nref-1
 1
 161,4
 199,5
 215,7
 224,5
 230,1
 233,9
 236,7
 238,8
 240,5
 241,8
 243,9
 245,9
 248,0
 249,0
 250,1
 251,1
 252,2
 253,2
 254,3
 2
 18,51
 19,00
 19,16
 19,24
 19,29
 19,33
 19,35
 19,37
 19,38
 19,39
 19,41
 19,42
 19,44
 19,45
 19,46
 19,47
 19,47
 19,48
 19,49
 3
 10,12
 9,552
 9,277
 9,117
 9,014
 8,941
 8,887
 8,845
 8,812
 8,786
 8,745
 8,703
 8,660
 8,639
 8,617
 8,594
 8,572
 8,549
 8,526
 4
 7,709
 6,944
 6,591
 6,388
 6,256
 6,163
 6,094
 6,041
 5,999
 5,964
 5,912
 5,858
 5,803
 5,774
 5,746
 5,717
 5,688
 5,658
 5,628
 5
 6,608
 5,786
 5,410
 5,192
 5,050
 4,950
 4,876
 4,818
 4,773
 4,735
 4,678
 4,619
 4,558
 4,527
 4,496
 4,464
 4,431
 4,399
 4,365
 6
 5,987
 5,143
 4,757
 4,534
 4,387
 4,284
 4,207
 4,147
 4,099
 4,060
 4,000
 3,938
 3,874
 3,842
 3,808
 3,774
 3,740
 3,705
 3,669
 7
 5,591
 4,737
 4,347
 4,120
 3,972
 3,866
 3,787
 3,726
 3,677
 3,637
 3,575
 3,511
 3,445
 3,411
 3,376
 3,340
 3,304
 3,267
 3,230
 8
 5,318
 4,459
 4,066
 3,838
 3,688
 3,581
 3,501
 3,438
 3,388
 3,347
 3,284
 3,218
 3,150
 3,115
 3,079
 3,043
 3,005
 2,967
 2,928
 9
 5,117
 4,257
 3,863
 3,633
 3,482
 3,374
 3,293
 3,230
 3,179
 3,137
 3,073
 3,006
 2,937
 2,901
 2,864
 2,826
 2,787
 2,748
 2,707
 10
 4,965
 4,103
 3,708
 3,478
 3,326
 3,217
 3,136
 3,072
 3,020
 2,978
 2,913
 2,845
 2,774
 2,737
 2,700
 2,661
 2,621
 2,580
 2,538
 11
 4,844
 3,982
 3,587
 3,357
 3,204
 3,095
 3,012
 2,948
 2,896
 2,854
 2,788
 2,719
 2,646
 2,609
 2,571
 2,531
 2,490
 2,448
 2,405
 12
 4,747
 3,885
 3,490
 3,259
 3,106
 2,996
 2,913
 2,849
 2,796
 2,753
 2,687
 2,617
 2,544
 2,506
 2,466
 2,426
 2,384
 2,341
 2,296
 13
 4,667
 3,806
 3,411
 3,179
 3,025
 2,915
 2,832
 2,767
 2,714
 2,671
 2,604
 2,533
 2,459
 2,420
 2,380
 2,339
 2,297
 2,252
 2,206
 14
 4,600
 3,739
 3,344
 3,112
 2,958
 2,848
 2,764
 2,699
 2,646
 2,602
 2,534
 2,463
 2,388
 2,349
 2,308
 2,266
 2,223
 2,178
 2,131
 15
 4,543
 3,682
 3,287
 3,056
 2,901
 2,791
 2,707
 2,641
 2,588
 2,544
 2,475
 2,403
 2,328
 2,288
 2,247
 2,204
 2,160
 2,114
 2,066
 16
 4,494
 3,634
 3,239
 3,007
 2,852
 2,741
 2,657
 2,591
 2,538
 2,494
 2,425
 2,352
 2,276
 2,235
 2,194
 2,151
 2,106
 2,059
 2,010
 17
 4,451
 3,592
 3,197
 2,965
 2,810
 2,699
 2,614
 2,548
 2,494
 2,450
 2,381
 2,308
 2,230
 2,190
 2,148
 2,104
 2,058
 2,011
 1,960
 18
 4,414
 3,555
 3,160
 2,928
 2,773
 2,661
 2,577
 2,510
 2,456
 2,412
 2,342
 2,269
 2,191
 2,150
 2,107
 2,063
 2,017
 1,968
 1,917
 19
 4,381
 3,522
 3,127
 2,895
 2,740
 2,628
 2,544
 2,477
 2,423
 2,378
 2,308
 2,234
 2,156
 2,114
 2,071
 2,026
 1,980
 1,930
 1,878
 20
 4,351
 3,493
 3,098
 2,866
 2,711
 2,599
 2,514
 2,447
 2,393
 2,348
 2,278
 2,203
 2,124
 2,083
 2,039
 1,994
 1,946
 1,896
 1,843
 21
 4,325
 3,467
 3,073
 2,840
 2,685
 2,573
 2,488
 2,421
 2,366
 2,321
 2,250
 2,176
 2,096
 2,054
 2,010
 1,965
 1,917
 1,866
 1,812
 22
 4,301
 3,443
 3,049
 2,817
 2,661
 2,549
 2,464
 2,397
 2,342
 2,297
 2,226
 2,151
 2,071
 2,028
 1,984
 1,938
 1,889
 1,838
 1,783
 23
 4,279
 3,422
 3,028
 2,796
 2,640
 2,528
 2,442
 2,375
 2,320
 2,275
 2,204
 2,128
 2,048
 2,005
 1,961
 1,914
 1,865
 1,813
 1,757
 24
 4,260
 3,403
 3,009
 2,776
 2,621
 2,508
 2,423
 2,355
 2,300
 2,255
 2,183
 2,108
 2,027
 1,984
 1,939
 1,892
 1,842
 1,790
 1,733
 25
 4,242
 3,385
 2,991
 2,759
 2,603
 2,490
 2,405
 2,337
 2,282
 2,237
 2,165
 2,089
 2,008
 1,964
 1,919
 1,872
 1,822
 1,768
 1,711
 26
 4,225
 3,369
 2,975
 2,743
 2,587
 2,474
 2,388
 2,321
 2,266
 2,220
 2,148
 2,072
 1,990
 1,946
 1,901
 1,853
 1,803
 1,749
 1,691
 27
 4,210
 3,354
 2,960
 2,728
 2,572
 2,459
 2,373
 2,305
 2,250
 2,204
 2,132
 2,056
 1,974
 1,930
 1,884
 1,836
 1,785
 1,731
 1,672
 28
 4,196
 3,340
 2,947
 2,714
 2,558
 2,445
 2,359
 2,291
 2,236
 2,190
 2,118
 2,041
 1,959
 1,915
 1,869
 1,820
 1,769
 1,714
 1,654
 29
 4,183
 3,328
 2,934
 2,701
 2,545
 2,432
 2,346
 2,278
 2,223
 2,177
 2,105
 2,028
 1,945
 1,901
 1,854
 1,806
 1,754
 1,698
 1,638
 30
 4,171
 3,316
 2,922
 2,690
 2,534
 2,421
 2,334
 2,266
 2,211
 2,165
 2,092
 2,015
 1,932
 1,887
 1,841
 1,792
 1,740
 1,684
 1,622
 40
 4,085
 3,232
 2,839
 2,606
 2,450
 2,336
 2,249
 2,180
 2,124
 2,077
 2,004
 1,925
 1,839
 1,793
 1,744
 1,693
 1,637
 1,577
 1,509
 60
 4,001
 3,150
 2,758
 2,525
 2,368
 2,254
 2,167
 2,097
 2,040
 1,993
 1,917
 1,836
 1,748
 1,700
 1,649
 1,594
 1,534
 1,467
 1,389
 120
 3,920
 3,072
 2,680
 2,447
 2,290
 2,175
 2,087
 2,016
 1,959
 1,911
 1,834
 1,751
 1,659
 1,608
 1,554
 1,495
 1,429
 1,352
 1,254
 1000+
 3,842
 2,996
 2,605
 2,372
 2,214
 2,099
 2,010
 1,938
 1,880
 1,831
 1,752
 1,666
 1,571
 1,517
 1,459
 1,394
 1,318
 1,221
 1,000
 A.3.6. Kreivė
 Mažiausiųjų kvadratų regresijos kreivė a
 1y apskaičiuojama taip:
 (A.5-157)
 A.3.7. Atkarpa
 Mažiausiųjų kvadratų regresijos atkarpa a
 0y apskaičiuojama taip:
 (A.5-158)
 A.3.8. Standartinė įverčio y ašyje pagal x ašį paklaida
 Standartinė įverčio paklaida (SEE) apskaičiuojama taip:
 (A.5-159)
 A.3.9. Determinacijos koeficientas
 Determinacijos koeficientas r
 2 apskaičiuojamas taip:
 (A.5-160)
 A.4 PRIEDĖLIS
 1980 M. TARPTAUTINĖ SUNKIO FORMULĖ
 Žemės sunkio jėgos pagreitis a
 g priklauso nuo vietos; a
 g apskaičiuojamas pagal atitinkamą platumą:
 (A.5-161)
 čia:
 θ
 =
 Degrees north or south latitude
 A.5 PRIEDĖLIS
 ANGLIES SRAUTO PATIKRA
 A.5.1. Įžanga
 Visas, išskyrus labai nedidelę dalį, anglies kiekis į išmetamąsias dujas patenka iš degalų, ir visas, išskyrus minimalią dalį, išmetamosiose dujose užregistruojamas kaip CO2. Tuo remiamasi atliekant sistemos patikrą, pagrįstą CO2 matavimais.
 Anglies srautas į išmetamųjų dujų matavimo sistemas nustatomas pagal degalų srautą. Anglies srautas įvairiose išmetamųjų teršalų ir kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemų vietose, kur imami ėminiai, nustatomas pagal CO2 koncentracijas ir dujų srautus tose vietose.
 Šia prasme variklis – akivaizdus anglies srauto šaltinis, tad stebint tą patį anglies srautą išmetimo vamzdyje bei dalies srauto kietųjų dalelių ėminių ėmimo sistemos išėjimo angoje patikrinamas sandarumas ir srauto matavimo tikslumas. Šis patikrinimas pranašesnis tuo, kad sudedamosios dalys veikia faktinėmis variklio bandymų temperatūros ir srauto sąlygomis.
 A.5-1 pav. parodytos ėminių ėmimo vietos, kuriose tikrinami anglies srautai. Tolesniuose punktuose pateikiamos specialios lygtys kiekvienos ėminių ėmimo vietos anglies srautams apskaičiuoti.
 A.5-1 paveikslas
 Matavimo vietos, kuriose tikrinamas anglies srautas
 1vieta
 2 vieta
 Oras
 Degalai
 Išmetamas nepraskiestas CO2
 3 vieta
 VARIKLIS
 Dalies srauto sistema
 Išmetamas praskiestas CO2
 A.5.2. Į variklį patenkantis anglies srautas (1 vieta)
 Į variklį patenkantis anglies masės srautas q
 mCf (kg/s), jei tai degalai CHαO
 ε
 gaunamas taip:
 (A.5-162)
 čia:
 q
 mf
 – degalų masės srautas (kg/s).
 A.5.3. Anglies srautas nepraskiestose išmetamosiose dujose (2 vieta)
 Anglies masės srautas variklio išmetimo vamzdyje q
 mCe (kg/s) nustatomas pagal nepraskiesto CO2 koncentraciją ir išmetamųjų dujų masės srautą:
 (A.5-163)
 čia:
 c
 CO2,r
 – drėgno CO2 koncentracija nepraskiestose išmetamosiose dujose (proc.);
 c
 CO2,a
 – drėgno CO2 koncentracija aplinkos ore (proc.);
 q
 mew
 – išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 M
 e
 – išmetamųjų dujų molinė masė (g/mol).
 Jeigu CO2 išmatuotas sausoms dujoms, jis turi būti perskaičiuotas drėgnoms dujoms pagal A.7.3.2 arba A.8.2.2 punktą.
 A.5.4. Anglies srautas skiedimo sistemoje (3 vieta)
 Dalies srauto skiedimo sistemoje taip pat reikia atsižvelgti į padalijimo santykį. Anglies srautas lygiavertėje skiedimo sistemoje q
 mCp (kg/s) (lygiavertė reiškia, kad ji lygiavertė viso srauto sistemai, kurioje skiedžiamas visas srautas) nustatomas pagal praskiesto CO2 koncentraciją, išmetamųjų dujų masės srautą ir ėminių srautą; naujoji lygtis yra tapati A.5-2 lygčiai, tik yra papildyta skiedimo koeficientu q
 mdew/q
 mp.
 (A.5-164)
 čia:
 c
 CO2,d
 – drėgno CO2 koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose skiedimo tunelio ištekėjimo angoje (proc.);
 c
 CO2,a
 – drėgno CO2 koncentracija aplinkos ore (proc.);
 q
 mdew
 – praskiesto ėminio srautas dalies srauto skiedimo sistemoje (kg/s);
 q
 mew
 – išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms (kg/s);
 q
 mp
 – į dalies srauto skiedimo sistemą patenkantis išmetamųjų dujų ėminio srautas (kg/s);
 M
 e
 – išmetamųjų dujų molinė masė (g/mol).
 Jeigu CO2 išmatuotas sausoms dujoms, jis turi būti perskaičiuotas drėgnoms dujoms pagal A.7.3.2 arba A.8.2.2 punktą.
 A.5.5. Išmetamųjų dujų molinės masės skaičiavimas
 Išmetamųjų dujų molinė masė apskaičiuojama pagal (A.8-15) lygtį (žr. šio priedo A.8.2.4.2 punktą).
 Pasirinktinai galima naudoti šias išmetamųjų dujų molines mases:
 M
 e (dyzelino) = 28,9 g/mol.
 A.6 PRIEDĖLIS
 KIETŲJŲ DALELIŲ SKAIČIAUS NUSTATYMAS
 A.6.1. Kietųjų dalelių skaičiaus nustatymas
 A.6.1.1. Laikinis gretinimas
 Jeigu tai yra dalies srauto skiedimo sistemos, į buvimo laiką kietųjų dalelių skaičiaus ėminių ėmimo ir matavimo sistemoje atsižvelgiama sugretinant kietųjų dalelių skaičiaus signalo ir bandymų ciklo bei išmetamųjų dujų masės srauto laiką 4 priedo 8.2.1.2 punkte nustatyta tvarka. Kietųjų dalelių skaičiaus ėminių ėmimo ir matavimo sistemos transformacijos trukmė nustatoma pagal 4 priedo A.1 priedėlio A.1.1.3.7 punktą
 A.6.1.2. Kietųjų dalelių skaičiaus nustatymas taikant pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklus ir nuolydinio režimo ciklus (RMC) su dalies srauto skiedimo sistema
 Jeigu kietųjų dalelių skaičiaus ėminiai imami naudojant dalies srauto skiedimo sistemą, laikantis 4 priedo 9.2.3 punkte nustatytų specifikacijų, per bandymų ciklą išmetamų kietųjų dalelių skaičius apskaičiuojamas pagal (A.5-165) lygtį:
 (A.5-165)
 čia:
 N
 per bandymų ciklą išmestų kietųjų dalelių skaičius [# per bandymą];
 medf
 per ciklą išmestų lygiaverčių praskiestų išmetamųjų dujų masė, nustatyta pagal (A.5-45) lygtį (A.1.3.1.1.2 punktas) (kg per bandymą);
 k
 – kalibravimo koeficientas, skirtas koreguoti kietųjų dalelių skaitiklio matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma pačiame kietųjų dalelių skaitiklyje. Kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių skaitiklio viduje, k vertė (A.5-165) lygtyje turi būti lygi 1;
 – vidutinė kietųjų dalelių koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, pakoreguota atsižvelgiant į normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 – lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais;
 kai
 (A.5-166)
 čia:
 cs,i
 – atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių skaitiklio išmestose praskiestose dujose, pakoreguota atsižvelgiant į sutapties veiksnį ir normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 n
 bandymo metu atliktų kietųjų dalelių koncentracijos matavimų skaičius.
 A.6.1.3. Kietųjų dalelių skaičiaus nustatymas taikant pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklus ir nuolydinio režimo ciklus (RMC) su viso srauto skiedimo sistema
 Jeigu kietųjų dalelių skaičiaus ėminiai imami naudojant viso srauto skiedimo sistemą, laikantis 4 priedo 9.2.2 punkte nustatytų specifikacijų, per bandymų ciklą išmetamų kietųjų dalelių skaičius apskaičiuojamas pagal (A.5-167) lygtį:
 (A.5-167)
 čia:
 N
 per bandymų ciklą išmestų kietųjų dalelių skaičius [# per bandymą];
 med
 – bendras praskiestų išmetamųjų dujų srautas per ciklą, apskaičiuotas pagal bet kurį iš 5 priedo A.1.2.4.1–A.1.2.4.3 punktuose aprašytų metodų (kg per bandymą);
 k
 – kalibravimo koeficientas, skirtas koreguoti kietųjų dalelių skaitiklio matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma pačiame kietųjų dalelių skaitiklyje. Kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių skaitiklio viduje, k vertė (A.5-167) lygtyje turi būti lygi 1;
 – vidutinė pakoreguota kietųjų dalelių koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, pakoreguota atsižvelgiant į normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 – lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais;
 kai
 (A.5-168)
 čia:
 cs,i
 – atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių skaitiklio išmestose praskiestose dujose, pakoreguota atsižvelgiant į sutapties veiksnį ir normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 n
 bandymo metu atliktų kietųjų dalelių koncentracijos matavimų skaičius.
 A.6.1.4. Kietųjų dalelių skaičiaus nustatymas taikant diskrečiojo režimo NRSC su dalies srauto skiedimo sistema
 Jeigu kietųjų dalelių skaičiaus ėminiai imami naudojant dalies srauto skiedimo sistemą ir laikantis 4 priedo 9.2.3 punkte nustatytų specifikacijų, taikant kiekvieną atskirą diskretųjį režimą išmetamų kietųjų dalelių kiekis apskaičiuojamas pagal (A.5-169) lygtį, naudojant vidutines režimo vertes:
 (A.5-169)
 čia:
 – taikant kiekvieną diskretųjį režimą išmetamų kietųjų dalelių kiekis (# per val.);
 qmedf
 – lygiavertis praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms taikant kiekvieną diskretųjį režimą, nustatomas pagal (A.5-51) lygtį (A.1.3.2.1 punktas) (kg/s);
 k
 – kalibravimo koeficientas, skirtas koreguoti kietųjų dalelių skaitiklio matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma pačiame kietųjų dalelių skaitiklyje. Kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių skaitiklio viduje, k vertė (A.5-169) lygtyje turi būti lygi 1;
 – vidutinė kietųjų dalelių koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, taikant atskirą diskretųjį režimą, pakoreguota atsižvelgiant į normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 – lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais;
 kai
 (A.5-170)
 čia:
 cs,i
 – atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių skaitiklio išmestose praskiestose dujose, pakoreguota atsižvelgiant į sutapties veiksnį ir normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 n
 – atskiro diskrečiojo režimo ėminių ėmimo laikotarpiu atliktų kietųjų dalelių koncentracijos matavimų skaičius.
 A.6.1.5. Kietųjų dalelių skaičiaus nustatymas taikant diskrečiojo režimo ciklus su viso srauto skiedimo sistema
 Jeigu kietųjų dalelių skaičiaus ėminiai imami naudojant viso srauto skiedimo sistemą ir laikantis 4 priedo 9.2.2 punkte nustatytų specifikacijų, taikant kiekvieną atskirą diskretųjį režimą išmetamų kietųjų dalelių kiekis apskaičiuojamas pagal (A.5-171) lygtį, naudojant vidutines režimo vertes:
 (A.5-171)
 čia:
 – taikant kiekvieną diskretųjį režimą išmetamų kietųjų dalelių kiekis (# per val.);
 qmdew
 – bendras praskiestų išmetamųjų dujų masės srautas, skaičiuojamas drėgnoms dujoms, taikant atskirą diskretųjį režimą (kg/s);
 k
 – kalibravimo koeficientas, skirtas koreguoti kietųjų dalelių skaitiklio matavimus pagal etaloninio matavimo prietaiso lygį, kai tokia procedūra netaikoma pačiame kietųjų dalelių skaitiklyje. Kai kalibravimo koeficientas taikomas kietųjų dalelių skaitiklio viduje, k vertė (A.5-171) lygtyje turi būti lygi 1;
 – vidutinė kietųjų dalelių koncentracija praskiestose išmetamosiose dujose, taikant atskirą diskretųjį režimą, pakoreguota atsižvelgiant į normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 – lakių kietųjų dalelių šalinimo įtaiso vidutinės kietųjų dalelių koncentracijos sumažinimo koeficientas, susijęs su per bandymą nustatomais skiedimo parametrais;
 kai
 (A.5-172)
 čia:
 cs,i
 – atskirai išmatuota kietųjų dalelių koncentracija kietųjų dalelių skaitiklio išmestose praskiestose dujose, pakoreguota atsižvelgiant į sutapties veiksnį ir normaliąsias sąlygas (273,15 K ir 101,33 kPa) (kietųjų dalelių kiekis kubiniame centimetre);
 n
 – atskiro diskrečiojo režimo ėminių ėmimo laikotarpiu atliktų kietųjų dalelių koncentracijos matavimų skaičius.
 A.6.2. Bandymo rezultatas
 A.6.2.1. Per pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklus ir nuolydinio režimo ciklus (RMC) išmetamų teršalų savitosios masės apskaičiavimas
 Kiekvieno atskiro taikomo RMC NRSC, įšilusio variklio paleidimo NRTC ir neįšilusio variklio paleidimo NRTC savitoji išmetamųjų teršalų masė, išreikšta kietųjų dalelių skaičiumi per kWh, apskaičiuojama pagal (A.5-173) lygtį:
 (A.5-173)
 čia:
 N
 per taikomą RMC, įšilusio variklio NRTC arba neįšilusio variklio NRTC išmetamų kietųjų dalelių skaičius;
 Wact
 – faktinis ciklo darbas pagal 4 priedo 7.8.3.4 punktą (kWh).
 Per RMC, jei tai variklis su nedažnai (periodiškai) regeneruojama išmetamųjų teršalų sistema (žr. 4 priedo 6.6.2 punktą), išmetamųjų teršalų savitoji masė pakoreguojama taikomu multiplikaciniu koregavimo koeficientu arba taikomu adityviuoju koregavimo koeficientu. Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas neįvyko, taikomas didinamasis koeficientas (k
 ru,m arba k
 ru,a). Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas įvyko, taikomas mažinamasis koeficientas (k
 rd,m arba k
 rd,a).
 RMC galutinis rezultatas taip pat perskaičiuojamas taikant multiplikacinį ar adityvųjį nusidėvėjimo koeficientą, nustatytą pagal 8 priedo reikalavimus.
 A.6.2.1.1. Vidutinis svertinis NRTC bandymo rezultatas
 NRTC galutinis bandymų rezultatas – svertinis neįšilusio variklio paleidimo ir įšilusio variklio paleidimo (įskaitant nedažną regeneravimą, jei taikoma) bandymų rezultatų vidurkis, apskaičiuotas pagal (A.5-174) arba (A.5-175) lygtį:
 a)
 jeigu taikomi multiplikaciniai regeneravimo koregavimo koeficientai arba varikliuose nėra nedažnai regeneruojamos papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos:
 (A.5-174)
 b)
 jeigu taikomi adityvieji regeneravimo koregavimo koeficientai:
 (A.5-175)
 čia:
 Ncold
 – bendras kietųjų dalelių, išmestų per neįšilusio variklio NRTC, skaičius;
 Nhot
 – bendras kietųjų dalelių, išmestų per neįšilusio variklio NRTC, skaičius;
 Wact,cold
 – faktinis ciklo darbas per neįšilusio variklio bandymo NRTC pagal 4 priedo 7.8.3.4 punktą (kWh);
 Wact, hot
 – faktinis ciklo darbas per neįšilusio variklio bandymo NRTC pagal 4 priedo 7.8.3.4 punktą (kWh);
 kr
 – regeneravimo koregavimo koeficientas pagal 4 priedo 6.6.2 punktą arba – variklių be nedažnai regeneruojamos papildomo teršalų apdorojimo sistemos atveju – kr
 = 1.
 Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas neįvyko, taikomas didinamasis koeficientas (k
 ru,m arba k
 ru,a). Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas įvyko, taikomas mažinamasis koeficientas (k
 rd,m arba k
 rd,a).
 Rezultatas, jei taikoma, įskaitant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientą, taip pat tikslinamas naudojant pagal 8 priedo reikalavimus nustatytą taikomą multiplikacinį arba adityvųjį nusidėvėjimo koeficientą.
 A.6.2.2. Per diskrečiojo režimo NRSC bandymus išmetamų teršalų savitosios masės apskaičiavimas
 Išmetamųjų teršalų savitoji masė e (#/kWh) apskaičiuojama pagal (A.5-176) lygtį:
 (A.5-176)
 čia:
 Pi
 – variklio galia (kW) nustačius i režimą, apskaičiuota prie išmatuotos galios Pmeas
 (kW) pridėjus pagalbiniams įtaisams varyti reikalingą galią PAUX
 (kW), nustatytą taikant 4 priedo (A.4-8) lygtį (Pi
 = Pmeas
 + PAUX
 );
 WFi
 – režimo i svertinis koeficientas [-];
 – vidutinis srauto išmetamųjų teršalų kiekis taikant režimą i [#/val.], apskaičiuotas pagal (A.5-169) arba (A.5-171) lygtį, atsižvelgiant į skiedimo metodą.
 Jei tai variklis su nedažnai (periodiškai) regeneruojama išmetamųjų teršalų sistema (žr. 4 priedo 6.6.2 punktą), išmetamųjų teršalų savitoji masė pakoreguojama taikomu multiplikaciniu koregavimo koeficientu arba taikomu adityviuoju koregavimo koeficientu. Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas neįvyko, taikomas didinamasis koeficientas (k
 ru,m arba k
 ru,a). Jeigu atliekant bandymą nedažnas regeneravimas įvyko, taikomas mažinamasis koeficientas (k
 rd,m arba k
 rd,a). Jeigu nustatyti kiekvieno režimo koregavimo koeficientai, jie taikomi kiekvienam režimui pagal (A.5-176) lygtį apskaičiuojant svertinį išmetamųjų teršalų kiekį.
 Rezultatas, jei taikoma, įskaitant nedažno regeneravimo koregavimo koeficientą, taip pat tikslinamas naudojant pagal 8 priedo reikalavimus nustatytą taikomą multiplikacinį arba adityvųjį nusidėvėjimo koeficientą.
 A.6.2.3. Galutinių rezultatų suapvalinimas
 Galutiniai NRSC ir vidutiniai svertiniai NRTC bandymų rezultatai suapvalinami vienu kartu iki trijų reikšminių skaičių pagal ASTM E 29–06B. Tarpinių verčių, pagal kurias gaunamas galutinis su stabdymu susijusio išmetamųjų teršalų kiekio rezultatas, apvalinti neleidžiama.
 A.6.2.4. Foninio kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 A.6.2.4.1. Variklio gamintojo prašymu prieš bandymą arba po jo gali būti paimtas foninių kietųjų dalelių ėminys skiedimo tunelio vietoje už kietųjų dalelių ir angliavandenilių filtrų kietųjų dalelių skaičiaus matavimo sistemos kryptimi, kad būtų nustatyta foninė kietųjų dalelių koncentracija skiedimo tunelyje.
 A.6.2.4.2. Suteikiant tipo patvirtinimą neleidžiama atimti foninės kietųjų dalelių koncentracijos skiedimo tunelyje, bet, gamintojui prašant ir tipo patvirtinimo institucijai iš anksto sutikus, tai leidžiama daryti atliekant gamybos atitikties bandymus, jeigu galima įrodyti, kad tunelio foninės koncentracijos poveikis yra didelis – tuomet šios koncentracijos vertes galima atimti iš išmatuotų praskiestų išmetamųjų dujų verčių.
 A.7 PRIEDĖLIS
 IŠMETAMO AMONIAKO KIEKIO APSKAIČIAVIMAS
 A.7.1. Vidutinės koncentracijos per pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklus ir nuolydinio režimo ciklus (RMC) apskaičiavimas
 Vidutinė NH3 koncentracija išmetamosiose dujose per bandymų ciklą
 (ppm) nustatoma integruojant akimirkines ciklo vertes. Naudojama (A.5-177) lygtis:
 (A.5-177)
 čia:
 – akimirkinė NH3 koncentracija išmetamosiose dujose (ppm);
 n
 – matavimų skaičius.
 NRTC galutinis bandymo rezultatas apskaičiuojamas pagal (A.5-178) lygtį:
 (A.5-178)
 čia:
 – vidutinė NH3 koncentracija per neįšilusio variklio paleidimo bandymą (ppm);
 – vidutinė NH3 koncentracija per įšilusio variklio paleidimo bandymą (ppm);
 A.7.2. Vidutinės koncentracijos per diskrečiojo režimo NRSC apskaičiavimas
 Vidutinė NH3 koncentracija išmetamosiose dujose per bandymų ciklą
 (ppm) nustatoma išmatuojant vidutinę kiekvieno režimo koncentraciją ir rezultatą įvertinant jam taikant bandymų ciklui numatytus svertinius koeficientus. Naudojama (A.5-179) lygtis:
 (A.5-179)
 čia:
 – vidutinė NH3 koncentracija išmetamosiose dujose, taikant režimą i (ppm);
 Nmode
 – režimų skaičius per bandymų ciklą;
 WFi
 režimo i svertinis koeficientas [-].
 6 PRIEDAS
 ETALONINIŲ DEGALŲ, NAUDOJAMŲ ATLIEKANT PATVIRTINIMO BANDYMUS IR SKIRTŲ GAMINIŲ ATITIKČIAI TIKRINTI, TECHNINĖS CHARAKTERISTIKOS
 1. Slėginio uždegimo variklių bandymams skirtų degalų techniniai duomenys
 1.1.
 Tipas: dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis)
 Parametras
 Vienetas
 Ribinės vertės (1)
 Bandymo metodas
 mažiausia
 didžiausia
 Cetaninis skaičius (2)
 45
 56,0
 EN-ISO 5165
 Tankis esant 15 °C temperatūrai
 kg/m3
 833
 865
 EN-ISO 3675
 Distiliacija:
 esant 50 % taškui
 °C
 245
 —
 EN-ISO 3405
 esant 50 % taškui
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 Distiliacijos baigmės temperatūra
 °C
 —
 370
 EN-ISO 3405
 Pliūpsnio temperatūra
 °C
 55
 —
 EN 22719
 Šaltojo filtro užsikimšimo temperatūra
 °C
 —
 –5
 EN 116
 Klampa esant 40 °C temperatūrai
 mm2/s
 2,3
 3,3
 EN-ISO 3104
 Policikliniai aromatiniai angliavandeniliai
 % m/m
 2,0
 6,0
 IP 391
 Sieros kiekis (3)
 mg/kg
 —
 10
 ASTM D 5453
 Vario korozija
 —
 1 klasė
 EN-ISO 2160
 Anglies likutis pagal Konradsoną (10 % distiliacijos likučio)
 % m/m
 —
 0,2
 EN-ISO 10370
 Peleningumas
 % m/m
 —
 0,01
 EN-ISO 6245
 Bendras teršalų kiekis
 mg/kg
 —
 24
 EN 12662
 Vandens kiekis
 % m/m
 —
 0,02
 EN-ISO 12937
 Neutralizacijos (stipriųjų rūgščių) skaičius
 mg KOH/g
 —
 0,10
 ASTM D 974
 Atsparumas oksidacijai (3)
 mg/ml
 —
 0,025
 EN-ISO 12205
 Tepumas (aukšto dažnio slankiojamojo judesio (HFRR) įranga nustatomas dilimo žymės skersmuo esant 60 °C temperatūrai)
 μm
 —
 400
 CEC F-06-A-96
 Atsparumas oksidacijai esant 110 °C temperatūrai (3)
 H
 20,0
 —
 EN 15751
 Riebiųjų rūgščių metilo esteris (FAME)
 % v/v
 —
 7,0
 EN 14078
 1.2.
 Tipas: specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95) (4)
 Parametras
 Vienetas
 Ribinės vertės (5)
 Bandymo metodas (6)
 mažiausia
 didžiausia
 Bendras alkoholio kiekis (etanolio, įskaitant aukštesniųjų sočiųjų alkoholių koncentraciją)
 % m/m
 92,4
 EN 15721
 Kiti aukštesnieji sotieji monoalkoholiai (C3–C5)
 % m/m
 2,0
 EN 15721
 Metanolis
 % m/m
 0,3
 EN 15721
 Tankis esant 15 °C
 kg/m3
 793,0
 815,0
 EN ISO 12185
 Rūgštingumas, skaičiuojamas kaip acto rūgštis
 % m/m
 0,0025
 EN 15491
 Išvaizda
 Šviesus ir skaidrus
 Pliūpsnio temperatūra
 °C
 10
 EN 3679
 Sausųjų medžiagų kiekis
 mg/kg
 15
 EN 15691
 Vandens kiekis
 % m/m
 6,5
 EN 15489 (7)
 EN-ISO 12937
 EN15692
 Aldehidai, skaičiuojami kaip acetaldehidas
 % m/m
 0,0050
 ISO 1388-4
 Esteriai, skaičiuojami kaip etilacetatas
 % m/m
 0,1
 ASTM D1617
 Sieros kiekis
 mg/kg
 10,0
 EN 15485
 EN 15486
 Sulftatai
 mg/kg
 4,0
 EN 15492
 Užteršimas kietosiomis dalelėmis
 mg/kg
 24
 EN 12662
 Fosforas
 mg/l
 0,20
 EN 15487
 Neorganiniai chloridai
 mg/kg
 1,0
 EN 15484 arba EN 15492
 Varis
 mg/kg
 0,100
 EN 15488
 Elektrinis laidis
 μS/cm
 2,50
 DIN 51627-4 arba prEN 15938
 2. Kibirkštinio uždegimo variklių bandymams skirtų degalų techniniai duomenys
 2.1. Tipas: benzinas (E10)
 Parametras
 Vienetas
 Ribinės vertės (8)
 Bandymo metodas (9)
 mažiausia
 didžiausia
 Tiriamasis oktaninis skaičius (RON)
 91,0
 98,0
 EN ISO 5164:2005 (10)
 Variklinis oktaninis skaičius (MON)
 83,0
 89,0
 EN ISO 5163:2005 (10)
 Tankis esant 15 °C temperatūrai
 kg/m3
 743
 756
 EN ISO 3675
 EN ISO 12185
 Garų slėgis
 kPa
 45,0
 60,0
 EN ISO 13016-1 (DVPE)
 Vandens kiekis
 Daugiausia 0,05 % v/v
 Išvaizda esant -7 °C temperatūrai: skaidrus ir blizgus
 EN 12937
 Distiliacija:
 – išgarinta esant 70 °C temperatūrai
 % v/v
 18,0
 46,0
 EN-ISO 3405
 – išgarinta esant 100 °C temperatūrai
 % v/v
 46,0
 62,0
 EN-ISO 3405
 – išgarinta esant 150 °C temperatūrai
 % v/v
 75,0
 94,0
 EN-ISO 3405
 – distiliacijos baigmės temperatūra
 °C
 170
 210
 EN-ISO 3405
 Likutis
 % v/v
 —
 2,0
 EN-ISO 3405
 Angliavandenilių analizė:
 – alkenai
 % v/v
 3,0
 18,0
 EN 14517
 EN 15553
 – aromatiniai junginiai
 % v/v
 19,5
 35,0
 EN 14517
 EN 15553
 – benzenas
 % v/v
 —
 1,0
 EN 12177
 EN 238 arba EN 14517
 – sotieji junginiai
 % v/v
 Nurodyti
 EN 14517
 EN 15553
 Anglies ir vandenilio santykis
 Nurodyti
 Anglies ir deguonies santykis
 Nurodyti
 Indukcijos laikotarpis (11)
 min.
 480
 EN-ISO 7536
 Deguonies kiekis (12)
 % m/m
 3,3 (13)
 3,7
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 Dervų kiekis
 mg/ml
 —
 0,04
 EN-ISO 6246
 Sieros kiekis (14)
 mg/kg
 —
 10
 EN ISO 20846
 EN ISO 20884
 Vario korozija (per 3 val. esant 50 °C temperatūrai)
 Klasė
 —
 1 klasė
 EN-ISO 2160
 Švino kiekis
 mg/l
 —
 5
 EN 237
 Fosforo kiekis (15)
 mg/l
 —
 1,3
 ASTM D 3231
 Etanolis (11)
 % v/v
 9,0 (13)
 10,2 (13)
 EN 22854
 2.2. Tipas: etanolis (E85)
 Parametras
 Vienetas
 Ribinės vertės (16)
 Bandymo metodas
 mažiausia
 didžiausia
 Tiriamasis oktaninis skaičius (RON)
 95,0
 —
 EN ISO 5164
 Variklinis oktaninis skaičius (MON)
 85,0
 —
 EN ISO 5163
 Tankis esant 15 °C
 kg/m3
 Nurodyti
 ISO 3675
 Garų slėgis
 kPa
 40,0
 60,0
 EN ISO 13016-1 (DVPE)
 Sieros kiekis (17)
 mg/kg
 —
 10
 EN 15485 arba 15486
 Atsparumas oksidacijai
 min.
 360
 EN ISO 7536
 Dervų kiekis (išvalius tirpikliais)
 mg/100 ml
 —
 5
 EN-ISO 6246
 IšvaizdaNustatoma esant aplinkos temperatūrai arba 15 °C, nelygu, kuris iš dydžių yra didesnis
 Skaidrus ir šviesus, iš pažiūros be plaukiojančių ar nusėdusių teršalų
 Apžiūra
 Etanolis ir aukštesnieji alkoholiai (18)
 % v/v
 83
 85
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 E DIN 51627-3
 Aukštesnieji alkoholiai (C3–C8)
 % v/v
 —
 2,0
 E DIN 51627-3
 Metanolis
 % v/v
 1,00
 E DIN 51627-3
 Benzinas (19)
 % v/v
 Likutis
 EN 228
 Fosforas
 mg/l
 0,20 (20)
 EN 15487
 Vandens kiekis
 % v/v
 0,300
 EN 15489 arba EN 15692
 Neorganinių chloridų kiekis
 mg/l
 1
 EN 15492
 pHe
 6,5
 9,0
 EN 15490
 Varinės juostelės korozija(per 3 val. esant 50 °C temperatūrai)
 Klasė
 1 klasė
 EN ISO 2160
 Rūgštingumas (skaičiuojamas kaip acto rūgštis CH3COOH)
 % m/m
 (mg/l)
 —
 0,0050
 (40)
 EN 15491
 Elektrinis laidis
 μS/cm
 1,5
 DIN 51627-4 arba prEN 15938
 Anglies ir vandenilio santykis
 Nurodyti
 Anglies ir deguonies santykis
 Nurodyti
 3. Vieneriopų degalų variklių ir dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių dujinių degalų techniniai duomenys
 3.1. Tipas: SND
 Parametras
 Vienetas
 A degalai
 B degalai
 Bandymo metodas
 Sudėtis:
 EN 27941
 C3 kiekis
 % v/v
 30 ± 2
 85 ± 2
 C4 kiekis
 % v/v
 Likutis (21)
 Likutis (21)
 < C3 , > C4
 % v/v
 Ne daugiau kaip 2
 Ne daugiau kaip 2
 Alkenai
 % v/v
 Ne daugiau kaip 12
 Ne daugiau kaip 15
 Garavimo likutis
 mg/kg
 Ne daugiau kaip 50
 Ne daugiau kaip 50
 EN 15470
 Vanduo esant 0 °C temperatūrai
 Netaikoma
 Netaikoma
 EN 15469
 Bendras sieros kiekis, įskaitant odorantą
 mg/kg
 Ne daugiau kaip 10
 Ne daugiau kaip 10
 EN 24260, ASTM D 3246, ASTM 6667
 Vandenilio sulfidas
 Nėra
 Nėra
 EN ISO 8819
 Varinės juostelės korozija
 (per 1 val. esant 40 °C temperatūrai)
 Klasė
 1 klasė
 1 klasė
 ISO 6251 (22)
 Kvapas
 Būdingas
 Būdingas
 Variklinis oktaninis skaičius (23)
 Ne mažiau negu 89,0
 Ne mažiau negu 89,0
 EN 589 B priedas
 3.2. Tipas: gamtinės dujos ir (arba) biometanas
 3.2.1. Etaloninių degalų, kurie tiekiami nustatytų savybių (pvz., sandariose talpyklose), specifikacija
 Kaip pakaitalą šiame punkte nustatytiems etaloniniams degalams galima naudoti šio priedo 3.2.2 punkte nustatytus lygiaverčius degalus.
 Charakteristikos
 Vienetai
 Pagrindas
 Ribinės vertės
 Bandymo metodas
 mažiausia
 didžiausia
 Etaloniniai degalai GR
 Sudėtis:
 metanas
 87
 84
 89
 etanas
 13
 11
 15
 Likutis (24)
 molio procentai
 —
 —
 1
 ISO 6974
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (25)
 —
 10
 ISO 6326-5
 Etaloniniai degalai G23
 Sudėtis:
 metanas
 92,5
 91,5
 93,5
 Likutis (26)
 molio procentai
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 molio procentai
 7,5
 6,5
 8,5
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (27)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Etaloniniai degalai G25
 Sudėtis:
 metanas
 molio procentai
 86
 84
 88
 Likutis (28)
 molio procentai
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 molio procentai
 14
 12
 16
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (29)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Etaloniniai degalai G20
 Sudėtis:
 metanas
 molio procentai
 100
 99
 100
 ISO 6974
 Likutis (30)
 molio procentai
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 molio procentai
 ISO 6974
 Sieros kiekis
 mg/m3
 (31)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Vobės skaičius (grynasis)
 MJ/m3
 (32)
 48,2
 47,2
 49,2
 3.2.2. Dujotiekiais tiekiamų etaloninių degalų su įmaišytomis kitomis dujomis, kurių savybės nustatytos vietoje atliekamu matavimu, specifikacija
 Kaip pakaitalą šiame punkte nustatytiems etaloniniams degalams galima naudoti šio priedo 3.2.1 punkte nustatytus lygiaverčius degalus.
 3.2.2.1.
 Kiekvienų dujotiekiais tiekiamų etaloninių degalų (GR, G20 ir kt.) pagrindą sudaro iš buitinių dujų skirstomojo tinklo paimtos dujos, sumaišytos, jei tai būtina, kad jos atitiktų A.6-1 lentelėje nurodytą λ poslinkį (Sλ), su rinkoje parduodamomis vienos ar kelių toliau nurodytų rūšių dujomis (šiuo tikslu nebūtina naudoti kalibravimo dujų):
 a)
 anglies dioksidu;
 b)
 etanu;
 c)
 metanu;
 d)
 azotu;
 e)
 propanu.
 3.2.2.2.
 Paruošto dujotiekiais tiekiamų dujų ir įmaišomų dujų mišinio Sλ vertė turi atitikti nurodytiems etaloniniams degalams A.6-1 lentelėje nustatytą diapazoną.
 A.6-1 lentelė
 Kiekvieniems etaloniniams degalams taikytinas Sλ diapazonas
 Etaloniniai degalai
 Mažiausia Sλ vertė
 Didžiausia Sλ vertė
 GR
 (33):
 0,87
 0,95
 G20
 0,97
 1,03
 G23
 1,05
 1,10
 G25
 1,12
 1,20
 3.2.2.3.
 Kiekvieno su varikliu atlikto bandymo protokole nurodoma:
 a)
 įmaišytos vienos ar kelių rūšių dujos, pasirinktos iš šio priedo 3.2.2.1 punkte pateikto sąrašo;
 b)
 paruošto degalų mišinio Sλ vertė;
 c)
 paruošto degalų mišinio metano skaičius (MN).
 3.2.2.4.
 Nustatant dujotiekiais tiekiamų dujų ir įmaišomų dujų savybes, nustatant paruošto dujų mišinio Sλ ir MN vertes ir tikrinant, ar mišinio savybės atliekant bandymą buvo išlaikytos, turi būti laikomasi A.1 ir A.2 priedėlių reikalavimų.
 3.2.2.5.
 Jeigu viename ar keliuose dujų srautuose (dujotiekiais tiekiamų dujų arba vienos ar kelių rūšių įmaišomų dujų) CO2 yra daugiau už mažiausiąjį lygį, pagal 5 priedą apskaičiuota savitoji išmetamo CO2 masė pakoreguojama pagal A.3 priedėlį.
 (1) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines jų vertes buvo taikytos standarto ISO 4259 „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“sąlygos, o mažiausioji vertė buvo apskaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausias skirtumas lygus 4R (R – atkuriamumas).
 Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turėtų siekti, kad vertė būtų lygi nuliui, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribos. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos standarto ISO 4259 sąlygos.
 (2) Cetaninio skaičiaus intervalas neatitinka mažiausiojo 4R intervalo reikalavimų. Tačiau, jei tarp degalų tiekėjo ir vartotojo kyla ginčų, tokie ginčai gali būti sprendžiami vadovaujantis standarto ISO 4259 sąlygomis, jeigu reikiamam tikslumui užtikrinti taikomi ne pavieniai nustatymai, o pakankamas kartotinių matavimų skaičius
 (3) Nors atsparumas oksidacijai yra kontroliuojamas, tikėtina, kad laikymo trukmė bus ribota. Dėl laikymo sąlygų ir trukmės reikėtų pasitarti su tiekėju.
 (4) Remiantis variklio gamintojo rekomendacijomis, į etanolio degalus galima dėti priedų, pvz., cetaninio skaičiaus gerinimo priedų, jeigu neturima žinių apie jų neigiamą šalutinį poveikį. Jeigu laikomasi šių sąlygų, didžiausias leidžiamas kiekis yra 10 proc. masės.
 (5) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines jų vertes buvo taikytos standarto ISO 4259 „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“sąlygos, o mažiausioji vertė buvo apskaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausias skirtumas lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti, kad vertė būtų lygi nuliui, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribos. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos standarto ISO 4259 sąlygos.
 (6) Bus patvirtinti lygiaverčiai EN ir (arba) ISO metodai, kai tik jie bus nustatyti pirmiau nurodytoms savybėms.
 (7) Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos standarto EN 15489 sąlygos.
 (8) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines jų vertes buvo taikytos standarto ISO 4259 „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“sąlygos, o mažiausioji vertė buvo apskaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausias skirtumas lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti, kad vertė būtų lygi nuliui, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribos. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos standarto ISO 4259 sąlygos.
 (9) Bus patvirtinti lygiaverčiai EN ir (arba) ISO metodai, kai tik jie bus nustatyti pirmiau nurodytoms savybėms.
 (10) Pagal standartą EN 228:2008 skaičiuojant galutinį rezultatą, atimamas MON ir RON taikomas pataisos faktorius 0,2.
 (11) Degaluose gali būti oksidacijos inhibitorių ir metalų dezaktyvatorių, kurie paprastai naudojami benzino distiliavimo srautui stabilizuoti, bet į degalus negali būti pridėta valymo ir (arba) sklaidymo priedų ir tirpiklinių alyvų.
 (12) Standarto EN 15376 specifikaciją atitinkantis etanolis yra vienintelis oksigenatas, kurio specialiai dedama į etaloninius degalus.
 (13) Gamintojo nuožiūra SMB kategorijos varikliams galima taikyti nulinę etanolio kiekio ir atitinkamo deguonies kiekio vertę. Šiuo atveju atliekant visus atitinkamos variklių šeimos arba variklių tipo, jei šeimos nėra, variklių bandymus, naudojamas benzinas, kuriame etanolio nėra.
 (14) Nurodomas faktinis sieros kiekis degaluose, naudojamuose 1 tipo bandymui atlikti.
 (15) Į šiuos etaloninius degalus negalima specialiai dėti junginių, kurių sudėtyje yra fosforo, geležies, mangano arba švino.
 (16) Specifikacijose nurodytos vertės yra „tikrosios vertės“. Nustatant ribines jų vertes buvo taikytos standarto ISO 4259 „Naftos produktai. Bandymo metodų tikslumo duomenų nustatymas ir taikymas“sąlygos, o mažiausioji vertė buvo apskaičiuojama pagal mažiausiąjį teigiamą skirtumą 2R; nustatant didžiausiąją ir mažiausiąją vertes, mažiausias skirtumas lygus 4R (R – atkuriamumas). Nepaisant šio mato, būtino techniniais sumetimais, degalų gamintojas vis dėlto turi siekti, kad vertė būtų lygi nuliui, jei nustatyta didžiausioji vertė lygi 2R, ir vidutinės vertės, jei nurodomos didžiausioji ir mažiausioji ribos. Jeigu reikėtų nustatyti, ar degalai atitinka specifikacijų reikalavimus, turėtų būti taikomos standarto ISO 4259 sąlygos.
 (17) Nurodomas faktinis sieros kiekis degaluose, naudojamuose per teršalų išmetimo bandymus.
 (18) Standarto EN 15376 specifikaciją atitinkantis etanolis yra vienintelis oksigenatas, kurio specialiai dedama į etaloninius degalus.
 (19) Bešvinio benzino kiekis gali būti nustatomas iš 100 atėmus procentais išreikštą bendrą vandens, alkoholių, MTBE ir ETBE kiekį.
 (20) Į šiuos etaloninius degalus negalima specialiai dėti junginių, kurių sudėtyje yra fosforo, geležies, mangano arba švino.
 (21) Likutis nustatomas taip: likutis = 100 - C3 - <C3 - >C4.
 (22) Jeigu ėminyje yra korozijos inhibitorių arba kitų cheminių medžiagų, mažinančių ėminio korozinį poveikį varinei juostelei, šiuo metodu gali nepavykti tiksliai nustatyti, ar yra koroziją sukeliančių medžiagų. Todėl pridėti tokių junginių vien siekiant paveikti bandymo rezultatus draudžiama.
 (23) Variklio gamintojo prašymu, atliekant tipo patvirtinimo bandymus gali būti naudojamas didesnis MON.
 (24) Inertinės dujos + C2+
 (25) Vertė nustatoma normaliosiomis sąlygomis: esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (26) Inertinės dujos (išskyrus N2) + C2+ C2+
 (27) Vertė nustatoma esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (28) Inertinės dujos (išskyrus N2) + C2+ C2+
 (29) Vertė nustatoma esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (30) Inertinės dujos (išskyrus N2) + C2 + C2+.
 (31) Vertė nustatoma esant 293,2 K (20 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (32) Vertė nustatoma esant 273,2 K (0 °C) temperatūrai ir 101,3 kPa slėgiui.
 (33) Reikalavimas išbandyti variklį naudojant dujų mišinį nėra taikomas, jeigu šio mišinio metano skaičius (MN) mažesnis kaip 70. Jeigu GR taikant būtiną Sλ diapazoną MN vertė būtų mažesnė kaip 70, GR taikomą Sλ vertę galima atitinkamai pakoreguoti, kol bus užtikrinta ne mažesnė kaip 70 MN vertė.
 A.1 PRIEDĖLIS
 ATLIEKANT TERŠALŲ IŠMETIMO BANDYMUS SU DUJINIAIS ETALONINIAIS DEGALAIS, SUDARYTAIS IŠ DUJOTIEKIAIS TIEKIAMŲ DUJŲ IR ĮMAIŠYTŲ KITŲ DUJŲ, TAIKOMI PAPILDOMI REIKALAVIMAI
 A.1.1. Dujų analizės ir dujų srauto matavimo metodai
 A.1.1.1.
 Pagal šį priedėlį, jeigu būtina, dujų sudėtį galima nustatyti jas analizuojant dujų chromatografu pagal standarto EN ISO 6974 nuostatas arba taikant kitą metodą, kuriuo užtikrinamas bent panašus tikslumo ir pakartojamumo lygis.
 A.1.1.2.
 Pagal šį priedėlį, jeigu būtina, dujų srautas matuojamas masės srautmačiu.
 A.1.2. Iš dujotiekio tiekiamų dujų analizė ir srautas
 A.1.2.1.
 Iš dujotiekio tiekiamų dujų sudėtis analizuojama prieš dujų maišymo sistemą.
 A.1.2.2.
 Į dujų maišymo sistemą patenkančių dujotiekio dujų srautas turi būti matuojamas.
 A.1.3. Įmaišomų dujų analizė ir srautas
 A.1.3.1.
 Jeigu turimas galiojantis įmaišomų dujų analizės sertifikatas (pvz., parengtas dujų tiekėjo), jį galima naudoti kaip tų įmaišomų dujų sudėties nustatymo šaltinį. Šiuo atveju tų įmaišomų dujų sudėties analizę vietoje atlikti leidžiama, tačiau ji nėra privaloma.
 A.1.3.2.
 Jeigu galiojančio įmaišomų dujų analizės sertifikato nėra, tų įmaišomų dujų sudėtis nustatoma atliekant analizę.
 A.1.3.3.
 Matuojamas kiekvienų įmaišomų dujų, įleidžiamų į dujų maišymo sistemą, srautas.
 A.1.4. Dujų mišinio analizė
 A.1.4.1.
 Varikliui tiekiamų dujų, kai jos išteka iš dujų maišymo sistemos, sudėties analizę leidžiama atlikti papildant A.1.2.1 ir A.1.3.1 punktuose nurodytą analizę ar kaip jos pakaitalą, tačiau tai neprivaloma.
 A.1.5. Dujų mišinio Sλ ir MN verčių apskaičiavimas
 A.1.5.1.
 Pagal A.1.2.1, A.1.3.1 arba A.1.3.2 punktą ir, jei taikoma, A.1.4.1 punktą atliktos dujų analizės rezultatai, kartu su dujų masės srauto, išmatuoto pagal A.1.2.2 ir A.1.3.3 punktus, duomenimis naudojami pagal standarto EN 16726:2015 nuostatas apskaičiuojant MN vertę. Tas pats duomenų rinkinys naudojamas pagal šio priedo A.2 priedėlyje nustatytą procedūrą apskaičiuojant Sλ vertę.
 A.1.6. Dujų mišinio kontrolė ir tikrinimas atliekant bandymą
 A.1.6.1. Dujų mišinio kontrolė ir tikrinimas vykdant bandymą atliekamas naudojant atvirąją arba uždarąją kontrolės sistemą.
 A.1.6.2. Atviroji maišymo kontrolės sistema
 A.1.6.2.1.
 Šiuo atveju A.1.1, A.1.2, A.1.3 ir A.1.4 punktuose nurodyta dujų analizė, srauto matavimai ir apskaičiavimai atliekami prieš teršalų išmetimo bandymą.
 A.1.6.2.2.
 Dujotiekio dujų ir vienos ar kelių rūšių įmaišomų dujų proporcija nustatoma taip, kad Sλ atitiktų A.6-1 lentelėje nurodytų atitinkamų etaloninių degalų leidžiamąjį diapazoną.
 A.1.6.2.3.
 Pasirinkus atitinkamas proporcijas, jos išlaikomas per visą teršalų išmetimo bandymą. Siekiant išlaikyti atitinkamas proporcijas, leidžiama reguliuoti atskirus srautus.
 A.1.6.2.4.
 Užbaigus teršalų išmetimo bandymą A.1.2, A.1.3, A.1.4 ir A.1.5 punktuose nurodyta dujų sudėties analizė, srauto matavimai ir apskaičiavimai pakartojami. Kad bandymas būtų laikomas galiojančiu, Sλ vertė turi atitikti A.6-1 lentelėje atitinkamiems etaloniniams degalams nustatytą diapazoną.
 A.1.6.3. Uždaroji maišymo kontrolės sistema
 A.1.6.3.1.
 Šiuo atveju A.1.2, A.1.3, A.1.4 ir A.1.5 punktuose nurodyta dujų analizė, srauto matavimai ir apskaičiavimai atliekami tam tikrais intervalais per teršalų išmetimo bandymą. Intervalai pasirenkami atsižvelgus į dujų chromatografo dažnių diapazoną ir atitinkamą skaičiavimo sistemą.
 A.1.6.3.2.
 Periodinių matavimų ir apskaičiavimų rezultatai naudojami pakoreguojant atitinkamas dujotiekio dujų ir įmaišomų dujų proporcijas siekiant išlaikyti tokią Sλ vertę, kuri atitiktų A.6-1 lentelėje atitinkamiems etaloniniams degalams nustatytą diapazoną. Koregavimo dažnumas neturi viršyti matavimo dažnumo.
 A.1.6.3.3.
 Kad bandymas būtų laikomas galiojančiu, Sλ vertė ne mažiau kaip 90 proc. matavimo taškų turi atitikti A.6-1 lentelėje atitinkamiems etaloniniams degalams nustatytą diapazoną.
 A.2 PRIEDĖLIS
 Λ POSLINKIO KOEFICIENTO (SΛ) APSKAIČIAVIMAS
 A.2.1. Apskaičiavimas
 λ poslinkio koeficientas (Sλ) (1) apskaičiuojamas pagal (A.6-1) lygtį:
 (A.6-1)
 čia:
 Sλ
 =
 λ poslinkio koeficientas;
 inert%
 =
 inertinių dujų (t. y. N2, CO2, He ir kt.) dalis degaluose, % tūrio;
 =
 deguonies pradinis kiekis degaluose, % tūrio;
 n ir m
 =
 nurodo degalų angliavandenilius atspindinčios vidutinės CnHm formulės indeksus, t. y.:
 (A.6-2)
 (A.6-3)
 čia:
 CH4%
 =
 metano kiekis degaluose, % tūrio;
 C2%
 =
 visų C2 angliavandenilių (pvz., C2H6, C2H4 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 C3%
 =
 visų C3 angliavandenilių (pvz., C3H8, C3H6 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 C4%
 =
 visų C4 angliavandenilių (pvz., C4H10, C4H8 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 C5%
 =
 visų C5 angliavandenilių (pvz., C5H12, C5H10 ir kt.) kiekis degaluose, % tūrio;
 diluent%
 =
 skiedimo dujų kiekis degaluose (t. y., O2*, N2, CO2, He ir kt.), % tūrio.
 A.2.2. λ poslinkio koeficiento Sλ apskaičiavimo pavyzdžiai
 1 pavyzdys: G25: CH4 = 86 proc., N2 = 14 proc. (tūrio)
 2 pavyzdys: GR: CH4 = 87 proc., C2H6 = 13 proc. (tūrio).
 3 pavyzdys: CH4 = 89 proc., C2H6 = 4,5 proc., C3H8 = 2,3 proc., C6H14 = 0,2 proc., O2 = 0,6 proc., N2 = 4 proc.
 Nenaudojant nurodytosios lygties, Sλ galima apskaičiuoti ir kitaip, t. y. naudojant stechiometrinio gryno metano oro poreikio ir stechiometrinio varikliui tiekiamo degalų mišinio oro poreikio santykį, kaip nurodyta toliau.
 λ poslinkio koeficientas (Sλ) rodo deguonies poreikį bet kokiam degalų mišiniui, palyginti su deguonies poreikiu grynam metanui. Deguonies poreikis – deguonies kiekis, būtinas metanui oksiduoti į visiško degimo produktus (t. y. anglies dioksidą ir vandenį), esant stechiometrinei reakcijos komponentų sudėčiai.
 Gryno metano degimo reakcija apibūdinta (A.6-4) lygtyje:
 (A.6-4)
 Šiuo atveju reakcijos komponentų stechiometrinės sudėties molekulių santykis yra būtent 2:
 čia:
 =
 deguonies molekulių skaičius;
 =
 metano molekulių skaičius.
 Todėl deguonies poreikis grynam metanui yra:
 su etalonine [nCH4
 ] = 1 kmol verte.
 Sλ vertę galima nustatyti naudojant deguonies ir metano stechiometrinės sudėties santykį su deguonies ir varikliui tiekiamo degalų mišinio stecheometrinės sudėties santykiu, kaip nustatyta (A.6-5) lygtyje:
 (A.6-5)
 čia:
 =
 degalų mišinio molekulių skaičius;
 =
 deguonies ir varikliui tiekiamo degalų mišinio stechiometrinės sudėties molekulių santykis.
 Ore yra 21 proc. deguonies, todėl stechiometrinis oro poreikis Lst
 bet kokiems degalams apskaičiuojamas pagal (A.6-6) lygtį:
 (A.6-6)
 čia:
 =
 stechiometrinis oro poreikis degalams;
 =
 stechiometrinis deguonies poreikis degalams;
 Vadinasi, Sλ vertę taip pat galima nustatyti naudojant oro ir metano stechiometrinės sudėties santykį su oro ir varikliui tiekiamo degalų mišinio stechiometrinės sudėties santykiu, t. y. metano stechiometrinio oro poreikio santykį su atitinkamu varikliui tiekiamo degalų mišinio santykiu, kaip nustatyta (A.6-7) lygtyje:
 (A.6-7)
 Todėl bet kokį skaičiavimą, apibūdinantį stechiometrinį oro poreikį, galima naudoti λ poslinkio koeficientui išreikšti.
 (1) 1 „Stoichiometric Air/Fuel ratios of automotive fuels - SAE J1829“, 1987 m. birželio mėn. John B. Heywood, „Internal combustion engine fundamentals“, McGraw-Hill, 1988, „Combustion stoichiometry“, 3.4 skyrius (p. 68–72).
 A.3 PRIEDĖLIS
 IŠMETAMOSIOSE DUJOSE ESANČIO CO2, GAUNAMO IŠ DUJINIŲ DEGALŲ CO2, PATAISA
 A.3.1. Dujinių degalų srauto akimirkinis CO2 masės srautas
 A.3.1.1.
 Dujų sudėtis ir dujų srautas nustatomi pagal šio priedo A.1 priedėlio A.1.1–A.1.4 punktų reikalavimus.
 A.3.1.2.
 Varikliui tiekiamų dujų srauto CO2 akimirkinis masės srautas apskaičiuojamas pagal (A.6-8) lygtį.
 (A.6-8)
 čia:
 –
 dujų srauto akimirkinis CO2 masės srautas (g/s);
 –
 dujų srauto akimirkinis masės srautas (g/s);
 x
 CO2i
 –
 dujų srauto molinė CO2 dalis [-];
 M
 CO2
 –
 molinė CO2 masė (g/mol);
 M
 stream
 –
 molinė dujų srauto masė (g/mol).
 M
 stream apskaičiuojant pagal (A.6-9) lygtį naudojamos visos išmatuotos sudedamosios dalys (1, 2, ..., n).
 (A.6-9)
 čia:
 X
 1, 2, ...
 n
 =
 kiekvienos išmatuotos dujų srauto sudedamosios dalies (CH4, CO2 ir kt.) molinė dalis [-];
 M
 1, 2, ...
 n
 =
 kiekvienos išmatuotos dujų srauto sudedamosios dalies molinė masė (g/mol).
 A.3.1.3.
 Siekiant nustatyti į variklį patenkančių dujinių degalų visą CO2 masės srautą, apskaičiavimas pagal (A.6-8) lygtį taikomas kiekvienam atskiram į dujų maišymo sistemą patenkančiam dujų srautui, kuriame yra CO2, ir visų atskirų dujų srautų rezultatai yra sudedami arba šis apskaičiavimas taikomas iš dujų maišymo sistemos ištekančiam dujų mišiniui, kuris tiekiamas varikliui, ir tam naudojama (A.6-10) lygtis:
 (A.6-10)
 čia:
 –
 akimirkinis bendras CO2 masės srautas, priklausantis nuo į variklį patenkančiuose dujiniuose degaluose esančio CO2 (g/s);
 –
 akimirkinis CO2 masės srautas, priklausantis nuo kiekviename atskirame dujų sraute a, b, ..., n esančio CO2 (g/s).
 A.3.2. Taikant pereinamųjų režimų ir nuolydinio režimo ciklus išmetamo savitojo CO2 kiekio apskaičiavimas
 A.3.2.1.
 Visa per bandymą išmetamo CO2, gaunamo iš degaluose esančio CO2, masė m
 CO2,fuel (g per bandymą) apskaičiuojama pagal (A.6-11) lygtį susumuojant akimirkinį per bandymų ciklą į variklį patenkančių dujinių degalų CO2 masės srautą
 (g/s):
 (A.6-11)
 čia:
 f – duomenų rinkimo dažnis (Hz);
 =
 data sampling rate [Hz]
 N
 =
 – matavimų skaičius [-].
 A.3.2.2.
 Visa išmetamo CO2 masė m
 CO2 (g per bandymą), 5 priedo (A.5-61), (A.5-63), (A.5-128) arba (A.5-130) lygtyje naudojama savitosios išmetamųjų teršalų masės rezultatui e
 CO2 (g/kWh) apskaičiuoti, tose lygtyse pakeičiama pagal (A.6-12) lygtį apskaičiuota pakoreguota verte m
 CO2, corr (g per bandymą).
 m
 CO2, corr = m
 CO2 – m
 CO2, fuel
 (A.6-12)
 A.3.3. Taikant diskrečiojo režimo ciklus išmetamo savitojo CO2 kiekio apskaičiavimas
 A.3.3.1.
 Vidutinis išmetamo CO2, gaunamo iš degaluose esančio CO2, masės srautas per valandą q
 mCO2,fuel arba
 (g/val.) apskaičiuojamas kiekvienam atskiram bandymo režimui naudojant pagal (A.6-10) lygtį išmatuotą akimirkinį CO2 masės srautą
 (g/s), jeigu šis srautas nustatomas per atitinkamo bandymo režimo ėminių ėmimo laikotarpį pagal (A.6-13) lygtį:
 (A.6-13)
 čia:
 N
 =
 per bandymo režimą atliktų matavimų skaičius [-].
 A.3.3.2.
 Kiekvieno atskiro bandymo režimo vidutinis išmetamo CO2 masės srautas q
 mCO2 arba
 (g/val.), 5 priedo (A.5-64) arba (A.5-131) lygtyje naudojamas išmetamųjų teršalų savitojo kiekio rezultatui eCO2
 (g/kWh) apskaičiuoti, tose lygtyse pakeičiamas pagal (A.6-14) arba (A.6-15 lygtį apskaičiuota pakoreguota kiekvieno atskiro bandymo režimo verte q
 mCO2, corr arba
 (g/val.).
 q
 mCO2,corr=q
 mCO2,fuel
 (A.6-14)
 (A.6-15)
 7 PRIEDAS
 DVEJOPŲ DEGALŲ VIENALAIKIO NAUDOJIMO VARIKLIŲ TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 1. TAIKYMO SRITIS
 Šis priedas taikomas šios taisyklės 2 punkte apibrėžtiems dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams, kai jie tuo pat metu eksploatuojami su skystaisiais ir dujiniais degalais (dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena).
 Šis priedas netaikomas bandant variklius, įskaitant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklius, kai jie naudojami tik su skystaisiais degalais ar tik su dujiniais degalais (t. y. kai, atsižvelgiant į degalų rūšį, dujų energijos santykio (toliau – GER) vertė yra 1 ar 0). Šiuo atveju taikomi tokie patys reikalavimai kaip bet kuriam vieneriopų degalų varikliui.
 2. APIBRĖŽTYS IR SANTRUMPOS
 Šiame priede vartojamų terminų apibrėžtys (daugiau paaiškinimų pateikta šio priedo A.3 priedėlyje):
 2.1.
 GER (dujų energijos santykis) apibrėžtas šios taisyklės 2 punkte remiantis apatine šilumingumo verte;
 2.2.
 GERcycle
 – vidutinė GER vertė eksploatuojant variklį taikomu variklio bandymų ciklu;
 2.3.
 1A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis – tai:
 a)
 NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorės dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRTC, hot ≥ 0,9), kuris naudodamas vien skystuosius degalus neima veikti tuščiąja eiga ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, arba
 b)
 bet kurios kategorijos ar pakategorės, išskyrus NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorę, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRSC ≥ 0,9), kuris naudodamas vien skystuosius degalus neima veikti tuščiąja eiga ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena;
 2.4.
 1B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis – tai:
 a)
 NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorės dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRTC, hot ≥ 0,9), kuris naudodamas vien skystuosius degalus neima veikti tuščiąja eiga, kai nustatyta dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena, ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, arba
 b)
 bet kurios kategorijos ar pakategorės, išskyrus NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorę, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRSC ≥ 0,9), kuris naudodamas vien skystuosius degalus neima veikti tuščiąja eiga, kai nustatyta dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena, ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena;
 2.5.
 2A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis – tai:
 a)
 NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorės dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra 10–90 proc. (0,1 < GERNRTC, hot < 0,9) ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena arba kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRTC, hot ≥ 0,9), tačiau naudodamas vien skystuosius degalus jis ima veikti tuščiąja eiga, ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, arba
 b)
 bet kurios pakategorės, išskyrus NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorę, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra 10–90 proc. (0,1 < GERNRSC < 0,9) ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena arba kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRSC ≥ 0,9), tačiau naudodamas vien skystuosius degalus jis ima veikti tuščiąja eiga, ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, arba
 2.6.
 2 B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis – tai:
 a)
 NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorės dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra 10–90 proc. (0,1 < GERNRTC, hot < 0,9) ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena arba kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRTC, hot ≥ 0,9) ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, tačiau kuris, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo režimu naudodamas vien skystuosius degalus, gali veikti tuščiąja eiga,
 b)
 bet kurios pakategorės, išskyrus NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorę, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra 10–90 proc. (0,1 < GERNRSC < 0,9) ir kuriame nenumatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena arba kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GERNRSC ≥ 0,9) ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, tačiau kuris, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo režimu naudodamas vien skystuosius degalus, gali veikti tuščiąja eiga;
 2.7.
 3 B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis – tai:
 a)
 NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorės dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per įšilusio variklio NRTC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne didesnis kaip 10 proc. (GERNRTC, hot ≤ 0,1) ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena, arba
 b)
 bet kurios kategorijos ar pakategorės, išskyrus NRE 19 ≤ kW ≤ 560 pakategorę, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, kuriam veikiant per NRSC bandymų ciklą vidutinis dujų energijos santykis yra ne didesnis kaip 10 proc. (GERNRSC ≤ 0,1) ir kuriame numatyta skystųjų degalų naudojimo veiksena.
 3. SPECIALŪS PAPILDOMI SU DVEJOPŲ DEGALŲ VIENALAIKIU NAUDOJIMU SUSIJĘ PATVIRTINIMO REIKALAVIMAI
 3.1.
 Varikliai su operatoriaus reguliuojamu GERcycle valdymo įtaisu
 Tam tikro variklių tipo variklių GERcycle didžiausią vertę galima sumažinti operatoriaus reguliuojamu valdymo įtaisu, o mažiausia GERcycle vertė neturi būti ribojama, tačiau variklis šiuo atveju turi galėti atitikti išmetamųjų teršalų ribines vertes naudojant bet kurią gamintojo leidžiamą GERcycle vertę.
 4. BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 4.1. Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių veiksenos
 4.1.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio veiksenos naudojant skystąjį kurą sąlygos
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis gali veikti skystųjų degalų naudojimo veiksena tik jei, veikdamas skystųjų degalų naudojimo veiksena, yra sertifikuotas pagal visus šios taisyklės reikalavimus, susijusius su veikimu naudojant tik nurodytus skystuosius degalus.
 Jeigu dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis sukurtas pagal jau sertifikuotą skystaisiais degalais varomą variklį, reikalaujama gauti naują skystųjų degalų naudojimo veiksenos tipo patvirtinimo sertifikatą.
 4.1.2.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio veiksenos tuščiąja eiga naudojant tik skystuosius degalus sąlygos
 4.1.2.1.
 1A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai negali veikti tuščiąja eiga naudodami tik skystuosius degalus, nebent esant šio priedo 4.1.3 punkte apibrėžtoms įšildymo ir paleidimo sąlygoms.
 4.1.2.2.
 1B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai negali veikti tuščiąja eiga naudodami tik skystuosius degalus.
 4.1.2.3.
 2A, 2B ir 3B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai gali veikti tuščiąja eiga naudodami tik skystuosius degalus.
 4.1.3.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio įšilimo arba paleidimo naudojant tik skystuosius degalus sąlygos
 4.1.3.1.
 1B, 2B arba 3B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis gali įšilti arba užsivesti tik naudodamas skystuosius degalus. Jeigu įšildant ar paleidžiant variklį, kai nustatyta dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena, naudojama išmetamųjų teršalų kontrolės strategija yra tokia pati kaip atitinkama išmetamųjų teršalų kontrolės strategija nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną, įšildant ar paleidžiant variklį galima nustatyti variklio dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veikseną. Jeigu šios sąlygos nesilaikoma, variklis įšildomas ar paleidžiamas naudojant tik skystuosius degalus, nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną.
 4.1.3.2.
 1A arba 2A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai gali būti įšildomi arba paleidžiami naudojant tik skystuosius degalus. Tačiau šiuo atveju strategija turi būti deklaruojama kaip papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija ir turi būti laikomasi šių papildomų reikalavimų:
 4.1.3.2.1.
 strategija nustoja veikti, kai aušalo temperatūra pasiekia 343 K (70 °C) arba per 15 minučių po įjungimo, atsižvelgiant į tai, kas įvyksta pirmiau, ir
 4.1.3.2.2.
 techninės priežiūros veiksena įjungiama strategijos veikimo metu.
 4.2.
 Techninės priežiūros veiksena
 4.2.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio techninės priežiūros veiksenos sąlygos
 Kai variklis veikia techninės priežiūros veiksena, jo veikimas ribojamas ir jam laikinai netaikomi reikalavimai, susiję su išmetamaisiais teršalais ir NOX kontrole, aprašyta šioje taisyklėje.
 4.2.2.
 Veikimo ribojimas nustačius techninės priežiūros veikseną
 4.2.2.1.
 Reikalavimai
 Ne keliais judantiems mechanizmams, kuriuose sumontuotas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis, veikiantis techninės priežiūros veiksena, taikomas veikimo ribojimas – tai ribojimas, įjungiamas naudojantis 9 priedo A.1.5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema.
 Atsižvelgiant į saugos aspektus ir sudarant sąlygas savaiminei diagnostikai, pagal 9 priedo A.1.5.5 punktą leidžiama pasinaudoti raginimo imtis priemonių sistemos išjungimo funkcija, kad būtų panaudojama visa variklio galia.
 Veikimo ribojimas kitaip neišjungiamas įjungiant arba išjungiant šios taisyklės 5 dalyje nurodytas įspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemas.
 Įjungus ar išjungus techninės priežiūros veikseną 9 priede nurodytos įspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos neįjungiamos ar neišjungiamos.
 4.2.2.2.
 Rezervuota
 4.2.2.3.
 Veikimo ribojimo įjungimas
 Veikimo ribojimas automatiškai įjungiamas nustačius techninės priežiūros veikseną.
 Jeigu techninės priežiūros veiksena įjungiama pagal šio priedo 4.2.3 punktą dėl dujų tiekimo sistemos trikties, veikimo ribojimas įjungiamas per 30 veikimo minučių po techninės priežiūros veiksenos įjungimo.
 Jeigu techninės priežiūros veiksena įjungiama dėl tuščio dujinių degalų bako, veikimo ribojimas įjungiamas, kai tik įjungiama techninės priežiūros veiksena.
 4.2.2.4.
 Veikimo ribojimo išjungimas
 Veikimo ribojimo sistema išjungiama, kai variklio techninės priežiūros veiksena nebenaudojama.
 4.2.3.
 Dujinių degalų trūkumas veikiant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena
 Kad nustačius, jog dujinių degalų bakas yra tuščias, arba sutrikus dujų tiekimo sistemos veikimui, ne keliais judantys mechanizmai būtų patraukti į saugią vietą:
 a)
 1A ir 2A tipų dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliuose įjungiama techninės priežiūros veiksena;
 b)
 1B, 2B ir 3B tipų dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai veikia naudodami skystuosius degalus.
 4.2.3.1.
 Dujinių degalų trūkumas ištuštėjus dujinių degalų bakui
 Ištuštėjus dujinių degalų bakui, techninės priežiūros veiksena arba, jeigu taikomas 4.2.3 punktas, skystųjų degalų naudojimo veiksena įjungiama iš karto, kai tik variklio sistema nustato, kad bakas yra tuščias.
 Kai dujų kiekis bake vėl pasiekia tokį lygį, kokiame pagrįstai įsijungė 4.3.2 punkte nurodyta įspėjimo apie tuščią baką sistema, techninės priežiūros veiksena gali būti išjungiama arba, jei taikoma, gali būti vėl įjungiama dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena.
 4.2.3.2.
 Dujinių degalų trūkumas dėl dujų tiekimo sistemos trikties
 Įvykus dujų tiekimo sistemos trikčiai, dėl kurios nutraukiamas dujinių degalų tiekimas, techninės priežiūros veiksena arba, jei taikomas 4.2.3 punktas, skystųjų degalų naudojimo veiksena įjungiama, kai nustojama tiekti dujinius degalus.
 Kai tik dujinių degalų tiekimas atkuriamas, techninės priežiūros veiksena gali būti išjungiama arba, jei taikoma, gali būti vėl įjungiama dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena.
 4.3. Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo rodytuvai
 4.3.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvas
 Ne keliais judančiuose mechanizmuose operatoriui pateikiama vaizdinė informacija apie variklio veikseną (dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena, skystųjų degalų naudojimo veiksena arba techninės priežiūros veiksena).
 Šio rodytuvo charakteristikas ir vietą nustato pirminės įrangos gamintojas (toliau – PĮG); rodytuvas gali būti jau esamos vaizdinės informacijos sistemos dalis.
 Rodytuvas gali būti papildytas pranešimų rodymo sistema. Šiame punkte nurodyta vaizdinių pranešimų sistema gali būti tokia pati, kokios naudojamos NOX kontrolės diagnostikos arba kitais techninės priežiūros tikslais.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvo vaizdinis elementas negali būti toks pats, koks naudojamas NOX kontrolės diagnostikos arba kitais variklio techninės priežiūros tikslais.
 Su sauga susijusių įspėjimų rodymui visuomet teikiama pirmenybė prieš veiksenos rodymą.
 4.3.1.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvas nustatomas rodyti techninės priežiūros veikseną, kai tik įjungiama techninės priežiūros veiksena (t. y. prieš tai, kai ji tampa aktyvi), ir vaizdinis pranešimas rodomas tol, kol techninės priežiūros veiksena yra įjungta.
 4.3.1.2.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvas nustatomas bent vienai minutei esant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenai arba skystųjų degalų naudojimo veiksenai, kai tik variklio skystųjų degalų naudojimo veiksena perjungiama į dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veikseną arba atvirkščiai. Šis vaizdinis pranešimas taip pat rodomas bent vieną minutę, kai raktelis pasukamas į užvedimo padėtį, arba, gamintojo reikalavimu, paleidžiant variklį. Pranešimas taip pat rodomas operatoriui pateikus užklausą.
 4.3.2.
 Įspėjimo apie tuščią dujinių degalų baką sistema (dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistema)
 Ne keliais judančiuose mechanizmuose su dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliu įrengiama dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistema, įspėjanti operatorių, kad dujinių degalų bakas netrukus ištuštės.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistema lieka įjungta tol, kol bakas iš naujo pripildomas iki lygio, viršijančio lygį, kuriam esant įspėjimo sistema yra įjungiama.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistemos signalus laikinai gali pertraukti kiti įspėjimo signalai, kuriais perduodami svarbūs saugos pranešimai.
 Turi būti neįmanoma dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistemos išjungti skaitytuvu, kol nepašalinta įspėjamojo signalo įjungimo priežastis.
 4.3.2.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistemos charakteristikos
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistemą sudaro gamintojo pasirinkta vaizdinio įspėjimo sistema (simbolis, piktograma ir kt.).
 Gamintojo nuožiūra ji gali apimti ir garsinį signalą. Tokiu atveju operatoriui leidžiama tą signalą išjungti.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistemos vaizdinis elementas negali būti toks pats, koks naudojamas NOX kontrolės diagnostikos arba kitais variklio techninės priežiūros tikslais.
 Be to, dvejopų degalų vienalaikio naudojimo įspėjimo sistema gali rodyti trumpus pranešimus, įskaitant pranešimus, kuriuose aiškiai nurodomas iki veikimo ribojimo įjungimo likęs atstumas arba laikas.
 Šiame punkte nurodyta įspėjimų ar pranešimų pateikimo sistema gali būti tokia pati, kokia naudojama su NOX kontrolės diagnostika susijusiam įspėjimui ar pranešimams arba su kitais techninės priežiūros tikslais susijusiam įspėjimui ar pranešimams pateikti.
 Gelbėjimo tarnyboms skirtuose ne keliais judančiuose mechanizmuose arba ne keliais judančiuose mechanizmuose, suprojektuotuose ir pagamintuose ginkluotųjų pajėgų tarnyboms, civilinės saugos, priešgaisrinės apsaugos bei viešosios tvarkos užtikrinimo tarnyboms, gali būti įrengta priemonė, leidžianti operatoriui sumažinti įspėjimo sistemos perduodamų vaizdinių signalų ryškumą.
 4.4.
 Praneštas sukimo momentas
 4.4.1.
 Praneštas sukimo momentas, kai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis veikia dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena
 Kai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis veikia nustačius dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veikseną:
 a)
 atkuriama etaloninė sukimo momento kreivė yra ta, kuri gaunama, kai variklis bandomas ant variklio bandymų stendo nustačius dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veikseną;
 b)
 užregistruoti faktiniai sukimo momentai (nurodytas sukimo momentas ir trinties jėgos momentas) yra dvejopų degalų degimo, o ne vien skystųjų degalų naudojimo rezultatas.
 4.4.2.
 Praneštas sukimo momentas, kai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis veikia skystųjų degalų naudojimo veiksena
 Kai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklis veikia nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną, atkuriama etaloninė sukimo momento kreivė yra ta, kuri gaunama, kai variklis bandomas ant variklio bandymų stendo nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną.
 4.5.
 Papildomi reikalavimai
 4.5.1.
 Jeigu yra taikomos dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliui, pritaikymo strategijos turi atitikti ne tik 9 priedo reikalavimus, bet ir šiuos reikalavimus:
 a)
 variklis visada lieka priskiriamas prie to dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio tipo (t. y. 1A, 2B ir kt. tipo), kuris buvo nurodytas suteikiant tipo patvirtinimą, ir
 b)
 jeigu tai 2 tipo variklis, nustatomas tos pačios šeimos variklių aukščiausios ir žemiausios didžiausios GERcycle vertės skirtumas niekada negali būti didesnis negu šios taisyklės 10 priedo 2.4.15 punkte nurodytas intervalas, nebent tai varikliai su operatoriaus reguliuojamu GERcycle, kai tai leidžiama pagal šio priedo 3.1 punktą.
 4.6.
 Tipas patvirtinamas su sąlyga, kad PĮG ir galutiniams naudotojams pagal šios taisyklės 6 priedėlio nuostatas bus pateiktos dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio montavimo ir eksploatavimo instrukcijos, apimančios ir 4.2 punkte nustatytą techninės priežiūros veikseną, ir 4.3 punkte nurodytą dvejopų degalų vienalaikio naudojimo rodytuvo sistemą.
 5. EKSPLOATACINIŲ CHARAKTERISTIKŲ REIKALAVIMAI
 5.1.
 Eksploatacinių charakteristikų reikalavimai, įskaitant išmetamųjų teršalų ribines vertes, ir dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams taikomi tipo patvirtinimo reikalavimai yra tapatūs reikalavimams, taikomiems bet kokiam kitam atitinkamos kategorijos varikliui, kaip nustatyta šioje taisyklėje, išskyrus nustatytuosius 5 punkte.
 5.2.
 Ribinis angliavandenilių (HC) kiekis eksploatuojant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena nustatomas taikant vidutinį dujų energijos santykį (GER) per nurodytą bandymų ciklą, kaip nustatyta 4 priedo A.6 priedėlyje.
 5.3.
 Išmetamųjų teršalų kontrolės strategijų techniniai reikalavimai, įskaitant šias strategijas pagrindžiančius dokumentus, apsaugos nuo neteisėto keitimo technines nuostatas ir draudimą naudoti išderinimo įtaisus, yra tapatūs reikalavimams, taikomiems bet kokiam kitam atitinkamos kategorijos varikliui, kaip nustatyta 9 priede.
 5.4.
 Išsamūs techniniai reikalavimai dėl su atitinkamu NRSC ciklu susijusios srities, kurioje kontroliuojamas išmetamųjų teršalų kiekis, kuriuo leidžiama viršyti šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas ribines vertes, yra tapatūs reikalavimams, taikomiems bet kokiam kitam atitinkamos kategorijos varikliui, kaip nustatyta 7 priede.
 6. PARODOMOJO BANDYMO REIKALAVIMAI
 6.1.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams taikomi įrodymo reikalavimai yra tapatūs reikalavimams, taikomiems bet kokiam kitam atitinkamos kategorijos varikliui, kaip nustatyta šioje taisyklėje, išskyrus nustatytuosius šio priedo 6 punkte.
 6.2.
 Taikomų ribinių verčių laikymasis įrodomas nustačius dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veikseną.
 6.3.
 Skystųjų degalų naudojimo veikseną turinčių dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipų (t. y. 1B, 2B, 3B tipų) variklių atitiktis taikomoms ribinėms vertės papildomai įrodoma nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną.
 6.4.
 2 tipo varikliui taikomi papildomi įrodymo reikalavimai
 6.4.1.
 Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia įrodymus, kad visų dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių šeimos narių GERcycle skalė atitinka šios taisyklės 10 priedo 2.4.15 punkte nurodytą intervalą arba, jeigu tai varikliai su operatoriaus reguliuojamu GERcycle, 6.5 punkte nustatytus reikalavimus (pvz., pateikia algoritmus, funkcinę analizę, skaičiavimus, modeliavimą, ankstesnių bandymų rezultatus ir kt.).
 6.5.
 Varikliui su operatoriaus reguliuojamu GERcycle taikomi papildomi įrodymo reikalavimai
 6.5.1.
 Atitiktis taikomoms ribinėms vertėms įrodoma naudojant gamintojo leidžiamą mažiausią ir didžiausią GERcycle vertę.
 6.6.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio ilgaamžiškumo įrodymo reikalavimai
 6.6.1.
 Taikomos 8 priedo nuostatos.
 6.7.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo rodytuvų, įspėjimo ir veikimo ribojimo įrodymas
 6.7.1.
 Pagal šią taisyklę teikiamos tipo patvirtinimo paraiškos dalyje gamintojas turi įrodyti, kad dvejopų degalų vienalaikio naudojimo rodytuvai, įspėjimo ir veikimo ribojimo sistemos veikia pagal šio priedo A.1 priedėlio nuostatas.
 6.8.
 Parodomojo bandymo dokumentacija
 Parodomojo bandymo ataskaitoje aprašomas pagal šio priedo 6 punkto nuostatas atliktas parodomasis bandymas. Ataskaitoje:
 a)
 aprašomas atliktas parodomasis bandymas, įskaitant taikytiną bandymo ciklą;
 b)
 ji įtraukiama į informacinį paketą, nurodytą šios taisyklės 1 priede.
 7. TINKAMO NOX KONTROLĖS PRIEMONIŲ VEIKIMO UŽTIKRINIMO REIKALAVIMAI
 7.1.
 9 priedas (NOX kontrolės priemonių techniniai reikalavimai) taikomas dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams, veikiantiems nustačius dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veikseną arba skystųjų degalų naudojimo veikseną.
 7.2.
 1B, 2B ir 3B tipų dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams taikomi papildomi NOX kontrolės reikalavimai
 7.2.1.
 Sukimo momentas, kuriam esant turi įsijungti 9 priedo A.1.5.4. punkte apibrėžta griežto raginimo imtis priemonių sistema, yra mažiausias iš skystųjų degalų naudojimo veiksena ir dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena gautų sukimo momentų.
 7.2.2.
 Kai siekiama pratęsti laiką iki raginimo imtis priemonių įjungimo, neatsižvelgiama į galimą veiksenos įtaką trikties nustatymui.
 7.2.3.
 Trikčių, kurių nustatymas nepriklauso nuo variklio veiksenos, atveju, 9 priede nurodyti su diagnostinio trikties kodo (toliau – DTK) būsena susiję mechanizmai nepriklauso nuo variklio veiksenos (pvz., jei DTK būsena tapo „galimas“veikiant dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena, kitą kartą nustačius gedimą jo būsena taps „patvirtintas“ir „aktyvus“net jei bus įjungta skystųjų degalų naudojimo veiksena).
 7.2.4.
 Trikčių, kurių nustatymas priklauso nuo variklio veiksenos, atveju, DTK negrįš į ankstesnę aktyvaus kodo būseną esant ne tai veiksenai, kurią naudojant būsena buvo „patvirtintas“ir „aktyvus“.
 7.2.5.
 Pasikeitus veiksenai (iš dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos į skystųjų degalų naudojimo veikseną arba atvirkščiai), mechanizmai, įdiegtų siekiant laikytis 9 priede nustatytos specifikacijos (skaitikliai ir kt.), nesustabdomi ir jų nulinė padėtis negrąžinama. Tačiau jeigu vienas iš tų mechanizmų (pvz., diagnostikos sistema) priklauso nuo faktinės veiksenos, su tuo mechanizmu susijęs skaitiklis, gamintojo prašymu ir gavus tipo patvirtinimo institucijos patvirtinimą, gali:
 a)
 nustoti skaičiuoti ir, jei taikoma, išsaugoti esamą vertę, kai pasikeičia veiksena;
 b)
 iš naujo pradėti skaičiuoti ir, jei taikoma, toliau skaičiuoti nuo vertės, prie kurios sustojo, kai veiksena vėl pakeičiama į kitą veikseną.
 A.1 PRIEDĖLIS
 DVEJOPŲ DEGALŲ VIENALAIKIO NAUDOJIMO VARIKLIO DVEJOPŲ DEGALŲ VIENALAIKIO NAUDOJIMO RODYTUVUI, ĮSPĖJIMO SISTEMAI IR VEIKIMO RIBOJIMUI TAIKOMI ĮRODYMO REIKALAVIMAI
 A.1.1. Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo rodytuvai
 A.1.1.1. Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksenos rodytuvas
 Variklio gebėjimas įjungti dvejopų degalų vienalaikio naudojimo rodytuvą, kai variklis veikia dvejopų degalų vienalaikio naudojimo veiksena, įrodomas suteikiant tipo patvirtinimą.
 A.1.1.2. Skystųjų degalų naudojimo veiksenos rodytuvas
 1B, 2B arba 3B tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio gebėjimas įjungti skystųjų degalų naudojimo veiksenos rodytuvą, kai variklis veikia naudodamas skystuosius degalus, įrodomas suteikiant tipo patvirtinimą.
 A.1.1.3. Techninės priežiūros veiksenos rodytuvas
 Variklio gebėjimas įjungti techninės priežiūros veiksenos rodytuvą, kai variklis veikia techninės priežiūros veiksena, įrodomas suteikiant tipo patvirtinimą.
 A.1.1.3.1.
 Kai yra tokia įranga, pakanka pademonstruoti techninės priežiūros veiksenos rodytuvo veikimą įjungiant techninės priežiūros veiksenos jungiklį ir tipo patvirtinimo institucijai pateikti įrodymus, kad jis įsijungia, kai techninės priežiūros veiksenai įsijungti nurodo pati variklio sistema (pvz., algoritmais, modeliavimu, vietoje atliktų bandymų rezultatais ir kt.).
 A.1.2. Įspėjimo sistema
 Variklio gebėjimas įjungti įspėjimo sistemą, kai dujinių degalų lygis bake nebesiekia įspėjamosios ribos, įrodomas suteikiant tipo patvirtinimą. Šiuo tikslu faktinis dujinių degalų kiekis gali būti imituojamas.
 A.1.3. Veikimo ribojimas
 1A arba 2A tipo dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio gebėjimas įjungti veikimo ribojimą nustačius, kad dujinių degalų bakas yra tuščias ir kad yra dujų tiekimo sistemos triktis, įrodomas suteikiant tipo patvirtinimą. Šiuo tikslu tuščias dujinių degalų bakas ir dujų tiekimo sistemos triktis gali būti imituojami.
 A.1.3.1.
 Pakanka atlikti demonstracinį bandymą tipišku naudojimo atveju, parinktu pritarus tipo patvirtinimo institucijai, ir tipo patvirtinimo institucijai pateikti įrodymus, kad kitais galimais naudojimo atvejais veikimas yra ribojamas (pvz., algoritmais, modeliavimu, vietoje atliktų bandymų rezultatais ir kt.).
 A.2 PRIEDĖLIS
 DVEJOPŲ DEGALŲ VIENALAIKIO NAUDOJIMO VARIKLIAMS TAIKOMI TERŠALŲ IŠMETIMO BANDYMO PROCEDŪROS REIKALAVIMAI
 A.2.1. Bendrosios nuostatos
 Šiame priedėlyje apibrėžiami papildomi reikalavimai ir išimtys, pagal kuriuos galima atlikti dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių teršalų išmetimo bandymus, nepriklausomai nuo to, ar tai tik išmetamosios dujos, ar ir išmetamosios karterio dujos drauge su išmetamosiomis dujomis, kaip nurodyta 4 priedo 6.10 punkte. Jeigu papildomi reikalavimai ar išimtys nenurodomi, šio reglamento reikalavimai dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams taikomi taip pat, kaip jie taikomi bet kokiems kitiems patvirtintų variklių tipų ar variklių šeimų varikliams.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių teršalų išmetimo bandymą apsunkina tai, kad variklio naudojami degalai gali skirtis – nuo grynų skystųjų degalų iki mišinių, kuriuose didžiąją dalį sudaro dujiniai degalai ir tik nedidelis kiekis skystųjų degalų (kaip uždegimo šaltinis). Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių naudojamų degalų santykis taip pat gali dinamiškai keistis priklausomai nuo variklio eksploatavimo sąlygų. Todėl tokių variklių teršalų išmetimo bandymams taikomos specialios atsargumo priemonės ir ribojimai.
 A.2.2. Bandymo sąlygos
 Taikoma 4 priedo 6 dalis.
 A.2.3. Bandymo procedūros
 Taikoma 4 priedo 7 dalis.
 A.2.4. Matavimo procedūros
 Taikoma 4 priedo 8 dalis, jeigu šiame priedėlyje nenustatyta kitaip.
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių viso srauto skiedimo matavimo procedūra grafiškai parodyta 4 priedo A.4-5 paveiksle (CVS sistema).
 Ši matavimo procedūra užtikrina, kad atliekant bandymą skirtinga degalų sudėtis daugiausia turės įtakos angliavandenilių matavimo rezultatams. Tai kompensuojama vienu iš šio priedėlio A.2.7 punkte nurodytų metodų.
 4 priedo A.4-6 paveiksle grafiškai parodytą nepraskiestų dujų (dalies srauto) matavimą galima naudoti taikant tam tikras atsargumo priemones, susijusias su išmetamųjų dujų masės srauto nustatymo ir apskaičiavimo metodais.
 A.2.5. Matavimo įranga
 Taikoma 4 priedo 9 dalis.
 A.2.6. Išmetamųjų kietųjų dalelių skaičiaus matavimas
 Taikomos 4 priedo A.1 priedėlio nuostatos.
 A.2.7. Išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 Išmetamųjų teršalų kiekis apskaičiuojamas pagal 5 priedą, jeigu šioje dalyje nenustatyta kitaip. A.2.7.1 punkte pateikti papildomi reikalavimai taikomi atliekant mase grindžiamus apskaičiavimus, o A.2.7.2 punkte nurodyti papildomi reikalavimai taikomi atliekant molekuline mase grindžiamus apskaičiavimus.
 Norint apskaičiuoti išmetamųjų teršalų kiekį, būtina žinoti naudojamų degalų sudėtį. Jeigu dujiniai degalai tiekiami su sertifikatu, patvirtinančiu degalų savybes (pvz., dujos iš balionų), leidžiama naudoti tiekėjo nurodytą sudėtį. Jeigu sudėtis nėra žinoma (pvz., gamtinės dujos), degalų sudėtis turi būti analizuojama bent prieš atliekant variklio teršalų išmetimo bandymą ir po jo. Leidžiama analizę atlikti dažniau, o jos rezultatai turi būti naudojami atliekant apskaičiavimą.
 Jeigu naudojamas dujų energijos santykis (GER), jis turi atitikti šios taisyklės 2 dalyje pateiktą apibrėžtį ir specialias nuostatas dėl bendrų angliavandenilių (HC) ribinių verčių, nurodytų šios taisyklės 2 priedėlyje ir taikomų vien ar iš dalies dujomis varomiems varikliams. Vidutinė GER vertė per ciklą apskaičiuojama taikant vieną iš šių metodų:
 jei tai įšilusio variklio paleidimo pereinamųjų režimų ir RMC NRSC, GER suma kiekviename matavimo taške dalinama iš matavimo taškų skaičiaus;
 jei tai diskrečiojo režimo NRSC, vidutinė kiekvieno bandymo režimo GER vertė dauginama iš atitinkamo to režimo svertinio koeficiento ir apskaičiuojama visų režimų suma. Naudojami taikomo ciklo svertiniai koeficientai, nurodyti 4 priedo A.6 priedėlyje.
 A.2.7.1. Mase grindžiamas išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 Taikomos 5 priedo A.1 priedėlio nuostatos, jeigu šiame priedėlyje nenustatyta kitaip.
 A.2.7.1.1. Drėgnio pataisa
 A.2.7.1.1.1. Nepraskiestos išmetamosios dujos
 Apskaičiuojant drėgnio pataisą taikomos 5 priedo A.1 priedėlio (A.5-3) ir (A.5-4) lygtys.
 Tam tikros sudėties degalų parametrai nustatomi pagal A.2.7.1.5 punktą.
 A.2.7.1.1.2. Praskiestos išmetamosios dujos
 Apskaičiuojant drėgnio pataisą taikoma 5 priedo (A.5-3) lygtis kartu su (A.5-25) arba (A.5-26) lygtimi.
 Drėgnio pataisai taikomas abiejų rūšių degalų mišinio molinis vandenilio santykis α. Šis molinis vandenilio santykis apskaičiuojamas pagal išmatuotas abiejų rūšių degalų sąnaudų vertes remiantis A.2.7.1.5 punktu.
 A.2.7.1.2. NOX drėgnio pataisa
 Taikoma 5 priedo (A.5-9) lygtyje nurodyta slėginio uždegimo variklių NOX drėgnio pataisa.
 A.2.7.1.3. Dalies srauto skiedimas (PFS) ir nepraskiestų dujų matavimas
 A.2.7.1.3.1. Išmetamųjų dujų masės srauto nustatymas
 Išmetamųjų dujų masės srautas nustatomas naudojant nepraskiestų išmetamųjų dujų srautmatį, kaip aprašyta 5 priedo 9.4.5.3 punkte.
 Užuot taikius tą metodą, gali būti taikomas oro srauto ir oro bei degalų santykio matavimo metodas pagal 5 priedo (A.5-17)–(A.5-19) lygtis, tačiau tik jei α, γ, δ ir ε vertės nustatomos pagal A.2.7.1.5.3 punktą. Oro ir degalų santykiui nustatyti neleidžiama naudoti cirkonio tipo jutiklio.
 Jeigu bandomiesiems varikliams taikomi pastovios būsenos bandymų ciklai, galima nustatyti tik išmetamųjų dujų masės srautą naudojant oro ir degalų matavimo metodą pagal 5 priedo (A.5-15) lygtį.
 A.2.7.1.3.2. Dujinių sudedamųjų dalių nustatymas
 Taikomos 5 priedo A.1 priedėlio A.1.1 punkto nuostatos, jeigu šiame punkte nenustatyta kitaip.
 Galimas degalų sudėties pokytis turės įtakos tik visiems ugas
 koeficientams ir moliniams sudedamųjų dalių santykiams, naudojamiems apskaičiuojant išmetamųjų teršalų kiekį. Nustatant ugas
 koeficientus ir molinius sudedamųjų dalių santykius gamintojo nuožiūra naudojamas vienas iš toliau nurodytų metodų.
 a)
 5 priedo A.1 priedėlio A.1.1.5.2 arba A.1.2.3 punktuose pateiktos tikslios lygtys taikomos apskaičiuojant akimirkines ugas
 vertes naudojant akimirkines skystųjų ir dujinių degalų proporcijas (nustatomas pagal akimirkinius degalų sąnaudų matavimus ar apskaičiuojamas) ir akimirkinius molinius sudedamųjų dalių santykius, nustatytus pagal 7.1.5 punktą, arba
 b)
 jeigu konkrečiu dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklio, eksploatuojamo su dujiniais degalais ir dyzelinu, atveju taikomas 5 priedo A.1 priedėlyje nurodytas mase grindžiamas apskaičiavimas, moliniams sudedamųjų dalių santykiams ir ugas
 vertėms galima naudoti lentelines vertes. Šios lentelinės vertės taikomos taip:
 i)
 varikliams, eksploatuojamiems naudojant taikomą bandymų ciklą, kai vidutinis dujų energijos santykis yra ne mažesnis kaip 90 proc. (GER ≥ 0,9), turi būti taikomos 5 priedo A.5-1 arba A.5-2 lentelėje nurodytos dujinių degalų vertės;
 ii)
 varikliams, eksploatuojamiems naudojant taikomą bandymų ciklą, kai vidutinis dujų energijos santykis yra 10–90 proc. (0,1 < GER < 0,9), turi būti taikomos vertės, atitinkančios iš 50 proc. dujinių degalų ir 50 proc. dyzelino sudaryto mišinio vertes, nurodytas A.7-1 ir A.7-2 lentelėse;
 iii)
 varikliams, eksploatuojamiems naudojant taikomą bandymų ciklą, kai vidutinis dujų energijos santykis yra ne didesnis kaip 10 proc. (GER ≤ 0,1), turi būti taikomos 5 priedo A.5-1 arba A.5-2 lentelėje nurodytos dyzelinių degalų vertės;
 iv)
 apskaičiuojant išmetamą HC kiekį, visais atvejais, nepaisant vidutinio dujų energijos santykio (GER), naudojama dujinių degalų ugas
 vertė.
 A.7-1 lentelė
 50 proc. dujinių degalų ir 50 proc. dyzelino mišinio moliniai sudedamųjų dalių santykiai (masės proc.)
 Dujiniai degalai
 α
 γ
 δ
 ε
 CH4
 2,8681
 0
 0
 0,0040
 GR
 2,7676
 0
 0
 0,0040
 G23
 2,7986
 0
 0,0703
 0,0043
 G25
 2,7377
 0
 0,1319
 0,0045
 Propanas
 2,2633
 0
 0
 0,0039
 Butanas
 2,1837
 0
 0
 0,0038
 SND
 2,1957
 0
 0
 0,0038
 SND A degalai
 2,1740
 0
 0
 0,0038
 SND B degalai
 2,2402
 0
 0
 0,0039
 A.2.7.1.3.2.1. Per bandymą išmetamų dujinių teršalų masė
 Jeigu apskaičiuojant akimirkines u
 gas vertes pagal A.2.7.1.3.2 punkto a papunktį naudojamos tikslios lygtys, tuomet apskaičiuojant per bandymą išmetamų dujinių teršalų masę, kai taikomi pereinamųjų režimų (NRTC ir LSI-NRTC) bandymų ciklai ir RMC, u
 gas vertė taikant (8–1) lygtį įtraukiama į susumavimą pagal 5 priedo A.1 priedėlio A.1.1.2 punkte nurodytą (A.5-2) lygtį:
 (A.7-1)
 čia:
 ugas,i
 akimirkinė ugas vertė.
 Kiti lygties nariai nustatyti 5 priedo A.1 priedėlio A.1.1.2 punkte.
 A.7-2 lentelė
 50 proc. dujinių degalų ir 50 proc. dyzelino mišinio nepraskiestų išmetamųjų dujų u vertės ir sudedamųjų dalių tankiai (masės proc.)
 Dujiniai degalai
 Dujos
 ρe
 NOX
 CO
 HC
 CO2
 O2
 CH4
 ρgas [kg/m3]
 2,053
 1,250
 (1)
 1,9636
 1,4277
 0,716
 ugas
 (2)
 Suslėgtos GD/SGD (3)
 1,2786
 0,001606
 0,000978
 0,000528 (4)
 0,001536
 0,001117
 0,000560
 Propanas
 1,2869
 0,001596
 0,000972
 0,000510
 0,001527
 0,001110
 0,000556
 Butanas
 1,2883
 0,001594
 0,000971
 0,000503
 0,001525
 0,001109
 0,000556
 SND (5)
 1,2881
 0,001594
 0,000971
 0,000506
 0,001525
 0,001109
 0,000556
 A.2.7.1.3.3. Kietųjų dalelių kiekio nustatymas
 Kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekiui nustatyti pagal dalinio skiedimo matavimo metodą skaičiavimas atliekamas pagal 5 priedo A.1 priedėlio A.1.3 punkto lygtis.
 Kontroliuojant skiedimo santykį taikomi 5 priedo 8.2.1.2 punkto reikalavimai. Visų pirma, jeigu išmetamųjų dujų srauto matavimo ir dalies srauto skiedimo sistemos bendroji transformacijos trukmė viršija 0,3 sek., taikoma etaloninio bandymo duomenimis pagrįsta išankstinė kontrolė. Šiuo atveju suminė didėjimo trukmė turi būti ≤ 1 s, o suminė delsos trukmė ≤10 s. Nustatant išmetamųjų dujų masės srautą taikomos pagal A.2.7.1.5.3 punktą nustatytos α, γ, δ ir ε vertės, išskyrus tada, kai išmetamųjų dujų masės srautas yra matuojamas tiesiogiai.
 Atliekamas kiekvieno matavimo kokybės patikrinimas pagal 4 priedo 8.2.1.2 punktą.
 A.2.7.1.3.4. Papildomi reikalavimai, susiję su išmetamųjų dujų masės srautmačiu
 4 priedo 9.4.1.5.3 ir 9.4.1.5.4 punktuose nurodytas srautmatis turi būti nejautrus išmetamųjų dujų sudėties ir tankio pokyčiams. Į nedideles, pvz., Pito vamzdelio arba tūtos tipo matavimo paklaidas (lygias išmetamųjų dujų tankio kvadratinei šakniai) gali būti neatsižvelgiama.
 A.2.7.1.4. Viso srauto skiedimo matavimas (CVS)
 Taikomos 5 priedo A.1 priedėlio A.1.2 punkto nuostatos, jeigu šiame punkte nenustatyta kitaip.
 Galimas degalų sudėties pokytis daugiausia padarys įtaką lentelinei angliavandenilių ugas
 vertei. Tikslios lygtys taikomos skaičiuojant išmetamų angliavandenilių kiekį naudojant molinius sudedamųjų dalių santykius, nustatytus išmatavus abiejų rūšių degalų sąnaudas pagal A.2.7.1.5 punktą.
 A.2.7.1.4.1. Koncentracijų su foninės koncentracijos pataisa nustatymas
 Stechiometriniam koeficientui nustatyti degalų molinis vandenilio santykis α apskaičiuojamas kaip degalų mišinio vidutinis molinis vandenilio santykis bandymo metu pagal A.2.7.1.5.3 punktą.
 Vietoj to 5 priedo (A.5-28) lygtyje gali būti naudojama dujinių degalų Fs vertė.
 A.2.7.1.5. Molinių sudedamųjų dalių santykių nustatymas
 A.2.7.1.5.1. Bendrosios nuostatos
 Šis punktas taikomas nustatant molinius sudedamųjų dalių santykius, jeigu degalų mišinio sudedamosios dalys žinomos (tikslusis metodas).
 A.2.7.1.5.2. Degalų mišinio sudedamųjų dalių apskaičiavimas
 Apskaičiuojant degalų mišinio elementų sudėtį taikomos (A.7-2)–(A.7-7) lygtys:
 (A.7-2)
 (A.7-3)
 (A.7-4)
 (A.7-5)
 (A.7-6)
 (A.7-7)
 čia:
 qmf1
 degalų Nr. 1 masės srautas (kg/s);
 qmf2
 degalų Nr. 2 masės srautas (g/s);
 w
 H
 vandenilio kiekis degaluose, masės %;
 w
 H
 anglies kiekis degaluose, masės %;
 w
 S
 sieros kiekis degaluose, masės %;
 w
 N
 azoto kiekis degaluose, masės %;
 w
 O
 deguonies kiekis degaluose, masės %.
 A.2.7.1.5.3. H, C, S, N ir O molinių santykių, susijusių su C, apskaičiavimas degalų mišiniams
 Atomų santykių (visų pirma H/C santykio α) apskaičiavimas atliekamas pagal 5 priede nurodytas (A.7-8) to (A.7-11) lygtis:
 (A.7-8)
 (A.7-9)
 (A.7-10)
 (A.7-11)
 čia:
 w
 H
 vandenilio kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės);
 w
 C
 anglies kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės);
 w
 S
 sieros kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės);
 w
 N
 azoto kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės);
 w
 O
 deguonies kiekis degaluose, masės dalis (g/g arba proc. masės).
 α
 molinis vandenilio santykis (H/C);
 γ
 molinis sieros santykis (S/C);
 δ
 molinis azoto santykis (N/C);
 ε
 molinis deguonies santykis (O/C).
 Nuoroda į degalus, kurių cheminė formulė yra CHαOεNδSγ.
 A.2.7.2. Moline mase grindžiamas išmetamųjų teršalų kiekio apskaičiavimas
 Taikomos 5 priedo A.2 priedėlio nuostatos, jeigu šioje dalyje nenustatyta kitaip.
 A.2.7.2.1. NOX drėgnio pataisa
 Naudojama 5 priedo A.2 priedėlio (A.5-102) lygtis (slėginio uždegimo varikliams skirta pataisa).
 A.2.7.2.2. Išmetamųjų dujų masės srauto nustatymas nenaudojant nepraskiestų išmetamųjų dujų srautmačio
 Naudojama 5 priedo A.2 priedėlio (A.5-112) lygtis (molinės masės srauto apskaičiavimas remiantis įsiurbiamu oru). 5 priedo A.2 priedėlio (A.5-113) lygtis (molinės masės srauto apskaičiavimas remiantis degalų masės srautu), kaip alternatyva, gali būti naudojama tik atliekant NRSC bandymą.
 A.2.7.2.3. Moliniai sudedamųjų dalių santykiai dujinėms sudedamosioms dalims nustatyti
 Nustatant molinius sudedamųjų dalių santykius naudojamas tikslus metodas, su kuriuo taikomos akimirkinės dujinių ir skystųjų degalų proporcijos, nustatytos remiantis akimirkiniais degalų sąnaudų matavimais ar apskaičiavimais. Akimirkiniai moliniai sudedamųjų dalių santykiai naudojami 5 priedo A.2 priedėlio (A.5-88), (A.5-90) ir (A.5-91) lygtyse apskaičiuojant nenutrūkstamąjį cheminį balansą.
 Santykiai nustatomi arba pagal A.2.7.2.3.1 punktą, arba pagal A.2.7.1.5.3 punktą.
 Sumaišytuose arba iš dujotiekio gautuose dujiniuose degaluose gali būti didelis kiekis inertinių sudedamųjų dalių, pvz., CO2 ir N2. Gamintojas šias sudedamąsias dalis turi įtraukti į A.2.7.2.3.1 arba, kai taikytina, A.2.7.1.5.3 punkte aprašytus atomų santykių apskaičiavimus arba gamintojas, priešingu atveju, apskaičiuodamas atomų santykius inertinių sudedamųjų dalių gali nenaudoti ir priskirti jas atitinkamai prie 5 priedo A.2 priedėlio A.2.4.3 punkte nurodytų įsiurbiamo oro cheminio balanso parametrų x
 O2int, x
 CO2int ir x
 H2Oint.
 A.2.7.2.3.1. Molinių sudedamųjų dalių santykių nustatymas
 Akimirkinius vandenilio, deguonies, sieros ir azoto atomų skaičiaus molinius sudedamųjų dalių santykius su anglies atomais dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliams skirtuose mišriuose degaluose galima apskaičiuoti pagal (A.7-12)–(A.7-15) lygtis:
 (A.7-12)
 (A.7-13)
 (A.7-14)
 (A.7-15)
 čia:
 –
 skystųjų ar dujinių degalų atitinkamo elemento C, H, O, S ar N masės dalis;
 –
 skystųjų degalų akimirkinis masės srautas laiko tarpsniu t (kg/val.);
 –
 dujinių degalų akimirkinis masės srautas laiko tarpsniu t (kg/val.).
 Jeigu išmetamųjų dujų masės srautas apskaičiuojamas remiantis mišrių degalų srautu, tuomet 5 priedo A.2 priedėlio (A.5-113) lygtyje w
 C apskaičiuojamas pagal (A.7-16) lygtį:
 (A.7-16)
 čia:
 –
 anglies masės dalis dyzeline ar dujiniuose degaluose;
 –
 skystųjų degalų masės srautas (kg/val.);
 –
 dujinių degalų masės srautas (kg/val.).
 A.2.7.3. CO2 kiekio nustatymas
 Taikomas 5 priedas, nebent variklis bandomas taikant pereinamųjų režimų arba nuolydinio režimo (RMC) ciklą ir naudojant nepraskiestų dujų ėminių ėmimą.
 A.2.7.3.1. CO2 kiekio nustatymas taikant pereinamųjų režimų arba nuolydinio režimo (RMC) ciklą ir naudojant nepraskiestų dujų ėminių ėmimą.
 Netaikomas būdas, kai išmetamas CO2 kiekis apskaičiuojamas matuojant CO2 kiekį išmetamosiose dujose pagal 5 priedą. Užuot tai darius taikomos toliau išdėstytos nuostatos.
 Išmatuotos vidutinės per bandymą nustatytos degalų sąnaudos nustatomos naudojant akimirkinių ciklo verčių sumą ir jomis remiamasi apskaičiuojant vidutinį per bandymą išmetamą CO2 kiekį.
 Kiekvienos rūšies sunaudotų degalų masė naudojama nustatant molinį vandenilio santykį ir bandymo degalų mišinio masės dalis pagal A.2.7.1.5 punktą.
 Visa pakoreguota abiejų rūšių degalų masė m
 fuel,corr (g per bandymą) ir iš degalų gauto išmetamo CO2 masė m
 CO2, fuel (g per bandymą) nustatomos pagal (A.7-17) ir (A.7-18) lygtis.
 (A.7-17)
 (A.7-18)
 čia:
 m
 fuel
 –
 visa abiejų rūšių degalų masė (g per bandymą);
 m
 THC
 –
 visa išmetamų angliavandenilių masė išmetamosiose dujos (g per bandymą);
 m
 CO
 –
 išmetamo anglies monoksido masė išmetamosiose dujos (g per bandymą);
 w
 GAM
 –
 sieros kiekis degaluose (masės proc.);
 w
 DEL
 –
 azoto kiekis degaluose (masės proc.);
 w
 EPS
 –
 deguonies kiekis degaluose (masės %);
 α
 –
 degalų molinis vandenilio santykis (H/C) [-];
 A
 C
 –
 atominė anglies masė – 12,011 (g/mol);
 A
 H
 –
 atominė vandenilio masė – 1,0079 (g/mol);
 M
 CO
 –
 molekulinė anglies monoksido masė – 28,011 (g/mol);
 M
 CO2
 –
 molekulinė anglies dioksido masė – 44,01 (g/mol).
 Iš karbamido gautas išmetamo CO2 kiekis m
 CO2,urea (g per bandymą) apskaičiuojamas pagal (A.7-19) lygtį:
 (A.7-19)
 čia:
 c
 urea
 –
 karbamido koncentracija (proc.);
 m
 urea
 –
 visa sunaudoto karbamido masė (g per bandymą);
 M
 CO(NH2)2
 –
 molekulinė karbamido masė – 60,056 [g/mol].
 Visas išmetamo CO2 kiekis m
 CO2 (g per bandymą) apskaičiuojamas pagal (A.7-20) lygtį:
 m
 CO2 = m
 CO2,fuel + m
 CO2,urea
 (A.7-20)
 Visas pagal (A.7-20) lygtį apskaičiuotas išmetamas CO2 kiekis naudojamas apskaičiuojant su stabdymu susijusį išmetamą CO2 kiekį eCO2 (g/kWh) pagal 5 priedo A.1 priedėlio A.1.4.1.1 punktą arba 5 priedo A.2 priedėlio A.2.8.1.1 punktą. Prireikus pagal 6 priedo A.3 priedėlį bus pakoreguotas išmetamųjų dujų CO2 kiekis, gaunamas iš dujinių degalų CO2.
 (1) Priklauso nuo degalu.
 (2) Kai λ = 2, sausas oras, 273 K, 101,3 kPa;
 (3) u paklaida 0,2 proc., jeigu mases sudetis: C = 58–76 proc.; H = 19–25 proc.; N = 0–14 proc. (CH4, G20, G23 ir G25);
 (4) NMHC remiantis CH2,93 (visam HC kiekiui taikomas CH4
 u
 gas koeficientas);
 (5) u paklaida 0,2 proc., jeigu mases sudetis: C3 = 27–90 proc.; C4 = 10–73 proc. (SND A ir B degalai).
 A.3 PRIEDĖLIS
 GAMTINĖMIS DUJOMIS (BIOMETANU) ARBA SND IR SKYSTAISIAIS DEGALAIS VAROMŲ DVEJOPŲ DEGALŲ VIENALAIKIO NAUDOJIMO VARIKLIŲ TIPAI. APIBRĖŽČIŲ IR PAGRINDINIŲ REIKALAVIMŲ ILIUSTRACIJA
 Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipas
 GERcycle
 Tuščioji eiga naudojant skystuosius degalus
 Variklio įšildymas skystaisiais degalais
 Veikimas naudojant tik skystuosius degalus
 Veikimas nesant dujų
 Pastabos
 1A
 GERNRTC, hot ≥ 0,9 arba
 GERNRSC, ≥ 0,9
 Neleidžiama
 Leidžiama tik nustačius techninės priežiūros veikseną
 Leidžiama tik nustačius techninės priežiūros veikseną
 Techninės priežiūros veiksena
 1B
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 arba
 GERNRSC ≥ 0,9
 Leidžiama tik nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną
 Leidžiama tik nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną
 Leidžiama tik nustačius skystųjų degalų naudojimo veikseną ir techninės priežiūros veikseną
 Skystųjų degalų naudojimo veiksena
 2 A
 0,1 < GERNRTC, hot < 0,9
 arba 0,1 < GERNRSC < 0,9
 Leidžiama
 Leidžiama tik nustačius techninės priežiūros veikseną
 Leidžiama tik nustačius techninės priežiūros veikseną
 Techninės priežiūros veiksena
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 arba
 GERNRSC ≥ 0,9
 Leidžiama
 2 B
 0,1 < GERNRTC, hot < 0,9
 arba 0,1 < GERNRSC < 0,9
 Leidžiama
 Leidžiama
 Leidžiama
 Skystųjų degalų naudojimo veiksena
 GERNRTC, hot ≥ 0,9
 arba
 GERNRSC ≥ 0,9
 Leidžiama
 3 A
 Neapibrėžta ir neleidžiama
 3 B
 GERNRTC, hot ≤ 0,1
 arba
 GERNRSC ≤ 0,1
 Leidžiama
 Leidžiama
 Leidžiama
 Skystųjų degalų naudojimo veiksena
 8 PRIEDAS
 TERŠALŲ IŠMETIMO LABORATORINIŲ BANDYMŲ REZULTATŲ PATIKSLINIMO ĮTRAUKIANT NUSIDĖVĖJIMO KOEFICIENTUS METODIKA
 1. TERMINŲ APIBRĖŽTYS
 Šiame priede vartojamų terminų apibrėžtys:
 1.1.
 sendinimo ciklas – ne keliais judančio mechanizmo arba variklio eksploatavimas (tam tikru sūkių skaičiumi, apkrova ir galia) per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį;
 1.2.
 svarbiausios su teršalų išmetimu susijusios sudedamosios dalys – papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, variklio elektroninis valdymo įtaisas ir susiję jutikliai bei paleidikliai, taip pat IDR sistema ir visi susiję filtrai, aušintuvai, valdymo vožtuvai bei vamzdžiai;
 1.3.
 svarbiausi su teršalų išmetimu susiję techninės priežiūros darbai – svarbiausių su teršalų išmetimu susijusių variklio sudedamųjų dalių techninės priežiūros darbai;
 1.4.
 su teršalų išmetimu susiję techninės priežiūros darbai – techninės priežiūros darbai, kurie daro esminį poveikį išmetamųjų teršalų kiekiui arba dėl kurių gali padidėti įprastai eksploatuojamo ne keliais judančio mechanizmo arba variklio išmetamų teršalų kiekis;
 1.5.
 variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeima – variklių šeimos apibrėžimą atitinkanti gamintojo sudaryta variklių grupė, skirstoma smulkiau atsižvelgiant į varikliuose įrengtas panašias papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemas;
 1.6.
 su teršalų išmetimu nesusiję techninės priežiūros darbai – techninės priežiūros darbai, kurie nedaro esminio poveikio išmetamųjų teršalų kiekiui ir kuriuos atlikus negali ilgam padidėti įprastai eksploatuojamo ne keliais judančio mechanizmo arba variklio išmetamų teršalų kiekis;
 1.7.
 per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa – sendinimo ciklas ir nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnis, per kuriuos nustatomi variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos nusidėvėjimo koeficientai.
 2. BENDROSIOS NUOSTATOS
 2.1.
 Šiame priede nustatoma variklių, kurie, siekiant nustatyti nusidėvėjimo koeficientus, taikomus tvirtinant variklių tipą ir vertinant gamybos atitiktį, bandomi pagal bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programą, atrankos metodika. Nusidėvėjimo koeficientai taikomi išmetamiesiems teršalams, matuojamiems pagal 4 priedą ir apskaičiuojamiems pagal 5 priedą, atitinkamai laikantis šio priedo 3.2.7 arba 4.3 punkte nustatytos tvarkos.
 2.2.
 Tipo patvirtinimo institucija neprivalo dalyvauti atliekant bandymus per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį ar išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymus, kurių tikslas – nustatyti nusidėvėjimo lygį.
 2.3.
 Šiame priede taip pat išsamiai aprašomi su teršalų išmetimu susiję ir nesusiję techninės priežiūros darbai, kuriuos reikėtų arba galima atlikti varikliams, bandomiems pagal per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą. Tokie techninės priežiūros darbai turi atitikti eksploatuojamų variklių techninę priežiūrą, apie juos turi būti pranešama galutiniams naujų variklių naudotojams.
 3. NRE, NRG, SMB, ATS VARIKLIŲ KATEGORIJOS IR NRS-V-2B IR NRS-V-3 PAKATEGORĖS
 3.1. Variklių atranka, siekiant nustatyti teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpiu taikomus nusidėvėjimo koeficientus
 3.1.1.
 Varikliai atrenkami iš 10 priedo 2 dalyje apibrėžtos variklių šeimos, siekiant atlikti teršalų kiekio nustatymo bandymus ir nustatyti teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpiui taikomus nusidėvėjimo koeficientus.
 3.1.2.
 Skirtingų šeimų varikliai taip pat gali būti grupuojami į šeimas pagal naudojamos papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos tipus arba, jei papildomas išmetamųjų teršalų apdorojimas nenumatytas, remiantis išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos techninių charakteristikų panašumu. Varikliai, kurių skiriasi stūmoklio skersmuo ir eiga, konfigūracija, oro reguliavimo ir degalų sistemos, išmetamųjų teršalų charakteristikų blogėjimo požiūriu gali būti laikomi lygiaverčiais, jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia duomenų, kad tokiam sprendimui priimti yra rimtas techninis pagrindas. Norėdamas prie tos pačios variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos priskirti variklius, kuriems taikomos panašios techninės specifikacijos ir kuriuose papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos montuojamos panašiai, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia duomenis, įrodančius, kad šių variklių išmetamųjų teršalų kiekio mažinimo veiksmingumas yra panašus.
 3.1.3.
 Išmetamųjų teršalų charakteristikų blogėjimo požiūriu bandomasis variklis turi atitikti variklių šeimas, kurioms tipo patvirtinimo tikslais bus taikomos gautos nusidėvėjimo koeficientų vertės. Variklių gamintojas parenka vieną reprezentatyvų tam tikros variklių šeimos, variklių šeimų grupės arba variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos variklį, kaip nustatyta šio priedo 3.1.2 punkte, su kuriuo bus atliekami bandymai pagal šio priedo 3.2.2 punkte nurodytą per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, ir prieš pradėdamas bandymus apie tai praneša tipo patvirtinimo institucijai.
 3.1.4.
 Jeigu tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kad tam tikros variklių šeimos, variklių šeimų grupės arba variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos blogiausią išmetamųjų teršalų kiekio atvejį geriau atitiktų kitas bandomasis variklis, naudotiną bandomąjį variklį tipo patvirtinimo institucija ir variklių gamintojas parenka drauge.
 3.2. Teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpiu taikomų nusidėvėjimo koeficientų nustatymas
 3.2.1. Bendrosios nuostatos
 Tam tikros variklių šeimos, variklių šeimų grupės arba variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimai taikomi nusidėvėjimo koeficientai nustatomi pagal parinktus variklius, remiantis per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa, į kurią įtraukti periodiniai dujų ir kietųjų dalelių išmetimo bandymai kiekvienu tam tikros kategorijos varikliams taikomu bandymų ciklu, kaip nurodyta šios taisyklės 3 priedėlyje. Atliekant NRTC, naudojami tik įšilusio variklio paleidimo bandymų rezultatai.
 3.2.1.1.
 Gamintojui paprašius tipo patvirtinimo institucija gali leisti taikyti nusidėvėjimo koeficientus, kurie nustatyti ne pagal šio priedo 3.2.2–3.2.5 punktuose nustatytąsias, o pakaitines procedūras. Tokiu atveju gamintojas tipo patvirtinimo institucijai priimtinu būdu įrodo, kad taikytos alternatyvios procedūros yra ne mažiau griežtos negu nustatytosios šio priedo 3.2.2–3.2.5 punktuose.
 3.2.2. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa
 Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomas bandymų programas gamintojo nuožiūra galima vykdyti kaip eksploatuojamo ne keliais judančio mechanizmo, kuriame įrengtas pasirinktas variklis, per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą arba prie dinamometro prijungto variklio per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą. Nereikalaujama, kad gamintojas nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsniu tarp teršalų matavimo bandymo taškų naudotų etaloninius degalus.
 3.2.2.1. Nustatytos trukmės eksploatavimo mechanizme tarpsnis ir nustatytos trukmės eksploatavimo prijungus prie dinamometro tarpsnis
 3.2.2.1.1.
 Gamintojas, atsižvelgdamas į gerąją inžinerinę praktiką, nustato variklių nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnio ir sendinimo ciklo formą ir trukmę.
 3.2.2.1.2.
 Gamintojas nustato bandymo taškus, kuriuose per taikytinus ciklus bus matuojamas dujinių ir kietųjų dalelių išmetamųjų teršalų kiekis.
 3.2.2.1.2.1.
 Jeigu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa yra trumpesnė už teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpį, kaip nurodyta šio priedo 3.2.2.1.7 punkte, bandymo taškų turi būti ne mažiau kaip trys: vienas – per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje, antras – maždaug per vidurį, trečias – pabaigoje.
 3.2.2.1.2.2.
 Jeigu nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnis baigiasi teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigoje, bandymo taškų turi būti ne mažiau kaip du: vienas – nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnio pradžioje, antras – pabaigoje.
 3.2.2.1.2.3.
 Gamintojas gali atlikti papildomus bandymus vienodais intervalais nutolusiuose tarpiniuose taškuose.
 3.2.2.1.3.
 Pagal šio priedo 3.2.5.1 punktą apskaičiuotos arba pagal šio priedo 3.2.2.1.2.2 punktą tiesiogiai išmatuotos išmetamųjų teršalų kiekio vertės pradžios taške ir teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigos taške turi atitikti variklių šeimai taikytinas ribines vertes. Tačiau tarpiniuose bandymo taškuose gauti pavieniai teršalų išmetimo bandymų rezultatai šias ribines vertes gali viršyti.
 3.2.2.1.4.
 Jeigu variklių kategorijoms ar pakategorėms taikomas pereinamųjų režimų ciklas, gamintojas gali prašyti tipo patvirtinimo institucijos sutikimo, kad kiekviename bandymo taške būtų atliekamas tik vienas bandymų ciklas (atitinkamai įšilusio variklio NRTC ar LSI-NRTC arba NRSC ciklas), o kitas bandymų ciklas būtų atliekamas tik per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje.
 3.2.2.1.5.
 Jeigu variklių kategorijoms ar pakategorėms taikytinas ne keliais judančių mechanizmų pereinamųjų režimų ciklas, nustatytas 4 priedo A.6 priedėlyje, kiekviename bandymo taške atliekamas tik NRSC ciklas.
 3.2.2.1.6.
 Skirtingoms variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimoms gali būti taikomos skirtingos per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos.
 3.2.2.1.7.
 Kaupiamojo eksploatavimo laikotarpiai gali būti trumpesni nei teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis, tačiau ne trumpesni nei mažiausiai vienas ketvirtis atitinkamo teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio, nurodyto šios taisyklės 3 priedėlyje.
 3.2.2.1.8.
 Leidžiama taikyti spartesnį sendinimą, pagal degalų sąnaudas pakoreguojant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą. Koreguojama remiantis tipinių eksploatacinių degalų sąnaudų ir per sendinimo ciklą nustatytų degalų sąnaudų santykiu, tačiau per sendinimo ciklą nustatytos degalų sąnaudos tipinių eksploatacinių degalų sąnaudų neturi viršyti daugiau kaip 30 proc.
 3.2.2.1.9.
 Gamintojui paprašius ir tipo patvirtinimo institucijai pritarus gali būti taikomi alternatyvūs spartesnio sendinimo metodai.
 3.2.2.1.10.
 Bandymų per kaupiamąjį eksploatavimo laikotarpį programa išsamiai aprašoma tipo patvirtinimo paraiškoje ir prieš bet kokių bandymų pradžią apie ją pranešama tipo patvirtinimo institucijai.
 3.2.2.2. Jeigu tipo patvirtinimo institucija nusprendžia, kad turi būti atlikti papildomi matavimai tarp gamintojo pasirinktų bandymų laikotarpių, ji apie tai praneša gamintojui. Gamintojas parengia persvarstytą bandymų per kaupiamojo eksploatavimo laikotarpį programą ir suderina ją su tipo patvirtinimo institucija.
 3.2.3. Variklio bandymai
 3.2.3.1. Variklio stabilizavimas
 3.2.3.1.1.
 Kiekvienai variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimai gamintojas nustato, kiek valandų ne keliais judantis mechanizmas arba variklis turi veikti, kad variklio papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos veikimas stabilizuotųsi. Tipo patvirtinimo institucijai paprašius gamintojas pateikia duomenis ir analizės rezultatus, kuriais remiantis buvo nustatyta ši trukmė. Kita galimybė – norėdamas stabilizuoti variklio papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą, gamintojas gali 60–125 valandas arba lygiavertį laiką eksploatuoti variklį arba ne keliais judantį mechanizmą taikydamas sendinimo ciklą.
 3.2.3.1.2.
 Šio priedo 3.2.3.1.1 punkte nustatyto stabilizavimo laikotarpio pabaiga laikoma kaupiamojo eksploatavimo laikotarpio pradžia.
 3.2.3.2. Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį atliekami bandymai
 3.2.3.2.1.
 Baigus stabilizavimą, varikliui taikoma gamintojo pasirinkta bandymų per kaupiamojo eksploatavimo laikotarpį programa, kaip aprašyta šio priedo 3.2.2 punkte. Periodiškai – taip, kaip gamintojas yra nustatęs per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomoje bandymų programoje, ir, jei taikoma, kai pagal šio priedo 3.2.2.2 punktą taip nusprendžia tipo patvirtinimo institucija, atliekamas variklio dujinių ir kietųjų dalelių išmetimo bandymai, taikant įšilusio variklio NRTC ir NRSC ciklus arba LSI-NRTC ir NRSC ciklus, taikytinus tai variklių kategorijai pagal šios taisyklės 3 priedėlį.
 Gamintojas gali nuspręsti matuoti išmetamųjų teršalų kiekį prieš bet kurią papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą ir atskirai matuoti jų kiekį už bet kurios papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos.
 Vadovaujantis šio priedo 3.2.2.1.4 punktu, jei susitarta kiekviename bandymo taške atlikti tik vieną bandymų ciklą (įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC arba NRSC), kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC arba NRSC) atliekamas per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje.
 Pagal šio priedo 3.2.2.1.5 punktą, jeigu variklių kategorijoms ar pakategorėms taikytinas ne keliais judančių mechanizmų pereinamųjų režimų ciklas, nustatytas 4 priedo A.6 priedėlyje, kiekviename bandymo taške atliekamas tik NRSC ciklas.
 3.2.3.2.2.
 Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos metu variklio techninė priežiūra atliekama pagal šio priedo 3.4 punktą.
 3.2.3.2.3.
 Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos metu galima atlikti neplaninę variklio arba ne keliais judančio mechanizmo techninę priežiūrą, jeigu, pvz., įprasta gamintojo diagnostikos sistema nustatoma problema, iš kurios ne keliais judančio mechanizmo operatorius mato, jog įvyko gedimas.
 3.2.4. Pranešimas
 3.2.4.1.
 Visų pagal per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą atliktų teršalų išmetimo bandymų (įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC ir NRSC) rezultatai teikiami tipo patvirtinimo institucijai. Jeigu kuris nors teršalų išmetimo bandymas paskelbiamas negaliojančiu, gamintojas nurodo priežastis, kodėl bandymas paskelbtas negaliojančiu. Tokiu atveju per kitas 100 nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnio valandų atliekama kita teršalų išmetimo bandymų seka.
 3.2.4.2.
 Gamintojas saugo visus įrašus su informacija apie visus variklio teršalų išmetimo bandymus ir techninės priežiūros darbus, atliktus per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos metu. Ši informacija pateikiama tipo patvirtinimo institucijai kartu su išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymų, atliktų kaupiamojo eksploatavimo laikotarpiu, rezultatais.
 3.2.5. Nusidėvėjimo koeficientų nustatymas
 3.2.5.1.
 Pagal šio priedo 3.2.2.1.2.1 arba 3.2.2.1.2.3 punktą vykdant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, remiantis visais bandymų rezultatais atliekama kiekvieno teršalo, kurio kiekis per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos metu taikant įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC ir NRSC matuojamas kiekviename bandymo taške, geriausios sutapties tiesinės regresijos analizė. Kiekvieno teršalo išmetimo bandymo rezultatai išreiškiami tokiu pačiu skaitmenų po kablelio tikslumu, kokiu išreikšta variklių šeimai taikytina to teršalo ribinė vertė, pridėjus vieną papildomą skaitmenį po kablelio.
 Jeigu, vadovaujantis šio priedo 3.2.2.1.4 arba 3.2.2.1.5 punktu, kiekviename bandymo taške atliktas tik vienas bandymų ciklas (įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC arba NRSC), regresinė analizė atliekama remiantis tik kiekviename bandymo taške atlikto bandymų ciklo bandymų rezultatais.
 Gamintojas gali prašyti tipo patvirtinimo institucijos išankstinio leidimo taikyti netiesinę regresiją.
 3.2.5.2.
 Kiekvieno išmetamojo teršalo kiekio vertės, gautos per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir bandomo variklio teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigos taške, nustatomos:
 a)
 jeigu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa vykdoma pagal šio priedo 3.2.2.1.2.1 arba 3.2.2.1.2.3 punktą – ekstrapoliuojant šio priedo 3.2.5.1 punkte pateiktą regresijos lygtį, arba
 b)
 jeigu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdoma bandymų programa vykdoma pagal šio priedo 3.2.2.1.2.2 punktą – matuojant tiesiogiai.
 Jeigu išmetamųjų teršalų kiekio vertės taikomos prie tos pačios variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos arba variklių šeimų grupės priskiriamoms variklių šeimoms, tačiau jų teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpiai skiriasi, kiekvieno teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio išmetamųjų teršalų kiekio vertės, gautos teršalų išmetimo sistemų ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigos taške, perskaičiuojamos ekstrapoliuojant arba interpoliuojant šio priedo 3.2.5.1 punkte pateiktą regresijos lygtį.
 3.2.5.3.
 Kiekvienam teršalui taikomas nusidėvėjimo koeficientas (NK) – tai taikomų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigos taške, ir verčių, gautų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje, santykis (multiplikacinis nusidėvėjimo koeficientas).
 Gamintojas gali prašyti tipo patvirtinimo institucijos išankstinio leidimo kiekvienam teršalui taikyti adityvųjį NK. Adityvusis NK – tai apskaičiuotų išmetamųjų teršalų kiekio verčių, gautų teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigos taške, ir verčių, gautų per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje, skirtumas.
 Išmetamam NOX taikomų nusidėvėjimo koeficientų nustatymo tiesinės regresijos būdu pavyzdys pateiktas A.8-1 paveiksle.
 Multiplikacinių ir adityviųjų NK maišyti vienoje teršalų grupėje neleidžiama.
 Jeigu apskaičiuota multiplikacinio NK vertė mažesnė už 1,00, o adityviojo NK – mažesnė už 0,00, nusidėvėjimo koeficientas atitinkamai yra 1,0 arba 0,00.
 Vadovaujantis šio priedo 3.2.2.1.4 punktu, jei kiekviename bandymo taške sutarta atlikti tik vieną bandymų ciklą (įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC arba NRSC), o kitas bandymų ciklas (įšilusio variklio NRTC, LSI-NRTC arba NRSC) atliekamas tik per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos pradžioje ir pabaigoje, kiekviename bandymo taške atliktam bandymų ciklui apskaičiuotas nusidėvėjimo koeficientas taikomas ir kitam bandymų ciklui.
 A.8-1 paveikslas
 NK nustatymo pavyzdys
 Trumpiausias eksploatavimo tarpsnis
 Ekstrapoliavimas
 Ribinė vertė
 EDP
 EDP pabaiga
 Multiplikacinis NK = 0,390 / 0,352 = 1,109 Adityvusis NK = 0,390 - 0,352 = 0,038 g/kWh
 Teršal išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis (EDP) [h]
 3.2.6. Priskirtieji nusidėvėjimo koeficientai
 3.2.6.1.
 Užuot nusidėvėjimo koeficientams nustatyti taikę per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, gamintojai gali nuspręsti naudoti A.8-1 lentelėje pateiktus priskirtuosius multiplikacinius NK.
 A.8-1 lentelė
 Priskirtieji nusidėvėjimo koeficientai
 Bandymų ciklas
 CO
 HC
 NOX
 KD
 KDK
 NRTC ir LSI-NRTC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 1,0
 NRSC
 1,3
 1,3
 1,15
 1,05
 1,0
 Priskirtieji adityvieji NK nepateikiami. Priskirtųjų multiplikacinių NK negalima transformuoti į adityviuosius NK.
 3.2.6.1.1.
 Nepaisant šio priedo 3.2.6.1 punkto, PN galima naudoti 0,0 adityvųjį NK arba 1,0 multiplikacinį NK kartu su ankstesnių NK bandymų, per kuriuos kietųjų dalelių skaičiui skirta vertė nebuvo nustatyta, rezultatais, jeigu įvykdomos abi šios sąlygos:
 a)
 ankstesnis NK bandymas buvo atliktas su variklio technologija, kurią būtų buvę galima įtraukti į tą pačią variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimą, kaip nustatyta šio priedo 3.1.2 punkte, prie kurios priklauso variklių šeima, kuriai ketinama taikyti NK, ir
 b)
 bandymų rezultatai buvo panaudoti suteikiant tipo patvirtinimą dar prieš oficialiai įsigaliojant 05 serijos pakeitimams.
 3.2.6.2.
 Kai naudojami priskirtieji NK, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia patikimus įrodymus, kad išmetamųjų teršalų kontrolės įrangos sudedamosioms dalims gali būti pagrįstai būdingas su minėtais priskirtaisiais koeficientais susijęs teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis. Šie įrodymai gali būti pagrįsti konstrukcijos analize, bandymais arba ir vienu, ir kitu.
 3.2.7. Nusidėvėjimo koeficientų taikymas
 3.2.7.1.
 Pagal 4 priedą gautam bandymo rezultatui (svertinei išmetamųjų kietųjų dalelių ir kiekvienos rūšies dujų savitajai masei per ciklą) pritaikius nusidėvėjimo koeficientus, varikliai turi atitikti kiekvieno teršalo atžvilgiu jiems taikomas variklių šeimai nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes. Atsižvelgiant į NK tipą, taikomos šios nuostatos:
 a)
 multiplikacinis: (svertinė išmetamųjų teršalų savitoji masė per ciklą) * NK ≤ išmetamųjų teršalų riba;
 b)
 adityvusis: (svertinė išmetamųjų teršalų savitoji masė per ciklą) + NK ≤ išmetamųjų teršalų riba.
 Ciklo svertinė išmetamųjų teršalų savitoji masė gali būti pakoreguota, atsižvelgiant į nedažną regeneravimą (jei taikoma).
 3.2.7.2.
 Taikant multiplikacinį NOX + HC nusidėvėjimo koeficientą, atskiros HC ir NOX NK vertės nustatomos ir atskirai taikomos pagal teršalų išmetimo bandymo rezultatus apskaičiuojant pablogėjusias išmetamųjų teršalų lygio vertes, tuomet gautos pablogėjusios NOX ir HC vertės sudedamos, kad būtų galima nustatyti atitiktį išmetamųjų teršalų ribinei vertei.
 3.2.7.3.
 Gamintojas gali tam tikrai variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimai nustatytus NK taikyti varikliui, priskiriamam ne prie tos pačios variklių su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema šeimos. Tokiais atvejais gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad variklio, kurio variklių šeimos su papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema bandymai buvo pirmiau atlikti, ir variklio, kuriam ketinama taikyti NK, techninės specifikacijos ir montavimo ne keliais judančiame mechanizme reikalavimai yra panašūs ir kad to variklio išmetamų teršalų kiekis yra panašus.
 Jeigu NK ketinama taikyti varikliui, kurio teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis yra kitoks, NK perskaičiuojami atsižvelgiant į taikytiną teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpį, ekstrapoliuojant arba interpoliuojant šio priedo 3.2.5.1 punkte pateiktą regresijos lygtį.
 3.2.7.4.
 Kiekvienai per kiekvieną taikomą bandymų ciklą išmetamų teršalų rūšiai nustatyti NK užregistruojami bandymų protokole, nustatytame 2 priedo A.1 priedėlyje.
 3.3. Gamybos atitikties patikra
 3.3.1.
 Gamybos atitiktis išmetamųjų teršalų reikalavimams tikrinama pagal šios taisyklės 7 priedėlį.
 3.3.2.
 Gamintojas gali išmetamųjų teršalų kiekį matuoti prieš bet kokią papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemą tuo pačiu metu, kai atliekamas tipo patvirtinimo bandymas. Tuo tikslu gamintojas gali neoficialiai nustatyti du atskirus NK: vieną – varikliui be papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos, kitą – papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemai, ir juos naudoti kaip pagalbinį rodiklį baigiamajam gamybos linijos auditui.
 3.3.3.
 Kalbant apie patvirtinimą, bandymų protokole, nustatytame šių taisyklių 2 priedo 1 priedėlyje, užregistruojami tik pagal šio priedo 3.2.5 arba 3.2.6 punktą nustatyti NK.
 3.4. Techninė priežiūra
 Per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos metu techninė priežiūra atliekama pagal gamintojo parengtą techninio aptarnavimo ir techninės priežiūros vadovą.
 3.4.1. Su teršalų išmetimu susijusi planinė techninė priežiūra
 3.4.1.1.
 Su teršalų išmetimu susiję planinės techninės priežiūros darbai, atliekami, kai variklis yra eksploatuojamas vykdant per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, atliekami gamintojo parengtose ne keliais judančio mechanizmo arba variklio galutiniam naudotojui skirtose techninės priežiūros instrukcijose numatytais vienodais intervalais. Šį techninės priežiūros tvarkaraštį per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos laikotarpiu prireikus galima atnaujinti, bet iš jo negalima išbraukti nė vienos su bandomuoju varikliu jau atliktos techninės priežiūros operacijos.
 3.4.1.2.
 Bet koks periodinis svarbiausių su teršalų išmetimu susijusių sudedamųjų dalių reguliavimas, ardymas, valymas ar keitimas teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpiu, siekiant išvengti variklio darbo sutrikimų, atliekamas tik tokia apimtimi, kokia yra technologiškai būtina, kad būtų užtikrintas tinkamas išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veikimas. Reikia užtikrinti, kad per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos laikotarpiu ir po tam tikro variklio darbo laiko pagal planą nereikėtų keisti jokių svarbiausių su teršalų išmetimu susijusių sudedamųjų dalių, išskyrus tas, kurios yra reguliariai keičiamos dalys. Šiuo atveju reguliariai keičiamomis dalimis laikomos reguliariai atnaujinamos keičiamosios techninės priežiūros dalys arba dalys, kurias po tam tikro variklio darbo laiko reikia valyti.
 3.4.1.3.
 Prieš suteikdama tipo patvirtinimą tipo patvirtinimo institucija patvirtina visus planinės techninės priežiūros reikalavimus; šie reikalavimai įtraukiami į naudotojo vadovą. Tipo patvirtinimo institucija neatsisako patvirtinti techninės priežiūros reikalavimų, jei jie pagrįsti ir techniniu požiūriu reikalingi, įskaitant, be kita ko, šio priedo 3.4.1.4 punkte nurodytus reikalavimus.
 3.4.1.4.
 Kad būtų galima vykdyti per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomas bandymų programas, variklio gamintojas pateikia nurodymus dėl toliau išvardytų įtaisų reguliavimo, valymo, techninės priežiūros (jeigu reikia) ir planinio keitimo:
 a)
 išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos filtrų ir aušintuvų;
 b)
 karterio dujų ventiliavimo vožtuvo, jeigu taikytina;
 c)
 degalų purkštuvo antgalių (leidžiamas tik valymas);
 d)
 degalų purkštuvų;
 e)
 turbokompresoriaus;
 f)
 variklio elektroninio valdymo įtaiso ir susijusių jo jutiklių bei paleidiklių;
 g)
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos (įskaitant susijusias sudedamąsias dalis);
 h)
 papildomo NOX apdorojimo sistemos (įskaitant susijusias sudedamąsias dalis);
 i)
 išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistemos, įskaitant visus susijusius valdymo vožtuvus ir vamzdžius;
 j)
 bet kokios papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos.
 3.4.1.5.
 Planiniai svarbiausi su teršalų išmetimu susiję techninės priežiūros darbai atliekami tik jei juos reikia atlikti eksploatavimo laikotarpiu ir jei apie šį reikalavimą pranešama variklio arba ne keliais judančio mechanizmo galutiniam naudotojui.
 3.4.2. Su planine technine priežiūra susiję pakeitimai
 Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia prašymą patvirtinti visus naujus planinės techninės priežiūros darbus, kuriuos jis nori atlikti per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos laikotarpiu ir vėliau rekomenduoti juos atlikti ne keliais judančių mechanizmų arba variklių galutiniams naudotojams. Su prašymu pateikiami duomenys, kuriais pagrindžiama būtinybė atlikti naujus planinės techninės priežiūros darbus, ir tų darbų atlikimo intervalai.
 3.4.3. Su teršalų išmetimu nesusijusi planinė techninė priežiūra
 Variklių arba ne keliais judančių mechanizmų, pasirinktų pagal per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, su teršalų išmetimu nesusijusius planinės techninės priežiūros darbus, kurie yra pagrįsti ir techniniu požiūriu reikalingi (pvz., alyvos keitimas, alyvos filtro, degalų filtro, oro filtro keitimas, aušinimo sistemos techninė priežiūra, tuščiosios eigos sūkių skaičiaus reguliavimas, reguliatoriaus nustatymas, variklio diržo sukimo momento, vožtuvo tarpo, purkštuvo tarpo ir bet kurios diržinės pavaros įtempimo reguliavimas ir kt.), galima atlikti gamintojo galutiniam naudotojui rekomenduojamu mažiausiu dažnumu (pvz., ne tokiais intervalais, kurie yra rekomenduojami eksploatuojant sunkiomis sąlygomis).
 3.5. Remontas
 3.5.1.
 Variklių, pasirinktų bandyti pagal per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomą bandymų programą, sudedamųjų dalių remontas atliekamas tik jei sudedamoji dalis sugenda arba sutrinka variklio veikimas. Paties variklio, išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos ar degalų tiekimo sistemos remonto atlikti neleidžiama, išskyrus šio priedo 3.5.2 punkte nustatytus atvejus.
 3.5.2.
 Jeigu per nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnį vykdomos bandymų programos laikotarpiu variklis, jo išmetamųjų teršalų kontrolės sistema arba jo degalų tiekimo sistema sugenda, nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnis laikomas negaliojančiu ir su nauju varikliu pradedamas skaičiuoti naujas nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnis.
 Ankstesnė pastraipa netaikoma, jeigu sugedusios sudedamosios dalys pakeičiamos lygiavertėmis sudedamosiomis dalimis, kurių nustatytos trukmės eksploatavimo tarpsnis valandomis yra toks pat.
 4. NRSH IR NRS VARIKLIŲ KATEGORIJOS IR PAKATEGORĖS, IŠSKYRUS NRS-V-2B IR NRS-V-3
 4.1. Taikytina teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio (EDP) kategorija ir atitinkamas nusidėvėjimo koeficientas (NK) nustatomi pagal šią 4 dalį.
 4.2. Jeigu visų kuriais nors variklių šeimai priklausančių variklių, kurie tinkamai išbandomi šioje taisyklėje nustatyta tvarka, teršalų išmetimo bandymų rezultatai, pakoreguoti padauginus iš šiame priede nurodyto NK, neviršija tai variklių pakategorei taikomų ribinių verčių, minėta variklių šeima laikoma atitinkančia tai variklių klasei taikomas ribines vertes. Jeigu kuriai nors variklių šeimai priklausančio variklio teršalų išmetimo bandymų rezultatai, pakoreguoti padauginus iš šiame punkte nurodyto NK, viršija konkrečiai variklių pakategorei taikomą bet kurią ribinę vertę, minėta variklių šeima laikoma neatitinkančia tai variklių klasei taikomų ribinių verčių.
 4.3. NK nustatomi toliau aprašyta tvarka.
 4.3.1.
 Bent su vienu bandomuoju varikliu, kuriame pasirinkta konfigūracija su didžiausia tikimybe viršyti HC + NOX išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kurio konstrukcija atitinka gaminamų variklių konstrukciją, praėjus tam tikram valandų skaičiui, kai išmetamųjų teršalų kiekis stabilizuojasi, atliekama (visa) 5 priede aprašyta teršalų išmetimo bandymų procedūra.
 4.3.2.
 Jeigu bandomi keli varikliai, rezultatai apskaičiuojami kaip visų bandytų variklių rezultatų vidurkis ir suapvalinami iki skaičiaus, išreikšto tokiu pačiu skaitmenų po kablelio tikslumu, kokiu yra išreikšta taikytina ribinė vertė, pridėjus vieną reikšminį skaitmenį.
 4.3.3.
 Tokie teršalų išmetimo bandymai vėl atliekami praėjus to variklio sendinimo laikotarpiui. Reikėtų parengti sendinimo metodiką, kad gamintojas galėtų per eksploatuojamo variklio EDP tinkamai prognozuoti teršalų išmetimo sistemos veikimo blogėjimą, atsižvelgdamas į nusidėvėjimo pobūdį ir kitus nusidėvėjimo procesus, kurių galima tikėtis įprastomis naudojimo sąlygomis ir kurie galėtų paveikti teršalų išmetimo sistemos darbą. Jeigu bandomi keli varikliai, rezultatai apskaičiuojami kaip visų bandytų variklių rezultatų vidurkis ir suapvalinami iki skaičiaus, išreikšto tokiu pačiu skaitmenų po kablelio tikslumu, kokiu yra išreikšta taikytina ribinė vertė, pridėjus vieną reikšminį skaitmenį.
 4.3.4.
 Pagal kiekvieną reguliuojamą teršalą suskirstytas išmetamųjų teršalų kiekis EDP pabaigoje (jei taikoma, vidutinis išmetamųjų teršalų kiekis) dalijamas iš stabilizuoto išmetamųjų teršalų kiekio (jei taikoma, vidutinio išmetamųjų teršalų kiekio) ir suapvalinamas iki dviejų reikšminių skaitmenų. Gautas skaičius yra NK, nebent jis mažesnis už 1,00 – tada NK yra 1,00.
 4.3.5.
 Gamintojas gali nuspręsti tarp stabilizuoto teršalų išmetimo bandymo taško ir EDP pabaigos nustatyti papildomų teršalų išmetimo bandymo taškų. Jeigu suplanuojama tarpinių bandymų, bandymo taškai tolygiai išdėstomi per EDP (2 val. tikslumu) ir vienas toks bandymo taškas turi būti viso EDP viduryje (2 val. tikslumu).
 4.3.6.
 Pagal duomenų taškus brėžiama kiekvieno teršalo HC + NOX ir CO tiesė, laikant, kad pradinis bandymas atliktas esant nuliui valandų, ir taikant mažiausių kvadratų metodą. NK apskaičiuojamas išmetamųjų teršalų kiekį ilgaamžiškumo laikotarpio pabaigoje padalijus iš apskaičiuoto išmetamųjų teršalų kiekio esant nuliui valandų.
 Kiekvienai per taikomą bandymų ciklą išmetamų teršalų rūšiai nustatyti NK užregistruojami bandymų protokole, nustatytame 2 priedo A.1 priedėlyje.
 4.3.7.
 Apskaičiuoti nusidėvėjimo koeficientai gali būti taikomi ne tik variklių šeimai, pagal kurią buvo apskaičiuoti, bet ir kitoms variklių šeimoms, jei prieš tipo patvirtinimą gamintojas tipo patvirtinimo institucijai priimtinai pagrindžia, jog galima pagrįstai tikėtis, kad, atsižvelgiant į konstrukciją ir naudojamas technologijas, nagrinėjamų variklių šeimų išmetamųjų teršalų sistemos nusidėvėjimo charakteristikos yra panašios.
 Toliau pateiktas neišsamus klasifikavimas pagal konstrukciją ir technologijas:
 a)
 tipiniai dviejų taktų varikliai be papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos;
 b)
 tipiniai dviejų taktų varikliai su katalizatoriumi iš tos pačios veikliosios medžiagos, su tokia pačia įkrova ir su tokiu pačiu korių skaičiumi viename cm2;
 c)
 dviejų taktų varikliai su sluoksniuota prapūtimo sistema;
 d)
 dviejų taktų varikliai su sluoksniuota prapūtimo sistema, katalizatoriumi iš tos pačios veikliosios medžiagos, su tokia pačia įkrova ir su tokiu pačiu korių skaičiumi viename cm2;
 e)
 keturių taktų varikliai su katalizatoriaus, kuriuose naudojama tokia pati vožtuvų technologija ir tokia pati tepimo sistema;
 f)
 keturių taktų varikliai be katalizatoriaus, kuriuose naudojama tokia pati vožtuvų technologija ir tokia pati tepimo sistema.
 4.4. EDP kategorijos
 4.4.1.
 Dėl šios taisyklės 3 priedėlio 21 arba 22 lentelėje nurodytų kategorijų variklių, kurių EDP vertės yra kitokios, tipo patvirtinimo metu gamintojai gali deklaruoti kiekvienos variklių šeimos varikliams taikytiną EDP kategoriją. Tai A.8-2 lentelėje nurodyta variklio gamintojo nustatyta kategorija, tiksliausiai atitinkanti numatomą įrangos, kurioje ketinama montuoti variklius, eksploatavimo trukmę. Gamintojai saugo duomenis, kuriais galėtų pagrįsti EDP kategorijos pasirinkimą kiekvienai variklių šeimai. Šie duomenys pateikiami tipo patvirtinimo institucijai, jei ji prašo.
 A.8-2 lentelė
 EDP kategorijos
 EDP kategorija
 Variklio pritaikymas
 1 kategorija
 Naudotojams skirti gaminiai
 2 kategorija
 Pusiau profesionalaus naudojimo gaminiai
 3 kategorija
 Profesionalaus naudojimo gaminiai
 4.4.2.
 Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad deklaruota EDP kategorija yra tinkama. Gamintojo tam tikrai variklių šeimai pasirinktą EDP kategoriją galima pagrįsti, be kita ko, šiais duomenimis:
 a)
 įrangos, kurioje sumontuoti nagrinėjami varikliai, eksploatavimo trukmės tyrimais;
 b)
 pasenusių variklių inžineriniu įvertinimu, atliktu siekiant išsiaiškinti, kada variklio veikimas pablogėja iki tokio lygio, kuriame naudingumas ir (arba) patikimumas paveikiami tiek, kad būtų reikalingas variklio kapitalinis remontas arba variklį reikėtų pakeisti;
 c)
 garantijos pareiškimais ir garantijos laikotarpiais;
 d)
 komercinės paskirties dokumentais dėl variklio eksploatavimo trukmės;
 e)
 variklių naudotojų pranešimais apie gedimus ir
 f)
 inžineriniu konkrečių variklio technologijų, variklio medžiagų arba variklio konstrukcijos valandomis išreikšto ilgaamžiškumo įvertinimu.
 9 PRIEDAS
 REIKALAVIMAI DĖL IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KONTROLĖS STRATEGIJŲ, NOX KONTROLĖS PRIEMONIŲ IR KIETŲJŲ DALELIŲ KONTROLĖS PRIEMONIŲ
 1. APIBRĖŽTYS, SANTRUMPOS IR BENDRIEJI REIKALAVIMAI
 1.1. Šiame priede vartojamų terminų apibrėžtys ir santrumpos:
 a)
 diagnostinis trikties kodas (DTK) – skaitmeninis arba raidinis ir skaitmeninis identifikatorius, kuriuo nurodoma arba apibūdinama NOX kontrolės sistemos triktis (NKT) ir (arba) kietųjų dalelių kontrolės sistemos triktis (KDKT);
 b)
 patvirtintas ir aktyvus DTK – DTK, saugomas, kol NKD ir (arba) KDKD sistemoje yra nustatyta triktis;
 c)
 variklių su NKD sistema šeima – gamintojo sudaryta variklių, kuriems būdingi tie patys NKT stebėsenos ir (arba) diagnostikos būdai, grupė;
 d)
 NOX kontrolės ir diagnostikos sistema (NKDS) – variklyje sumontuota sistema, gebanti:
 i)
 nustatyti NOX kontrolės triktį;
 ii)
 nustatyti galimą NOX kontrolės sistemos trikties priežastį pagal kompiuterio atmintyje saugomą informaciją ir (arba) perduoti šią informaciją per išorės sąsają;
 e)
 NOX kontrolės sistemos triktis (NKT) – mėginimas neteisėtai keisti variklio NOX kontrolės sistemos veikimą arba dėl to galėjusi atsirasti įtakos sistemai turinti triktis, kurią aptikus pagal šią taisyklę turi įsijungti įspėjimo arba raginimo imtis priemonių sistema;
 f)
 kietųjų dalelių kontrolės diagnostikos sistema (KDKDS) – variklyje įdiegta sistema, gebanti:
 i)
 aptikti kietųjų dalelių kontrolės sistemos triktį;
 ii)
 nustatyti galimą kietųjų dalelių kontrolės sistemos trikties priežastį pagal kompiuterio atmintyje saugomą informaciją ir (arba) perduoti šią informaciją per išorės sąsają;
 g)
 kietųjų dalelių kontrolės sistemos triktis (KDKT) – mėginimas neteisėtai keisti variklio papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos veikimą arba dėl to galėjusi atsirasti papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemai įtakos turinti triktis, kurią aptikus pagal šią taisyklę turi įsijungti įspėjimo sistema;
 h)
 variklių su KDKD sistema šeima – gamintojo sudaryta variklių, kuriems būdingi tie patys KDKT stebėsenos ir diagnostikos būdai, grupė;
 i)
 skaitytuvas – išorinis bandymo įtaisas, naudojamas ryšiui su NKD ir (arba) KDKD sistema per išorės sąsają palaikyti.
 1.2. Aplinkos temperatūra
 Kai nurodoma aplinkos temperatūra yra susijusi su kita, ne laboratorijos aplinka, taikomos šios nuostatos.
 1.2.1.
 Jeigu variklis sumontuotas bandymų stende, aplinkos temperatūra yra į variklį tiekiamo degimo oro temperatūra prieš bet kurią bandomo variklio dalį.
 1.2.2.
 Jeigu variklis sumontuotas ne keliais judančiame mechanizme, aplinkos temperatūra yra oro temperatūra iš karto už ne keliais judančio mechanizmo perimetro.
 2. SU IŠMETAMŲJŲ TERŠALŲ KONTROLĖS STRATEGIJOMIS SUSIJĘ TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 2.1. Ši 2 dalis taikoma elektroniškai valdomiems NRE ir NRG kategorijų varikliams, kurie atitinka šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriuose naudojamos elektroninės kontrolės priemonės, kuriomis nustatomas ir įpurškiamų degalų kiekis, ir įpurškimo laikas, arba elektroninės kontrolės priemonės, kuriomis įjungiama, išjungiama arba moduliuojama išmetamųjų teršalų kontrolės sistema, naudojama NOX kiekiui sumažinti.
 2.2. Pagrindinės išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos reikalavimai
 2.2.1.
 Pagrindinė išmetamųjų teršalų kontrolės strategija parengiama taip, kad būtų galima užtikrinti, kad įprastai naudojamas variklis atitiktų šios taisyklės nuostatas. Įprastas naudojimas neapsiriboja 2.4 punkte nustatytomis kontrolės sąlygomis.
 2.2.2.
 Pagrindinės išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos, be kita ko, yra charakteristikų grafikai arba algoritmai, kuriais kontroliuojamas:
 a)
 degalų įpurškimo arba uždegimo dažnis (uždegimo paskubos kampas);
 b)
 išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR);
 c)
 selektyviosios katalizinės redukcijos (SCR) katalizatoriaus reagento dozavimas.
 2.2.3.
 Draudžiama naudoti bet kokią pagrindinę išmetamųjų teršalų kontrolės strategiją, kuri gali atskirti, kada variklis veikia atliekant standartinį patvirtinimo bandymą, o kada – kitais eksploatavimo atvejais, ir kuri vėliau sumažina išmetamųjų teršalų kontrolės lygį, esant sąlygoms, numatytoms taikant patvirtinimo bandymo procedūrą.
 2.2.3.1.
 Nepaisant šio priedo 2.2.3 punkto nuostatų, jei tai variklių kategorijos (pakategorės), kurių tipą tvirtinant netaikomas ne keliais judančių mechanizmų pereinamųjų režimų bandymų ciklas, pagrindinė išmetamųjų teršalų kontrolės strategija gali padėti nustatyti pereinamųjų režimų veikseną ir pasirinkti atitinkamą išmetamųjų teršalų kontrolės strategiją. Šiuo atveju pereinamųjų režimų veiksena įtraukiama į 1 priedo 1.4 punkte nustatytą išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos apžvalgą ir į 1 priedo A.2 priedėlyje nurodytą konfidencialią informaciją apie išmetamųjų teršalų kontrolės strategiją.
 2.2.4.
 Per tipo patvirtinimo bandymą gamintojas techninei tarnybai įrodo, kad pagrindinės išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos veikimas atitinka šios dalies nuostatas. Įrodoma įvertinant šio priedo 2.6 punkte nurodytus dokumentus.
 2.3. Papildomos išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos reikalavimai
 2.3.1. Variklis arba ne keliais judantis mechanizmas gali aktyvinti papildomą išmetamųjų teršalų kontrolės strategiją, jeigu ta papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija:
 2.3.1.1.
 visam laikui nesumažina išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veiksmingumo;
 2.3.1.2.
 veikia tik tada, kai nėra šio priedo 2.4.1, 2.4.2 arba 2.4.3 punkte nurodytų kontrolės sąlygų šio priedo 2.3.5 punkte nurodytais tikslais, ir tik tiek, kiek reikia tiems tikslams pasiekti, išskyrus šio priedo 2.3.1.3, 2.3.2 ir 2.3.4 punktuose leidžiamus atvejus;
 2.3.1.3.
 naudojama tik išimtiniais atvejais, atitinkamai šio priedo 2.4.1, 2.4.2 arba 2.4.3 punkte nurodytomis kontrolės sąlygomis, kai įrodoma, jog to reikia šio priedo 2.3.5 punkte nurodytais tikslais, ir kai tai leidžia tipo patvirtinimo institucija, bet ne ilgiau, negu reikia tiems tikslams pasiekti;
 2.3.1.4.
 užtikrina tokį išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos veikimo lygį, kuris kuo tiksliau atitiktų pagrindinėje išmetamųjų teršalų kontrolės strategijoje numatytą lygį.
 2.3.2. Jeigu papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija naudojama per tipo patvirtinimo bandymą, ji naudojama ne vien tada, kai nėra šio priedo 2.4 punkte nurodytų kontrolės sąlygų, ir jos tikslas neapribojamas šio priedo 2.3.5 punkte išdėstytais kriterijais.
 2.3.3. Jeigu papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija atliekant tipo patvirtinimo bandymą nenaudojama, reikia įrodyti, kad papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija naudojama tik tol, kol to reikia šio priedo 2.3.5 punkte nurodytais tikslais.
 2.3.4. Veikimas žemoje temperatūroje
 Papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija gali būti naudojama varikliuose, kuriuose įrengta išmetamųjų dujų recirkuliacijos sistema (IDR), nepaisant šio priedo 2.4 punkte nurodytų kontrolės sąlygų, kai aplinkos temperatūra yra žemesnė kaip 275 K (2 °C) ir jei įvykdomas vienas iš šių dviejų kriterijų:
 a)
 įsiurbimo kolektoriaus temperatūra yra ne didesnė kaip taikant šią lygtį nustatyta temperatūra: IMTc = PIM / 15,75 + 304,4, čia: IMTc – apskaičiuotoji įsiurbimo kolektoriaus temperatūra (K), o PIM – absoliutusis įsiurbimo kolektoriaus slėgis (kPa);
 b)
 variklio aušinimo skysčio temperatūra yra ne didesnė kaip taikant šią lygtį nustatyta temperatūra: ECTc = PIM / 14,004+ 325,8, čia: ECTc – apskaičiuotoji variklio aušinimo skysčio temperatūra (K), o PIM – absoliutusis įsiurbimokolektoriaus slėgis (kPa).
 2.3.5. Išskyrus šio priedo 2.3.2 punkte leidžiamus atvejus, papildoma išmetamųjų teršalų kontrolės strategija gali būti naudojama tik šiais tikslais:
 a)
 pagal mechanizmo įrangos perduodamus signalus varikliui (įskaitant oro srauto valdymo įtaisą) ir (arba) ne keliais judantiems mechanizmams, kuriuose sumontuotas variklis, apsaugoti nuo sugadinimo;
 b)
 saugiai eksploatacijai užtikrinti;
 c)
 siekiant užtikrinti, kad, paleidžiant šaltą variklį arba jį pašildant ar išjungiant, nebūtų išmesta pernelyg daug teršalų;
 d)
 jeigu ji įsijungia tam, kad specialiomis aplinkos arba eksploatavimo sąlygomis nebūtų kontroliuojamas vieno iš reguliuojamų išmetamųjų teršalų kiekis, o liktų kontroliuojamas visų kitų reguliuojamų išmetamųjų teršalų kiekis, laikantis atitinkamam varikliui nustatytų ribinių išmetamųjų teršalų verčių. Taip siekiama kompensuoti natūraliai vykstančius reiškinius, kad visos išmetamųjų teršalų sudedamosios dalys būtų tinkamai kontroliuojamos.
 2.3.6. Atliekant tipo patvirtinimo bandymą gamintojas įrodo technikos tarnybai, kad bet kokia taikoma papildoma išmetamųjų teršalų strategija atitinka šio punkto nuostatas. Įrodoma įvertinant šio priedo 2.6 punkte nurodytus dokumentus.
 2.3.7. Bet kokia papildomos išmetamųjų teršalų kontrolės strategijos veikimo neatitiktis šio priedo 2.3.1–2.3.5 punktams draudžiama.
 2.4. Kontrolės sąlygos
 Kontrolės sąlygomis apibūdinamas aukštis, aplinkos temperatūra ir variklio aušalo intervalas – tuo remiantis nustatoma, ar pagal šio priedo 2.3 punktą papildomas išmetamųjų teršalų kontrolės strategijas galima taikyti bendra, ar tik išimtine tvarka.
 Kontrolės sąlygos apima atmosferos slėgį, matuojamą kaip absoliutųjį atmosferos statinį slėgį (drėgną arba sausą) (toliau – atmosferos slėgis).
 2.4.1.
 Rezervuota
 2.4.2.
 Rezervuota
 2.4.3.
 NRE ir NRG kategorijų variklių kontrolės sąlygos:
 a)
 atmosferos slėgis: ne mažesnis kaip 82,5 kPa;
 b)
 aplinkos temperatūra, kurios intervalas:
 i)
 ne mažesnis kaip 266 K (– 7 °C);
 ii)
 neviršijantis temperatūros, nustatytos taikant šią lygtį nurodyto atmosferos slėgio sąlygomis: Tc = – 0,4514 × (101,3 – Pb) + 311, čia: Tc – apskaičiuotoji aplinkos oro temperatūra, K, o Pb – atmosferos slėgis (kPa);
 c)
 variklio aušinimo skysčio temperatūra didesnė kaip 343 K (70 °C).
 2.5. Jeigu aplinkos oro temperatūrai įvertinti naudojamas variklio įsiurbiamo oro temperatūros jutiklis, vertinamas variklių tipo arba variklių šeimos vardinis nukrypimas tarp dviejų matavimo taškų. Jeigu yra naudojama, išmatuota įsiurbiamo oro temperatūra koreguojama dydžiu, lygiu vardiniam nukrypimui, ir taip apskaičiuojama įrenginio, kuriame naudojamas konkretaus variklių tipo arba variklių šeimos variklis, aplinkos temperatūra.
 Nukrypimas vertinamas pagal gerąją inžinerinę praktiką įvertinus techninius elementus (skaičiavimą, modeliavimą, eksperimentų rezultatus, duomenis ir pan.), tarp jų:
 a)
 ne keliais judančių mechanizmų, kuriuose bus montuojamas tam tikro variklių tipo arba variklių šeimos variklis, tipus, ir
 b)
 pirminės įrangos gamintojui gamintojo pateiktas montavimo instrukcijas.
 Tipo patvirtinimo institucijos prašymu pateikiami vertinimo rezultatai.
 2.6. Dokumentavimo reikalavimai
 2.6.1.
 Gamintojas turi laikytis 1 priedo 1.4 punkte ir to priedo A.2 priedėlyje nustatytų dokumentavimo reikalavimų.
 2.6.2.
 Gamintojas užtikrina, kad visi šiuo tikslu naudojami dokumentai būtų pažymėti identifikaciniu numeriu ir data. Kai tik pasikeičia užregistruoti duomenys, atitinkami puslapiai aiškiai sužymimi ir nurodoma pakeitimų data ir pobūdis. Laikoma, kad suvestinė atnaujinta redakcija kartu su išsamiu pakeitimų aprašymu atitinka šioje dalyje nustatytus reikalavimus.
 3. SU NOX KONTROLĖS PRIEMONĖMIS SUSIJĘ TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 3.1.
 Šio priedo 3 dalis taikoma elektroniškai valdomiems NRE ir NRG kategorijų varikliams, kurie atitinka šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes ir kuriuose naudojamos elektroninės kontrolės priemonės, kuriomis nustatomas ir įpurškiamų degalų kiekis, ir įpurškimo laikas, arba elektroninės kontrolės priemonės, kuriomis įjungiama, išjungiama arba moduliuojama išmetamųjų teršalų kontrolės sistema, naudojama NOX kiekiui sumažinti.
 3.2.
 Gamintojas, naudodamas 1 priede nurodytus dokumentus, pateikia išsamią informaciją apie NOX kontrolės priemonių funkcines veikimo charakteristikas.
 3.3.
 NOX kontrolės strategija turi veikti visomis šią taisyklę taikančių susitariančiųjų šalių teritorijoje dažnai susiklostančiomis aplinkos sąlygomis, ypač esant žemai aplinkos temperatūrai.
 3.4.
 Gamintojas įrodo, kad naudojant reagentą per taikomą visų kategorijų variklių tipo tvirtinimo procedūros išmetamųjų teršalų kiekio nustatymo bandymo ciklą išmetamo amoniako kiekis neviršija vidutinės 10 ppm vertės.
 3.5.
 Jeigu ne keliais judančiame mechanizme įrengiamos arba prie jo prijungiamos atskiros reagento talpyklos, turi būti pridėtos priemonės reagento ėminiams iš talpyklų imti. Ėminio ėmimo vieta turi būti lengvai pasiekiama be specialaus įrankio arba įtaiso.
 3.6.
 Be šio priedo 3.2–3.5 punktuose nustatytų reikalavimų, NRE ir NRG kategorijų varikliams taikomi šio priedo A.1 priedėlyje nustatyti techniniai reikalavimai.
 4. SU KIETŲJŲ DALELIŲ TERŠALŲ KONTROLĖS PRIEMONĖMIS SUSIJĘ TECHNINIAI REIKALAVIMAI
 4.1.
 Ši dalis taikoma varikliams su papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema, priskirtiems prie variklių pakategorių, kurioms taikoma KDK ribinė vertė, atitinkanti šios taisyklės 2 priedėlyje nustatytas išmetamųjų teršalų ribines vertes. Jeigu NOX kontrolės sistemoje ir kietųjų dalelių kontrolės sistemoje naudojamos tos pačios fizinės sudedamosios dalys (pvz., tas pats filtravimo elementas (SCR ant filtro), tas pats išmetamųjų dujų temperatūros jutiklis) ir jei, atsižvelgdama į pagrįstą gamintojo pateiktą įvertinimą, tipo patvirtinimo institucija padaro išvadą, kad kietųjų dalelių kontrolės sistemos triktis pagal šią dalį sukeltų šio priedo 3 dalyje aprašytą atitinkamą NOX kontrolės sistemos triktį, šios dalies reikalavimai jokiai sudedamajai daliai arba trikčiai netaikomi.
 4.2.
 Išsamūs kietųjų dalelių teršalų kontrolės priemonių techniniai reikalavimai išdėstyti šio priedo A.2 priedėlyje.
 A.1 PRIEDĖLIS
 PAPILDOMI NRE IR NRG KATEGORIJŲ VARIKLIŲ NOX KONTROLĖS PRIEMONIŲ TECHNINIAI REIKALAVIMAI, ĮSKAITANT ŠIŲ STRATEGIJŲ PARODOMOJO BANDYMO METODĄ
 A.1.1. Įžanga
 Šiame priedėlyje išdėstyti papildomi tinkamo NOX kontrolės priemonių veikimo užtikrinimo reikalavimai. Prie jų priskiriami variklių, kuriuose išmetamųjų teršalų kiekis mažinamas naudojant reagentą, reikalavimai. Tipo patvirtinimas suteikiamas tik jei laikomasi atitinkamų šio priedėlio nuostatų dėl operatoriui skirtų instrukcijų, montavimo dokumentų, operatoriaus perspėjimo sistemos, raginimo imtis priemonių sistemos ir apsaugos nuo reagento užšalimo.
 A.1.2. Bendrieji reikalavimai
 Variklyje sumontuojama NOX kontrolės diagnostikos (NKD) sistema, gebanti nustatyti NOX kontrolės sistemos triktis (NKT). Visi varikliai, kuriems taikomos šios dalies nuostatos, suprojektuojami, sukonstruojami ir sumontuojami taip, kad tuos reikalavimus atitiktų visą normalaus jų eksploatavimo laiką įprastomis naudojimo sąlygomis. Siekiant šio tikslo, priimtina, kad variklių, kurie naudojami ilgiau, nei trunka teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis, kaip nurodyta šios taisyklės 3 priedėlyje, NOX kontrolės ir diagnostikos sistemos veiksmingumas ir jautrumas iš dalies pablogėja tiek, kad gali būti viršytos šiame priede nurodytos ribinės vertės prieš tai, kai suveiks įspėjimo ir (arba) raginimo imtis veiksmų sistemos.
 A.1.2.1. Privaloma informacija
 A.1.2.1.1.
 Jeigu išmetamųjų teršalų kontrolės sistemoje turi būti naudojamas reagentas, gamintojas pagal 1 priedo A.3 priedėlį nurodo to reagento tipą, informaciją apie reagento koncentraciją, jei tai reagento tirpalas, veikimo temperatūros sąlygas, pateikia nuorodas į tarptautinius sudėties ir kokybės standartus ir nurodo kitas reagento charakteristikas.
 A.1.2.1.2.
 Suteikiant patvirtinimą, tipo patvirtinimo institucijai pateikiama išsami rašytinė informacija apie visas šio priedo A.1.4 punkte aprašytos operatoriaus perspėjimo sistemos ir šio priedo A.1.5 punkte aprašytos operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos funkcines veikimo charakteristikas.
 A.1.2.1.3.
 Gamintojas pateikia pirminės įrangos gamintojui dokumentus su instrukcijomis, kaip montuoti variklį ne keliais judančiame mechanizme arba T kategorijos transporto priemonėje, kad variklis, jo išmetamųjų teršalų kontrolės sistema ir ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės dalys veiktų pagal šio priedėlio reikalavimus. Šie dokumentai apima išsamius variklio (programinės, aparatinės bei ryšių įrangos) techninius reikalavimus, reikalingus, kad variklis ne keliais judančiame mechanizme arba T kategorijos transporto priemonėje būtų sumontuotas tinkamai.
 A.1.2.2. Eksploatavimo sąlygos
 A.1.2.2.1.
 Reagento lygio talpykloje stebėsena atliekama visomis sąlygomis, kuriomis matavimas yra techniškai įmanomas (pvz., visomis sąlygomis, kai skystas reagentas nėra užšalęs).
 A.1.2.2.2.
 Reagentas nuo užšalimo apsaugomas esant ne didesnei kaip 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūrai.
 A.1.2.2.3.
 Visos NOX kontrolės diagnostikos sistemos dalys, kurios nėra išvardytos šio priedo A.1.2.2.1 ir A.1.2.2.2 punktuose, turi veikti bent jau kiekvienai variklių kategorijai taikytinomis kontrolės sąlygomis, nustatytomis šio priedo 2.4 punkte. Jeigu techniškai įmanoma, diagnostikos sistema turi veikti už šio intervalo ribų.
 A.1.2.3. Reagento apsauga nuo užšalimo
 A.1.2.3.1. Gali būti naudojama šildomoji arba nešildomoji reagento talpykla ir dozavimo sistema. Šildoma sistema turi atitikti šio priedo A.1.2.3.2.2 punkto reikalavimus. Nešildoma sistema turi atitikti šio priedo A.1.2.3.2.3 punkto reikalavimus.
 A.1.2.3.1.1.
 Jeigu naudojama nešildomoji reagento talpykla ir dozavimo sistema, tai nurodoma ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės galutiniam naudotojui skirtose rašytinėse instrukcijose.
 A.1.2.3.2. Reagento talpykla ir dozavimo sistema
 A.1.2.3.2.1. Regentui užšalus gamintojas užtikrina, kad reagentas būtų parengtas naudoti ne vėliau kaip per 70 minučių nuo variklio paleidimo esant 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūrai.
 A.1.2.3.2.2. Šildomosios sistemos projektavimo kriterijai
 Šildoma sistema sukonstruojama taip, kad, ją bandant, kai taikoma nustatyta procedūra, atitiktų A.1.2.3.2 punkte nustatytus veikimo reikalavimus.
 A.1.2.3.2.2.1.
 Reagento talpykla ir dozavimo sistema laikoma 255 K (-18°C) temperatūroje 72 valandas arba tol, kol reagentas sukietėja (atsižvelgiama į tai, kas įvyksta pirmiausia).
 A.1.2.3.2.2.2.
 Pasibaigus šio priedo A.1.2.3.2.2.1 punkte nustatytam stabilizavimo laikotarpiui, ne keliais judantis mechanizmas ir (arba) T kategorijos transporto priemonė (variklis) paleidžiami ir veikia esant 266 K (-7 °C) arba žemesnei aplinkos temperatūrai šiuo režimu:
 a)
 10–20 minučių tuščiąja eiga,
 b)
 po to iki 50 min. taikomas ne didesnis kaip 40 proc. vardinis sukimo momentas.
 A.1.2.3.2.2.3.
 Bandymo procedūros, nurodytos šio priedo A.1.2.3.2.2.2 punkte, pabaigoje reagento dozavimo sistema turi būti veikianti visais atžvilgiais.
 A.1.2.3.2.2.4.
 Atitiktis projektavimo kriterijams gali būti vertinama vėsioje bandymų kameroje, naudojant visą ne keliais judantį mechanizmą ar T kategorijos transporto priemonę arba dalis, atitinkančias ne keliais judančiame mechanizme montuoti skirtas dalis, arba atliekant eksploatacinį bandymą.
 A.1.2.3.2.3. Operatoriaus perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas, kai sistema nešildoma
 A.1.2.3.2.3.1.
 Šio priedo 4 dalyje aprašyta operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia, jeigu reagento dozavimas ne didesnės kaip 266 K (-7°C) aplinkos temperatūros sąlygomis nevyksta.
 A.1.2.3.2.3.2.
 Šio priedo A.1.5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema turi įsijungti, kai, praėjus daugiausiai 70 min. nuo variklio paleidimo, ne didesnės kaip 266 K (-7 °C) aplinkos temperatūros sąlygomis nevyksta reagento dozavimas.
 A.1.2.4. Diagnostikos reikalavimai
 A.1.2.4.1. NOX kontrolės diagnostikos (NKD) sistema, naudodama kompiuterio atmintyje saugomus diagnostinius trikčių kodus (DTK), turi būti pajėgi nustatyti NOX kontrolės sistemos triktis ir, to paprašius, perduoti šią informaciją per išorės sąsają.
 A.1.2.4.2 Diagnostinių trikčių kodų (DTK) registravimo reikalavimai
 A.1.2.4.2.1
 NKD sistemoje registruojamas kiekvienos atskiros NOX kontrolės sistemos trikties (NKT) DTK.
 A.1.2.4.2.2
 Per 60 minučių nuo variklio paleidimo NKD sistemoje nustatoma, ar yra aptiktina triktis. Tuo metu išsaugomas patvirtintas ir aktyvus DTK ir pagal šio priedo A.1.4 dalį įjungiama perspėjimo sistema.
 A.1.2.4.2.3
 Jeigu stebėjimo prietaisai turi veikti ilgiau kaip 60 minučių, kad būtų galima tinkamai aptikti ir patvirtinti NKT (pvz., kai stebėjimo prietaisuose taikomi statistiniai modeliai arba kai tikrinamos ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės skysčių sąnaudos), tipo patvirtinimo institucija gali leisti ilgesnę stebėseną, bet gamintojas turi pagrįsti būtinybę tam skirti daugiau laiko (pvz., techniniais duomenimis, bandymų rezultatais, gamybine patirtimi ir pan.).
 A.1.2.4.3. Diagnostinių trikčių kodų (DTK) ištrynimo reikalavimai:
 a)
 NKD sistema pati netrina DTK iš kompiuterio atminties tol, kol nepašalinamas su tuo DTK susijęs gedimas;
 b)
 NKD sistema gali ištrinti visus DTK, kai gaunama variklio gamintojo pagal prašymą įrengto nuosavybinio skaitytuvo ar techninės priežiūros prietaiso užklausa arba kai panaudojamas variklio gamintojo suteiktas slaptažodis.
 A.1.2.4.4. NKD sistema negali būti užprogramuota arba kitaip suprojektuota, kad iš dalies ar visiškai išsijungtų faktiniu variklio eksploatavimo laikotarpiu, atsižvelgiant į ne keliais judančio mechanizmo amžių, joje taip pat negali būti jokio algoritmo arba strategijos, kurių paskirtis būtų ilgainiui mažinti NKD sistemos veiksmingumą.
 A.1.2.4.5. Visi perprogramuojami NKD sistemos kompiuteriniai kodai ar veikimo parametrai apsaugomi nuo neteisėto keitimo.
 A.1.2.4.6. Variklių su NKD sistema šeima
 Gamintojas yra atsakingas už variklių su NKD sistema šeimos sudėties nustatymą. Varikliai prie variklių su NKD sistema šeimos priskiriami remiantis gerąja inžinerine praktika, o priskyrimą tvirtina tipo patvirtinimo institucija.
 Ne prie tos pačios variklių šeimos priklausantys varikliai gali priklausyti prie tos pačios variklių su NKD sistema šeimos.
 A.1.2.4.6.1. Varikliams su NKD sistema būdingi parametrai
 Variklių su NKD sistema šeimai būdingi pagrindiniai visiems tos šeimos varikliams bendri konstrukcijos parametrai.
 Kad variklius būtų galima priskirti prie tos pačios variklių su NKD sistema šeimos, turi būti panašūs šie jų pagrindiniai parametrai:
 a)
 išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos;
 b)
 NKDS stebėsenos būdai;
 c)
 NKDS stebėsenos kriterijai;
 d)
 stebėsenos parametrai (pvz., dažnumas).
 Šiuos panašumus gamintojas pademonstruoja atitinkamomis inžinerinėmis priemonėmis arba kita tinkama tvarka ir juos turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija.
 Gamintojas gali prašyti tipo patvirtinimo institucijos patvirtinti nedidelius NKD sistemos stebėsenos ir (arba) diagnozavimo metodų skirtumus, atsiradusius dėl skirtingos variklių konfigūracijos, jei gamintojas tuos metodus laiko panašiais ir jie skiriasi tik todėl, kad atitiktų konkrečias nagrinėjamų sudedamųjų dalių charakteristikas (pvz., dydį, išmetamųjų dujų srautą ir pan.), arba jei jų panašumai yra pagrįsti gerąja inžinerine praktika.
 A.1.3. Techninės priežiūros reikalavimai
 A.1.3.1.
 Kaip nustatyta šios taisyklės 6 priedėlyje, visiems ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių galutiniams naudotojams PĮG pateikia rašytines išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos ir tinkamo jos veikimo instrukcijas.
 A.1.4. Operatoriaus perspėjimo sistema
 A.1.4.1.
 Ne keliais judančiame mechanizme arba T kategorijos transporto priemonėse įrengiama operatoriaus perspėjimo sistema, kuria vaizdo signalais operatoriui pranešama, jeigu nustatomas žemas reagento lygis, netinkama reagento kokybė, sutrinka reagento dozavimas arba nustatoma šio priedo A.1.9 punkte nurodyta triktis ir dėl to, problemų laiku neišsprendus, įsijungs operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema. Perspėjimo sistema veikia ir tada, kai įsijungia šio priedo A.1.5 punkte aprašyta operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.4.2.
 Įspėjimas negali būti toks pat kaip įspėjimas, kuriuo pranešama apie triktį arba kitokį variklio techninės priežiūros aspektą, tačiau tam gali būti naudojama ta pati įspėjimo sistema.
 A.1.4.3.
 Operatoriaus perspėjimo sistemą gali sudaryti viena arba daugiau lempučių, joje gali būti rodomi trumpi pranešimai, įskaitant, pvz., pranešimus, kuriuose aiškiai nurodomi šie dalykai:
 a)
 likęs laikas iki negriežto ir (arba) griežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo;
 b)
 negriežto ir (arba) griežto raginimo imtis priemonių mastas, pvz., tai, kiek sumažėjo sukimo momentas;
 c)
 ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių blokavimo panaikinimo sąlygos.
 Jeigu rodomi pranešimai, šiems pranešimams rodyti gali būti naudojama ta pati kaip ir kitiems techninės priežiūros tikslams naudojama sistema.
 A.1.4.4.
 Gamintojo nuožiūra įspėjimo sistemoje gali būti naudojamas ir garsinis operatoriaus perspėjimo signalas. Operatoriui leidžiama išjungti garsinius įspėjimus.
 A.1.4.5.
 Operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia taip, kaip nurodyta šio priedo A.1.2.3.3.1, A.1.6.2, A.1.7.2, A.1.8.4 ir atitinkamai A.1.9.3 punktuose.
 A.1.4.6.
 Pašalinus operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo priežastis, sistema išsijungia. Operatoriaus perspėjimo sistema negali automatiškai išsijungti, kol jos įsijungimo priežastys nepašalintos.
 A.1.4.7.
 Perspėjimo sistemos signalai laikinai gali būti pertraukti kitų įspėjimo signalų, kuriais perduodami svarbūs saugos pranešimai.
 A.1.4.8.
 Išsami informacija apie operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo ir išsijungimo procedūras pateikta šio priedo A.1.11 punkte.
 A.1.4.9.
 Gamintojas, pateikdamas paraišką suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę, įrodo, kad operatoriaus perspėjimo sistema veikia, kaip nurodyta šio priedo A.1.10 punkte.
 A.1.5. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema
 A.1.5.1. Variklyje įrengiama vienu iš šių principų pagrįsta operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema:
 A.1.5.1.1.
 dviejų pakopų raginimo imtis priemonių sistema, kuria iš pradžių negriežtai (veikimas apribojamas), o vėliau griežtai raginama imtis priemonių (ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės veikimas faktiškai užblokuojamas);
 A.1.5.1.2.
 vienos pakopos griežto raginimo imtis priemonių sistema (ne keliais judančio mechanizmo arba T kategorijos transporto priemonės veikimas faktiškai užblokuojamas), įsijungianti šio priedo A.1.6.3.1, A.1.7.3.1, A.1.8.4.1 ir A.1.9.4.1 punktuose nurodytomis negriežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo sąlygomis.
 Jeigu gamintojas nusprendžia, kad vykdant vienos pakopos griežto raginimo imtis priemonių sistemos reikalavimus variklis išjungiamas, raginimas imtis priemonių dėl reagento lygio gamintojo sprendimu gali įsijungti šio priedo A.1.6.3.2 punkte, o ne šio priedo A.1.6.3.1 punkte nurodytomis sąlygomis.
 A.1.5.2. Variklyje gali būti sumontuotos priemonės, kuriomis operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemą būtų galima išjungti, jei jos atitinka šio priedo A.1.5.2.1 punkto reikalavimus.
 A.1.5.2.1.
 Variklyje gali būti sumontuotos priemonės, kuriomis operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemą galima laikinai išjungti nacionalinės ar regionų valdžios institucijoms, jų skubios pagalbos tarnyboms arba ginkluotųjų pajėgų tarnyboms paskelbus apie ekstremaliąją padėtį.
 A.1.5.2.1.1.
 Jeigu variklyje sumontuotos priemonės, kuriomis operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemą galima laikinai išjungti susiklosčius ekstremaliajai padėčiai, taikomos visos šios sąlygos:
 a)
 ilgiausias variklio veikimo laikas, kuriam operatorius gali išjungti raginimo imtis priemonių sistemą, yra 120 valandų;
 b)
 įsijungimo būdas turi būti toks, kad būtų išvengta netyčinio įsijungimo, reikalaujant, kad veiksmas būtų atliktas savanoriškai dukart, ir pateikiant aiškią informaciją – bent jau įspėjimą „EMERGENCY USE ONLY“(NAUDOTI TIK EKSTREMALIOSIOS PADĖTIES ATVEJU);
 c)
 sistemos išjungimo režimas po 120 valandų savaime išsijungia, taip pat įrengiamos priemonės, kuriomis, ekstremaliajai padėčiai pasibaigus, operatorius galėtų ranka išjungti sistemos išjungimo režimą;
 d)
 po 120 veikimo valandų raginimo imtis priemonių sistemos išjungti nebegalima, nebent išjungimo priemonės iš naujo suaktyvinamos įvedus gamintojo suteiktą laikinąjį saugumo kodą, kvalifikuotam techninės priežiūros specialistui perkonfigūravus variklio EVĮ arba pasinaudojus lygiaverte kiekvienam varikliui unikalia apsaugos funkcija;
 e)
 informacija apie bendrą išjungimų skaičių ir trukmę saugoma neištrinamojoje elektroninėje atmintyje arba matuokliuose ir užtikrinama, kad informacijos nebūtų galima netyčia ištrinti. Nacionalinėms tikrinimo institucijoms sudaroma galimybė skaitytuvu nuskaityti šiuos duomenis;
 f)
 į 1 priede nurodytą informacinį aplanką įtraukiamas prieigos prie e papunktyje nurodytų duomenų ir jų nuskaitymo būdo aprašas;
 g)
 gamintojas saugo duomenis apie kiekvieną prašymą iš naujo suaktyvinti operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos laikino išjungimo priemones ir pateikia šiuos duomenis susitariančiosios šalies valdžios institucijoms, jei jos paprašo.
 A.1.5.3. Negriežto raginimo imtis priemonių sistema
 A.1.5.3.1.
 Negriežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia esant kuriai nors iš šio priedo A.1.6.3.1, A.1.7.3.1, A.1.8.4.1 ir A.1.9.4.1 punktuose nurodytų sąlygų.
 A.1.5.3.2.
 Negriežto raginimo imtis priemonių sistema palaipsniui bent 25 proc. sumažina didžiausią variklio sukimo momentą, pasiekiamą variklio sūkių skaičiaus intervale nuo didžiausio sukimo momento iki reguliatoriaus stabdos taško, kaip nurodyta A.9-1 paveiksle. Sukimo momento mažinimo sparta yra mažiausiai 1 proc. per minutę.
 A.1.5.3.3.
 Gali būti taikomi kiti raginimo imtis priemonių būdai, jeigu tipo patvirtinimo institucijai įrodoma, kad jų griežtumo lygis yra toks pat arba didesnis.
 A.9-1 paveikslas
 Negriežto raginimo imtis priemonių mažinant sukimo momentą schema
 Tekstas paveikslėlio
 Sukimo momentas
 75 % didžiausio sukimo momento
 Sumažinta
 Sumažinti galią
 didžiausio reguliatoriaus lūžio taško
 Didžiausias sukimo
 > momentas
 Reguliatoriaus lūžio taško
 Šūkių skaičius
 A.1.5.4. Griežto raginimo imtis priemonių sistema
 A.1.5.4.1.
 Griežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia esant kuriai nors iš šio priedo A.1.2.3.3.2, A.1.6.3.2, A.1.7.3.2, A.1.8.4.2 ir A.1.9.4.2 punktuose nurodytų sąlygų.
 A.1.5.4.2.
 Griežto raginimo imtis priemonių sistema ne keliais judančio mechanizmo naudingumas sumažinamas iki pakankamai sudėtingos būklės, kad operatorius būtų priverstas šalinti šio priedo A.1.6–A.1.9 punktuose nurodytas problemas. Tinkamomis laikomos toliau nurodytos priemonės.
 A.1.5.4.2.1.
 Variklio sukimo momentas intervale nuo didžiausio sukimo momento iki reguliatoriaus stabdos taško palaipsniui, mažiausiai 1 proc. per minutę, mažinamas nuo sukimo momento, sumažinto taikant negriežto raginimo imtis priemonių sistemą, kaip nurodyta A.9-1 paveiksle, iki 50 proc. didžiausio sukimo momento arba dar labiau, o per tą patį laiką, kaip ir mažinant sukimo momentą, kintamo greičio variklių sūkių skaičius palaipsniui sumažinamas iki 60 proc. vardinio sūkių skaičiaus arba dar labiau, kaip nurodyta A.9-2 paveiksle.
 A.9-2 paveikslas
 Griežto raginimo imtis priemonių mažinant sukimo momentą schema
 Tekstas paveikslėlio
 50 % sukimo momento 0,6*nrated
 Sukimo momentas (Nm)
 sukimo momento
 n vardinis
 Šūkių skaičius
 A.1.5.4.2.2.
 Gali būti taikomi kiti raginimo imtis priemonių būdai, jeigu tipo patvirtinimo institucijai įrodoma, kad jų griežtumo lygis yra toks pat arba didesnis.
 A.1.5.5. Atsižvelgiant į saugos aspektus ir siekiant sudaryti sąlygas savaiminei diagnostikai, leidžiama pasinaudoti raginimo imtis priemonių sistemos išjungimo funkcija, kad būtų pasiekta visa variklio galia, tik tai:
 a)
 trunka ne ilgiau kaip 30 minučių ir
 b)
 pasikartoja tik 3 kartus kiekvienu momentu, kai įsijungia operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.5.6. Pašalinus operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo priežastis, sistema išsijungia. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema negali automatiškai išsijungti, kol jos įsijungimo priežastys nepašalintos.
 A.1.5.7. Išsami informacija apie operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo ir išsijungimo procedūras pateikta šio priedo A.1.11 punkte.
 A.1.5.8. Gamintojas, pateikdamas paraišką suteikti patvirtinimą pagal šią taisyklę, įrodo, kad operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema veikia, kaip nurodyta šio priedo A.1.10 punkte.
 A.1.6. Reagento lygis
 A.1.6.1. Reagento lygio indikatorius
 Ne keliais judančiame mechanizme įrengiamas indikatorius, kad operatorius būtų aiškiai informuojamas apie reagento lygį talpykloje. Būtiniausios reagento lygio rodytuvo techninės savybės turi būti tokios, kad rodytuvas galėtų nuolat rodyti reagento lygį įsijungus šio priedo A.1.4 punkte nurodytai operatoriaus perspėjimo sistemai. Reagento indikatorius gali būti analoginis arba skaitmeninis ekranas, o lygis jame gali būti rodomas kaip visos talpyklos tūrio dalis, kaip likęs reagento kiekis arba kaip likęs numatytas jo naudojimo laikas.
 A.1.6.2. Operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimas
 A.1.6.2.1.
 Šio priedo A.1.4 punkte nurodyta operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia, kai reagento lygis talpykloje tampa mažesnis kaip 10 proc. jos talpos arba nebesiekia gamintojo nuožiūra nustatyto aukštesnio lygio.
 A.1.6.2.2.
 Įspėjimo signalas turi būti pakankamai aiškus, kad iš jo ir iš reagento indikatoriaus operatorius suprastų, jog reagento lygis yra žemas. Jeigu į įspėjimo sistemą integruota pranešimų rodymo sistema, joje rodomas pranešimas, kad reagento lygis yra žemas (pvz., „urea level low“(žemas karbamido lygis), „AdBlue level low“(žemas AdBlue lygis) arba „reagent low“(žemas reagento lygis).
 A.1.6.2.3.
 Iš pradžių operatoriaus perspėjimo sistema neprivalo veikti nenutrūkstamai (pvz., pranešimas neturi būti rodomas nuolat), tačiau reagentui vis labiau senkant ir artėjant operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo momentui operatoriaus perspėjimo sistema veikia vis intensyviau (pvz., kinta lemputės mirksėjimo dažnumas), galop ima veikti nenutrūkstamai. Pranešimas operatoriui turi būti geriausiai matomas pasiekus gamintojo nuožiūra pasirinktą lygį, tačiau jis turi būti žymiai geriau matomas tada, kai įsijungia šio priedo A.1.6.3 punkte nurodyta operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema, nei tada, kai sistema įsijungia pirmą kartą.
 A.1.6.2.4.
 Nenutrūkstamo įspėjimo signalo turi būti neįmanoma lengvai išjungti arba nepaisyti. Jeigu į įspėjimo sistemą integruota pranešimų rodymo sistema, joje rodomas aiškus pranešimas (pvz., „fill up urea“(papildykite karbamido), „fill up AdBlue“(papildykite AdBlue) arba „fill up reagent“(papildykite reagento)). Nenutrūkstamus įspėjimo signalus laikinai gali pertraukti kiti įspėjimo signalai, kuriais perduodama svarbi saugos informacija.
 A.1.6.2.5.
 Operatoriaus perspėjimo sistemos turi būti neįmanoma išjungti tol, kol reagento nebus papildyta iki lygio, kuriam esant sistema neturi įsijungti.
 A.1.6.3. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas
 A.1.6.3.1.
 Šio priedo A.1.5.3 punkte aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei reagento lygis talpykloje tampa mažesnis kaip 2,5 proc. jos vardinės talpos arba nebesiekia gamintojo nuožiūra nustatyto aukštesnio lygio (procentais).
 A.1.6.3.2.
 Šio priedo A.1.5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei reagento talpykla yra tuščia, t. y. kai dozavimo sistema nebegali paimti reagento iš talpyklos, arba kai reagentas pasiekia gamintojo nuožiūra nustatytą lygį, mažesnį nei 2,5 proc. reagento talpyklos vardinės talpos.
 A.1.6.3.3.
 Turi būti neįmanoma išjungti vairuotojo negriežto arba griežto raginimo imtis priemonių sistemos, kol reagento nebus papildyta iki lygio, kuriam esant sistema neturi įsijungti, išskyrus šio priedo A.1.5.5 punkte nustatytais atvejais.
 A.1.7. Reagento kokybės stebėsena
 A.1.7.1. Variklyje arba ne keliais judančiame mechanizme ar T kategorijos transporto priemonėje turi būti priemonių, leidžiančių nustatyti, kad ne keliais judančiame mechanizme arba T kategorijos transporto priemonėje naudojamas netinkamas reagentas.
 A.1.7.1.1.
 Gamintojas nurodo mažiausią priimtiną reagento koncentraciją CDmin, kuriai esant per išmetimo vamzdį išmetamo NOX kiekis neviršija mažesniosios iš šių verčių: dydžio, gauto taikytiną NOx ribinę vertę padauginus iš 2,25, arba dydžio, gauto prie NOX ribinės vertės pridėjus 1,5 g/kWh. Tam tikrų pakategorių varikliams, kuriems taikoma bendra HC ir NOX ribinė vertė, pagal šią dalį taikytina NOX ribinė vertė yra bendra HC ir NOX ribinė vertė, atėmus 0,19 g/kWh;
 A.1.7.1.1.1.
 Atliekant šio priedo A.1.13 punkte nustatytą parodomąjį bandymą naudojama gamintojo nurodyta CDmin vertė įrašoma 1 priedo A.3 priedėlyje nurodyto išplėstame dokumentų rinkinyje.
 A.1.7.1.2.
 Jeigu aptinkama, kad reagento koncentracija mažesnė už CDmin vertę, remiantis šio priedo A.1.7.1 punktu reagentas laikomas netinkamu.
 A.1.7.1.3.
 Įrengiamas specialus matuoklis, susietas su reagento kokybe (reagento kokybės matuoklis). Reagento kokybės matuokliu matuojama variklio veikimo naudojant netinkamą reagentą trukmė valandomis.
 A.1.7.1.3.1.
 Kita galimybė: gamintojas, naudodamas vieną matuoklį, netinkamos reagento kokybės atvejus gali priskirti vienai ar kelioms gedimų, išvardytų šio priedo A.1.8 ir A.1.9 punktuose, grupėms.
 A.1.7.1.4.
 Išsami informacija apie reagento kokybės matuoklio įsijungimo ir išsijungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo A.1.11 punkte.
 A.1.7.2. Operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimas
 Stebėsenos sistemai patvirtinus, kad reagento kokybė yra netinkama, įsijungia A.1.4 punkte aprašyta operatoriaus perspėjimo sistema. Jeigu į įspėjimo sistemą integruota pranešimų rodymo sistema, rodomas pranešimas, kuriame nurodoma įspėjimo priežastis (pvz., „incorrect urea detected“(netinkamas karbamidas), „incorrect AdBlue detected“(netinkamas AdBlue) arba „incorrect reagent detected“(netinkamas reagentas)).
 A.1.7.3 Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas
 A.1.7.3.1.
 Šio priedo A.1.5.3 punkte aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei reagento kokybė nepagerinama per daugiausia 10 variklio veikimo valandų nuo šio priedo A.1.7.2 punkte aprašytos operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo.
 A.1.7.3.2.
 Šio priedo A.1.5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei reagento kokybė nepagerinama per daugiausia 20 variklio veikimo valandų nuo šio priedo A.1.7.2 punkte aprašytos operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo.
 A.1.7.3.3.
 Jeigu gedimas kartojasi, valandų skaičius iki vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų įsijungimo sumažinamas, atsižvelgiant į šio priedo A.1.11 punkte aprašytą mechanizmą.
 A.1.8. Reagento dozavimas
 A.1.8.1 Variklyje įrengiamos dozavimo sutrikimo nustatymo priemonės.
 A.1.8.2. Reagento dozavimo matuoklis
 A.1.8.2.1.
 Įrengiamas specialus matuoklis, susietas su dozavimu (dozavimo matuoklis). Juo apskaičiuojama variklio veikimo sutrikus reagento dozavimui trukmė valandomis. Tai nėra būtina, jei dozavimas sutrikdomas pagal variklio EVĮ komandą, kai tam tikromis ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių eksploatavimo sąlygomis teršalų išmetimo sistemų veikimui reagento dozavimas nereikalingas.
 A.1.8.2.1.1.
 Kita galimybė: gamintojas, naudodamas vieną matuoklį, gali užregistruoti reagento dozavimo triktį kartu su vienu ar daugiau gedimų, išvardytų šio priedo A.1.7 ir A.1.9 punktuose.
 A.1.8.2.2.
 Išsami informacija apie reagento dozavimo matuoklio įsijungimo ir išsijungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo A.1.11 punkte.
 A.1.8.3.
 Operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimas
 Įvykus dozavimo trikčiai, šio priedo A.1.4 punkte aprašyta operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia ir įjungia dozavimo matuoklį, kaip apibrėžta šio priedo A.1.8.2.1 punkte. Jeigu į įspėjimo sistemą integruota pranešimų rodymo sistema, rodomas pranešimas, kuriame nurodoma įspėjimo priežastis (pvz., „urea dosing malfunction“(karbamido dozavimo triktis), „AdBlue dosing malfunction“(AdBlue dozavimo triktis) arba „reagent dosing malfunction“(reagento dozavimo triktis)).
 A.1.8.4. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas
 A.1.8.4.1.
 Šio priedo A.1.5.3 punkte aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei reagento dozavimo triktis neištaisoma per daugiausia 10 variklio veikimo valandų nuo šio priedo A.1.8.3 punkte aprašytos operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo.
 A.1.8.4.2.
 Šio priedo A.1.5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei reagento dozavimo triktis neištaisoma per daugiausia 20 variklio veikimo valandų nuo šio priedo A.1.8.3 punkte aprašytos operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo.
 A.1.8.4.3.
 Jeigu gedimas kartojasi, valandų skaičius iki vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų įsijungimo sumažinamas, atsižvelgiant į šio priedo A.1.11 punkte aprašytą mechanizmą.
 A.1.9. Kiti gedimai, kurie gali būti susiję su neteisėtu keitimu
 A.1.9.1. Be reagento lygio talpykloje ir reagento kokybės bei dozavimo sutrikimų, taip pat stebimi šie gedimai, nes jie gali būti susiję su neteisėtu keitimu:
 a)
 šio priedo A.1.9.2.1 punkte aprašyti NKDS gedimai;
 b)
 šio priedo A.1.9.2.2 punkte aprašytos išmetamųjų dujų recirkuliacijos (IDR) vožtuvo veikimo triktys.
 A.1.9.2. Stebėsenos reikalavimai ir matuokliai
 A.1.9.2.1. NKDS
 A.1.9.2.1.1.
 NKDS stebima siekiant nustatyti, ar nėra elektros sistemos gedimų ir ar nėra pašalintas arba atjungtas koks nors jutiklis, be kurio ji nebegali nustatyti kitų gedimų, nurodytų A.1.6–A.1.8 punktuose (sudedamųjų dalių stebėsena).
 Iš jutiklių, turinčių įtakos diagnostikos pajėgumams, paminėtini jutikliai, kuriais tiesiogiai matuojama NOX koncentracija, karbamido kokybės jutikliai, aplinkos stebėsenos jutikliai ir jutikliai, naudojami reagento dozavimui, reagento lygiui arba reagento sąnaudoms stebėti.
 A.1.9.2.1.2.
 Įrengiama po vieną kiekvieno stebėsenos gedimo matuoklį. NKDS matuokliais matuojama variklio veikimo trukmė valandomis nuo to momento, kai patvirtinamas aktyvus DTK, susijęs su NKDS gedimu. Skirtingus NKDS gedimus galima grupuoti naudojantis bendru matuokliu.
 A.1.9.2.1.2.1.
 Gamintojas, naudodamas vieną matuoklį, gali užregistruoti NKDS gedimą kartu su vienu ar daugiau gedimų, išvardytų šio priedo A.1.7, A.1.8 ir A.1.9.2.2 punktuose.
 A.1.9.2.1.3.
 Išsami informacija apie NKDS matuoklio (-ų) įsijungimo ir išsijungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo A.1.11 punkte.
 A.1.9.2.2. IDR vožtuvas
 A.1.9.2.2.1.
 IDR sistema stebima siekiant nustatyti, ar nėra IDR vožtuvo veikimo trikčių.
 A.1.9.2.2.2.
 Įrengiamas IDR vožtuvo veikimo trikčių matuoklis. IDR vožtuvo matuokliu matuojama variklio veikimo trukmė valandomis nuo to momento, kai patvirtinamas aktyvus DTK, susijęs su IDR vožtuvo veikimo triktimi.
 A.1.9.2.2.2.1.
 Gamintojas, naudodamas vieną matuoklį, gali užregistruoti IDR vožtuvo gedimą kartu su vienu ar daugiau gedimų, išvardytų šio priedo A.1.7, A.1.8 ir A.1.9.2.1 punktuose.
 A.1.9.2.2.3.
 Išsami informacija apie IDR vožtuvo matuoklio (-ų) įsijungimo ir išsijungimo kriterijus ir mechanizmus pateikta šio priedo A.1.11 punkte.
 A.1.9.3. Operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimas
 4 dalyje aprašyta operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia įvykus kuriam nors iš šio priedo A.1.9.1 punkte nurodytų gedimų ir rodo, kad reikia skubaus taisymo. Jeigu įspėjimo sistemoje integruota pranešimų rodymo sistema, rodomas pranešimas, kuriame nurodoma įspėjimo priežastis (pvz., „reagent dosing valve disconnected“(atjungtas reagento dozavimo vožtuvas) arba „critical emission failure“(kritinis teršalų išmetimo sistemos gedimas)).
 A.1.9.4. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas
 A.1.9.4.1.
 Šio priedo A.1.5.3 punkte aprašyta negriežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei šio priedo A.1.9.1 punkte nurodyta reagento dozavimo triktis neištaisoma per daugiausia 36 variklio veikimo valandų nuo šio priedo A.1.9.3 punkte nustatytos operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo.
 A.1.9.4.2.
 Šio priedo A.1.5.4 punkte aprašyta griežto raginimo imtis priemonių sistema įsijungia, jei šio priedo A.1.9.1 punkte nurodyta reagento dozavimo triktis neištaisoma per daugiausia 100 variklio veikimo valandų nuo šio priedo A.1.9.3 punkte nustatytos operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo.
 A.1.9.4.3.
 Jeigu gedimas kartojasi, valandų skaičius iki vairuotojo raginimo imtis priemonių sistemų įsijungimo sumažinamas, atsižvelgiant į šio priedo A.1.11 punkte aprašytą mechanizmą.
 A.1.9.5. Užuot taikęs šio priedo A.1.9.2 punkte nustatytus stebėsenos reikalavimus, gedimų stebėsenai gamintojas gali naudoti išmetimo sistemoje įtaisytą NOX jutiklį. Tokiu atveju:
 a)
 NOX vertė, kuriai esant nustatoma NKT, negali viršyti mažesniojo iš šių dydžių: dydžio, gauto taikytiną NOX ribinę vertę padauginus iš 2,25, arba dydžio, gauto prie taikytinos NOX ribinės vertės pridėjus 1,5 g/kWh. Tam tikrų pakategorių varikliams, kuriems taikoma bendra HC ir NOX ribinė vertė, pagal šią dalį taikytina NOX ribinė vertė yra bendra HC ir NOX ribinė vertė, atėmus 0,19 g/kWh;
 b)
 gali būti naudojamas vienas įspėjimas, įskaitant tekstą „high NOX – root cause unknown“(„didelis NOX kiekis – pagrindinė priežastis nežinoma“);
 c)
 šio priedo A.1.9.4.1 punkte didžiausias variklio veikimo valandų skaičius nuo operatoriaus perspėjimo sistemos iki negriežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo sumažinamas iki 10;
 d)
 šio priedo A.1.9.4.2 punkte didžiausias variklio veikimo valandų skaičius nuo operatoriaus perspėjimo sistemos iki griežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo sumažinamas iki 20;
 A.1.10. Parodomojo bandymo reikalavimai
 A.1.10.1. Bendrosios nuostatos
 Atitiktis šio priedėlio reikalavimams įrodoma taikant tipo tvirtinimo procedūrą, kaip parodyta A.9-1 lentelėje ir aprašyta šio priedo A.1.10 punkte, atliekant:
 a)
 įspėjimo sistemos įsijungimo parodomąjį bandymą;
 b)
 negriežto raginimo imtis priemonių sistemos, jei taikoma, įsijungimo parodomąjį bandymą;
 c)
 griežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo parodomąjį bandymą.
 A.1.10.2. Variklių šeimos ir variklių su NKD sistema šeimos
 Variklių šeimos arba variklių su NKD sistema šeimos atitiktį šio priedo A.1.10 punkto reikalavimams galima įrodyti atliekant bandymus su vienu iš nagrinėjamos šeimos variklių, jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad tos šeimos variklių stebėsenos sistemos, būtinos atitikčiai šio priedėlio reikalavimams užtikrinti, yra panašios.
 A.1.10.2.1.
 Tai, kad variklių su NKD sistema šeimos variklių stebėsenos sistemos yra panašios viena į kitą, gali būti įrodoma tipo patvirtinimo institucijoms pateikiant, pvz., algoritmus, funkcinę analizę ir kt.
 A.1.10.2.2.
 Bandomąjį variklį parenka gamintojas, suderinęs su tipo patvirtinimo institucija. Tai gali būti pirminis arba kitas nagrinėjamos šeimos variklis.
 A.1.10.2.3.
 Jeigu variklių šeimos varikliai priklauso prie variklių su NKD sistema šeimos, kuriai jau suteiktas tipo patvirtinimas pagal šio priedo A.1.10.2.1 punktą (A.9-3 pav.), tos variklių šeimos atitiktis laikoma įrodyta be papildomų bandymų, jei gamintojas institucijai įrodo nagrinėjamo variklio šeimos ir variklių su NKD sistema šeimos variklių stebėsenos sistemos, būtinos atitikčiai šio priedėlio reikalavimams užtikrinti, panašumą.
 A.9-1 lentelė
 Pagal A.1.10.3 ir A.1.10.4 punktų nuostatas atliekamo parodomojo bandymo turinio pavyzdys
 Mechanizmas
 Parodomojo bandymo elementai
 Šio priedo A.1.10.3 punkte nurodytas įspėjimo sistemos įsijungimas
 —
 2 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai trūksta reagento)
 —
 prireikus papildomi parodomojo bandymo elementai
 Šio priedo A.1.10.4 punkte nurodytas negriežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas
 —
 2 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai trūksta reagento)
 —
 prireikus papildomi parodomojo bandymo elementai
 —
 1 sukimo momento sumažinimo bandymas
 Šio priedo A.1.10.4 punkte nurodytas griežto raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimas
 —
 2 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai trūksta reagento)
 —
 prireikus papildomi parodomojo bandymo elementai
 A.9-3 paveikslas
 Anksčiau įrodyta variklių su NKD sistema šeimos atitiktis
 Tekstas paveikslėlio
 Laikoma, kad 1 variklių šeimos atitiktis yra įrodyta
 Kalbant apie 2 variklių šeimą NKDS turinčių variklių šeimos atitiktis yra įrodyta
 1 variklių šeima
 1 NKDS turinčių variklių šeima
 2 variklių šeima
 A.1.10.3. Perspėjimo sistemos įsijungimo parodomasis bandymas
 A.1.10.3.1. Perspėjimo sistemos įsijungimo atitiktis įrodoma atliekant du bandymus: reagento trūkumo ir vienos iš šio priedo A.1.7, A.1.8 arba A.1.9 punkte nurodytų rūšių gedimo.
 A.1.10.3.2. Šio priedo A.1.7, A.1.8 arba A.1.9 punkte nurodyto gedimo pasirinkimas atliekant bandymą.
 A.1.10.3.2.1.
 Tipo patvirtinimo institucija pasirenka vienos rūšies gedimą Jeigu pasirenkamas gedimas iš šio priedo A.1.7 arba A.1.9 punkto, atitinkami taikomi šio priedo A.1.10.3.2.2 arba A.1.10.3.2.3 punkte nustatyti papildomi reikalavimai.
 A.1.10.3.2.2.
 Norint įrodyti, kad įspėjimo sistema įsijungia, kai reagento kokybė yra netinkama, parenkamas reagentas, kurio veiklioji sudedamoji dalis praskiesta bent taip, kaip nurodyta gamintojo pagal šio priedo A.1.7 reikalavimus.
 A.1.10.3.2.3.
 Norint įrodyti, kad įspėjimo sistema įsijungia, kai įvyksta šio priedo A.1.9 aprašyti gedimai, kurie gali būti susiję su neteisėtu keitimu, gedimai parenkami laikantis toliau nurodytų reikalavimų.
 A.1.10.3.2.3.1.
 Gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai tokių galimų gedimų sąrašą.
 A.1.10.3.2.3.2.
 Tipo patvirtinimo institucija iš šio priedo A.1.10.3.2.3.1 punkte nurodyto sąrašo parenka gedimą, kuris bus nagrinėjamas atliekant bandymą.
 A.1.10.3.3. Parodomasis bandymas
 A.1.10.3.3.1. Šio parodomojo bandymo tikslais atliekamas atskiras bandymas, susijęs su reagento trūkumu ir pagal šio priedo A.1.10.3.2 punktą parinktu gedimu.
 A.1.10.3.3.2. Atliekant bandymą neturi būti kitų gedimų, išskyrus tą, kuris buvo pasirinktas atliekant bandymą.
 A.1.10.3.3.3. Prieš pradedant bandymą ištrinami visi DTK.
 A.1.10.3.3.4. Gamintojui paprašius ir tipo patvirtinimo institucijai sutikus, bandymui parinktus gedimus galima imituoti.
 A.1.10.3.3.5. Gedimų, išskyrus reagento trūkumą, nustatymas
 Įvykus gedimui, išskyrus reagento trūkumą, arba jį imitavus, gedimas nustatomas toliau aprašyta tvarka.
 A.1.10.3.3.5.1.
 NKD sistema sureaguoja į tipo patvirtinimo institucijos parinktą atitinkamą gedimą pagal šio priedėlio nuostatas. Jeigu sistema įsijungia per du iš eilės šio priedo A.1.10.3.3.7 punkte nurodytus NKD bandymų ciklus, laikoma, jog tai įrodyta.
 Jeigu stebėsenos aprašyme nurodyta, kad tam tikro prietaiso atliekamai stebėsenai užbaigti reikia daugiau kaip dviejų NKD bandymų ciklų, ir tipo patvirtinimo institucija tam pritaria, NKD bandymų ciklų skaičius gali būti padidintas iki trijų.
 Atliekant parodomąjį bandymą, po kiekvieno atskiro bandymų ciklo variklis gali būti išjungiamas. Laikotarpiu iki kito paleidimo atsižvelgiama į bet kokią įmanomą stebėsenos veiką po variklio išjungimo ir į bet kokią stebėsenai atlikti būtiną sąlygą, kuri turi egzistuoti kitą kartą paleidžiant variklį.
 A.1.10.3.3.5.2.
 Įspėjimo sistemos įsijungimo parodomasis bandymas laikomas atliktu, jeigu kiekvieno pagal šio priedo A.1.10.3.3 punktą atliekamo parodomojo bandymo pabaigoje įspėjimo sistema tinkamai įsijungė ir pasirinkto gedimo DTK būsena yra „patvirtintas ir aktyvus“.
 A.1.10.3.3.6. Gedimo nustatymas, kai trūksta reagento
 Norint įrodyti, kad įspėjimo sistema įsijungia, kai trūksta reagento, variklis gamintojo nuožiūra veikia vieną arba daugiau NKD bandymų ciklų.
 A.1.10.3.3.6.1.
 Parodomasis bandymas pradedamas esant gamintojo ir tipo patvirtinimo institucijos sutartam reagento lygiui, tačiau tas lygis turi būti ne mažesnis kaip 10 proc. talpyklos vardinio tūrio.
 A.1.10.3.3.6.2.
 Įspėjimo sistema laikoma veikiančia tinkamai, jeigu įvykdomos visos šios sąlygos:
 a)
 įspėjimo sistema įsijungia, kai reagento lygis sudaro 10 proc. arba didesnę reagento talpyklos tūrio dalį, ir
 b)
 nenutrūkstamo įspėjimo sistema įsijungia, kai reagento lygis pasiekia gamintojo deklaruotą arba už ją didesnę vertę, kaip nurodyta šio priedo A.1.6 punkte.
 A.1.10.3.3.7. NKD bandymų ciklas
 A.1.10.3.3.7.1.
 Atliekant šio priedo A.1.10 punkte aptariamą NKD bandymų ciklą, siekiant įrodyti, kad NKD sistema veikia tinkamai, NRE-v-3, NRE-v-4, NRE-v-5, NRE-v-6 pakategorių varikliams taikomas įšilusio variklio NRTC, o visų kitų kategorijų varikliams – taikytinas NRSC.
 A.1.10.3.3.7.2.
 Gamintojui paprašius ir tipo patvirtinimo institucijai pritarus, konkrečiam stebėjimo prietaisui gali būti taikomas alternatyvus NKD bandymų ciklas (pvz., ne NRTC arba NRSC). Prašyme pateikiama informacija (techniniai argumentai, imitavimo informacija, bandymų rezultatai ir kt.), iš kurios matyti, kad:
 a)
 taikant prašomą bandymų ciklą, stebėjimo prietaisas veiks realiomis veikimo sąlygomis, ir
 b)
 šio priedo A.1.10.3.3.7.1 punkte nurodytas taikytinas NKD bandymų ciklas yra mažiau tinkamas nagrinėjamai stebėsenai atlikti.
 A.1.10.3.4. Įspėjimo sistemos įsijungimo parodomasis bandymas laikomas atliktu, jeigu kiekvieno pagal šio priedo A.1.10.3.3 punktą atliekamo parodomojo bandymo pabaigoje įspėjimo sistema tinkamai įsijungė.
 A.1.10.4. Raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas
 A.1.10.4.1. Raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas atliekamas bandymais variklio bandymų stende.
 A.1.10.4.1.1.
 Visos variklyje fiziškai nesumontuotos sudedamosios dalys arba posistemės, įskaitant, be kita ko, aplinkos temperatūros jutiklius, lygio jutiklius ir operatoriaus perspėjimo bei informavimo sistemas, kurių reikia parodomajam bandymui atlikti, prijungiamos prie šiam tikslui skirto variklio arba tipo patvirtinimo institucijai priimtinu būdu imituojamos.
 A.1.10.4.1.2.
 Gamintojui taip nutarus ir tipo patvirtinimo institucijai sutikus, parodomuosius bandymus galima atlikti ir su visu ne keliais judančiu mechanizmu ar įranga – ne keliais judantis mechanizmas įtvirtinamas tinkamame bandymų stende arba, nepaisant šio priedo A.1.10.4.1 punkto, kontroliuojamomis sąlygomis išbandomas bandymų kelyje.
 A.1.10.4.2. Atliekant bandymo veiksmų seką, parodoma, kaip pritrūkus reagento arba įvykus kuriai nors iš įspėjimo sistemos bandymo tikslais pagal šio priedo A.1.10.3.2.1 punktą tipo patvirtinimo institucijos pasirinktų gedimų, įsijungia raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.4.3. Šio parodomojo bandymo tikslais:
 a)
 suderinus su tipo patvirtinimo institucija, gamintojui leidžiama pagreitinti bandymą imituojant, kad suėjo tam tikra veikimo trukmė valandomis;
 b)
 tai, kad sukimo momentas sumažintas, kaip reikalaujama, kai įsijungia negriežto raginimo imtis priemonių sistema, galima įrodyti tuo pačiu metu, kai pagal šią taisyklę yra vykdoma bendroji variklio veikimo patvirtinimo procedūra. Tokiu atveju per raginimo imtis priemonių sistemos parodomąjį bandymą sukimo momento atskirai matuoti nereikia;
 c)
 jei taikoma, negriežto raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas atliekamas pagal šio priedo A.1.10.4.5 punkto reikalavimus;
 d)
 jei taikoma, griežto raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas atliekamas pagal šio priedo A.1.10.4.6 punkto reikalavimus.
 A.1.10.4.4. Be to, gamintojas įrodo, kad raginimo imtis priemonių sistema veikia šio priedo A.1.7, A.1.8 arba A.1.9 punkte nurodytomis gedimų sąlygomis, kurios nebuvo pasirinktos taikyti atliekant šio priedo A.1.10.4.1–A.1.10.4.3 punktuose aprašytus parodomuosius bandymus.
 Tai galima įrodyti tipo patvirtinimo institucijai pateikus techninių dokumentų rinkinį su įrodymais, pvz., algoritmais, funkcinėmis analizėmis ir pirmiau atliktų bandymų rezultatais.
 A.1.10.4.4.1.
 Papildomais parodomaisiais bandymais tipo patvirtinimo institucijai priimtinu būdu pirmiausia įrodoma, kad variklio EVĮ įdiegtas tinkamas sukimo momento mažinimo mechanizmas.
 A.1.10.4.5. Negriežto raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas
 A.1.10.4.5.1.
 Šis parodomasis bandymas pradedamas, kai, aptikus tipo patvirtinimo institucijos parinktą gedimą, įsijungia įspėjimo sistema arba, jeigu reikia, nenutrūkstamo įspėjimo sistema.
 A.1.10.4.5.2.
 Tikrinant, kaip sistema reaguoja, jeigu talpykloje nepakanka reagento, variklis laikomas įjungtas tol, kol reagento lygis pasiekia 2,5 proc. viso talpyklos vardinio tūrio arba gamintojo pagal šio priedo A.1.6.3.1 punktą deklaruotą vertę, kuriai esant turi įsijungti negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.4.5.2.1.
 Gamintojas, tipo patvirtinimo institucijai sutikus, gali imituoti nenutrūkstamą veikimą išsiurbdamas reagentą iš talpyklos varikliui veikiant arba variklį išjungęs.
 A.1.10.4.5.3.
 Tikrinant, kaip sistema reaguoja į kitokį gedimą nei reagento trūkumas talpykloje, variklis laikomas įjungtas reikiamą A.9-3 lentelėje nurodytą veikimo valandų skaičių arba, gamintojo sprendimu, tol, kol atitinkamu matuokliu užregistruojama vertė, kuriai esant įsijungia negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.4.5.4.
 Negriežto raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas laikomas atliktu, jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad kiekvieno pagal šio priedo A.1.10.4.5.2 ir A.1.10.4.5.3 punktus atliekamo parodomojo bandymo pabaigoje variklio EVĮ įjungia sukimo momento mažinimo mechanizmą.
 A.1.10.4.6. Griežto raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas
 A.1.10.4.6.1.
 Parodomasis bandymas pradedamas tomis sąlygomis, kuriomis, kai taikytina, pirmiau įsijungė negriežto raginimo imtis priemonių sistema. Jį galima atlikti tęsiant bandymus, pradėtus siekiant parodyti, kaip veikia negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.4.6.2.
 Tikrinant, kaip sistema reaguoja į reagento trūkumą talpykloje, variklis laikomas įjungtas, kol reagento talpykla ištuštėja arba kol pasiekiamas mažesnis kaip 2,5 proc. visos talpyklos vardinio tūrio lygis, kuriam esant, kaip deklaravo gamintojas, įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.4.6.2.1.
 Gamintojas, tipo patvirtinimo institucijai sutikus, gali imituoti nenutrūkstamą veikimą išsiurbdamas reagentą iš talpyklos varikliui veikiant arba variklį išjungęs.
 A.1.10.4.6.3.
 Tikrinant, kaip sistema reaguoja į kitokį gedimą, ne reagento trūkumą talpykloje, variklis laikomas įjungtas reikiamą A.9-4 lentelėje nurodytą veikimo valandų skaičių arba, gamintojo sprendimu, tol, kol atitinkamu matuokliu užregistruojama vertė, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.4.6.4.
 Griežto raginimo imtis priemonių sistemos parodomasis bandymas laikomas atliktu, jeigu gamintojas tipo patvirtinimo institucijai įrodo, kad kiekvieno pagal A.1.10.4.6.2 ir A.1.10.4.6.3 punktus atliekamo parodomojo bandymo pabaigoje įsijungia šiame priedėlyje nagrinėjamas griežto raginimo imtis priemonių mechanizmas.
 A.1.10.4.7.
 Kitas variantas – gamintojas, jei taip nusprendžia ir tipo patvirtinimo institucija su tuo sutinka, raginimo imtis priemonių mechanizmų parodomąjį bandymą pagal šio priedo A.1.5.4 ir A.1.10.4.1.2 punktų reikalavimus gali atlikti su visu ne keliais judančiu mechanizmu, ne keliais judantį mechanizmą arba T kategorijos transporto priemonę įtvirtinęs tinkamame bandymų stende arba kontroliuojamomis sąlygomis mechanizmą išbandydamas bandymų kelyje.
 A.1.10.4.7.1.
 Ne keliais judantis mechanizmas laikomas įjungtas, kol parinkto gedimo matuoklyje pasiekiamas reikiamas A.9-4 lentelėje nurodytas veikimo valandų skaičius arba atitinkamai kol ištuštėja reagento talpykla ar pasiekiamas mažesnis kaip 2,5 proc. viso talpyklos vardinio tūrio lygis, kuriam esant, kaip nurodė gamintojas, įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.1.10.5. Parodomojo bandymo dokumentacija
 A.1.10.5.1
 Parengiama parodomojo bandymo ataskaita, o joje aprašomas NKD sistemos parodomasis bandymas. Ataskaitoje:
 a)
 nurodomi tirti gedimai;
 b)
 aprašomas atliktas parodomasis bandymas, įskaitant taikytiną bandymo ciklą;
 c)
 patvirtinama, kad taikytini įspėjimai ir raginimai buvo aktyvinti taip, kaip nustatyta šioje taisyklėje; ir
 d)
 ji įtraukiama į 1 priede nurodytą informacinį aplanką.
 A.1.11. Operatoriaus perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemų įsijungimo ir išsijungimo mechanizmų aprašymas
 A.1.11.1 Siekiant papildyti šiame priedėlyje nustatytus reikalavimus dėl įspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemų įsijungimo ir išsijungimo mechanizmų, šio priedo A.1.11 punkte nustatomi šių įsijungimo ir išsijungimo mechanizmų diegimo techniniai reikalavimai.
 A.1.11.2. Įspėjimo sistemos įsijungimo ir išsijungimo mechanizmai
 A.1.11.2.1.
 Operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia, kai pasiekiama A.9-2 lentelėje nurodyta diagnostinio trikties kodo (DTK), susijusio su NKT, dėl kurios sistema įsijungia, būsena.
 A.9-2 lentelė
 Operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimas
 Gedimo tipas
 DTK būsena, kurią pasiekus įsijungia įspėjimo sistema
 Bloga reagento kokybė
 Patvirtintas ir aktyvus
 Dozavimo sutrikimas
 Patvirtintas ir aktyvus
 IDR vožtuvo veikimo triktis
 Patvirtintas ir aktyvus
 Stebėsenos sistemos triktis
 Patvirtintas ir aktyvus
 Pasiekiama NOX slenkstinė vertė, jei taikoma
 Patvirtintas ir aktyvus
 A.1.11.2.2.
 Operatoriaus perspėjimo sistema išsijungia, kai diagnostikos sistemoje nustatoma, kad trikties, dėl kurios įsijungė įspėjimas, nebėra arba kai informacija, įskaitant su gedimais susijusius DTK, dėl kurių sistema įsijungia, ištrinama skaitytuvu.
 A.1.11.2.2.1.
 NOX kontrolės informacijos ištrynimo reikalavimai
 A.1.11.2.2.1.1.
 NOX kontrolės informacijos ištrynimas ir (arba) atkūrimas skaitytuvu
 Gavus skaitytuvo užklausą, iš kompiuterio atminties ištrinami toliau nurodyti duomenys arba atkuriama šiame priedėlyje nurodyta jų vertė (žr. A.9-3 lentelę).
 A.9-3 lentelė
 NOX kontrolės informacijos ištrynimas ir (arba) atkūrimas skaitytuvu
 NOX kontrolės informacija
 Trinama
 Atkuriama
 Visi DTK
 X
 Matuoklio vertė, kai pasiektas didžiausias variklio veikimo valandų skaičius
 X
 NKD matuoklyje (-iuose) nurodytas variklio veikimo valandų skaičius
 X
 A.1.11.2.2.1.2.
 Atjungus ne keliais judančio mechanizmo akumuliatorių (-ius), NOX kontrolės informacija neturi išsitrinti.
 A.1.11.2.2.1.3.
 NOX kontrolės informaciją turi būti įmanoma ištrinti tik išjungus variklį.
 A.1.11.2.2.1.4.
 Kai NOX kontrolės informacija, įskaitant DTK, ištrinama, visi šiame priedėlyje nurodyti su šiais gedimais susiję matuoklio rodmenys ne ištrinami, bet atkuriama atitinkamame šio priedėlio punkte nurodyta vertė.
 A.1.11.3. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistemos įsijungimo ir išsijungimo mechanizmas
 A.1.11.3.1. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema įsijungia tada, kai suveikia įspėjimo sistema ir kai atitinkamu matuokliu užregistruojama A.9-4 lentelėje nurodyta NKT vertė, dėl kurios sistema įsijungia.
 A.1.11.3.2. Operatoriaus raginimo imtis priemonių sistema išsijungia, kai sistema nebeaptinka trikties, dėl kurios ji įsijungė, arba kai informacija, įskaitant su NKT susijusius DTK, dėl kurių sistema įsijungia, ištrinama skaitytuvu ar techninės priežiūros prietaisu.
 A.1.11.3.3. Įvertinus reagento kiekį talpykloje, operatoriaus perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos iš karto įsijungia arba išsijungia, kaip to reikalaujama pagal šio priedo A.1.6 punkto nuostatas. Tokiu atveju įsijungimo arba išsijungimo mechanizmai nesiejami su jokių susijusių DTK būsena.
 A.1.11.4. Matuoklio mechanizmas
 A.1.11.4.1. Bendrosios nuostatos
 A.1.11.4.1.1.
 Kad sistema atitiktų šio priedėlio reikalavimus, joje turi būti įrengti matuokliai, kuriais būtų registruojama, kiek valandų veikė variklis, kai sistema aptiko kurią nors iš toliau nurodytų NKT:
 a)
 netinkamą reagento kokybę;
 b)
 reagento dozavimo sutrikimą;
 c)
 IDR vožtuvo veikimo triktį;
 d)
 NKD sistemos gedimą.
 A.1.11.4.1.1.1.
 Gamintojas šio priedo A.1.11.4.1.1 punkte nurodytas NKT gali grupuoti naudodamasis vienu ar daugiau matuoklių.
 A.1.11.4.1.2.
 Kiekvienu iš šių matuoklių vertės matuojamos iki numatytos didžiausiosios 2 baitų matuoklio vertės vienos valandos intervalais ir gautos vertės saugomos tol, kol įvykdomos sąlygos, leidžiančios vėl nustatyti nulinę matuoklio vertę.
 A.1.11.4.1.3.
 Gamintojas gali naudoti vieną bendrą NKD sistemos matuoklį arba kelis matuoklius. Vienu bendru matuokliu galima kaupti informaciją apie dviejų arba daugiau skirtingų to tipo matuokliu matuojamų trikčių, kurių nė vienos trukmė nepasiekia bendru matuokliu rodomo laiko, trukmę valandomis.
 A.1.11.4.1.3.1.
 Jeigu gamintojas nusprendžia naudoti kelis NKD sistemos matuoklius, sistemoje turi būti galimybė konkretų stebėsenos sistemos matuoklį susieti su kiekviena triktimi, kuri pagal šį priedėlį stebima to tipo matuokliais.
 A.1.11.4.2. Matuoklių mechanizmų veikimo principas
 A.1.11.4.2.1.
 Kiekvienas matuoklis veikia toliau aprašytu būdu.
 A.1.11.4.2.1.1.
 Jeigu pradinė vertė yra nulis, skaičiavimas matuoklyje pradedamas iš karto, kai aptinkama tuo matuokliu matuojama triktis ir kai pasiekiama A.9-2 lentelėje nurodyta atitinkamo diagnostinio trikties kodo (DTK) būsena.
 A.1.11.4.2.1.2.
 Jei gedimai kartojasi, gamintojo nuožiūra taikoma viena iš šių nuostatų.
 a)
 Jeigu įvyksta vienas stebimas įvykis ir triktis, dėl kurios matuoklis pirmiau įsijungė, nebeaptinkama arba jei informacija apie gedimą ištrinama skaitytuvu ar techninės priežiūros prietaisu, matuoklis sustabdomas ir jo rodoma vertė išsaugoma. Jeigu skaičiavimas matuoklyje sustabdomas, kai griežto raginimo imtis priemonių sistema yra įsijungusi, matuoklio rodmenys užfiksuojami, kai pasiekiama A.9-4 lentelėje nustatyta vertė arba vertė, lygi vertei, gautai iš matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema, arba ją viršijančios vertės atėmus 30 minučių.
 b)
 Matuoklio duomenys užfiksuojami, kai pasiekiama A.9-4 lentelėje nustatyta vertė arba vertė, lygi vertei, gautai iš matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema, arba ją viršijančios vertės atėmus 30 minučių.
 A.1.11.4.2.1.3.
 Jeigu naudojamas vienas bendras stebėsenos sistemos matuoklis, skaičiavimas matuoklyje tęsiamas, jei aptinkama tuo matuokliu matuojama NKT ir jei atitinkamas diagnostinis trikties kodas (DTK) yra patvirtintas ir aktyvus. Matuoklis sustabdomas ir užfiksuojama viena iš šio priedo A.1.11.4.2.1.2 punkte nurodytų verčių, jeigu neaptinkama jokių NKT, dėl kurių matuoklis turėtų įsijungti, arba jeigu informacija apie visus tuo matuokliu matuojamus gedimus buvo ištrinta skaitytuvu ar techninės priežiūros prietaisu.
 A.9-4 lentelė
 Matuokliai ir raginimas imtis priemonių
 DTK būsena, kuriai esant matuoklis įsijungia pirmą kartą
 Matuoklio vertė, kuriai esant įsijungia negriežto raginimo imtis priemonių sistema
 Matuoklio vertė, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Matuoklyje užfiksuota ir išsaugota vertė
 Reagento kokybės matuoklis
 Patvirtintas ir aktyvus
 ≤10 val.
 ≤20 val.
 ≥90 proc. matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Dozavimo matuoklis
 Patvirtintas ir aktyvus
 ≤10 val.
 ≤20 val.
 ≥90 proc. matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 IDR vožtuvo matuoklis
 Patvirtintas ir aktyvus
 ≤36 val.
 ≤100 val.
 ≥95 proc. matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Stebėsenos sistemos matuoklis
 Patvirtintas ir aktyvus
 ≤36 val.
 ≤100 val.
 ≥95 proc. matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 Pasiekiama NOX slenkstinė vertė, jei taikoma
 Patvirtintas ir aktyvus
 ≤10 val.
 ≤20 val.
 ≥90 proc. matuoklio vertės, kuriai esant įsijungia griežto raginimo imtis priemonių sistema
 A.1.11.4.2.1.4.
 Užfiksavus matuoklio rodmenis, vėl nustatoma nulinė vertė, jei su tuo matuokliu susiję stebėjimo prietaisai bent kartą baigia stebėjimo ciklą neaptikę trikties ir jei per 40 variklio veikimo valandų nuo tada, kai matuoklis paskutinį kartą sustabdytas, neaptinkama tuo matuokliu matuojamų trikčių (žr. A.9-4 pav.).
 A.1.11.4.2.1.5.
 Skaičiavimas matuoklyje tęsiamas nuo vertės, kuriai esant matuoklis buvo sustabdytas, jeigu per laikotarpį, kuriuo saugota užfiksuota vertė, nustatoma tuo matuokliu matuojama triktis (žr. A.9-4 pav.).
 A.1.12. Matuoklių įsijungimo, išsijungimo ir mechanizmų veikimo pavyzdžiai
 A.1.12.1.
 Šio priedo A.1.12 punkte pateikti kai kurie tipiški matuoklių įsijungimo, išsijungimo ir mechanizmų veikimo pavyzdžiai. Šio priedo A.1.12.2, A.1.12.3 ir A.1.12.4 punktuose paveikslai ir aprašymai pateikiami tik kaip šio priedėlio pavyzdžiai, jais nereikėtų remtis nei kaip šio reglamento reikalavimų pavyzdžiais, nei kaip galutinių atitinkamų procedūrų nuostatų pavyzdžiais. A.9-6 ir A.9-7 paveiksluose parodytos matuoklių valandos yra A.9-4 lentelėje pateiktos didžiausios griežto raginimo imtis priemonių sistemos vertės. Pavyzdžiui, kad būtų paprasčiau, pateiktuose pavyzdžiuose nenurodyta, jog įsijungus raginimo imtis priemonių sistemai būna įsijungusi ir įspėjimo sistema.
 A.9-4 paveikslas
 Pakartotinis matuoklio įsijungimas arba nulinės matuoklio vertės nustatymas pasibaigus užfiksuotos vertės saugojimo laikotarpiui
 Tekstas paveikslėlio
 > 40 veikimo val
 < 40 veikimo val
 40 veikimo val
 40 veikimo val
 Skaitiklis
 Sustabdyta vertė
 Gedimas
 TAIP
 NE
 remonats
 remonats
 A.1.12.2.
 A.9-5 paveiksle parodyta, kaip veikia įsijungimo ir išsijungimo mechanizmai keturiais reagento lygio stebėjimo atvejais:
 a)
 naudojimo atvejis Nr. 1: operatorius toliau eksploatuoja ne keliais judantį mechanizmą nepaisydamas įspėjimo, kol ne keliais judančio mechanizmo veikimas užblokuojamas;
 b)
 pripildymo atvejis Nr. 1 (pripildoma pakankamai): operatorius pripildo reagento talpyklą tiek, kad jo lygis viršytų 10 proc. slenkstinę vertę. Perspėjimo ir raginimo imtis priemonių sistemos išsijungia;
 c)
 pripildymo atvejai Nr. 2 ir 3 (pripildoma nepakankamai): įjungiama perspėjimo sistema. Įspėjimo signalo lygis priklauso nuo reagento kiekio;
 d)
 pripildymo atvejis Nr. 4 (pripildoma labai nepakankamai): iš karto vėl įsijungia negriežto raginimo imtis priemonių sistema.
 A.9-5 paveikslas
 Reagento lygis
 Tekstas paveikslėlio
 Raginimas
 GRIEŽTAS
 NEGRIEŽTAS
 "nuolatinis ĮSPĖJIMAS
 ĮSPĖJIMAS
 NE
 Reagento lygis
 TUŠČIAS
 papildymas (1 atvejis)
 papildymas (2 atvejis)
 papildymas (3 atvejis)
 papildymas (4 atvejis)
 A.1.12.3.
 A.9-6 pav. parodyti trys netinkamos reagento kokybės atvejai:
 a)
 naudojimo atvejis Nr. 1: operatorius toliau eksploatuoja ne keliais judantį mechanizmą nepaisydamas įspėjimo, kol ne keliais judančio mechanizmo veikimas užblokuojamas;
 b)
 taisymo atvejis Nr. 1 (pataisyta blogai arba nesąžiningai): užsiblokavus ne keliais judančiam mechanizmui, operatorius pakeičia reagentą kokybišku, tačiau netrukus jį vėl pakeičia prastos kokybės reagentu. Raginimo imtis priemonių sistema iš karto vėl įsijungia, o po dviejų variklio veikimo valandų ne keliais judantis mechanizmas užblokuojamas;
 c)
 taisymo atvejis Nr. 2 (pataisyta gerai): užsiblokavus ne keliais judančiam mechanizmui, operatorius pagerina reagento kokybę. Tačiau po kurio laiko jis vėl pripildo prastos kokybės reagento. Perspėjimo, raginimo imtis priemonių ir skaičiavimo procesai prasideda nuo nulinės vertės.
 A.9-6 paveikslas
 Prastos kokybės reagento pripildymas
 Tekstas paveikslėlio
 < 40 veikimo val
 > 40 veikimo val
 40 veikimo val
 val
 val
 val
 Skaitiklis
 Raginimas
 Netinkamas karbamidas
 GRIEŽTAS
 NEGRIEŽTAS
 ĮSPĖJIMAS
 NE
 TAIP
 NE
 remontas
 remontas
 remontas (1 atvejis)
 remontas (1 atvejis)
 A.1.12.4.
 A.9-7 paveiksle parodyti trys karbamido tirpalo dozavimo sistemos gedimo atvejai. Šiame paveiksle taip pat parodyta, kokia procedūra taikoma įvykus šio priedo A.1.9 punkte aprašytiems stebėsenos gedimams:
 a)
 naudojimo atvejis Nr. 1: operatorius toliau eksploatuoja ne keliais judantį mechanizmą nepaisydamas įspėjimo, kol ne keliais judančio mechanizmo veikimas užblokuojamas;
 b)
 taisymo atvejis Nr. 1 (pataisyta gerai): užsiblokavus ne keliais judančiam mechanizmui, operatorius pataiso dozavimo sistemą. Tačiau po kurio laiko dozavimo sistema vėl sugenda. Perspėjimo, raginimo imtis priemonių ir skaičiavimo procesai prasideda nuo nulinės vertės.
 c)
 taisymo atvejis Nr. 2 (pataisyta blogai): kai suveikia negriežto raginimo imtis priemonių sistema (sumažinamas sukimo momentas), operatorius pataiso dozavimo sistemą. Tačiau netrukus dozavimo sistema vėl sugenda. Negriežto raginimo imtis priemonių sistema iš karto vėl įsijungia, o matuoklyje skaičiavimas pradedamas nuo vertės, buvusios prieš taisymą.
 A.9-7 paveikslas
 Reagento dozavimo sistemos gedimas
 Tekstas paveikslėlio
 < 40 veikimo val
 > veikimo val
 40 veikimo val
 val
 val
 val
 Skaitiklis
 Raginimas
 Dozavimo sistema neveikia
 GRIEŽTAS
 NEGRIEŽTAS
 ĮSPĖJIMAS
 NE
 TAIP
 NE
 remontas
 remontas
 remontas (1 atvejis)
 remontas (2 atvejis)
 40 veikimo val
 A.1.13. Mažiausios priimtinos reagento koncentracijos CDmin parodomasis bandymas
 A.1.13.1. Gamintojas atliekant tipo tvirtinimo procedūrą naudodamas CDmin koncentracijos reagentą ir NRE-v-3, NRE-v-4, NRE-v-5, NRE-v-6 pakategorių varikliams taikydamas įšilusio variklio paleidimo NRTC, o visų kitų kategorijų varikliams – taikytiną NRSC įrodo, kad CDmin vertė yra tinkama.
 A.1.13.2. Bandymas atliekamas po atitinkamo NKD ciklo (-ų) arba gamintojo apibrėžto parengiamojo kondicionavimo ciklo, sudarant galimybę uždarajai NOX kontrolės sistemai prisitaikyti prie CDmin koncentracijos reagento kokybės.
 A.1.13.3. Atliekant šį bandymą išmetamųjų teršalų kiekis neturi viršyti šio priedo A.1.7.1.1 punkte nustatytos NOX slenkstinės vertės.
 A.1.13.4. Parodomojo bandymo dokumentacija
 A.1.13.4.1.
 Parengiama parodomojo bandymo ataskaita, o joje nurodoma mažiausia priimtina reagento koncentracija. Ataskaitoje:
 a)
 nurodomi tirti gedimai;
 b)
 aprašomas atliktas parodomasis bandymas, įskaitant taikytiną bandymo ciklą;
 c)
 patvirtinama, kad atlikus šį parodomąjį bandymą gautas išmetamųjų teršalų kiekis neviršijo šio priedo A.1.7.1.1 punkte nurodytos NOX slenkstinės vertės;
 d)
 ji įtraukiama į 1 priede nurodytą informacinį aplanką.
 A.2 PRIEDĖLIS
 KIETŲJŲ DALELIŲ TERŠALŲ KONTROLĖS PRIEMONIŲ TECHNINIAI REIKALAVIMAI, ĮSKAITANT ŠIŲ PRIEMONIŲ PARODOMOJO BANDYMO METODĄ
 A.2.1. Įžanga
 Šiame priedėlyje išdėstyti reikalavimai, kuriais užtikrinama, kad kietųjų dalelių teršalų kontrolės priemonės veiktų tinkamai.
 A.2.2. Bendrieji reikalavimai
 Variklyje sumontuojama kietųjų dalelių kontrolės diagnostikos (KDKD) sistema, gebanti nustatyti šiame priede aptariamas papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos triktis. Visi varikliai, kuriems taikomos šios dalies nuostatos, suprojektuojami, sukonstruojami ir sumontuojami taip, kad tuos reikalavimus atitiktų visą normalaus jų eksploatavimo laiką įprastomis naudojimo sąlygomis. Siekiant šio tikslo priimtina, kad variklių, kurie buvo eksploatuojami ilgiau nei šios taisyklės 3 priedėlyje nurodytas teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpis, KDKD sistemos veiksmingumas ir jautris šiek tiek sumažėja.
 A.2.2.1. Privaloma informacija
 A.2.2.1.1.
 Jeigu išmetamųjų teršalų kontrolės sistemoje turi būti naudojamas reagentas, pvz., degaluose esantis katalizatorius, gamintojas 1 priede nustatytame informaciniame dokumente nurodo to reagento charakteristikas, įskaitant reagento tipą, informaciją apie reagento koncentraciją tirpale, veikimo temperatūros sąlygas, ir pateikia nuorodas į tarptautinius sudėties ir kokybės standartus.
 A.2.2.1.2.
 Suteikiant tipo patvirtinimą, tipo patvirtinimo institucijai pateikiama išsami rašytinė informacija apie visas šio priedo A.2.4 punkte aprašytos operatoriaus perspėjimo sistemos funkcines veikimo charakteristikas.
 A.2.2.1.3.
 Gamintojas pateikia montavimo dokumentus, kuriuos naudodamas pirminės įrangos gamintojas užtikrins, kad ne keliais judančiame mechanizme arba T kategorijos transporto priemonėje sumontuotas variklis, įskaitant išmetamųjų teršalų kontrolės sistemą, kuri yra patvirtinto variklių tipo arba variklių šeimos dalis, kartu su kitomis reikiamomis mechanizmo dalimis veiks taip, kaip reikalaujama pagal šio priedo nuostatas. Šie dokumentai apima išsamius variklio (programinės, aparatinės bei ryšių įrangos) techninius reikalavimus ir specifikacijas, reikalingus, kad variklis ne keliais judančiuose mechanizmuose arba T kategorijos transporto priemonėse būtų sumontuotas tinkamai.
 A.2.2.2. Eksploatavimo sąlygos
 A.2.2.2.1.
 KDKD sistema turi veikti bent jau kiekvienai variklių kategorijai taikytinomis kontrolės sąlygomis, nustatytomis šio priedo 2.4 punkte. Jeigu techniškai įmanoma, diagnostikos sistema turi veikti už šio intervalo ribų.
 A.2.2.3. Diagnostikos reikalavimai
 A.2.2.3.1. KDKD sistema, naudodama kompiuterio atmintyje saugomus diagnostinius trikčių kodus (DTK), geba nustatyti šiame priede nagrinėjamas kietųjų dalelių kontrolės sistemos triktis (KDKT) ir, to paprašius, perduoti šią informaciją per išorės sąsają.
 A.2.2.3.2. Diagnostinių trikčių kodų (DTK) registravimo reikalavimai
 A.2.2.3.2.1.
 KDKD sistemoje registruojami kiekvienos atskiros KDKT DTK.
 A.2.2.3.2.2.
 Per A.9-5 lentelėje nurodytą variklio veikimo laiką KDKD sistemoje nustatoma, ar yra aptiktina triktis. Tuo metu išsaugomas patvirtintas ir aktyvus DTK ir įsijungia šio priedo A.2.4 punkte nurodyta įspėjimo sistema.
 A.2.2.3.2.3.
 Jeigu stebėjimo prietaisai turi veikti ilgiau, negu nurodyta A.9-5 lentelėje, kad būtų galima tinkamai aptikti ir patvirtinti KDKT (pvz., kai stebėjimo prietaisuose taikomi statistiniai modeliai arba kai tikrinamos ne keliais judančio mechanizmo skysčių sąnaudos), tipo patvirtinimo institucija gali leisti atlikti ilgesnę stebėseną, bet gamintojas turi pagrįsti būtinybę tam skirti daugiau laiko (pvz., techniniais duomenimis, bandymų rezultatais, gamybine patirtimi ir pan.).
 A.9-5 lentelė
 Stebėsenos pobūdis ir atitinkamas laikotarpis, kurį saugomi patvirtinti ir aktyvūs DTK
 Stebėsenos pobūdis
 Kaupiamasis veikimo laikotarpis, kurį saugomi patvirtinti ir aktyvūs DTK
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos pašalinimas
 Variklis veikia 60 minučių ne tuščiąja eiga
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema nebevykdo savo funkcijų
 Variklis veikia 240 minučių ne tuščiąja eiga
 KDKD sistemos gedimai
 Variklis veikia 60 minučių
 A.2.2.3.3. Diagnostinių trikčių kodų ištrynimo reikalavimai:
 a)
 KDKD sistema pati netrina DTK iš kompiuterio atminties, kol nepašalinamas su tuo DTK susijęs gedimas;
 b)
 KDKD sistema gali ištrinti visus DTK, kai gaunama variklio gamintojo pagal prašymą įrengto nuosavybinio skaitytuvo ar techninės priežiūros prietaiso užklausa arba kai panaudojamas variklio gamintojo suteiktas slaptažodis;
 c)
 pagal šio priedo A.2.5.2 punktą neištrinamojoje atmintyje saugomų veikimo sutrikimo duomenų, kurių DTK patvirtintas ir aktyvus, ištrinti negalima.
 A.2.2.3.4. KDKD sistema negali būti užprogramuota arba kitaip suprojektuota, kad iš dalies ar visiškai išsijungtų faktiniu variklio eksploatavimo laikotarpiu, atsižvelgiant į ne keliais judančio mechanizmo amžių, joje taip pat negali būti jokio algoritmo arba strategijos, kurių paskirtis yra ilgainiui mažinti KDKD sistemos veiksmingumą.
 A.2.2.3.5. Visi perprogramuojamieji KDKD sistemos kompiuteriniai kodai ar veikimo parametrai apsaugomi nuo neteisėto keitimo.
 A.2.2.3.6. Variklių su KDKD sistema šeima
 Gamintojas yra atsakingas už variklių su KDKD sistema šeimos sudėties nustatymą. Varikliai prie variklių su KDKD sistema šeimos priskiriami remiantis gerąja inžinerine praktika, o priskyrimą tvirtina tipo patvirtinimo institucija.
 Ne prie tos pačios variklių šeimos priklausantys varikliai gali priklausyti prie tos pačios variklių su KDKD sistema šeimos.
 A.2.2.3.6.1. Variklių su KDKD sistema šeimai būdingi parametrai
 Variklių su KDKD sistema šeimai būdingi pagrindiniai visiems tos šeimos varikliams bendri konstrukcijos parametrai.
 Kad variklius būtų galima priskirti prie tos pačios variklių su KDKD sistema šeimos, turi būti panašūs šie jų pagrindiniai parametrai:
 a)
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos veikimo principas (pvz., mechaninis, aerodinaminis, difuzinis, inercinis, periodinio regeneravimo, nenutrūkstamo regeneravimo ir pan.);
 b)
 KDKD stebėsenos metodai;
 c)
 KDKD stebėsenos kriterijai;
 d)
 stebėsenos parametrai (pvz., dažnumas).
 Šiuos panašumus gamintojas pademonstruoja atitinkamomis inžinerinėmis priemonėmis arba kita tinkama tvarka ir juos turi patvirtinti tipo patvirtinimo institucija.
 Gamintojas gali prašyti tipo patvirtinimo institucijos patvirtinti nedidelius KDKD stebėsenos sistemos naudojamų stebėsenos ir (arba) diagnozavimo metodų skirtumus, atsiradusius dėl skirtingos variklių konfigūracijos, jei gamintojas tuos metodus laiko panašiais ir jie skiriasi tik todėl, kad atitiktų konkrečias nagrinėjamų sudedamųjų dalių charakteristikas (pvz., dydį, išmetamųjų dujų srautą ir pan.), arba jei jų panašumai yra pagrįsti gerąja inžinerine praktika.
 A.2.3. Techninės priežiūros reikalavimai
 A.2.3.1.
 Kaip nustatyta šios taisyklės 6 priedėlyje, visiems ne keliais judančių mechanizmų arba T kategorijos transporto priemonių galutiniams naudotojams PĮG pateikia rašytines išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos ir tinkamo jos veikimo instrukcijas.
 A.2.4. Operatoriaus perspėjimo sistema
 A.2.4.1.
 Ne keliais judančiame mechanizme įrengiama operatoriaus įspėjimo vaizdo signalais sistema.
 A.2.4.2.
 Operatoriaus įspėjimo sistemą gali sudaryti viena arba daugiau lempučių, joje gali būti rodomi trumpi pranešimai.
 Šiems pranešimams rodyti gali būti naudojama ta pati kaip ir kitiems techninės priežiūros arba NKD tikslams naudojama sistema.
 Įspėjimo sistema nurodo, kad reikalingas skubus remontas. Jeigu įspėjimo sistemoje naudojama pranešimų rodymo sistema, rodomas pranešimas, kuriame nurodoma įspėjimo priežastis (pvz., „sensor disconnected“(atjungtas jutiklis) arba „critical emission failure“(kritinis teršalų išmetimo sistemos gedimas)).
 A.2.4.3.
 Gamintojo nuožiūra įspėjimo sistemoje gali būti naudojamas ir garsinis operatoriaus perspėjimo signalas. Operatoriui leidžiama išjungti garsinius įspėjimus.
 A.2.4.4.
 Operatoriaus perspėjimo sistema įsijungia taip, kaip nurodyta šio priedo A.2.2.3.2.2 punkte.
 A.2.4.5.
 Pašalinus operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimo priežastis, sistema išsijungia. Operatoriaus perspėjimo sistema negali automatiškai išsijungti, kol jos įsijungimo priežastys nepašalintos.
 A.2.4.6.
 Perspėjimo sistemos signalai laikinai gali būti pertraukti kitų įspėjimo signalų, kuriais perduodami svarbūs saugos pranešimai.
 A.2.4.7.
 Gamintojas, pateikdamas paraišką suteikti tipo patvirtinimą pagal šią taisyklę, įrodo, kad operatoriaus perspėjimo sistema veikia, kaip nurodyta šio priedo A.2.9 punkte.
 A.2.5. Informacijos apie operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimą saugojimo sistema
 A.2.5.1.
 KDKD sistemoje yra neištrinamoji kompiuterio atmintis arba matuokliai, kuriuose saugoma informacija apie variklio veikimo sutrikimus, kurių DTK yra patvirtintas ir aktyvus, užtikrinant, kad informacijos nebūtų galima netyčia ištrinti.
 A.2.5.2.
 KDKD sistemos neištrinamojoje atmintyje saugoma informacija apie bendrą visų variklio veikimo sutrikimų, kurių DTK yra patvirtintas ir aktyvus, skaičių ir trukmę, kai operatoriaus įspėjimo sistema veikė 20 variklio veikimo valandų arba gamintojo nustatytą trumpesnį laikotarpį.
 A.2.5.3.
 Nacionalinėms institucijoms sudaroma galimybė skaitytyvu nuskaityti šiuos duomenis.
 A.2.5.4.
 Į 1 priede nurodytą informacinį aplanką įtraukiamas prieigos prie minėtų duomenų ir jų nuskaitymo būdo aprašas;
 A.2.6. Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos pašalinimo stebėsena
 A.2.6.1.
 KDKD sistema nustato, kada visiškai pašalinama papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema, įskaitant visus jos veikimo stebėsenos, įjungimo, išjungimo arba moduliavimo jutiklius.
 A.2.7. Papildomi reikalavimai, taikomi, kai papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemoje naudojamas reagentas (pvz., degaluose esantis katalizatorius)
 A.2.7.1.
 Jeigu gaunamas patvirtintas ir aktyvus DTK, kuriuo pažymima, kad papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema pašalinta arba nebevykdo savo funkcijų, reagento dozavimas nedelsiant sustabdomas. Dozavimas atnaujinamas, kai DTK nebėra aktyvus.
 A.2.7.2.
 Perspėjimo sistema įsijungia, jei reagento kiekis prijungtoje talpykloje sumažėja tiek, kad tampa mažesnis už gamintojo nustatytą minimalią vertę.
 A.2.8. Stebėsenos gedimai, kurie gali būti susiję su neteisėtu keitimu
 A.2.8.1.
 Be papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos pašalinimo stebėsenos, stebimi toliau nurodyti gedimai, nes jie gali būti susiję su neteisėtu keitimu:
 a)
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos funkcijų nebevykdymas;
 b)
 šio priedo A.2.8.3 punkte aprašytos KDKD sistemos triktys.
 A.2.8.2.
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos funkcijų nebevykdymo stebėsena
 KDKD sistema nustatoma, jeigu visiškai pašalinamas papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos filtravimo elementas („empty can“(tuščias korpusas)). Tokiu atveju papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos korpusas ir jutikliai, kuriais stebimas, įjungiamas, išjungiamas arba moduliuojamas jos veikimas, vis dar yra.
 A.2.8.3. KDKD sistemos gedimų stebėsena
 A.2.8.3.1.
 Stebima, ar KDKD sistemoje nėra elektros sistemos gedimų, ar nepašalintas arba neatjungtas kuris nors jutiklis ar paleidiklis, be kurio ja nebebūtų galima nustatyti kitų šio priedo A.2.6.1 punkte ir A.2.8.1 punkto a papunktyje nurodytų gedimų (sudedamųjų dalių stebėsena).
 Iš jutiklių, kurie turi įtakos diagnostiniams pajėgumams, paminėtini jutikliai, kuriais tiesiogiai matuojamas diferencinis papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos slėgis, ir išmetamųjų dujų temperatūros jutikliai, kuriais kontroliuojamas papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos regeneravimas.
 A.2.8.3.2.
 Jeigu tai, kad kuris nors KDKD sistemos jutiklis arba paleidiklis sugenda, yra pašalinamas arba išjungiamas, sistemai netrukdo per reikiamą laiką nustatyti šio priedo A.1.6.1 punkte ir A.1.8.1 punkto a papunktyje nurodytų gedimų (perteklinė sistema), nereikalaujama, kad įsijungtų perspėjimo sistema ir būtų saugoma informacija apie operatoriaus perspėjimo sistemos įsijungimą, nebent papildomi jutiklių arba paleidiklių gedimai yra patvirtinti ir aktyvūs.
 A.2.9. Parodomojo bandymo reikalavimai
 A.2.9.1. Bendrosios nuostatos
 Atitiktis šio priedėlio reikalavimams įrodoma taikant tipo patvirtinimo procedūrą ir atliekant įspėjimo sistemos įsijungimo parodomąjį bandymą pagal A.9-6 lentelėje pateiktus pavyzdžius ir šio priedo A.2.9 punkte.
 A.9-6 lentelė
 Pagal šio priedo A.2.9.3 punkto nuostatas atliekamo parodomojo bandymo turinio pavyzdys
 Mechanizmas
 Parodomojo bandymo elementai
 Šio priedo A.2.4.4 punkte nurodytas perspėjimo sistemos įsijungimas
 —
 2 įsijungimo bandymai (įskaitant atvejį, kai papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema nebevykdo savo funkcijų)
 —
 prireikus papildomi parodomojo bandymo elementai
 A.2.9.2. Variklių šeimos ir variklių su KDKD sistema šeimos
 A.2.9.2.1.
 Jeigu variklių šeimos varikliai priklauso prie variklių su KDKD sistema šeimos, kuriai jau suteiktas tipo patvirtinimas, tos variklių šeimos atitiktis pagal šio priedo A.2.2.3.6 punktą (A.9-8 pav.) laikoma įrodyta be papildomų bandymų, jei gamintojas institucijai įrodo nagrinėjamo variklio šeimos ir variklių su KDKD sistema šeimos variklių stebėsenos sistemos, būtinos atitikčiai šio priedėlio reikalavimams užtikrinti, panašumą.
 A.9-8 paveikslas
 Anksčiau įrodyta variklių su KDKD sistema šeimos atitiktis
 Laikoma, kad 1 variklių šeimos atitiktis yra įrodyta
 Kalbant apie 2 variklių šeimą, NKDS turinčių variklių šeimos atitiktis yra ?rodyta
 1 variklių šeima
 2 variklių šeima
 1 NKDS turinčių variklių šeima
 A.2.9.3. Perspėjimo sistemos įsijungimo parodomasis bandymas
 A.2.9.3.1.
 Perspėjimo sistemos įsijungimo atitiktis įrodoma atliekant du bandymus: papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos funkcijų nebevykdymo ir vienos iš šio priedo A.2.6 arba A.2.8.3 punkte nurodytos rūšies trikties.
 A.2.9.3.2.
 Gedimų, kurie bus bandomi, pasirinkimas
 A.2.9.3.2.1.
 Gamintojas pateikia tipo patvirtinimo institucijai tokių galimų gedimų sąrašą.
 A.2.9.3.2.2.
 Tipo patvirtinimo institucija iš šio priedo A.2.9.3.2.1 punkte nurodyto sąrašo parenka gedimą, kuris bus nagrinėjamas atliekant bandymą.
 A.2.9.3.3.
 Parodomasis bandymas
 A.2.9.3.3.1.
 Atliekant parodomuosius bandymus atskiras bandymas atliekamas, kai papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema nebevykdo savo funkcijų, kaip nurodyta šio priedo A.2.8.2 punkte, ir kai įvyksta šio priedo A.2.6 ir A.2.8.3 punktuose nurodyti gedimai. Atvejis, kai papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema nebevykdo savo funkcijų, sukuriamas iš papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos korpuso visiškai pašalinus filtravimo elementą.
 A.2.9.3.3.2.
 Atliekant bandymą neturi būti kitų gedimų, išskyrus tą, kuris buvo pasirinktas atliekant bandymą.
 A.2.9.3.3.3.
 Prieš pradedant bandymą ištrinami visi DTK.
 A.2.9.3.3.4.
 Gamintojui paprašius ir tipo patvirtinimo institucijai sutikus, bandymui parinktus gedimus galima imituoti.
 A.2.9.3.3.5.
 Gedimų nustatymas
 A.2.9.3.3.5.1.
 KDKD sistema sureaguoja į tipo patvirtinimo institucijos parinktą atitinkamą gedimą pagal šio priedėlio nuostatas. Jeigu sistema iš eilės įsijungia per A.9-7 lentelėje nustatytą skaičių KDKD bandymų ciklų, laikoma, jog tai įrodyta.
 Jeigu stebėsenos aprašyme nurodyta, kad tam tikro prietaiso atliekamai stebėsenai pabaigti reikia daugiau KDKD bandymų ciklų, negu nurodyta A.9-7 lentelėje, ir tipo patvirtinimo institucija tam pritaria, KDKD bandymų ciklų skaičius gali būti padidintas iki 50 proc.
 Atliekant parodomąjį bandymą, po kiekvieno atskiro KDKD bandymų ciklo variklis gali būti išjungiamas. Laikotarpiu iki kito paleidimo atsižvelgiama į bet kokią įmanomą stebėsenos veiką po variklio išjungimo ir į bet kokią stebėsenai atlikti būtiną sąlygą, kuri turi egzistuoti kitą kartą paleidžiant variklį.
 A.9-7 lentelė
 Stebėsenos pobūdis ir atitinkamas KDKD bandymų ciklų, per kuriuos išsaugomi patvirtinti ir aktyvūs DTK, skaičius
 Stebėsenos pobūdis
 KDKD bandymų ciklų, per kuriuos išsaugomi patvirtinti ir aktyvūs DTK, skaičius
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos pašalinimas
 2
 Papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema nebevykdo savo funkcijų
 8
 KDKD sistemos gedimai
 2
 A.2.9.3.3.6.
 KDKD bandymų ciklas
 A.2.9.3.3.6.1.
 Atliekant šio priedo A.2.9 punkto nagrinėjamą KDKD bandymų ciklą, siekiant įrodyti, kad papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos stebėsenos sistema veikia tinkamai, NRE-v-3, NRE-v-4, NRE-v-5, NRE-v-6 pakategorių varikliams taikomas įšilusio variklio NRTC, o visų kitų kategorijų varikliams – NRSC.
 A.2.9.3.3.6.2.
 Gamintojui paprašius ir tipo patvirtinimo institucijai tai patvirtinus, konkrečiam stebėjimo prietaisui gali būti taikomas alternatyvus KDKD bandymų ciklas (pvz., ne NRTC arba NRSC). Prašyme pateikiama informacija (techniniai argumentai, imitavimo informacija, bandymų rezultatai ir kt.), iš kurios matyti, kad:
 a)
 taikant prašomą bandymų ciklą, stebėjimo prietaisas veiks realiomis veikimo sąlygomis, ir
 b)
 šio priedo A.2.9.3.3.6.1 punkte nurodytas taikytinas KDKD bandymų ciklas yra mažiau tinkamas nagrinėjamai stebėsenai atlikti.
 A.2.9.3.3.7
 Perspėjimo sistemos įjungimo konfigūravimas parodomajam bandymui
 A.2.9.3.3.7.1.
 Perspėjimo sistemos įsijungimo parodomasis bandymas atliekamas bandymais variklio bandymų stende.
 A.2.9.3.3.7.2.
 Visos variklyje fiziškai nesumontuotos sudedamosios dalys arba posistemės, įskaitant, be kita ko, aplinkos temperatūros jutiklius, lygio jutiklius ir operatoriaus įspėjimo bei informavimo sistemas, kurių reikia parodomajam bandymui atlikti, prijungiamos prie šiam tikslui skirto variklio arba tipo patvirtinimo institucijai priimtinu būdu imituojamos.
 A.2.9.3.3.7.3.
 Gamintojui taip nutarus ir tipo patvirtinimo institucijai sutikus, parodomuosius bandymus galima atlikti, nepaisant šio priedo A.2.9.3.3.7.1 punkto, su visu ne keliais judančiu mechanizmu ar įranga – ne keliais judantis mechanizmas įtvirtinamas tinkamame bandymų stende arba kontroliuojamomis sąlygomis išbandomas bandymų kelyje.
 A.2.9.3.4.
 Perspėjimo sistemos įsijungimo parodomasis bandymas laikomas atliktu, jeigu kiekvieno pagal šio priedo A.2.9.3.3 punktą atliekamo parodomojo bandymo pabaigoje perspėjimo sistema tinkamai įsijungė ir pasirinkto gedimo DTK būsena yra „patvirtintas ir aktyvus“.
 A.2.9.3.5.
 Jeigu atliekamas papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos, kurioje naudojamas reagentas, parodomasis bandymas, kai papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistema nebevykdo savo funkcijų arba yra pašalinta, taip pat patvirtinama, kad reagento dozavimas nutrūko.
 A.2.9.3.6.
 Parodomojo bandymo dokumentacija
 A.2.9.3.6.1.
 Parengiama parodomojo bandymo ataskaita, o joje aprašomas KDKD sistemos parodomasis bandymas. Ataskaitoje:
 a)
 nurodomi tirti gedimai;
 b)
 aprašomas atliktas parodomasis bandymas, įskaitant taikytiną bandymo ciklą;
 c)
 patvirtinama, kad taikytini įspėjimai buvo aktyvinti taip, kaip nustatyta šioje taisyklėje;
 d)
 ji įtraukiama į 1 priede nurodytą informacinį aplanką.
 A.3 PRIEDĖLIS
 NETEISĖTO KEITIMO PREVENCIJOS TECHNINIAI DUOMENYS
 A.3.1.
 Dėl variklių tipų ir variklių šeimų variklių, kuriuose kaip išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis naudojamas elektroninis valdymo įtaisas, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia priemonių, kurių imtasi elektroninio valdymo įtaiso neteisėto keitimo ir modifikavimo prevencijai užtikrinti, įskaitant atnaujinimo, vykdomo naudojant gamintojo patvirtintą programą ar kalibravimą, priemones, aprašymą.
 A.3.2.
 Dėl variklių tipų ir variklių šeimų variklių, kuriuose kaip išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos dalis naudojami mechaniniai įtaisai, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia priemonių, kurių imtasi išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos reguliuojamųjų parametrų neteisėto keitimo ir modifikavimo prevencijai užtikrinti, aprašymą. Be kita ko, tai yra nuo neteisėto keitimo saugančios sudedamosios dalys, pvz., karbiuratoriaus ribotuvo dangteliai, sandarintieji karbiuratoriaus varžtai arba specialūs varžtai, kurių naudotojas negali reguliuoti.
 A.3.2.1.
 Gamintojas techninei tarnybai įrodo, kad naudojant nuosaikią jėgą išmetamųjų teršalų kontrolės sistemos reguliuojamųjų parametrų neįmanoma lengvai neteisėtai pakeisti:
 a)
 kartu su varikliu pateikiamais įrankiais arba
 b)
 įprastais įrankiais, pvz., suktuvu, replėmis (taip pat gnyplėmis) arba raktais.
 Įprastais įrankiais nelaikomi dauguma pjovimo ar šlifavimo įrankių, grąžtai ir frezos arba didelį karštį ar liepsną skleidžiantys įrankiai.
 A.3.3.
 Taikant šio priedėlio nuostatas, skirtingų variklių šeimų variklius galima kitaip jungti į šeimas, atsižvelgiant į naudojamų neteisėto keitimo prevencijos priemonių tipą ir konstrukciją. Norėdamas skirtingų variklių šeimų variklius priskirti prie tos pačios variklių neteisėto keitimo prevencijos šeimos, gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia patvirtinimą, kad neteisėto keitimo prevencijos priemonės yra panašios. Tokiu atveju gali būti įvertinta vieno tipiško variklio atitiktis šio priedo A.3.1 ir A.3.2 dalių reikalavimams ir atitinkami dokumentai naudojami tvirtinant visų tos pačios variklių neteisėto keitimo prevencijos šeimos variklių tipą.
 A.3.4.
 Gamintojai naudotojo vadove pateikia įspėjimą, kad neteisėtai pakeitus variklį to konkretaus variklio tipo patvirtinimas netenka galios.
 10 PRIEDAS
 VARIKLIŲ TIPŲ IR VARIKLIŲ ŠEIMŲ, TAIP PAT JŲ VEIKIMO REŽIMŲ APIBRĖŽIMO PARAMETRAI
 1. VARIKLIŲ TIPAS
 Variklių tipo techninės savybės turi būti tokios, kokios apibrėžtos jo informaciniame dokumente, parengtame laikantis 1 priede nustatyto šablono.
 1.1. Veikimo režimas (greičio režimas)
 Variklio tipas gali būti patvirtintas kaip pastovaus greičio variklio arba kaip kintamo greičio variklio, kaip atitinkamai apibrėžta šios taisyklės 2.1.11 ir 2.1.95 punktuose.
 1.1.1. Kintamo greičio varikliai
 1.1.1.1.
 Jeigu, kaip leidžiama pagal šios taisyklės 1.1.7 punktą, vietoj tam tikros kategorijos pastovaus greičio variklio naudojamas tos pačios kategorijos kintamo greičio variklis, pirminio variklio (tipo patvirtinimo tikslais) ir visų tos pačios variklių šeimos variklių tipų (gamybos atitikties tikslais) bandymai atliekami naudojant taikomą kintamo greičio NRSC ir prireikus papildomai taikomą pereinamųjų režimų bandymų ciklą. Tam tikros kategorijos kintamo greičio variklio, naudojamo tos pačios kategorijos pastovaus greičio veikimu, papildomai išbandyti naudojant taikomą pastovaus greičio NRSC nereikia.
 1.1.2. Pastovaus greičio varikliai
 1.1.2.1.
 Varikliui veikiant pastoviu greičiu įjungiama pastovaus greičio reguliatoriaus funkcija. Gali nebūti reikalaujama, kad pastovaus greičio variklių reguliatoriai nepertraukiamai palaikytų visiškai pastovų greitį. Greitis gali tapti mažesnis už greitį esant nulinei apkrovai taip, kad mažiausias greitis būtų fiksuojamas varikliui daugmaž pasiekus didžiausios galios tašką. Paprastai tai yra 0,1–10 proc.
 1.1.2.2.
 Jeigu konkretaus tipo varikliuose yra įdiegta paleidžiant arba išjungiant variklį naudojama greičio tuščiąja eiga funkcija, variklis įrengiamas taip, kad būtų užtikrinta, kad pastovaus greičio reguliatoriaus funkcija būtų įjungta prieš didinant variklio apkrovą esant tuščiosios veikos nustatymui.
 1.1.2.3.
 Pastovaus greičio variklių, kuriuose įdiegta alternatyvaus greičio nustatymo funkcija, tipai
 Pastovaus greičio variklis negali būti suprojektuotas taip, kad veiktų kintamu greičiu. Jeigu konkretaus tipo varikliuose yra įdiegta alternatyvaus greičio nustatymo funkcija, papildomai turi būti laikomasi šios dalies reikalavimų.
 1.1.2.3.1.
 Jeigu konkretaus variklių tipo variklis yra pirminis variklis, taikomas ribines vertes variklis turi atitikti bandomas naudojant taikomą NRSC bandymų ciklą ir veikdamas kiekvienu to variklių tipo varikliams taikomu pastoviu greičiu. Parengiami ir į informacinį paketą įtraukiami atskiri kiekvieno NRSC bandymo protokolai.
 1.1.2.3.2.
 Jeigu atliekamas visų tos pačios variklių šeimos variklių tipų su gamybos atitiktimi susijęs teršalų išmetimo bandymas, taikomas ribines vertes variklis turi atitikti bandomas naudojant taikomą NRSC bandymų ciklą ir veikdamas kiekvienu to variklių tipo varikliams taikomu pastoviu greičiu.
 1.1.2.3.3.
 Kiekvienas gamintojo leidžiamas konkretaus variklių tipo varikliams taikomas pastovus greitis nurodomas 1 priedo A.3 priedėlio 3.2.1 punkte.
 1.1.2.3.4.
 Variklis įrengiamas taip, kad būtų užtikrinta, kad:
 a)
 prieš pastovaus greičio reguliatoriumi nustatant alternatyvų greitį variklis būtų sustabdomas ir
 b)
 pastovaus greičio reguliatoriumi nustatomos tik tokios alternatyvaus greičio vertės, kokias yra leidęs gamintojas.
 1.1.2.3.5.
 Šios taisyklės 6 priedėlyje pirminės įrangos gamintojams ir galutiniams naudotojams nustatytose instrukcijose pateikiama informacija apie tinkamą variklio įrengimą ir veikimą laikantis šio priedo 1.1.2.2 ir 1.1.2.3 punktų reikalavimų.
 2. PRISKYRIMO PRIE VARIKLIŲ ŠEIMOS KRITERIJAI
 2.1. Bendrosios nuostatos
 Variklių šeimą apibūdina konstrukcijos parametrai. Jie turi būti bendri visiems tos pačios variklių šeimos varikliams. Variklių gamintojas gali nuspręsti, kurie varikliai priklauso prie variklių šeimos, jeigu paisoma šio priedo 2.4 dalyje išvardytų priklausymo kriterijų. Variklių šeimą patvirtina tipo patvirtinimo institucija. Gamintojas tipo patvirtinimo institucijai pateikia reikiamą informaciją, susijusią su variklių šeimos variklių išmetamųjų teršalų lygiais.
 2.2. Variklių kategorijos, veikimo režimas (greičio režimas) ir galios intervalas
 2.2.1. Prie variklių šeimos priklauso tik tos pačios variklių kategorijos, nustatytos šios taisyklės 1.1 punkte, variklių tipai.
 2.2.2. Prie variklių šeimos priklauso tik to paties greičio režimo, nustatyto šios taisyklės 1 priedėlyje, variklių tipai.
 2.2.3. Kelis galios intervalus apimančios variklių šeimos
 2.2.3.1.
 Tuo pačiu greičio režimu veikiančių tos pačios variklių kategorijos (pakategorės) variklių šeima gali apimti kelis galios intervalus. Tokiu atveju, remiantis šios taisyklės 5.1.1 punktu, pirminis variklis (tipo patvirtinimo tikslais) ir visi tos pačios variklių šeimos variklių tipai (gamybos atitikties tikslais) taikomų galios intervalų atžvilgiu turi:
 a)
 atitikti griežčiausias išmetamųjų teršalų ribines vertes;
 b)
 būti išbandyti taikant bandymų ciklus, atitinkančius griežčiausias išmetamųjų teršalų ribines vertes;
 c)
 laikytis šios taisyklės 12 dalyje nustatytų anksčiausių tipo patvirtinimo ir pateikimo rinkai datų.
 Kad variklius įrengus ne keliais judančiuose mechanizmuose ir toliau būtų laikomasi šios taisyklės 5.1.1 punkte nustatyto principo, į šios taisyklės 6 priedėlyje pirminės įrangos gamintojams nustatytas instrukcijas įtraukiamas pareiškimas, jog įrengiant variklį negalima visam laikui taip apriboti jo veikimo, kad variklis atiduotų tik pakategorės, kuriai taikomos griežtesnės išmetamųjų teršalų ribinės vertės negu pakategorei, kurios variklio tipas yra patvirtintas, galios intervalo galią.
 2.2.3.2.
 Kelis galios intervalus apimančiai variklių šeimai priskirdami tipo patvirtinimo pakategorę, gamintojas ir patvirtinimo institucija nusprendžia, kuri pakategorė geriausiai atitinka šio priedo 2.2.3.1 dalyje išdėstytus kriterijus.
 2.3. Specialūs atvejai
 2.3.1. Parametrų sąveika
 Kai kuriais atvejais galima parametrų sąveika, dėl kurios teršalų išmetimas gali pakisti. Į tai turi būti atsižvelgiama, siekiant užtikrinti, kad į tą pačią variklių šeimą būtų įtraukti tik varikliai, kurių teršalų išmetimo charakteristikos panašios. Gamintojas identifikuoja tokius atvejus ir praneša apie juos tipo patvirtinimo institucijai. Į tai atsižvelgiama kaip į kriterijų, pagal kurį sudaroma nauja variklių šeima.
 2.3.2. Įtaisai arba funkcijos, turintys didelę įtaką teršalų išmetimui
 Jeigu yra šio priedo 2.4 dalyje nenurodytų įtaisų arba funkcijų, turinčių didelę įtaką išmetamųjų teršalų lygiui, gamintojas identifikuoja tokią įrangą remdamasis gerąja inžinerine praktika ir praneša apie ją tipo patvirtinimo institucijai. Į tai atsižvelgiama kaip į kriterijų, pagal kurį sudaroma nauja variklių šeima.
 2.3.3. Papildomi kriterijai
 Be šio priedo 2.4 dalyje išvardytų parametrų, gamintojas gali įtraukti papildomų kriterijų, leidžiančių apibrėžti mažesnes šeimas. Tai nebūtinai yra parametrai, turintys įtakos išmetamųjų teršalų lygiui.
 2.4. Parametrai, pagal kuriuos apibrėžiama variklių šeima
 2.4.1. Degimo ciklas:
 a)
 2 taktų ciklai;
 b)
 4 taktų ciklai;
 c)
 rotorinis variklis;
 d)
 kita.
 2.4.2. Cilindrų konfigūracija
 2.4.2.1. Cilindrų išdėstymas bloke
 a)
 vienas;
 b)
 V formos;
 c)
 linijinis;
 d)
 priešpriešinis;
 e)
 radialinis;
 f)
 kita (F, W formos ir kt.).
 2.4.2.2. Santykinė cilindrų padėtis
 Tokį patį bloką turintys varikliai gali priklausyti prie tos pačios variklių šeimos, jeigu atstumas tarp jų cilindrų ašių yra vienodas.
 2.4.3. Pagrindinis aušalas:
 a)
 oras;
 b)
 vanduo;
 c)
 alyva.
 2.4.4. Cilindrų darbinis tūris
 2.4.4.1. Variklis, kurio cilindrų darbinis tūris yra ne mažesnis nei 750 cm3
 Kad varikliai, kurių cilindrų darbinis tūris yra ne mažesnis kaip 750 cm3, būtų laikomi priklausančiais prie tos pačios variklių šeimos, cilindrų darbinis tūris nuo variklių šeimoje didžiausio cilindrų darbinio tūrio negali skirtis daugiau kaip 15 proc.
 2.4.4.2. Variklis, kurio cilindrų darbinis tūris yra mažesnis nei 750 cm3
 Kad varikliai, kurių cilindrų darbinis tūris yra mažesnis nei 750 cm3, būtų laikomi priklausančiais prie tos pačios variklių šeimos, cilindrų darbinis tūris nuo variklių šeimoje didžiausio cilindrų darbinio tūrio negali skirtis daugiau kaip 30 proc.
 2.4.4.3. Variklis, kurio cilindrų darbinis tūris viršija nustatytą tūrį
 Nepaisant šio priedo 2.4.4.1 ir 2.4.4.2 punktų, pritarus tipo patvirtinimo institucijai, varikliai, kurių cilindrų darbinis tūris viršija tuose punktuose nustatytą tūrį, gali būti laikomi priklausančiais tai pačiai variklių šeimai. Patvirtinimas grindžiamas techniniais duomenimis (skaičiavimais, modeliavimu, eksperimentų rezultatais ir kt.), įrodančiais, kad tūrio viršijimas neturi reikšmingos įtakos teršalų išmetimui.
 2.4.5. Oro įsiurbimo būdas:
 a)
 be pripūtimo;
 b)
 slėginis;
 c)
 slėginis su įpučiamo oro aušintuvu.
 2.4.6. Degalų rūšis:
 a)
 dyzelinas (ne keliais judantiems mechanizmams skirtas gazolis);
 b)
 specialiems slėginio uždegimo varikliams skirtas etanolis (ED95);
 c)
 benzinas (E10);
 d)
 etanolis (E85)
 e)
 gamtinės dujos / biometanas:
 i)
 universalūs degalai – didelio šilumingumo degalai (H dujos) ir mažo šilumingumo degalai (L dujos);
 ii)
 riboto intervalo degalai – didelio šilumingumo degalai (H dujos);
 iii)
 riboto intervalo degalai – mažo šilumingumo degalai (L dujos);
 iv)
 tam tikros sudėties degalai (SGD);
 f)
 suskystintos naftos dujos (SND).
 2.4.7. Degalų naudojimas:
 a)
 tik skystieji degalai;
 b)
 tik dujiniai degalai;
 c)
 1A tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas;
 d)
 1B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas;
 e)
 2 A tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas;
 f)
 2 B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas;
 g)
 3B tipo dvejopų degalų vienalaikis naudojimas.
 2.4.8. Degimo kameros tipas / konstrukcija:
 a)
 tiesioginio įpurškimo kamera;
 b)
 padalytoji kamera;
 c)
 kiti tipai.
 2.4.9. Uždegimo tipas:
 a)
 kibirkštinis uždegimas;
 b)
 slėginis uždegimas.
 2.4.10. Vožtuvai ir angos:
 a)
 konfigūracija;
 b)
 vožtuvų skaičius cilindre.
 2.4.11. Degalų tiekimo tipas:
 a)
 siurblys, (didelio slėgio) vamzdelis ir purkštuvas;
 b)
 įmontuotasis siurblys arba skirstomasis siurblys;
 c)
 siurblys purkštuvas;
 d)
 bendrosios magistralės degalų sistema;
 e)
 karbiuratorius;
 f)
 netiesioginio įpurškimo purkštuvas;
 g)
 tiesioginio įpurškimo purkštuvas;
 h)
 maišymo įtaisas;
 i)
 kita.
 2.4.12. Įvairūs įtaisai:
 a)
 išmetamųjų dujų recirkuliacija (IDR);
 b)
 vandens įpurškimas;
 c)
 oro įpūtimas;
 d)
 kita.
 2.4.13. Elektroninio valdymo strategija
 Tai, ar variklyje įrengtas, ar neįrengtas elektroninis valdymo įtaisas, laikoma pagrindiniu variklių šeimos parametru.
 Jeigu varikliai valdomi elektroniškai, gamintojas pateikia techninius duomenis, pagrindžiančius tų variklių priskyrimą prie tos pačios variklių šeimos, t. y. nurodo priežastis, kodėl gali būti numatoma, kad tie varikliai atitiks tokius pačius teršalų išmetimo reikalavimus.
 Elektroninio greičio reguliavimo funkciją turinčių variklių nebūtina priskirti prie kitos variklių šeimos nei mechaninio reguliavimo funkciją turinčių variklių. Atskirti elektroninius ir mechaninius variklius turėtų būti būtina tik atsižvelgiant į degalų įpurškimo charakteristikas, kaip antai laiko nustatymą, slėgį, įpurškimo srauto formavimą ir kt.
 2.4.14. Papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos
 Toliau nurodytų įtaisų veikimas ir derinimas laikomi priskyrimo prie variklių šeimos kriterijais:
 a)
 oksidacinio katalizatoriaus;
 b)
 NOX selektyviosios redukcijos (reduktoriaus pridėjimas) DeNOX sistemos;
 c)
 kitų DeNOX sistemų;
 d)
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos su pasyviojo regeneravimo funkcija:
 i)
 su akytu filtruojamuoju elementu,
 ii)
 be akyto filtruojamojo elemento;
 e)
 papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemos su aktyviojo regeneravimo funkcija:
 i)
 su akytu filtruojamuoju elementu,
 ii)
 be akyto filtruojamojo elemento;
 f)
 kitų papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemų;
 g)
 kitų įtaisų.
 Jeigu variklis kaip pirminis variklis arba kaip prie variklių šeimos priklausantis variklis sertifikuotas be papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos, tokį variklį, jame įrengus oksidacinį katalizatorių (ne papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemą), galima įtraukti į tą pačią variklių šeimą, jei jo degalų charakteristikos neturi būti kitokios.
 Jeigu būtinos specialios degalų charakteristikos (pvz., papildomo kietųjų dalelių apdorojimo sistemoms būtini specialūs degalų priedai, kad būtų užtikrinamas regeneravimo procesas), sprendimas tokį variklį įtraukti į tą pačią variklių šeimą turi būti pagrįstas gamintojo pateiktais techniniais duomenimis. Tokie duomenys turi rodyti, kad numatomas variklio su atitinkama įranga išmetamųjų teršalų lygis atitinka tokias pačias ribines vertes kaip tos įrangos neturinčio variklio.
 Jeigu variklis kaip pirminis variklis arba kaip prie variklių šeimos, kurios pirminiame variklyje įrengta papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, priklausantis variklis yra sertifikuotas su ta pačia papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistema, toks variklis, įrengtas be papildomo išmetamųjų teršalų apdorojimo sistemos, į tą pačią variklių šeimą neįtraukiamas.
 2.4.15. Dvejopų degalų vienalaikio naudojimo varikliai
 Visi tos pačios dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių šeimos variklių tipai priklauso prie to paties šios taisyklės 7 priedo 2 dalyje apibrėžto dvejopų degalų vienalaikio naudojimo variklių tipo (pvz., 1A tipo, 2B tipo ir kt.) ir varikliai veikia naudodami tų pačių rūšių degalus arba, jei taikoma, degalus, kurie, kaip deklaruota pagal šią taisyklę, yra to paties intervalo (-ų).
 Be to, kad priklauso prie to paties dvejopų degalų vienalaikio naudojimo tipo, jų didžiausias dujų energijos santykis per taikomą bandymų ciklą (GERcycle) turi būti 70–100 proc. variklių tipo, kurio GERcycle yra didžiausias, atitinkamos vertės.
 2.4.16. Rezervuota
 2.4.17. Teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpio (EDP) kategorija
 Jeigu tai šios taisyklės 3 priedėlio 21 arba 22 lentelėje nurodytos variklių kategorijos, kurių EDP vertės kitokios, gamintojo deklaruota EDP kategorija:
 a)
 1 kategorija (naudotojams skirti produktai);
 b)
 2 kategorija (pusiau profesionalaus naudojimo produktai);
 c)
 3 kategorija (profesionalaus naudojimo produktai).
 3. PIRMINIO VARIKLIO PASIRINKIMAS
 3.1. Bendrosios nuostatos
 3.1.1.
 Tipo patvirtinimo institucijai pritarus dėl variklių šeimos, variklių šeimos pirminis variklis išrenkamas taikant pirminį kriterijų – didžiausią per taktą kiekvienam cilindrui tiekiamą degalų kiekį esant deklaruotam didžiausio sukimo momento sūkių skaičiui. Jeigu du ar daugiau variklių šį pirminį kriterijų atitinka vienodai, renkantis pirminį variklį taikomas antrinis kriterijus – didžiausias per taktą tiekiamas degalų kiekis esant vardiniam sūkių skaičiui.
 3.1.2.
 Tipo patvirtinimo institucija gali nuspręsti, kad variklių šeimos blogiausią išmetamųjų teršalų kiekio atvejį geriausiai galima nusakyti išbandant alternatyvų arba papildomą variklį. Tokiu atveju susiję subjektai turi turėti atitinkamos informacijos, kad galėtų nustatyti variklių šeimos variklius, kurių išmetamųjų teršalų lygis veikiausiai yra didžiausias.
 3.1.3.
 Jeigu tos pačios variklių šeimos varikliai turi kitų kintamų funkcijų, kurios gali turėti įtakos teršalų išmetimui, renkantis pirminį variklį tokios funkcijos taip pat identifikuojamos ir į jas atsižvelgiama.
 3.1.4.
 Jeigu tos pačios variklių šeimos varikliai tokias pačias išmetamųjų teršalų vertes atitinka skirtingais teršalų išmetimo sistemos ilgaamžiškumo laikotarpiais, renkantis pirminį variklį į tai atsižvelgiama.
 3.2. Specialus atvejis
 Siekiant išrinkti pirminį variklį iš bet kurios pastovaus greičio variklių šeimos, prie kurios priklauso vienas ar keli variklių, kuriuose įdiegta alternatyvaus pastovaus greičio nustatymo funkcija, kaip nustatyta šio priedo 1.1.2.3 punkte, tipai, atitiktis šio priedo 3.1 punkto reikalavimams vertinama kiekvieno variklių tipo varikliams veikiant kiekvienu pastoviu greičiu.