type: other

text:
1 VSPH 1498/2012-A-15
 KSLB 82 INS 17689/2012 1 VSPH 1498/2012-A-15
 USNESENÍ Vrchní soud v Praze jako soud odvolací rozhodl v senátě složeném z předsedy JUDr. Františka Kučery a soudců JUDr. Ing. Jaroslava Zelenky, Ph.D. a Mgr. Luboše Dörfla v insolvenčním řízení navrhovatelky-dlužnice Jaroslavy anonymizovano , anonymizovano , bytem Liberec, Chrastavská 265/14, zast. JUDr. Vladimírem Kašparem, advokátem, sídlem Liberec 2, Na Poříčí 116/2, o odvolání dlužnice proti usnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem-pobočka Liberec, ze dne 30. srpna 2012, č.j. KSLB 82 INS 17689/2012-A-8,
 Usnesení Krajského soudu v Ústí nad Labem-pobočka Liberec, ze dne 30. srpna 2012, č.j. KSLB 82 INS 17689/2012-A-8, se p o t v r z u j e .
 Ve výroku uvedeným usnesením uložil Krajský soud v Ústí nad Labem-pobočka Liberec, dlužnici povinnost uhradit zálohu na náklady insolvenčního řízení ve výši 3.000,-Kč do 7 dnů ode dne jeho právní moci.
 V odůvodnění usnesení soud I. stupně zejména uvedl, že dne 20.7.2012 bylo zahájeno insolvenční řízení dlužnice na základě jejího insolvenčního návrhu spojeného s návrhem na povolení oddlužení. Protože z obsahu spisu vyplynulo, že dlužnice má dostatečné příjmy pro povolení oddlužení, jevilo se soudu I. stupně logickým stanovit výši zálohy v relaci na předpokládanou výši nároků insolvenčního správce v období od rozhodnutí o zjištění úpadku do okamžiku, než nastanou účinky schválení oddlužení plněním splátkového kalendáře, nebo k úhradě nákladů po prohlášení konkursu. Proto uložil dlužnici povinnost uhradit zálohu jen ve výši 3.000,-Kč.
 Proti tomuto usnesení se dlužnice včas odvolala a požadovala, aby je odvolací soud zrušil a věc vrátil soudu I. stupně k dalšímu řízení. Měla za to, že soud musí o jejím návrhu na povolení oddlužení rozhodnout v souladu s § 397 odst. 1 insolvenčního zákona (dále jen IZ). Z toho dovozovala, že nebylo namístě argumentovat při uložení povinnosti zaplatit zálohu na náklady insolvenčního řízení tím, že záloha je určena pro případ řešení jejího úpadku konkursem.
 Vrchní soud v Praze přezkoumal napadené usnesení i řízení jeho vydání předcházející a dospěl k následujícím zjištěním a závěrům: Povinnost navrhovatele uhradit zálohu na náklady insolvenčního řízení vyplývá z § 108 odst. 1 až 3 IZ, podle nějž insolvenční soud může před rozhodnutím o insolvenčním návrhu uložit insolvenčnímu navrhovateli, aby ve stanovené lhůtě zaplatil zálohu na náklady insolvenčního řízení až do částky 50.000,-Kč. Nebude-li záloha na náklady insolvenčního řízení ve stanovené lhůtě zaplacena, může insolvenční soud před rozhodnutím o insolvenčním návrhu insolvenční řízení zastavit, a neučiní-li tak, může přikročit k jejímu vymáhání; o tom musí insolvenčního navrhovatele poučit.
 Z obsahu návrhu na povolení oddlužení odvolací soud zjistil, že v návrhu uvedené závazky pocházejí především ze spotřebitelských úvěrů, že dlužnice je vdova, má jen drobný majetek (běžné vybavení domácnosti) a její čistý měsíční příjem činí 11.863,-Kč (vdovský a invalidní důchod). Dále zjistil, že celková výše devíti nezajištěných závazků dlužnice činí cca 663.551,90 Kč, u nichž dlužnice očekává, že je uspokojí v zákonem požadované výši.
 Dle orientačního výpočtu za použití kalkulátoru splátek pro oddlužení plněním splátkového kalendáře by činila měsíční splátka dlužnice 4.014,-Kč, což za 5 let trvání oddlužení činí 240.840,-Kč. Od této částky nutno odečíst odměnu (750,-Kč) a náhradu hotových výdajů (150,-Kč) insolvenčního správce, která činí 900,-Kč bez DPH (1.080,-Kč s DPH-je-li insolvenční správce plátcem DPH) za každý započatý kalendářní měsíc trvání účinků schváleného oddlužení plněním splátkového kalendáře. Z uvedeného je zřejmé, že pro nezajištěné pohledávky (663.551,90 Kč) lze použít jen 240.840,-Kč minus 54.000,-Kč (resp. 64.800,-Kč včetně DPH), tedy částku 186.840,-Kč (resp. 176.040,-Kč), což představuje jen 28 % (resp. 26 %) hodnoty nezajištěných pohledávek. Z uvedeného je zřejmé, že očekávání dlužnice, že její příjmy umožní povolení oddlužení jsou prozatím neopodstatněné.
 Podle § 395 odst. 1 písm. a) IZ insolvenční soud zamítne návrh na povolení oddlužení, jestliže se zřetelem ke všem okolnostem lze důvodně předpokládat, že hodnota plnění, které by při oddlužení obdrželi nezajištění věřitelé, bude nižší než 30 % jejich pohledávek, ledaže tito věřitelé s nižším plněním souhlasí. Podle § 398 odst. 3 IZ při oddlužení plněním splátkového kalendáře je dlužník povinen po dobu 5 let měsíčně splácet nezajištěným věřitelům ze svých příjmů částku ve stejném rozsahu, v jakém z nich mohou být při výkonu rozhodnutí nebo při exekuci uspokojeny přednostní pohledávky (§ 279 odst. 2 o.s.ř.). Z citované právní úpravy vyplývá, že zásadním předpokladem pro povolení oddlužení (vedle dalších předpokladů) je schopnost dlužníka za zákonných podmínek splatit svým nezajištěným věřitelům nejméně 30 % jejich pohledávek za dobu 5 let.
 Odvolací soud tak dospěl k závěru, že předpoklad dlužnice (nenabídne-li další dodatečné prostředky pro své oddlužení plněním splátkového kalendáře), že její úpadek bude možno řešit oddlužením formou plnění splátkového kalendáře, je prozatím předčasný. Proto naznačená úvaha soudu I. stupně o tom, že ani prohlášení konkursu na majetek dlužnice není pro tuto chvíli vyloučeno, je naopak správná. Pokud jde o výši zálohy na náklady insolvenčního řízení, shledal ji odvolací soud za přiměřenou-bude-li úpadek dlužnice řešen oddlužením. Dlužno dodat, že bude-li úpadek dlužnice řešen konkursem, je její výše naopak nepřiměřeně nízká.
 Proto odvolací soud postupoval podle § 219 o.s.ř. a napadené potvrdil.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 27.8.2011
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 252/38
 Rikors ippreżentat fl-24 ta’ Ġunju 2011 — Italiana Calzature vs UASI — Vicini (Giuseppe GIUSEPPE ZANOTTI DESIGN)
 (Kawża T-336/11)
 2011/C 252/85
 Lingwa tar-rikors: it-Taljan
 Partijiet
 Rikorrenti: Società Italiana Calzature SpA (Milano, l-Italja) (rappreżentanti: A. Rapisardi u C. Ginevra, avukati)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni)
 Parti oħra quddiem il-Bord tal-Appell: Vicini SpA (San Mauro Pascoli, l-Italja)
 Talbiet
 —
 tannulla d-deċiżjoni tat-Tieni Bord tal-Appell tat-8 ta’ April 2008 fil-proċedimeny Nru R 0634/2010-2 u għaldaqstant, tikkonferma d-deċiżjoni tad-Diviżjoni ta’ Oppożizzjoni tal-5 ta’ Marzu 2010 dwar l-oppożizzjoni Nru 1350711
 —
 tikkundanna lill-UASI għall-ispejjeż kollha ta’ din il-kawża
 Motivi u argumenti prinċipali
 Applikanti għat-trade mark Komunitarja: VICINI S.p.a.
 Trade mark Komunitarja kkonċernata: trade mark figurattiva li tinkludi l-element verbali “GIUSEPPE” (applikazzjoni għal reġistrazzjoni Nru 6 513 386), għal prodotti u servizzi fil-klassijiet 18 u 25
 Proprjetarju tat-trade mark jew tas-sinjal invokat insostenn tal-oppożizzjoni: ir-rikorrenti
 Trade mark jew sinjal invokat: trade mark Komunitarja verbali “ZANOTTI” (Nru 244 277), għal prodotti fil-klassi 25, u trade mark figurattiva Taljana li tinkludi l-element verbali “Zanotti”, għal prodotti fil-klassijiet 18 u 25
 Deċiżjoni tad-Diviżjoni tal-Oppożizzjoni: oppożizzjoni parzjalment milqugħa
 Deċiżjoni tal-Bord tal-Appell: oppożizzjoni miċħuda fl-intier tagħha
 Motivi invokati: interpretazzjoni u applikazzjoni inkorretti tal-Artikolu 8(2)(b) tar-Regolament Nru 207/2009, dwar it-trade mark Komunitarja (ĠU L 78, p. 1).


type: legislation

text:
 27.7.2020
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 241/10
 IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) 2020/1092
 z dne 24. julija 2020
 o spremembi Izvedbene uredbe (EU) št. 1263/2011 glede dovoljenja za Lactococcus lactis (NCIMB 30160) kot krmni dodatek za vse živalske vrste
 (Besedilo velja za EGP)
 EVROPSKA KOMISIJA JE –
 ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
 ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 1831/2003 z dne 22. septembra 2003 o dodatkih za uporabo v prehrani živali (1) in zlasti člena 13(2) Uredbe,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Uredba (ES) št. 1831/2003 določa dovoljevanje dodatkov za uporabo v prehrani živali ter razloge in postopke za izdajo in spremembo takih dovoljenj.
 (2)
 Z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 1263/2011 (2) je bila za vse živalske vrste dovoljena uporaba Lactococcus lactis NCIMB 30160 kot krmnega dodatka.
 (3)
 V skladu s členom 13(1) Uredbe (ES) št. 1831/2003 je Komisija Evropsko agencijo za varnost hrane (v nadaljnjem besedilu: Agencija) zaprosila za pripravo mnenja o tem, ali bi dovoljenje za Lactococcus lactis (NCIMB 30160) kot krmni dodatek še vedno izpolnjevalo pogoje iz člena 5 Uredbe (ES) št. 1831/2003 ob upoštevanju spremembe pogojev navedenega dovoljenja. Sprememba se nanaša na formulacijo dodatka, pri kateri bi bil polietilen glikol (PEG 4000) vključen na seznam kriozaščitnih sredstev, ki se lahko uporabljajo za proizvodnjo dodatka. Zahtevku so bili priloženi ustrezni podporni podatki.
 (4)
 Agencija je v mnenjih z dne 6. marca 2018 (3) in 7. oktobra 2019 (4) ugotovila, da se pri uporabi pripravkov iz PEG 4000 kot pomožne snovi v formulacijah z Lactococcus lactis (NCIMB 30160) pod predlaganimi pogoji uporabe ne spremenijo predhodne ugotovitve, da dodatek nima škodljivega učinka na zdravje živali in ljudi ali na okolje ter da je učinkovit kot silirni dodatek. Zato ni pričakovati pomislekov glede varnosti, kadar se PEG 4000 uporablja kot kriozaščitno sredstvo v dodatku Lactococcus lactis NCIMB 30160 do najvišje koncentracije 0,025 mg PEG 4000/kg silaže. Agencija meni, da ni potrebe po posebnih zahtevah v zvezi s poprodajnim nadzorom.
 (5)
 Ocena predlagane spremembe dovoljenja kaže, da so pogoji za dovoljenje iz člena 5 Uredbe (ES) št. 1831/2003 izpolnjeni.
 (6)
 Izvedbeno uredbo (EU) št. 1263/2011 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
 (7)
 Ukrepi iz te uredbe so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za rastline, živali, hrano in krmo –
 SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
 Člen 1
 Priloga k Izvedbeni uredbi (EU) št. 1263/2011 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
 Člen 2
 Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
 Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
 V Bruslju, 24. julija 2020
 Za Komisijo
 Predsednica
 Ursula VON DER LEYEN
 (1) UL L 268, 18.10.2003, str. 29.
 (2) Izvedbena uredba Komisije (EU) št. 1263/2011 z dne 5. decembra 2011 o izdaji dovoljenj za Lactobacillus buchneri (DSM 16774), Lactobacillus buchneri (DSM 12856), Lactobacillus paracasei (DSM 16245), Lactobacillus paracasei (DSM 16773), Lactobacillus plantarum (DSM 12836), Lactobacillus plantarum (DSM 12837), Lactobacillus brevis (DSM 12835), Lactobacillus rhamnosus (NCIMB 30121), Lactococcus lactis (DSM 11037), Lactococcus lactis (NCIMB 30160), Pediococcus acidilactici (DSM 16243) in Pediococcus pentosaceus (DSM 12834) kot krmne dodatke za vse živalske vrste (UL L 322, 6.12.2011, str. 3).
 (3) EFSA Journal 2018;16(3):5218.
 (4) EFSA Journal 2019;17(11):5890.
 PRILOGA
 V Prilogi k Izvedbeni uredbi (EU) št. 1263/2011 se vnos za dodatek z identifikacijsko številko 1k2082 nadomesti z naslednjim:
 Identifikacijska številka dodatka
 Dodatek
 Sestava, kemijska formula, opis, analitska metoda
 Vrsta ali kategorija živali
 Najvišja starost
 Najnižja vsebnost
 Najvišja vsebnost
 Druge določbe
 Datum izteka veljavnosti dovoljenja
 CFU dodatka/kg sveže snovi
 Kategorija tehnoloških dodatkov. Funkcionalna skupina: silirni dodatki
 „1k2082
 Lactococcus lactis
 (NCIMB 30160)
 Sestava dodatka:
 Pripravek Lactococcus lactis (NCIMB 30160) z najnižjo vsebnostjo 4 × 1011 CFU/g dodatka.
 Eno od naslednjih kriozaščitnih sredstev: askorbinska kislina, laktoza, manitol, mononatrijev glutamat, natrijev citrat, sirotka v prahu ali polietilen glikol (PEG 4000).
 Lastnosti aktivne snovi:
 Lactococcus lactis (NCIMB 30160)
 Analitska metoda
 (1)
 Metoda štetja: metoda razlitja na plošči z uporabo agarja MSR (ISO 15214).
 Identifikacija: gelska elektroforeza v pulzirajočem polju (PFGE).
 vse živalske vrste
 –
 –
 –
 1.
 V navodilih za uporabo dodatka in premiksov se navedejo pogoji skladiščenja.
 2.
 Najnižja vsebnost dodatka, kadar se ne uporablja v kombinaciji z drugimi mikroorganizmi kot silirnimi dodatki: 1 × 108 CFU/kg sveže snovi.
 3.
 Če se polietilen glikol (PEG 4000) uporabi kot kriozaščitno sredstvo, se uporabi do najvišje koncentracije 0,025 mg/kg silaže.
 4.
 Nosilci dejavnosti poslovanja s krmo zaradi morebitnih tveganj za uporabnike dodatka in premiksov pri ravnanju z njimi določijo postopke varnega ravnanja in organizacijske ukrepe. Kadar navedenih tveganj s takimi postopki in ukrepi ni mogoče odpraviti ali čim bolj zmanjšati, se dodatek in premiksi uporabljajo z osebno zaščitno opremo, vključno z zaščito za dihala.
 16.8.2030
 (1) (1) Podrobnosti o analitskih metodah so na voljo na naslednjem naslovu referenčnega laboratorija: https://ec.europa.eu/jrc/en/eurl/feed-additives/evaluation-reports.“


type: contracts

text:
 14.9.2017
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 236/23
 RECOMANDAREA NR. 1/2017 A CONSILIULUI DE ASOCIERE UE-EGIPT
 din 25 iulie 2017
 de aprobare a priorităților parteneriatului UE-Egipt [2017/1544]
 CONSILIUL DE ASOCIERE UE-EGIPT,
 având în vedere Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Arabă Egipt, pe de altă parte (1), în special articolul 76,
 întrucât:
 (1)
 Acordul euro-mediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Arabă Egipt, pe de altă parte (denumit în continuare „acordul”), a fost semnat la 25 iunie 2001 și a intrat în vigoare la 1 iunie 2004.
 (2)
 Articolul 76 din acord conferă Consiliului de asociere competența de a lua deciziile pe care le consideră potrivite pentru îndeplinirea obiectivelor acordului.
 (3)
 În conformitate cu articolul 86 din acord, părțile iau toate măsurile generale sau specifice necesare pentru îndeplinirea obligațiilor care le revin în temeiul acordului și se asigură că obiectivele stabilite în acord sunt îndeplinite.
 (4)
 În cadrul revizuirii politicii europene de vecinătate s-a propus o nouă etapă de cooperare cu țările partenere, care să determine un sentiment mai puternic de implicare și responsabilitate din partea ambelor părți.
 (5)
 Uniunea și Egiptul au convenit să își consolideze parteneriatul prin stabilirea de comun acord a unui ansamblu de priorități pentru perioada 2017-2020, cu scopul de a aborda provocările comune cu care se confruntă Uniunea și Egiptul, de a promova interesele comune și de a garanta stabilitatea pe termen lung pe ambele țărmuri ale Mediteranei,
 RECOMANDĂ:
 Articolul 1
 Consiliul de asociere recomandă ca părțile să pună în aplicare prioritățile parteneriatului UE-Egipt stabilite în anexa la prezenta recomandare.
 Articolul 2
 Prioritățile parteneriatului UE-Egipt menționate la articolul 1 înlocuiesc Planul de acțiune UE-Egipt, a cărui punere în aplicare a fost recomandată prin Recomandarea nr. 1/2007 a Consiliului de asociere din 6 martie 2007.
 Articolul 3
 Prezenta recomandare intră în vigoare la data adoptării.
 Adoptată la Bruxelles, 25 iulie 2017.
 Pentru Consiliul de asociere UE-Egipt
 Președintele
 F. MOGHERINI
 (1) JO L 304, 30.9.2004, p. 39.
 ANEXĂ
 PRIORITĂȚILE PARTENERIATULUI UE-EGIPT PENTRU PERIOADA 2017-2020
 I. Introducere
 Cadrul general al cooperării dintre UE și Egipt este stabilit prin acordul de asociere care a fost semnat în 2001 și a intrat în vigoare în 2004. În timp ce toate elementele acordului de asociere rămân în vigoare, prezentul document stabilește prioritățile definite în comun de UE și Egipt având în vedere politica europeană de vecinătate revizuită, care vor orienta parteneriatul pentru următorii 3 ani.
 Aceste priorități ale parteneriatului urmăresc să abordeze provocări comune cu care se confruntă UE și Egiptul, să promoveze interesele comune și să garanteze stabilitatea pe termen lung pe ambele țărmuri ale Mediteranei. Prioritățile parteneriatului se bazează pe un angajament comun față de valorile universale ale democrației, statului de drept și respectării drepturilor omului. Ele urmăresc, de asemenea, să consolideze cooperarea în sprijinul „Strategiei de dezvoltare durabilă – Viziunea pentru 2030” a Egiptului.
 II. Priorități propuse
 Prioritățile parteneriatului ar trebui să contribuie la îndeplinirea aspirațiilor populației de pe cele două țărmuri ale Mediteranei, în special în ceea ce privește asigurarea justiției sociale, asigurarea de locuri de muncă decente, asigurarea prosperității economice și a unor condiții de viață îmbunătățite în mod substanțial, consolidând astfel stabilitatea Egiptului și a UE. Creșterea favorabilă incluziunii, bazată pe inovare, și guvernanța eficace și participativă, bazată de principiile statului de drept, ale drepturilor omului și libertăților fundamentale, sunt aspecte esențiale ale acestor obiective. De asemenea, prioritățile parteneriatului țin seama de rolul UE și al Egiptului în calitate de actori internaționali și au ca scop consolidarea cooperării lor bilaterale, precum și a cooperării lor regionale și internaționale. Astfel, următoarele priorități generale vor ghida acest parteneriat reînnoit:
 1. Economia modernă și durabilă și dezvoltarea socială a Egiptului
 UE și Egiptul, ca parteneri-cheie, vor coopera pentru promovarea obiectivelor socioeconomice prezentate în „Strategia de dezvoltare durabilă – Viziunea pentru 2030” a Egiptului cu scopul de a construi un Egipt stabil și prosper.
 (a) Modernizarea economică și spiritul antreprenorial
 Egiptul se angajează să atingă sustenabilitatea socioeconomică pe termen lung prin măsuri precum crearea unui mediu mai propice pentru creșterea favorabilă incluziunii și crearea de locuri de muncă, în special pentru tineri și femei, inclusiv prin încurajarea integrării sectorului informal în economie. Pentru sustenabilitatea economică pe termen lung, aceasta va include măsuri care pot genera o marjă de manevră bugetară mai mare pentru a pune în aplicare mai bine strategia sa de dezvoltare durabilă, continuarea reformei sistemului de subvenționare și impozitare, consolidarea rolului sectorului privat și îmbunătățirea climatului de afaceri pentru a atrage mai multe investiții străine, inclusiv printr-o politică comercială mai deschisă și mai competitivă, prin exploatarea deplină a dividendului digital și prin sprijinirea proiectelor esențiale de infrastructură, cum ar fi dezvoltarea unui sistem eficient de transport. În plus, UE va susține eforturile depuse de Egipt pentru a realiza reforma administrației publice și buna guvernanță, inclusiv prin utilizarea de statistici de înaltă calitate și ținând seama de revoluția digitală și de noile modele antreprenoriale și societale conexe.
 Strategia de dezvoltare durabilă egipteană acordă o mare importanță întreprinderilor mici și mijlocii (IMM-uri) și „megaproiectelor” cum ar fi Proiectul de dezvoltare a Canalului Suez, Proiectul triunghiului de aur pentru exploatarea resurselor minerale în Egiptul Superior și recuperarea a patru milioane de hectare de teren pentru agricultură și urbanizare, precum și Băncii de cunoștințe egiptene, în calitate de factori cu o contribuție majoră la procesul de dezvoltare socioeconomică pe termen lung. Având în vedere importanța IMM-urilor pentru creșterea favorabilă incluziunii, acest sector va continua să joace un rol central în cooperarea UE cu Egiptul. UE va analiza, de asemenea, diverse modalități de consolidare a potențialului de dezvoltare socioeconomică al Proiectului de dezvoltare a Canalului Suez (Suez Canal Hub). În plus, UE și Egiptul vor coopera în cadrul diferitelor sectoare de cercetare și inovare și pentru promovarea tehnologiilor și a serviciilor digitale. În acest context, Egiptul și UE și-au subliniat interesul față de intensificarea cooperării într-o serie de activități relevante de cercetare și de învățământ superior, inclusiv în cadrul programelor Orizont 2020 și Erasmus+.
 Având în vedere patrimoniul divers și inestimabil al Egiptului și contribuția semnificativă a sectorului cultural (care este strâns legat de turism) la PIB, la ocuparea forței de muncă, la rezervele valutare și la societatea sa în sens mai larg, se va pune un accent deosebit pe legătura dintre cultură, patrimoniu cultural și dezvoltarea economică locală.
 (b) Comerț și investiții
 UE și Egiptul sunt parteneri comerciali importanți. Aceștia se angajează să consolideze relația comercială și de investiții existentă și să se asigure că dispozițiile în materie de comerț ale Acordului de asociere UE-Egipt de instituire a unei zone de liber schimb (ZLS) sunt puse în aplicare într-un mod care să îi permită să își atingă potențialul maxim. Deși UE a propus anterior încheierea unui Acord de liber schimb aprofundat și cuprinzător (DCFTA), inițiativă menită atât să aprofundeze, cât și să extindă ZLS existentă, UE și Egiptul vor identifica împreună și alte metode adecvate de intensificare a relațiilor comerciale.
 (c) Dezvoltarea socială și justiția socială
 Egiptul își reiterează angajamentul de a reforma și de a promova dezvoltarea socială și justiția socială, de a aborda provocările sociale și demografice cu care se confruntă și de a stimula resursele umane ale țării, care vor contribui la dezvoltarea economică și socială. În această privință, UE va sprijini eforturile Egiptului de a proteja grupurile marginalizate de potențialele efecte negative ale reformelor economice prin intermediul unor rețele de securitate socială și al protecției sociale. În plus, UE și Egiptul vor continua să promoveze dezvoltarea rurală și urbană, precum și să îmbunătățească furnizarea serviciilor de bază, cu accent pe modernizarea sistemelor de învățământ (inclusiv a formării tehnice și profesionale) și a sistemelor de sănătate. UE își va împărtăși experiența în ceea ce privește instituirea unei acoperiri de sănătate pentru toți cetățenii și îmbunătățirea serviciilor de sănătate.
 (d) Securitatea energetică și acțiuni în domeniul mediului și al climei
 UE și Egiptul vor coopera în ceea ce privește diversificarea surselor de energie, cu un accent special pe sursele regenerabile de energie, precum și în ceea ce privește măsurile vizând eficiența energetică. La cererea guvernului egiptean, UE va susține eforturile Egiptului de a-și actualiza strategia energetică integrată care are ca scop îndeplinirea cerințelor de dezvoltare durabilă a țării și reducerea emisiilor de gaze cu efect de seră. Mai mult, descoperirea zăcămintelor de gaze offshore în Egipt oferă posibilități importante de a crea sinergii între UE și Egipt în ceea ce privește sursele convenționale de energie, având în vedere infrastructurile existente de lichefiere din Egipt. Acest lucru ar permite să se asigure un grad mai ridicat de predictibilitate a producerii de energie, care ar servi atât intereselor Egiptului – având în vedere nevoile semnificative de consum ale țării și potențialul de generare de venituri (inclusiv pentru mediul de afaceri și dezvoltarea socială) –, cât și intereselor UE, prin diversificarea surselor sale de aprovizionare. Consolidarea dialogului privind energia dintre UE și Egipt va contribui la identificarea principalelor domenii de cooperare (cum ar fi asistența tehnică pentru a stabili un centru energetic regional), proiecte comune de cercetare, schimbul de experiență și de bune practici, transferurile de tehnologie și promovarea cooperării subregionale (în cadrul bazinului mediteraneean), conștientizând în același timp necesitatea de a conserva ecosistemele marine din Marea Mediterană.
 UE și Egiptul vor coopera în ceea ce privește promovarea acțiunilor în domeniul climei și al mediului în contextul realizării unei dezvoltări durabile. În conformitate cu angajamentele pe care și le-au asumat în urma adoptării Acordului de la Paris privind schimbările climatice, UE va sprijini punerea în aplicare a contribuțiilor preconizate stabilite la nivel național ale Egiptului în ceea ce privește atenuarea schimbărilor climatice și adaptarea la acestea. În plus, UE și Egiptul vor coopera în direcția atingerii obiectivelor identificate, printre altele, în Agenda 2030 pentru dezvoltare și în Cadrul de la Sendai pentru reducerea riscurilor de dezastre.
 Egiptul și UE vor examina posibilitățile de cooperare în domenii cum ar fi gestionarea durabilă a resurselor, inclusiv a resurselor de apă, conservarea biodiversității, salubritatea, gestionarea deșeurilor solide, inclusiv reducerea poluanților industriali, gestionarea produselor chimice și a deșeurilor periculoase, precum și combaterea deșertificării și a degradării solului. Egiptul și UE explorează, de asemenea, posibilitățile prevăzute în Declarația ministerială a Uniunii pentru Mediterana (UpM) privind economia albastră prin mecanismul PMI/SC (1). Domeniile potențiale de cooperare avute în vedere includ porturile maritime inteligente, clusterele maritime, managementul integrat al zonelor costiere și pescuitul maritim.
 2. Parteneri în cadrul politicii externe
 UE și Egiptul au interesul comun de a-și consolida cooperarea în materie de politică externă la nivel bilateral, regional și internațional.
 Stabilizarea țărilor din vecinătatea comună și din afara acesteia
 În calitatea sa de membru al Consiliului de Securitate al ONU și al Consiliului pentru pace și securitate al Uniunii Africane, Egiptul are un rol important în acest domeniu. Egiptul găzduiește, de asemenea, sediul Ligii Statelor Arabe (LSA), cu care UE intenționează să își aprofundeze și să își extindă cooperarea. Egiptul și UE vor urmări să desfășoare o cooperare mai strânsă și să ajungă la o înțelegere comună a mai multor aspecte, inclusiv în sfera multilaterală. Parteneriatul dintre UE și Egipt este important pentru stabilitatea și prosperitatea țărilor din bazinul mediteraneean, Orientul Mijlociu și Africa. Cooperarea dintre UE și Egipt, inclusiv în cadrul forurilor regionale, va urmări să contribuie la soluționarea conflictelor, la consolidarea păcii și la abordarea provocărilor politice și economice din aceste regiuni. În plus, UE și Egiptul vor consolida schimbul de informații cu privire la provocările internaționale și regionale majore care afectează ambele părți.
 Cooperarea în domeniul gestionării crizelor și al asistenței umanitare
 UE și Egiptul vor multiplica acțiunile de cooperare și consultările și vor face schimb de experiență în ceea ce privește gestionarea și prevenirea crizelor, atât la nivel bilateral, cât și la nivel regional, pentru a aborda provocările complexe la adresa păcii, a stabilității și a dezvoltării provenite din conflicte și dezastre naturale, în vecinătatea lor comună și dincolo de granițele acesteia.
 3. Consolidarea stabilității
 Stabilizarea este o provocare comună cu care se confruntă UE și Egiptul. Instituirea unui stat modern și democratic care să ofere beneficii în mod echitabil tuturor cetățenilor este esențială în acest sens. Drepturile omului – drepturile civile, politice, economice, sociale și culturale, astfel cum sunt prevăzute în legislația internațională din domeniul drepturilor omului, în Tratatul privind Uniunea Europeană și în Constituția Egiptului – reprezintă o valoare comună și constituie elementul fundamental al unui stat democratic modern. Egiptul și UE se angajează, așadar, să promoveze democrația, libertățile fundamentale și drepturile omului ca drepturi constituționale ale tuturor cetățenilor lor, în conformitate cu obligațiile lor internaționale. În acest context, UE va sprijini Egiptul să transpună aceste drepturi în legislație.
 (a) Un stat modern și democratic
 Egiptul și UE s-au angajat să asigure asumarea răspunderii, statul de drept și respectarea deplină a drepturilor omului și a libertăților fundamentale și să răspundă cererilor din partea cetățenilor lor. UE va sprijini eforturile Egiptului de a consolida capacitatea instituțiilor statului în vederea realizării unei reforme eficace a sectorului public, de a consolida capacitatea instituțiilor de aplicare a legii de a-și îndeplini atribuțiile de asigurare a securității tuturor cetățenilor, precum și de a elabora funcțiile constituționale ale noului Parlament. În plus, UE și Egiptul vor consolida cooperarea în ceea ce privește modernizarea sectorului justiției și sporirea accesului la justiție pentru toți cetățenii prin intermediul asistenței judiciare și prin înființarea de instanțe specializate, reforma gestiunii finanțelor publice și combaterea corupției. UE și Egiptul vor lua în considerare, de asemenea, dezvoltarea cooperării judiciare în materie penală și civilă. Cooperarea parlamentară dintre UE și Egipt, inclusiv prin schimburi structurate între comisiile și grupurile parlamentare, va consolida coordonarea și va promova înțelegerea reciprocă. UE va sprijini, de asemenea, eforturile Egiptului de a spori autonomia autorităților locale în ceea ce privește planificarea și furnizarea de servicii publice, precum și în ceea ce privește continuarea asigurării de oportunități economice, sociale și politice egale și promovarea integrării sociale pentru toți cetățenii.
 (b) Securitatea și terorismul
 Securitatea reprezintă un obiectiv comun. Terorismul și extremismul violent care conduce la terorism amenință structura socială a națiunilor de pe ambele țărmuri ale Mediteranei. Aceste fenomene reprezintă o amenințare majoră pentru securitatea și bunăstarea cetățenilor noștri. Combaterea acestor amenințări reprezintă un obiectiv comun al UE și al Egiptului, care pot coopera prin intermediul unei abordări cuprinzătoare care va elimina cauzele profunde ale terorismului cu respectarea cuvenită a drepturilor omului și a libertăților fundamentale, în scopul de a combate și de a preveni cu succes radicalizarea și de a promova dezvoltarea socioeconomică. UE și Egiptul își mențin angajamentul de a coopera în lupta împotriva extremismului și a oricărei forme de discriminare, inclusiv a islamofobiei și a xenofobiei.
 Alte domenii de cooperare includ, printre altele, consolidarea securității aeronautice și de protecție, precum și capacitatea de a preveni și de a combate formele de criminalitate organizată transfrontalieră, cum ar fi introducerea ilegală de migranți, traficul de persoane, comerțul ilicit de droguri și spălarea de bani.
 Ambele părți convin să își consolideze cooperarea în domeniul punerii în aplicare a Programului de acțiune al ONU pentru combaterea comerțului ilicit cu arme de calibru mic și armament ușor, inclusiv prin intermediul schimbului de experiență, al activităților de formare și al altor activități de consolidare a capacităților.
 (c) Gestionarea fluxurilor de migrație pentru beneficii reciproce
 Declarația politică din cadrul summitului de la Valletta și Planul de acțiune comun de la Valletta vor oferi cadrul principal al cooperării dintre UE și Egipt în domeniul migrației. UE va sprijini guvernul egiptean să își consolideze cadrul de guvernanță în materie de migrație, inclusiv elemente de reformă legislativă și strategiile de gestionare a migrației. UE va sprijini eforturile Egiptului de a preveni și de a combate migrația neregulamentară, traficul și introducerea ilegală de ființe umane, inclusiv prin identificarea și acordarea de asistență victimelor traficului de persoane. UE va urmări, de asemenea, să sprijine și să consolideze capacitatea autorităților egiptene de a proteja drepturile migranților și de a oferi protecție celor care au dreptul la ea, în conformitate cu standardele internaționale. UE și Egiptul vor explora cooperarea privind returnarea voluntară a migranților în situație neregulamentară în țara lor de origine pentru a se asigura că migrația este gestionată în mod legal la nivel global. Acest lucru va merge mână în mână cu cooperarea pentru abordarea cauzelor profunde ale migrației neregulamentare, în special a subdezvoltării, a sărăciei și a șomajului.
 Mobilitatea persoanelor poate contribui la dezvoltarea de competențe și cunoștințe, care, la rândul lor, ar putea contribui la dezvoltarea Egiptului. Aceasta poate, de asemenea, să creeze legături durabile între membrii unei forțe de muncă înalt calificate din UE și din Egipt. UE și Egiptul se angajează să asigure protecția deplină a drepturilor migranților.
 III. Principiile cooperării
 Promovarea factorului uman și a contactelor interpersonale va consolida legăturile, prin urmare și parteneriatul dintre UE și Egipt. Răspunderea și responsabilitatea reciprocă față de cetățenii egipteni și europeni reprezintă un aspect esențial al priorităților parteneriatului.
 Problemele de interes comun ar trebui să fie abordate și printr-o cooperare regională și subregională (sud-sud) mai puternică. În acest sens, UE și Egiptul vor colabora în cadrul Uniunii pentru Mediterana (UpM) și prin intermediul Fundației Anna Lindh, în special cu privire la dialogul intercultural.
 Cultura dialogului s-a dovedit a fi un instrument valoros pentru dezvoltarea respectului reciproc. Aprofundarea dialogului politic privind democrația și drepturile omului și menținerea elementelor tehnice menite să îl consolideze va fi esențială. Dialogul va furniza, de asemenea, mijloace pentru a susține parteneriatul și a face bilanțul profunzimii și al realizărilor sale.
 În conformitate cu prioritățile guvernului egiptean, în prioritățile parteneriatului se va pune accentul pe tineri – pe care se bazează stabilitatea pe termen lung a societăților noastre – și pe femei – factori esențiali pentru progresul oricărei societăți. Un obiectiv-cheie este acela de a le spori autonomia și de a le oferi instrumente juridice și practice pentru a-și asuma rolul în societate prin participarea activă la economia și guvernanța țării lor. UE va continua să își împărtășească experiența în combaterea discriminării femeilor și promovarea egalității de gen, precum și în ceea ce privește promovarea incluziunii și asigurarea de oportunități pentru tineri.
 UE și Egiptul sunt de acord că societatea civilă are o contribuție importantă și eficace la punerea în aplicare a priorităților parteneriatului și la guvernanța transparentă și participativă și poate sprijini procesul de dezvoltare durabilă aflat în curs de desfășurare în Egipt. Cele două părți vor colabora cu societatea civilă pentru ca aceasta să contribuie în mod eficace la procesul de dezvoltare economică, politică și socială în conformitate cu Constituția Egiptului și cu legislația națională relevantă.
 IV. Concluzii
 În spiritul responsabilității comune, UE și Egiptul au definit în comun prioritățile parteneriatului și vor institui de comun acord un mecanism de evaluare și de monitorizare. Pentru a evalua impactul priorităților parteneriatului este prevăzută și o revizuire la jumătatea perioadei. În conformitate cu abordarea specifică a priorităților parteneriatului, UE și Egiptul vor raționaliza în comun punerea în aplicare a acordului lor de asociere pentru interesele lor reciproce. Comitetul de asociere și Consiliul de asociere rămân principalele organisme care vor efectua, o dată pe an, evaluarea de ansamblu a punerii în aplicare a priorităților parteneriatului.
 (1) Mecanismul pentru dialogul politic regional privind politica maritimă integrată/schimbările climatice.


type: wikipedia

text:
Cséffa (románul Cefa) falu Romániában, Bihar megyében, Cséffa község központja.
 Fekvése
 Nagyváradtól 24 km-re délnyugatra, a Cséffai-tó mellett, a magyar határtól 5,7 km-re fekszik. Ma községközpont; Atyás és Inánd tartozik még hozzá. Érinti a 310-es számú Temesvár–Arad–Nagyvárad-vasútvonal.
 Története
 Cséffa egyike Bihar megye legrégibb településeinek. A váradi regestrum már a tatárjárás előtt Csépánhida néven említette. A település a körösszegi vár tartozéka és vámszedőhely volt. Egykori jelentőségét igazolja az a körülmény is, hogy a 16. században „a három piaczon történt idézéseket” itt is kikiáltották.
 Cséffa legrégibb földesurai a Csákyak voltak, akiknek egy 1396-ból származó oklevele már mai nevén írta.
 1421-ben kelt oklevél a települést már városnak írta.
 1469-ben a Csáky családon kívül birtokosok még itt a Cséffi családbeliek és 1472-ben pedig a Czobor
 család tagjai is.
 Egy 1489-ben kelt oklevél szerint a településnek ekkor már 4 utcája volt.
 1760-ban Mária Terézia Cséffának új vásárjogot ad.
 A településhez tartozott még Püspök-Radvány és Cséffa puszta is.
 A 19. században és a 20. század elején nagyobb birtokosai a gróf Tisza és a Schwartz család voltak.
 1910-ben 1637 lakosából 1198 román és 435 magyar volt. 1920 előtt Bihar vármegye Cséffai járásának székhelye volt. 1949 előtt a cséffa-nagyszalontai járás székhelye volt, járásbírósággal, posta- és távíróhivatallal.
 Népesség
 1992-ben társközségeivel együtt 6208 lakosából 5290 fő román, 552 cigány, 305 magyar és 2 német volt. 2002-ben 6354 lakosából 5208 fő román, 673 roma és 415 magyar volt.
 Magának a falunak 2002-ben 1272 lakosa volt, közülük 1013 fő román, 152 cigány, 104 magyar és 3 szlovák.
 2011-ben 1225 lakosa volt.
 Nevezetességek
 Görögkeleti temploma a 16. század első felében épült, az akkoriban itt álló romos épület anyagából.
 A hagyományok szerint a községháza helyén álló régi épületben őrizték egy éjszakán át a magyar szent koronát, amikor Orsova felé vitték.
 A falau határán vonul át az Ördögárka.
 A Cséffai-tó híres horgászhely.
 Cséffai Natúrpark
 Jegyzetek
 Források
 Bihar megye települései
 Bihar vármegye települései


text:
 11.8.2014
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 C 261/6
 Despacho do Tribunal de Justiça (Oitava Secção) de 22 de maio de 2014 — Bilbaína de Alquitranes, SA e o./Agência Europeia dos Produtos Químicos (ECHA)
 (Processo C-287/13 P) (1)
 ((Recurso de decisão do Tribunal Geral - Artigo 181.o do Regulamento de Processo do Tribunal de Justiça - Regulamento (CE) n.o 1907/2006 (regulamento REACH) - Artigo 59.o e anexo XIII - Identificação do alcatrão, carvão, de temperatura elevada como substância que suscita grande preocupação a submeter ao procedimento de autorização - Igualdade de tratamento))
 2014/C 261/08
 Língua do processo: inglês
 Partes
 Recorrentes: Bilbaína de Alquitranes, SA, Cindu Chemicals BV, Deza, a.s., Industrial Química del Nalón, SA, Koppers Denmark A/S, Koppers UK Ltd, Rütgers Germany GmbH, Rütgers Belgium NV e Rütgers Poland Sp. z o.o. (representante: K. Van Maldegem, avocat)
 Outra parte no processo: Agência Europeia dos Produtos Químicos (ECHA) (representantes: M. Heikkilä, W. Broere e T. Zbihlej, agentes, assistidos por J. Stuyck e A.-M. Vandromme, advocaten)
 Dispositivo
 1)
 É negado provimento ao recurso.
 2)
 A Bilbaína de Alquitranes, SA, a Cindu Chemicals BV, a Deza, a.s., a Industrial Química del Nalón, SA, a Koppers Denmark A/S, a Koppers UK Ltd, a Rütgers Germany GmbH, a Rütgers Belgium NV e a Rütgers Poland Sp. z o.o. são condenadas nas despesas.
 (1) JO C 252 de 31.08.2013.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52006PC0557
 Ettepanek Euroopa parlamendi ja Nõukogu otsus, millega tunnistatakse kehtetuks Nõukogu direktiiv 68/89/EMÜ toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta /* KOM/2006/0557 lõplik - COD 2006/0178 */
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel 29.9.2006KOM(2006) 557 lõplik2006/0178 (COD)EttepanekEUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 68/89/EMÜ toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta(komisjoni esitatud)SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST16. märtsil 2005. aastal võttis komisjon vastu teatise „Parem õiguslik reguleerimine majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus“ (KOM (2005) 97), milles rõhutati vajadust lihtsustada nii riikide kui ka Euroopa Liidu õigusakte. Parem õiguslik reguleerimine on ülimalt oluline Euroopa ettevõtete konkurentsivõime tõstmiseks ja Lissaboni tegevuskava eesmärkide täitmiseks. Õigusaktide kvaliteedi parandamisega vähendatakse tarbetuid kulusid ning kõrvaldatakse tõkked, mis takistavad kohanemist ja innovatsiooni. Luuakse stiimulid ja turutingimused, mis võimaldavad ettevõtetel areneda, et luua majandusele vajalikku rikkust.Komisjoni teatises “Ühenduse Lissaboni kava rakendamine: õiguskeskkonna lihtsustamise strateegia” (KOM (2005) 535) on öeldud, et acquis’ läbivaatamisest peab saama järjepidev ja süstemaatiline protsess, mis võimaldab seadusandjal vaadata läbi õigusakte, võttes arvesse kõiki erasektori ja avalikke huve. Teatises on sätestatud jätkuv programm, mis on osa uuest lihtsustusstrateegiast. Programmis määratakse kindlaks õigusaktid, mida tuleb komisjoni arvates lihtsustamise eesmärgil läbi vaadata ja hinnata. Programmis määratletud õigusaktide hulka kuulub ka nõukogu 23. jaanuari 1968. aasta direktiiv 68/89/EMÜ toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta.Olles nimetatud direktiivi rakendamise ja kohaldamise läbi vaadanud, on komisjon otsustanud teha ettepaneku direktiivi kehtetuks tunnistamiseks.2. HUVITATUD ISIKUTEGA KONSULTEERIMISE TULEMUSED JA MÕJU HINDAMINE2.1. KonsulteerimineSelle küsimuse läbivaatamine, kas säilitada nõukogu direktiiv 68/89/EMÜ (toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) osana ühenduse õigustikust, sai alguse liikmesriikide, metsandussektori ja metsatööstuse mitmete aastate jooksul esitatud arvamusest, et puiduga kauplemise puhul direktiivi üldiselt ei kohaldata. Sidusrühmad väitsid, et toorpuidu mõõtmise meetodid erinevad direktiivis sätestatust. Lisaks ei ole registreeritud ühtki juhtumit, kus puiduga kauplemine oleks takistatud põhjusel, et turul osalejad ei suuda toorpuidu mõõtmises ja liigitamises kokkuleppele jõuda.Vastavalt parema õigusliku reguleerimise põhimõtetele konsulteeriti komisjoni eeltöö käigus sidusrühmadega komisjoni alalise metsakomitees ning metsanduse ja metsatööstuse ühenduse poliitika nõuandekomitee konkurentsivõime töörühmas.Lisaks saadeti liikmesriikidele ja tööstusliitudele küsitlus, kus sooviti teada saada, kas direktiivi kohaldatakse või mitte ja millised on arvamused direktiivi võimaliku kehtetuks tunnistamise kohta. Küsitlusega alustati 2005. aasta juulis ning vastused saadi sellele järgnenud sügisel.2.2. Küsitluse tulemusedKüsitlusele vastas 19 liikmesriiki ja 11 riiklikku tööstusliitu.Enamik küsitlusele vastanud liikmesriikidest (2/3) ja riiklikest tööstusliitudest (4/5) leidis, et puidukaubanduses direktiivi ei kohaldata. Peamised põhjused, miks liikmesriigid ja tootmisharu direktiivi ei kohalda, olid järgmised:- direktiivis sätestatud mõõtmis- ja liigitusmeetodid erinevad meetoditest, mida kasutavad sektori ettevõtted,- direktiivis sätestatud liigitus mõõtmete ja kvaliteedi järgi ei ole piisavalt detailne ega praktiline,- direktiivis sätestatud liigitus ei arvesta puidu kavandatavat kasutust ning seda ei ole kohandatud turu vajadustega,- Euroopa kvaliteedi- ja mõõtmisstandardeid peetakse paremaks võimaluseks.Vaid kaks liikmesriiki ei olnud nõus ettepanekuga direktiiv kehtetuks tunnistada. Metsaomanike ja metsatööstuse liitudest ei olnud ainult üks nõus ettepanekuga direktiiv kehtetuks tunnistada. Kuid kuna selle liidu liikmed ei kasuta direktiivis sätestatud mõõtmismeetodeid, siis leidis liit, et kehtetuks tunnistamine ei ole “vajalik”.Küsitluse tulemuste põhjal on ilmne, et direktiivi üldiselt ei kohaldata.Küsitluse vastuseid saab üksikasjalikumalt vaadata veebisaidilt http://ec.europa.eu/enterprise/forest_based/index_en.html2.3. HinnangDirektiiv 68/89/EMÜ toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta võeti vastu meetmena, mis arendaks toorpuidu metsatööstusele tarnimise siseturgu. Direktiivi on siiski kohaldatud vähesel määral, sest see ei ole kohustuslik ja üldiselt on puiduturul osalejad kokku leppinud muud mõõtmis- ja liigitamismeetodid, mida kasutatakse. Toorpuidu siseturg ja kaubandus kolmandate riikidega on laienenud ning ei näi olevat mingeid takistusi, mis tuleneksid erinevate mõõtmis- ja liigitamismeetodite kohaldamisest. Kuna kasutatakse muid mõõtmis- ja liigitamismeetodeid, ei mõjutaks direktiivi kehtetuks tunnistamine toorpuidukaubandust negatiivselt. Lisaks on jõustunud puidu mõõtmise ja liigitamise Euroopa standardid, mida saab puiduturu tehingute puhul vajaduse korral kasutada ning mida peetakse paremaks lahenduseks.Kauplemiseks siseturul või kolmandate riikidega ei ole direktiiv 68/89/EMÜ vajalik ning asjaomases sektoris ei ole täheldatud kaubandustakistusi, mis tuleneksid mõõtmis- või liigitusmeetodist. Seetõttu otsustati, et direktiivi ei muudeta ega asendata muu õigusliku meetmega.Direktiivi kehtetuks tunnistamine on vajalik regulatiivse keskkonna lihtsustamiseks, sest sellega kaotatakse mittevajalik õiguslik vahend, mida kohaldati väga vähe ning mis ei ole siseturu toimimiseks oluline.3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG3.1. Subsidiaarsus ja proportsionaalsusKonsulteerimise ja hindamise tulemusena selgus, et direktiivi 68/89/EMÜ eesmärke saab edukalt saavutada ka ilma ühenduse õigusaktita.3.2. Õigusakti valik: õigusakti vormÜldiselt rakendatakse õigusakti tühistamisel vormilise järjepidevuse põhimõtet: see tähendab, et direktiiv 68/89/EMÜ tuleks kehtetuks tunnistada teise direktiiviga. Siiski eriolude tõttu, mis käesoleval juhul on järgmised:- kõnealune direktiiv võeti vastu peaaegu 40 aastat tagasi,- direktiivis sätestatud mõõtmis- ja liigitusmeetodid on aegunud, samuti on kindlaks tehtud, et tootmisharu neid meetodeid ei kasuta,- lisaks ei ole direktiivi liigitust ja mõõtmist käsitlevad sätted kohustuslikud.leitakse, et liikmesriikidele adresseeritud ja vahetult kohaldatav otsus on õigusakti kõige sobivam vorm. Otsuse eeliseks on, et liikmesriigid peavad arvestama olukorda oma riigis, et tagada riiklike ja ühenduse reeglite vastavus pärast direktiivi 68/89/EMÜ kehtetuks tunnistamist.3.3. Mõju eelarveleEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.4. JÄRELDUSEttepanek tunnistada kehtetuks nõukogu direktiiv 68/89/EMÜ (toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta) on vastavuses liikmesriikide, metsaomanike ja metsatööstusega peetud konsultatsioonide tulemustega.Soovitud praktilise mõju saavutamiseks on oluline, et direktiivi 68/89/EMÜ kehtetuks tunnistamisele järgneks vastavate riiklike rakendusmeetmete kehtetuks tunnistamine. Tähistust “EMÜ liigitus” ei saa enam kasutada.Lisaks tuleb tagada, et kehtetuks tunnistamise positiivset mõju ei kahjustaks uued riiklikud reeglid või tehnilised tõkked. Oluline on märkida, et kõik riiklikud toorpuidu liigitamise reeglid on vastavuses asutamislepingu artikliga 28 ega kujuta endast kaubandustõkkeid. Näiteks ruumalal või massil põhinevad riiklikud mõõtmisreeglid või liigil ja tavanimetusel või mõõtmetel või kvaliteedil põhinev liigitus ei tohi takistada puidu vaba liikumist siseturul. Lisaks tuleb kõikide selliste riiklike meetmete eelnõudest, mida võib direktiivi 98/34/EÜ alusel pidada tehniliseks eeskirjaks, teatada komisjonile.2006/0178 (COD)Ettepanek:EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU OTSUS,millega tunnistatakse kehtetuks nõukogu direktiiv 68/89/EMÜ toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohtaEUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,[1]võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust,[2]võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust,[3]toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras[4]ning arvestades järgmist:(1) Ühenduse parema õigusliku reguleerimise põhimõtetes rõhutatakse riikide ja Euroopa Liidu õigusaktide lihtsustamise tähtsust, sest see on ülimalt oluline Euroopa ettevõtete konkurentsivõime tõstmiseks ja Lissaboni tegevuskava eesmärkide täitmiseks.(2) Nõukogu 23. jaanuari 1968. aasta direktiivis 68/89/EMÜ (toorpuidu liigitust käsitlevate liikmesriikide õigusaktide ühtlustamise kohta)[5] sätestatud mõõtmis- ja liigitusmeetodid erinevad metsandussektori ja metsatööstuse vahelistes tehingutes praegu üldiselt kasutatavatest mõõtmis- ja liigitusmeetoditest ning need ei ole kohandatud turu vajadustega.(3) Direktiivis 68/89/EMÜ sätestatud mõõtmis- ja liigitusmeetodid ei ole enam siseturu seisukohast vajalikud.(4) Direktiiv 68/89/EMÜ tuleb seetõttu kehtetuks tunnistada.(5) Direktiivi 68/89/EMÜ kehtetuks tunnistamise tõttu ei saa pärast 31. detsembrit 2008 kasutada turunduses tähistust „EMÜ liigitus“, samuti tuleb alates 31. detsembrist 2008 vastavalt kehtetuks tunnistada riiklikud rakendusmeetmed,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:Artikkel 1Direktiiv 68/89/EMÜ tunnistatakse kehtetuks alates 31. detsembrist 2008.Artikkel 2Käesolev otsus on adresseeritud liikmesriikidele.Artikkel 3Käesolev otsus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.Brüssel, [...]Euroopa Parlamendi nimel Nõukogu nimelpresident eesistuja [1] ELT C [...], [...], lk [...].[2] ELT C [...], [...], lk [...].[3] ELT C [...], [...], lk [...].[4] ELT C [...], [...], lk [...].[5] EÜT L 32, 6.2.1968, lk 12–15


text:
 10.6.2014
 ES
 Diario Oficial de la Unión Europea
 C 175/46
 Recurso interpuesto el 7 de marzo de 2014 — ANKO/Comisión
 (Asunto T-154/14)
 2014/C 175/63
 Lengua de procedimiento: griego
 Partes
 Demandante: ANKO Anonymos Etairia Antiprosopeion, Emporiou kai Viomichanias (Atenas, Grecia) (representante: V. Christianos, abogado)
 Demandada: Comisión Europea
 Pretensiones
 La parte demandante solicita al Tribunal General que:
 —
 Declare que la cantidad global de 185 664,10 euros que la Comisión abonó a la demandante por la obra OASIS así como la cantidad global de 465 062,84 euros que la Comisión abonó a la demandante por la obra PERFORM corresponden a cantidades subvencionables.
 —
 Declare que la cantidad de 1 824,05 euros que la Comisión no abonó por la obra OASIS y la cantidad de 637 117,17 euros que la Comisión no abonó como ayuda por la obra PERFORM corresponden a gastos subvencionables, por lo que la Comisión debe abonarlos a ANKO.
 —
 Condene a la Comisión a pagar las costas de la demandante.
 Motivos y principales alegaciones
 El presente recurso tiene por objeto la responsabilidad de la Comisión derivada de los contratos 215 754, correspondiente a la obra OASIS, y 215 952, correspondiente a la obra PERFORM, en virtud del artículo 272 TFUE.
 En particular, la demandante sostiene que, a pesar de haber cumplido sus obligaciones contractuales, la Comisión, incumpliendo los contratos mencionados, vulnerando los principios de buena fe, de prohibición de abuso de derecho y de la proporcionalidad, solicitó la devolución de las cantidades abonadas a ANKO al considerarlas no subvencionables y se negó a abonar la ayuda restante. Por esa razón, la demandante sostiene, en primer lugar, que la denegación de la casi totalidad de la ayuda correspondiente a las obras OASIS y PERFORM por considerarla no subvencionable constituye un incumplimiento de las obligaciones contractuales de la Comisión frente a ANKO. En segundo lugar, que la solicitud de devolución de casi todas esas cantidades es desproporcionada y abusiva.