text:
L 373/128 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Po mednarodnem javnem pravu imajo samo izvorna besedila UN/ECE pravni učinek. Status in
 datum začetka veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta
 UN/ECE TRANS/WP.29/343/Rev.X, ki je dostopen na:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Pravilnik št. 107 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) –
 Enotni predpisi o homologaciji vozil kategorije M2 ali M3 glede na splošno konstrukcijo
 Dopolnilo 106: Pravilnik št. 107
 Revizija 1
 ki vključuje:
 Spremembe 01 Pravilnika – datum veljavnosti: 12. avgust 2004
 Popravek 1 – 19. 10. 2004
 Popravek 2 – 25. 1. 2006
 1. PODROČJE UPORABE
 1.1 Ta pravilnik velja za vsako enonivojsko, dvonivojsko, togo ali zgibno vozilo
 kategorije M2 ali M3 1/
 1.2 Zahteve tega pravilnika ne veljajo za naslednja vozila:
 1.2.1 vozila za varovani prevoz potnikov, npr. zapornikov;
 1.2.2 vozila, posebej zasnovana za prevoz poškodovanih ali bolnih oseb
 (reševalna vozila);
 1.2.3 terenska vozila;
 1.2.4 vozila, posebej zasnovana za prevoz šolskih otrok.
 1.3 Za naslednja vozila veljajo zahteve iz tega pravilnika le toliko, da so v
 skladu s predvideno uporabo in delovanjem:
 1.3.1 vozila, zasnovana za uporabo policije, varnostnih in oboroženih sil;
 1.3.2 vozila s sedišči, namenjenimi le za uporabo pri mirujočem vozilu, vendar
 niso zasnovana za prevoz več kot osmih oseb (brez voznika), kadar se
 premikajo. Takšna vozila so na primer potujoče knjižnice, cerkve in
 ambulante. Sedeži, ki se uporabljajo v teh vozilih med vožnjo, morajo biti
 za uporabnike jasno razpoznavni.
 2. OPREDELITVE
 1/ Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3)
 (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/129
 V tem pravilniku:
 2.1 „vozilo“ pomeni vozilo kategorije M2 ali M3 na področju uporabe,
 določenem v zgornjem odstavku 1.
 2.1.1 Vozila za več kot 22 potnikov, brez voznika, se delijo v tri razrede:
 2.1.1.1 „razred I“: vozila s prostori za stoječe potnike, da je omogočeno pogosto
 premikanje potnikov v vozilu;
 2.1.1.2 „razred II“: vozila, izdelana predvsem za prevoz sedečih potnikov, z
 možnostjo prevoza stoječih potnikov v prehodu in/ali na površini, ki ne
 presega površine dveh dvojnih sedežev;
 2.1.1.3 „razred III“: vozila, izdelana izključno za prevoz sedečih potnikov.
 2.1.1.4 Vozilo lahko spada v več razredov. V takem primeru se lahko homologira za
 vsak razred, v katerega spada.
 2.1.2 Vozila za prevoz do največ 22 potnikov, brez voznika, se delijo v dva razreda:
 2.1.2.1 „razred A“: vozila za prevoz stoječih potnikov; vozilo tega razreda ima
 sedeže in prostor za prevoz stoječih potnikov;
 2.1.2.2 „razred B“: vozila, ki niso izdelana za prevoz stoječih potnikov; vozilo tega
 razreda nima prostora za prevoz stoječih potnikov.
 2.1.3 „Zgibno vozilo“ pomeni vozilo, sestavljeno iz dveh ali več togih delov, ki so
 med seboj zgibno povezani; prostori za potnike vsakega dela so med seboj
 povezani, tako da lahko potniki prehajajo iz enega v drug del; togi deli so
 trajno povezani tako, da se lahko ločijo le z napravami, ki se običajno dobijo
 v delavnicah.
 2.1.3.1 „Dvonivojsko zgibno vozilo“ pomeni vozilo, sestavljeno iz dveh ali več togih
 delov, ki so med seboj zgibno povezani; prostori za potnike vsakega dela so
 med seboj povezani najmanj na enem nivoju, da potniki lahko prehajajo iz
 enega v drug del; togi deli so trajno povezani tako, da se lahko ločijo le z
 napravami, ki se ponavadi dobijo v delavnicah.
 2.1.4 „Nizkopodni avtobus“ pomeni vozilo razreda I, II ali A, pri katerem je
 najmanj 35 odstotkov površine, predvidene za stoječe potnike (ali v
 njegovem sprednjem delu vozila pri zgibnih vozilih ali v spodnjem nivoju
 pri dvonivojskih vozilih), predstavlja površino brez stopnic in ima dostop
 vsaj do enih delovnih vrat.
 2.1.5 „Karoserija“ pomeni samostojno tehnično enoto, ki vključuje celotno
 notranjo in zunanjo posebno opremo vozila.
 2.1.6 „Dvonivojsko vozilo“ pomeni vozilo, pri katerem je prostor za potnike
 najmanj v enem delu predviden na dveh nivojih, ki sta drug nad drugim,
 vendar na zgornjem nivoju ni prostora za prevoz stoječih potnikov.
 ---pagebreak--- L 373/130 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 2.1.7 „Samostojna tehnična enota“ pomeni napravo, namenjeno za uporabo kot del
 vozila in ki se lahko homologira ločeno, vendar le v zvezi z enim ali več
 opredeljenimi tipi vozila.
 2.2 „Opredelitev tipa/tipov“
 2.2.1 „Tip vozila“ pomeni vozila, ki se med seboj ne razlikujejo v naslednjih
 bistvenih vidikih:
 a) proizvajalcu karoserije;
 b) proizvajalcu podvozja;
 c) zasnovi vozila (več od 22 potnikov ali do vključno 22 potnikov);
 d) zasnovi karoserije (enonivojska/dvonivojska, zgibna, nizkopodna);
 e) tipu karoserije, če je bila karoserija homologirana kot samostojna
 tehnična enota.
 2.2.2 „Tip karoserije“ pri homologaciji kot posamezne tehnične enote pomeni
 kategorijo karoserije, ki se bistveno ne razlikuje v naslednjih vidikih:
 a) proizvajalcu karoserije;
 b) zasnovi vozila (več od 22 potnikov ali do vključno 22 potnikov);
 c) zasnovi karoserije (enonivojska/dvonivojska, zgibna, nizkopodna);
 d) masi popolnoma opremljene karoserije vozila z dovoljenim odstopanjem
 10 odstotkov;
 e) tipih vozil, na katera se lahko vgradi tip karoserije.
 2.3 „Homologacija vozila ali samostojne tehnične enote“ pomeni homologacijo
 tipa vozila ali tipa karoserije iz odstavka 2.2 glede na konstrukcijske
 značilnosti, določene v tem pravilniku.
 2.4 „Nadgradnja“ pomeni del karoserije, ki prispeva k trdnosti vozila pri
 prevračanju.
 2.5 „Delovna vrata“ pomeni vrata, ki so namenjena uporabi potnikov pri
 običajnih pogojih, medtem ko voznik sedi na svojem sedežu.
 2.6 „Dvojna vrata“ pomeni vrata, ki omogočajo dva dostopna prehoda ali njima
 enakovreden dostopni prehod.
 2.7 „Drsna vrata“ pomeni vrata, ki se lahko odpirajo ali zapirajo tako, da se
 pomikajo vzdolž enega ali več ravnih ali približno ravnih vodil.
 2.8 „Zasilna vrata“ pomeni vrata, namenjena za izhod potnikov le izjemoma,
 zlasti v sili.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/131
 2.9 „Okno za zasilni izhod“ pomeni okno, ne nujno zastekljeno, namenjeno za
 izhod potnikov le v sili.
 2.10 „Dvojno ali večkratno okno“ pomeni okno za zasilni izhod, ki je razdeljeno
 na dva ali več delov z namišljeno/namišljenimi navpično/navpičnimi
 črto/črtami ali ravnino/ravninami, od katerih vsak po merah in dostopu
 ustreza zahtevam, ki veljajo za običajen zasilni izhod v oknu.
 2.11 „Loputa za zasilni izhod“ pomeni odprtino v strehi ali v podu, namenjeno za
 izhod potnikov le v sili.
 2.12 „Zasilni izhod“ pomeni zasilna vrata, okno za zasilni izhod ali loputo za
 zasilni izhod.
 2.13 „Izhod“ pomeni delovna vrata, notranje stopnišče, polstopnišče ali zasilni
 izhod.
 2.14 „Pod ali nivo“ pomeni del karoserije, katerega zgornja površina nosi stoječe
 potnike, noge sedečih potnikov in voznika ter članov posadke in na katerem
 so lahko pritrdišča sedežev.
 2.15 „Prehod“ pomeni prostor, ki omogoča dostop potnikom od katerega koli
 sedeža ali vrste sedežev do drugega sedeža ali vrste sedežev ali do
 dostopnega prehoda od ali k delovnim vratom ali notranjemu stopnišču ter
 prostoru za stoječe potnike; ta ne vključuje:
 2.15.1 300 mm prostora pred vsakim sedežem; pri sedežih nad koloteki,
 usmerjenih v sredinski prehod, se lahko ta vrednost zmanjša na 225 mm;
 2.15.2 prostora nad površino stopnice ali stopnišča ali
 2.15.3 prostora, določenega za dostop le do enega sedeža ali ene vrste sedežev ali
 do nasprotni nameščenih prečnih sedežih ali vrstah sedežev.
 2.16 „Dostopni prehod“ pomeni prostor, ki sega v notranjost vozila od delovnih
 vrat do skrajnega zunanjega roba zgornje stopnice (roba prehoda),
 notranjega stopnišča ali polstopnišča. Če pri vratih ni stopnice, se za
 dostopni prehod šteje prostor, izmerjen v skladu z odstavkom 7.7.1 priloge 3
 do oddaljenosti 300 mm od izhodiščne lege notranje površine dvodelne
 preskusne plošče.
 2.17 „Vozniški prostor“ pomeni prostor, določen izključno za voznika, razen v
 nujnih primerih, v katerem so vozniški sedež, volan, upravljalne naprave,
 instrumenti in druge naprave, potrebne za vožnjo in upravljanje vozila.
 2.18 „Masa vozila, pripravljenega za vožnjo“ pomeni maso neobremenjenega
 vozila s karoserijo in z napravo za spenjanje pri vlečnih vozilih,
 pripravljenega za vožnjo, ali maso podvozja s kabino, če proizvajalec ne
 opremlja vozila z nadgradnjo in/ali napravo za spenjanje (vključno s
 hladilnim sredstvom, olji, 90 odstotkov goriva, 100 odstotkov drugih
 tekočin razen uporabljene vode, orodjem, rezervnim kolesom in voznikom
 ---pagebreak--- L 373/132 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 (75 kg), pri avtobusih in potovalnih avtobusih pa tudi s članom posadke
 (75 kg), če je vozilo opremljeno s sedežem za člana posadke).
 2.19 „Največja tehnično dovoljena masa vozila (M)“ pomeni največjo maso
 vozila na podlagi njegove konstrukcije in zmogljivosti, ki jo je določil
 proizvajalec. Tehnično dovoljena masa vozila se uporablja pri določanju
 kategorije vozila.
 2.20 „Potnik“ pomeni osebo, ki ni ne voznik ne član posadke.
 2.21 „Potnik z zmanjšano zmožnostjo gibanja“ pomeni vse osebe, ki imajo
 težave pri uporabi javnega prevoza, npr. invalidne osebe (vključno z
 osebami z okvarjenimi čutili in duševno prizadetimi ter uporabniki
 invalidskih vozičkov), osebe z okvaro okončin, osebe nižje rasti, osebe s
 težko prtljago, starejše osebe, nosečnice, osebe z nakupovalnimi vozički ter
 osebe z otroki (vključno z otroki v vozičkih).
 2.22 „Uporabnik invalidskega vozička“ pomeni osebo, ki zaradi oslabelosti ali
 invalidnosti za gibanje uporablja invalidski voziček.
 2.23 „Član posadke“ pomeni osebo, določeno za delo kot sovoznik ali morebitni
 pomočnik.
 2.24 „Prostor za potnike“ pomeni prostor, ki je namenjen uporabi potnikov, razen
 prostora, ki ga zasedajo stacionarne naprave, kot so na primer bari, čajne
 kuhinje, toaletni prostori ali prostori za prtljago/blago.
 2.25 „Delovna vrata na energetski pogon“ pomeni delovna vrata, delujoča
 izključno z energijo, ki ni mišična energija, in katerih odpiranje in zapiranje,
 če nista samodejna, daljinsko upravlja voznik ali član posadke.
 2.26 „Samodejna delovna vrata“ pomeni delovna vrata na energetski pogon in ki
 se lahko odpirajo (razen z uporabo upravljalnih naprav v sili) le, kadar
 potnik vključi upravljalno napravo in kadar upravljalne naprave vključi
 voznik, nato pa se samodejno zaprejo.
 2.27 „Naprava za preprečitev speljevanja“ pomeni samodejno napravo, ki
 preprečuje speljevanje mirujočega vozila.
 2.28 „Delovna vrata, ki jih upravlja voznik“ pomeni delovna vrata, ki jih
 običajno odpira in zapira voznik.
 2.29 „Prednostni sedež“ pomeni sedež z dodatnim prostorom, namenjen potniku
 z omejeno mobilnostjo, in je ustrezno označen.
 2.30 „Naprava za vkrcanje“ pomeni napravo za olajšanje dostopa v vozila
 uporabniku invalidskega vozička, npr. dvižne ploščadi, klančine itd.
 2.31 „Sistem za znižanje vozila“ pomeni sistem, ki v celoti ali delno zniža ali
 dvigne karoserijo vozila glede na običajno lego pri vožnji.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/133
 2.32 „Dvižna ploščad“ pomeni napravo ali sistem s ploščadjo, ki se lahko dviga
 in spušča med podom prostora za potnike in tlemi ali robnikom cestišča in
 tako omogoča potnikom dostop v vozilo.
 2.33 „Klančina“ pomeni napravo za premostitev praznine med prostorom za
 potnike in tlemi ali robnikom.
 2.34 „Prenosna klančina“ pomeni klančino, ki se lahko sname z nadgradnje
 vozila in jo lahko namesti voznik ali član posadke.
 2.35 „Snemljivi sedež“ pomeni sedež, ki se lahko preprosto odstrani iz vozila.
 2.36 „Sprednji del“ in „zadnji del“ pomenita sprednji del ali zadnji del vozila
 glede na običajno smer vožnje in v skladu s tem se razlagajo tudi izrazi:
 „sprednji“, „skrajni sprednji“, „zadnji“ in „skrajni zadnji“ itd.
 2.37 „Notranje stopnišče“ pomeni stopnišče, ki omogoča povezavo med zgornjim
 in spodnjim nivojem.
 2.38 „Ločeni oddelek“ pomeni prostor v vozilu, ki ga lahko med vožnjo
 uporabljajo potniki ali posadka in je ločen od ostalega prostora za potnike
 ali posadko ter je z njim povezan s prehodom brez vrat, razen če pregrada
 omogoča potnikom pogled v sosednji prostor za potnike.
 2.39 „Polstopnišče“ pomeni stopnišče, ki se začenja na zgornjem nivoju in konča
 pri zasilnih vratih.
 3. VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE
 3.1 Vlogo za podelitev homologacije za:
 a) tip vozila ali
 b) samostojno tehnično enoto ali
 c) tip vozila, na katerem je vgrajena karoserija, ki je bila že homologirana
 kot samostojna tehnična enota glede na konstrukcijske značilnosti,
 predloži proizvajalec vozila ali njegov ustrezno pooblaščeni zastopnik.
 3.2 Pri vlogi za podelitev homologacije za vozilo, izdelano tako, da je bilo
 podvozje sestavljeno s homologirano karoserijo, izraz proizvajalec velja za
 tovarno, ki je sestavila vozilo.
 3.3 Vzorec opisnega lista v zvezi s konstrukcijskimi lastnostmi je v delu 1 Priloge
 1.
 3.3.1 Dodatek 1: za tip vozila,
 3.3.2 Dodatek 2: za tip karoserije,
 3.3.3 Dodatek 3: za tip vozila, na katerem je vgrajena karoserija, ki je bila že
 homologirana kot samostojna tehnična enota.
 ---pagebreak--- L 373/134 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 3.4 Vzorec vozila/vozil ali karoserije/karoserij, ki ga je treba homologirati, se
 predloži tehnični službi, pristojni za opravljanje homologacijskih preskusov.
 4. HOMOLOGACIJA
 4.1 Če vozilo ali karoserija, predložena v homologacijo v skladu s tem
 pravilnikom, izpolnjuje zahteve iz odstavka 5, se homologacija tega tipa
 vozila ali nadgradnje podeli.
 4.2 Številka homologacije se določi za vsak homologiran tip vozila. Prvi dve
 števki (zdaj 01 v skladu s spremembami 01) navajata vrsto sprememb,
 vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji
 homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu
 vozila ali karoserije v smislu odstavka 2.2.
 4.3 Obvestilo o podelitvi ali razširitvi homologacije tipa vozila ali karoserije v
 skladu s tem pravilnikom se predloži pogodbenicam Sporazuma, ki
 uporabljajo ta pravilnik, v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu
 pravilniku.
 4.4 Na vsakem vozilu ali nadgradnji, ki je v skladu s tipom vozila ali karoserije,
 homologiranim po tem pravilniku, je na vidnem in zlahka dostopnem mestu,
 opredeljenem na homologacijskem certifikatu, nameščena mednarodna
 homologacijska oznaka, sestavljena iz:
 4.4.1 kroga, ki obkroža črko „E“, sledi ji številčna oznaka države, ki je podelila
 homologacijo, 2/ in
 4.4.2 številke tega pravilnika, ki ji sledi črka „R“, pomišljaja in številke
 homologacije na desni strani kroga iz odstavka 4.4.1 in
 4.4.3 dodatnega simbola, sestavljenega iz rimskih številk, ki označujejo
 razred/razrede, za katere je bilo vozilo ali karoserija homologirano.
 Karoserija, ki se homologira posebej, je dodatno označena s črko S.
 2/ 1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za
 Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo in Črno goro, 11 za Združeno kraljestvo,
 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18
 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za
 Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za
 Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo,
 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo
 jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije
 dodelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za
 Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko in 48 za Novo Zelandijo. Naslednje številčne
 oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo ali
 pristopijo k Sporazumu o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in
 dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in o pogojih za vzajemno
 priznanje homologacij, dodeljenih na podlagi teh predpisov, in generalni sekretar Združenih
 narodov tako dodeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/135
 4.5 Če je vozilo v skladu s homologiranim tipom vozila po enem ali več drugih
 pravilnikih, ki so priloženi Sporazumu, v državi, ki je homologacijo podelila
 v skladu s tem pravilnikom, ni treba ponoviti simbola iz odstavka 4.4.1; v
 takem primeru se v vzdolžnih stolpcih na desni strani simbola iz odstavka
 4.4.1 vstavijo Pravilnik, številke homologacije in dodatni simboli vseh
 pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija, v državi, ki je
 podelila homologacijo v skladu s tem pravilnikom.
 4.6 Homologacijska oznaka je jasno čitljiva in neizbrisna.
 4.7 Proizvajalec homologacijsko oznako namesti blizu napisne ploščice vozila ali
 karoserije ali na njo.
 4.8 Priloga 2 k temu pravilniku daje primere namestitev homologacijskih oznak.
 5. ZAHTEVE
 5.1 Vsa vozila so v skladu s predpisi iz Priloge 3 k temu pravilniku (spremenjena
 s Prilogo 9 v primeru dvonivojskih vozil). Karoserije, ki so bile homologirane
 posebej, so v skladu s Prilogo 5 in/ali 10, kot je primerno. Homologacija
 vozila s karoserijo, homologirano v skladu s Prilogo 10, se izvede v skladu s
 to prilogo.
 5.2 Vozila razreda I so dostopna ljudem z zmanjšano zmožnostjo gibanja,
 vključno z uporabniki invalidskih vozičkov, glede na tehnične predpise iz
 Priloge 8.
 5.3 Pogodbenice se svobodno odločijo za najprimernejšo rešitev za izboljšanje
 dostopa do vozil, ki ne spadajo v razred I. Če pa so vozila, ki ne spadajo v
 razred I, opremljena z napravami za ljudi z zmanjšano zmožnostjo gibanja
 in/ali uporabnike invalidskih vozičkov, so te v skladu z ustreznimi zahtevami
 iz Priloge 8.
 5.4 Nič iz tega pravilnika ne preprečuje nacionalnim organom pogodbenic, da
 določijo, da so nekatere vrste ukrepov namenjene vozilom, ki so opremljena
 za prevoz potnikov z zmanjšano zmožnostjo gibanja v skladu s Prilogo 8.
 6. SPREMEMBA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE TIPA VOZILA ALI
 KAROSERIJE
 6.1 Vsaka sprememba tipa vozila ali karoserije se sporoči upravnemu organu, ki
 je podelil homologacijo tipa vozila. Ta organ lahko potem:
 6.1.1 meni, da spremembe verjetno ne bodo povzročile znatnega škodljivega učinka
 in da vozilo ali karoserija v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali
 6.1.2 od tehnične službe, pristojne za opravljanje preskusov, zahteva nadaljnje
 poročilo o preskusu.
 6.2 Potrditev ali zavrnitev homologacije, se z navedbo sprememb, v skladu s
 postopkom iz odstavka 4.3 sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo
 ta pravilnik.
 ---pagebreak--- L 373/136 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 6.3 Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te
 razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki
 uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom na obrazcu, v skladu z vzorcem iz
 Dodatka 2 Priloge 1 k temu pravilniku.
 7. SKLADNOST PROIZVODNJE
 Skladnost proizvodnih postopkov je v skladu z Dodatkom 2 k Sporazumu
 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) v naslednjih zahtevah:
 7.1 Vozila in karoserije, homologirana na podlagi tega pravilnika, se izdelajo
 tako, da izpolnjujejo zahteve iz zgornjega odstavka 5, da bi bili v skladu s
 homologiranim tipom.
 7.2 Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost
 uporabljenih metod preverjanja skladnosti v vsakem proizvodnem obratu. Ta
 preverjanja se navadno opravijo enkrat na dve leti.
 8. KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE
 8.1 Homologacija, ki se podeli za tip vozila ali karoserije v skladu s tem
 pravilnikom, se lahko prekliče, če ne izpolnjuje zahtev iz zgornjega
 odstavka 5.
 8.2 Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo,
 ki jo je prej podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta
 pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Dodatka 2 Priloge 1 k
 temu pravilniku.
 9. POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE
 Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip vozila ali karoserije
 v skladu s to uredbo, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta
 organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice
 Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v
 skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.
 10. PREHODNE DOLOČBE
 10.1 Od uradnega datuma veljavnosti sprememb 01 nobena pogodbenica, ki
 uporablja ta pravilnik, ne zavrne dodelitve ECE-homologacij v skladu s tem
 pravilnikom, kot je bil spremenjen s spremembami 01.
 10.2 Nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne zavrne nacionalne
 homologacije tipa vozila, homologiranega v skladu s spremembami 01 tega
 pravilnika.
 10.3 Po 36 mesecih od datuma veljavnosti dodelijo pogodbenice, ki uporabljajo ta
 pravilnik, homologacijo le, če je tip vozila, ki je v postopku homologacije, v
 skladu z zahtevami tega pravilnika, kot je bil spremenjen s spremembami 01.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/137
 10.4 72 mesecev po veljavnosti sprememb 01 tega pravilnika lahko pogodbenice,
 ki uporabljajo ta pravilnik, zavrnejo prvo nacionalno registracijo (začetek
 uporabe) vozila, ki ne izpolnjuje zahtev iz sprememb 01 tega pravilnika.
 11. IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI OPRAVLJAJO
 HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV
 Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih
 narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki opravljajo
 homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in
 ki se jim pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev,
 razširitev ali zavrnitev ali preklic homologacije.
 12. PRIPOMBE V ZVEZI Z DOVOLJENIMI OBREMENITVAMI OSI ALI
 SKUPNO TEŽO VOZILA
 Pogodbenicam Sporazuma v skladu s členom 3 tega sporazuma ni odvzeta
 pravica, da na svojem ozemlju prepovejo registracijo tipov vozil, ki jim je
 homologacijo podelila druga pogodbenica v skladu s tem pravilnikom, če
 prevažanje potnikov in prtljage obremeni osi ali preseže pravne omejitve za
 tehnično dovoljeno maso vozila, veljavne na njihovem ozemlju.
 ---pagebreak--- L 373/138 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA
 SEZNAM PRILOG
 Priloga 1 Dokumentacija za ECE-homologacijo
 Del I Vzorec informativne dokumentacije
 Del II Certifikat o homologaciji
 Priloga 2 Namestitev homologacijskih oznak
 Priloga 3 Zahteve, ki jih morajo izpolnjevati vsa vozila
 Dodatek: Računsko preverjanje statične meje prevračanja
 Priloga 4 Obrazložitveni diagrami
 Priloga 5 Trdnost nadgradnje
 Priloga 6 Navodila za merjenje sil za zapiranje delovnih vrat na energijski
 pogon
 Priloga 7 Posebne zahteve za vozila za prevoz do največ 22 potnikov
 Priloga 8 Zahteve za tehnične naprave, ki omogočajo dostop potnikom z
 zmanjšano zmožnostjo gibanja
 Priloga 9 Posebne zahteve za dvonivojska vozila
 Priloga 10 Homologacija samostojnih tehničnih enot in homologacija vozila,
 na katerem je vgrajena karoserija, ki je bila že homologirana kot
 samostojna tehnična enota
 Priloga 11 Mase in mere
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/139
 PRILOGA 1
 DOKUMENTACIJA ZA ECE-HOMOLOGACIJO
 Del 1
 Vzorec informativne dokumentacije
 Dodatek 1
 VZOREC INFORMATIVNE DOKUMENTACIJE
 v skladu s Pravilnikom No. 107 v zvezi s homologacijo vozil kategorij M2 ali M3 glede na
 splošno konstrukcijo.
 Naslednje informacije, če je smiselno, morajo biti predložene v treh izvodih in vključevati
 seznam. Kakršne koli risbe morajo biti v formatu A4 ali zložene na ta format predložene v
 ustreznem merilu in morajo biti dovolj podrobne. Morebitne fotografije morajo prikazovati
 dovolj podrobnosti.
 Če se sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote upravljajo elektronsko, morajo biti
 dodane informacije o njihovem delovanju.
 1. SPLOŠNO
 1.1 Oznaka (trgovsko ime proizvajalca):
 1.2 Tip:
 1.2.1 Podvozje:
 1.2.2 Karoserija/celotno vozilo:
 1.3 Podatki za identifikacijo tipa vozila, če je oznaka na vozilu (b):
 1.3.1 Podvozje:
 1.3.2 Karoserija/celotno vozilo:
 1.3.3 Mesto oznake
 1.3.3.1 Podvozje:
 1.3.3.2 Karoserija/celotno vozilo:
 1.4 Kategorija vozila (c):
 1.5 Ime in naslov proizvajalca:
 1.6 Naslov/naslovi proizvodne/proizvodnih tovarne/tovarn:
 2. SPLOŠNE KONSTRUKCIJSKE ZNAČILNOSTI VOZILA
 ---pagebreak--- L 373/140 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 2.1 Fotografije in/ali risbe vzorčnega vozila:
 2.2 Merska risba celotnega vozila:
 2.3 Število osi in koles:
 2.3.1 Število in lega osi z dvojnimi kolesi:
 2.3.2 Število in lega krmiljenih osi:
 2.4 Podvozje (če obstaja) (splošna risba):
 2.5 Material, ki se uporabi za vzdolžne nosilce (d):
 2.6 Lega in način vgradnje motorja:
 2.7 Vozniška kabina (sprednja ali običajna) (z):
 2.8 Lega volana:
 2.8.1 vozilo je izdelano za vožnjo po desni/levi 1/ strani cestišča.
 2.9 Navesti, ali je motorno vozilo namenjeno za vleko priklopnikov in ali je
 priklopnik polpriklopnik, priklopnik z vlečnim drogom ali priklopnik s
 centralno osjo.
 3. MASE IN MERE (e) (v kg in mm) (navesti povezavo z risbo, kjer je to
 primerno)
 3.1 Medosne razdalje (polno obremenjenega vozila) (f):
 3.2 Mere vozila (skupne)
 3.2.1 Za podvozje s karoserijo
 3.2.1.1 Dolžina (j):
 3.2.1.2 Širina (k):
 3.2.1.3 Višina (v stanju, pripravljenem za vožnjo) (l) (pri vzmetenju z nastavljivo
 višino navesti običajen delovni položaj):
 3.2.1.4 Sprednji previs (m):
 3.2.1.5 Zadnji previs (n):
 3.3 Lega težišča vozila pri največji tehnično dovoljeni masi v vzdolžni, prečni in
 navpični smeri.
 3.4 Masa vozila z nadgradnjo in v primeru vlečnega vozila kategorije, ki ni
 kategorija M1, z napravo za spenjanje, če jo vgradi proizvajalec,
 pripravljenega za vožnjo, ali masa podvozja ali podvozja s kabino, brez
 karoserije in/ali napravo za spenjanje, če proizvajalec ne opremi vozila s
 karoserijo in/ali napravo za spenjanje (vključno s tekočinami, orodjem,
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/141
 rezervnim kolesom in voznikom ter pri avtobusih in potovalnih avtobusih,
 članom posadke, če je vozilo opremljeno s sedežem za člana posadke) (o)
 (največja in najmanjša za vsako različico):
 3.4.1 porazdelitev te mase na osi in za polpriklopnik ali priklopnik s centralno
 osjo obremenitev na spojni točki (največja in najmanjša za vsako različico):
 3.5 Največja tehnično dovoljena masa vozila po podatkih proizvajalca (y)
 (največja in najmanjša za vsako različico):
 3.5.1 porazdelitev te mase med osmi (največja in najmanjša za vsako različico):
 3.6 Največja tehnično dovoljena obremenitev/masa na vsako os:
 3.7 Največja tehnično dovoljena masa na spojni točki:
 3.7.1 motornega vozila:
 4. KAROSERIJA
 4.1 Vrsta karoserije: enonivojska/dvonivojska/toga/nizkopodna 1/
 4.2 Uporabljeni materiali in konstrukcijske metode:
 5. POSEBNI PREDPISI ZA VOZILA, KI SE UPORABLJAJO ZA PREVOZ
 POTNIKOV IN IMAJO POLEG VOZNIŠKEGA SEDEŽA ŠE VEČ KOT
 OSEM SEDEŽEV
 5.1 Razred vozila (razred I, razred II, razred III, razred A, razred B):
 5.2 Prostor za potnike (m2):
 5.2.1 Skupaj (So):
 5.2.2 Zgornji nivo (Soa): 1/
 5.2.3 Spodnji nivo (Sob): 1/
 5.2.4 Za stoječe potnike (S1):
 5.3 Število potnikov (sedečih in stoječih):
 5.3.1 Skupaj (N):
 5.3.2 Zgornji nivo (Na): 1/
 5.3.3 Spodnji nivo (Nb): 1/
 5.4 Število potnikov (sedečih):
 5.4.1 Skupaj (A):
 5.4.2 Zgornji nivo (Aa): 1/
 ---pagebreak--- L 373/142 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 5.4.3 Spodnji nivo (Ab): 1/
 5.5 Sedež za člana posadke: da/ne (1)
 5.6 Število delovnih vrat:
 5.7 Število zasilnih izhodov (vrata, okna, lopute za zasilni izhod, notranje
 stopnišče in polstopnišče):
 5.7.1 Skupaj:
 5.7.2 Zgornji nivo: 1/
 5.7.3 Spodnji nivo: 1/
 5.8 Prostornina prostorov za prtljago (m3):
 5.9 Prostor za prevoz prtljage na strehi (m2):
 5.10 Tehnične naprave za olajšanje dostopa v vozila (npr. klančina, dvižna
 ploščad, sistem za znižanje višine vozila), če so vgrajene:
 5.11 TRDNOST NADGRADNJE:
 5.11.1 Številka homologacije iz Pravilnika št. 66, če je na voljo:
 5.11.2 Za nadgradnje, ki še niso bile homologirane:
 5.11.2.1 podroben opis nadgradnje tipa vozila, vključno z merami, postavitvijo in
 uporabljenimi materiali, ter njenih pritrditev na okvir podvozja:
 5.11.2.2 risbe vozila in tistih delov notranje opreme, ki vplivajo na trdnost
 nadgradnje ali na prostor za preživetje:
 5.11.2.3 lega težišča vozila, pripravljenega za vožnjo, v vzdolžni, prečni in navpični
 smeri:
 5.11.2.4 največja razdalja med središčnicami zunanjih potniških sedežev.
 ______________________________
 Pojasnjevalne opombe:
 1/ Črtati, kjer ni potrebno (so primeri, kjer ni treba ničesar črtati, če se
 uporabljajo še drugi vnosi).
 (b) Če podatki za identifikacijo tipa vključujejo znake, ki niso bistveni za opis
 tipa vozila, sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki jih zajema ta
 informativni dokument, se ti znaki v dokumentaciji nadomestijo s simbolom
 „?“ (npr. ABC??123??).
 (c) Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil
 (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/143
 (d) Če je mogoče, navedite oznako v skladu z evropskim standardom, drugače
 navedite:
 a) opis materiala;
 b) napetost tečenja;
 c) skrajno natezno obremenitev;
 d) raztezek (v odstotkih);
 e) preskus trdote po Brinellu.
 (e) Če je ena različica z običajno kabino in druga s spalno kabino, se navedeta
 oba nabora mas in mer.
 (f) standard ISO 612 - 1978, izraz št. 6.4;
 (j) odstavek 2.4.1 Priloge 11;
 (k) odstavek 4.2 Priloge 11;
 (l) odstavek 2.4.3 Priloge 11;
 (m) standard ISO 612 - 1978, izraz št. 6.6.;
 (n) standard ISO 612 - 1978, izraz št. 6.7.
 (o) Teža voznika in, če je potrebno, člana posadke je ocenjena na 75 kg
 (razdeljeno na 68 kg teže potnika in 7 kg prtljage v skladu s standardom ISO
 2416:1992), posoda za gorivo je napolnjena 90-odstotno,druge cisterne (razen
 tistih z uporabljeno vodo) pa do 100-odstotkov zmogljivosti, ki jo je določil
 proizvajalec.
 (y) Za priklopnik ali polpriklopnik, ki ima znatno navpično statično obremenitev
 na napravo za spenjanje ali peto kolo, je ta obremenitev, razdeljena s
 standardnim pospeškom gravitacije, vključena v največjo tehnično dovoljeno
 maso.
 (z) Trambus izvedba pomeni obliko vozila, pri katerem je več kot polovica
 dolžine motorja za najbolj sprednjo točko spodnjega roba vetrobranskega
 stekla in pesto volana v sprednji četrtini dolžine vozila.
 ---pagebreak--- L 373/144 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 1
 DOKUMENTACIJA ZA ECE-HOMOLOGACIJO
 Del 1
 Vzorec informativne dokumentacije
 Dodatek 2
 VZOREC INFORMATIVNE DOKUMENTACIJE
 v skladu s Pravilnikom No. 107 v zvezi s homologacijo karoserije vozil kategorij M2 ali M3
 glede na splošno konstrukcijo.
 Naslednje informacije, če je potrebno, morajo biti predložene v treh izvodih in vključevati
 seznam. Kakršne koli risbe morajo biti v ustreznem merilu in dovolj podrobne, v formatu A4 ali
 zložene na ta format. Morebitne fotografije morajo prikazovati dovolj podrobnosti.
 Če se sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote upravljajo elektronsko, morajo biti
 predložene tudi informacije o njihovem delovanju.
 1. SPLOŠNO
 1.1 Oznaka (trgovsko ime proizvajalca):
 1.2 Tip:
 1.3 Podatki za identifikacijo tipa vozila, če je oznaka na vozilu (b):
 1.3.1 Karoserija/celotno vozilo:
 1.3.2 Mesto oznake:
 1.3.3 Karoserija/celotno vozilo:
 1.4 Mesto in način namestitve homologacijske oznake ECE pri sestavnih delih in
 samostojnih tehničnih enotah:
 1.5 Naslov/naslovi proizvodne/proizvodnih tovarne/tovarn:
 2. SPLOŠNE KONSTRUKCIJSKE ZNAČILNOSTI VOZILA
 2.1 Fotografije in/ali risbe vzorčnega vozila:
 2.2 Merska risba celotnega vozila:
 2.3 Število osi in koles:
 2.4 Podvozje (če obstaja) (splošna risba):
 2.5 Material, ki se uporabi za vzdolžne nosilce (d):
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/145
 2.6 Lega in način vgradnje motorja:
 2.7 Vozniška kabina (trambus ali z motorjem pod sprednjim pokrovom) (z):
 2.8 Lega volana:
 3. MASE IN MERE (e) (v kg in mm) (navesti povezavo z risbo, kjer je to
 primerno)
 3.1 Medosne razdalje (polno obremenjenega vozila) (f):
 3.2 Mere vozila (skupne)
 3.2.1 Za karoserijo, homologirano brez podvozja:
 3.2.1.1 Dolžina (j):
 3.2.1.2 Širina (k):
 3.2.1.3 Višina (v stanju, pripravljenem za vožnjo) (l) (pri vzmetenju z nastavljivo višino
 navesti običajen delovni položaj):
 4. KAROSERIJA
 4.1 Vrsta karoserije: enonivojska/dvonivojska/toga/nizkopodna 1/
 4.2 Uporabljeni materiali in gradbene metode:
 5. POSEBNI PREDPISI ZA VOZILA, KI SE UPORABLJAJO ZA PREVOZ
 POTNIKOV IN IMAJO POLEG VOZNIŠKEGA SEDEŽA ŠE VEČ KOT
 OSEM SEDEŽEV
 5.1 Razred vozila (razred I, razred II, razred III, razred A, razred B):
 5.1.1 Tipi podvozja, na katero se lahko vgradi homologirana karoserija
 (proizvajalec/proizvajalci in tipi vozila/vozil):
 5.2 Prostor za potnike (m2):
 5.2.1 Skupaj (So):
 5.2.1.1 zgornji nivo (Soa): 1/
 5.2.1.2 spodnji nivo (Sob): 1/
 5.2.2 Za stoječe potnike (S1):
 5.3 Število potnikov (sedečih in stoječih):
 5.3.1 skupaj (N):
 5.3.2 zgornji nivo (Na): 1/
 5.3.3 spodnji nivo (Nb): 1/
 ---pagebreak--- L 373/146 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 5.4 Število potniških sedežev:
 5.4.1 skupaj (A):
 5.4.2 zgornji nivo (Aa): 1/
 5.4.3 spodnji nivo (Ab): 1/
 5.5 Število delovnih vrat:
 5.6 Število zasilnih izhodov (vrata, okna, lopute za zasilni izhod, notranje stopnišče
 in polstopnišče):
 5.6.1 skupaj:
 5.6.2 zgornji nivo: 1/
 5.6.3 spodnji nivo: 1/
 5.7 Prostornina prostorov za prtljago (m3):
 5.8 Prostor za prevoz prtljage na strehi (m2):
 5.9 Tehnične naprave za olajšanje dostopa v vozila (npr. klančina, dvižna ploščad,
 sistem za znižanje višine vozila), če so vgrajene:
 5.10 TRDNOST NADGRADNJE:
 5.10.1 Številka homologacije iz Pravilnika št. 66, če je na voljo:
 5.10.2 Za nadgradnje, ki še niso bile homologirane:
 5.10.2.1 podroben opis nadgradnje tipa vozila, vključno z merami, konfiguracijo in
 uporabljenimi materiali, ter njenih pritrditev na okvir podvozja:
 5.10.2.2 Risbe vozila in tistih delov notranje opreme, ki vplivajo na trdnost nadgradnje ali
 na prostor za preživetje:
 5.10.2.3 Lega težišča vozila, pripravljenega za vožnjo, v vzdolžni, prečni in navpični
 smeri:
 5.10.2.4 Največja razdalja med središčnicami zunanjih potniških sedežev.
 5.11 Točke tega pravilnika, ki jih je treba izpolniti in prikazati za to ločeno tehnično
 enoto:
 ______________________________
 Pojasnjevalne opombe: glej Dodatek 1.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/147
 PRILOGA 1
 DOKUMENTACIJA ZA ECE-HOMOLOGACIJO
 Del 1
 Vzorec informativnih dokumentov
 Dodatek 3
 VZOREC INFORMATIVNIH DOKUMENTOV
 v skladu s Pravilnikom No. 107 v zvezi s homologacijo vozila kategorij M2 ali M3, katerega
 karoserija je bila prej homologirana kot samostojna tehnična enota, glede na splošno
 konstrukcijo
 Naslednje informacije, če je potrebno, morajo biti predložene v treh izvodih in vključevati
 seznam. Kakršne koli risbe morajo biti v ustreznem merilu in dovolj podrobne, v formatu A4 ali
 zložene na ta format. Morebitne fotografije morajo prikazovati dovolj podrobnosti.
 Če se sistemi, sestavni deli ali samostojne tehnične enote upravljajo elektronsko, morajo biti
 dodane informacije o njihovem delovanju.
 1. SPLOŠNO
 1.1 Oznaka (trgovsko ime proizvajalca):
 1.2 Tip:
 1.2.1 Podvozje:
 1.2.2 Karoserija/celotno vozilo:
 1.3 Podatki za identifikacijo tipa vozila, če je oznaka na vozilu (b):
 1.3.1 Podvozje:
 1.3.2 Karoserija/celotno vozilo:
 1.3.3 Mesto oznake:
 1.3.3.1 Podvozje:
 1.3.3.2 Karoserija/celotno vozilo:
 1.4 Kategorija vozila (c):
 1.5 Ime in naslov proizvajalca:
 1.6 Naslov/naslovi proizvodne/proizvodnih tovarne/tovarn:
 2. SPLOŠNE KONSTRUKCIJSKE LASTNOSTI VOZILA
 ---pagebreak--- L 373/148 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 2.1 Fotografije in/ali risbe vzorčnega vozila:
 2.2 Merska risba celotnega vozila:
 2.3 Število osi in koles:
 2.3.1 Število in lega osi z dvojnimi kolesi:
 2.4 Podvozje (če obstaja) (splošna risba):
 2.5 Material, ki se uporabi za vzdolžne nosilce (d):
 2.6 Lega in način vgradnje motorja:
 2.7 Lega volana:
 2.7.1 vozilo je izdelano za vožnjo po desni/levi 1/ strani cestišča.
 3. Mase in mere (e) (v kg in mm)
 (Navesti povezavo z risbo, kjer je to mogoče)
 3.1 Medosne razdalje (polno obremenjenega vozila) (f):
 3.2 Mere vozila (skupne)
 3.2.1 Za podvozje s karoserijo
 3.2.1.1 Dolžina (j):
 3.2.1.2 Širina (k):
 3.2.1.2.1 Največja širina:
 3.2.1.3 Višina (v stanju, pripravljenem za vožnjo) (l) (pri vzmetenju z nastavljivo višino
 navesti običajen delovni položaj):
 3.3 Masa vozila s karoserijo in za vlečno vozilo kategorije, ki ni kategorija M1, z
 napravo za spenjanje, če jo vgradi proizvajalec, pripravljenega za vožnjo, ali
 masa podvozja ali podvozja s kabino, brez karoserije in/ali napravo za spenjanje,
 če proizvajalec ne opremi vozila s karoserijo in/ali napravo za spenjanje
 (vključno s tekočinami, orodjem, rezervnim kolesom in voznikom ter za
 avtobuse in potovalne avtobuse članom posadke, če je vozilo opremljeno s
 sedežem za člana posadke): (o) (največja in najmanjša za vsako različico).
 3.3.1 Porazdelitev te mase na osi in za polpriklopnik ali priklopnik s centralno osjo
 obremenitev na spojni točki (največja in najmanjša za vsako različico):
 3.4 Največja tehnično dovoljena masa obremenjenega vozila po podatkih
 proizvajalca (y) (največja in najmanjša):
 3.4.1 porazdelitev te mase na osi in za polpriklopnik ali priklopnik s centralno osjo
 obremenitev na spojni točki (največja in najmanjša):
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/149
 3.5 Največja tehnično dovoljena masa/obremenitev na vsako os:
 4. Trdnost nadgradnje:
 4.1 Številka homologacije iz Pravilnika št. 66, če je na voljo:
 4.2 Za nadgradnje, ki še niso bile homologirane:
 4.2.1 podroben opis nadgradnje tipa vozila, vključno z merami, postavitvijo in
 uporabljenimi materiali, ter njenih pritrditev na okvir podvozja:
 4.2.2 risbe vozila in tistih delov notranje opreme, ki vplivajo na trdnost nadgradnje ali
 na prostor za preživetje:
 4.3 Lega težišča vozila,pripravljenega za vožnjo, v vzdolžni, prečni in navpični
 smeri:
 4.4 Največja razdalja med središčnicami zunanjih potniških sedežev.
 ____________________________
 Pojasnjevalne opombe: glej Dodatek 1.
 ---pagebreak--- L 373/150 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Dodatek 1 dela 2 Priloge 1
 SPOROČILO
 (največji format: A4 (210 mm x 297 mm))
 Izdal: Ime homologacijskega organa
 .......................................
 .........................................
 Sporočilo o
 – podelitvi homologacije 2/
 – razširitvi homologacije 2/
 – zavrnitvi homologacije 2/
 – preklicu homologacije 2/
 tipa vozila/sestavnega dela/samostojne tehnične enote 2/ v skladu s Pravilnikom št. 107
 Številka homologacije:
 Razlog za razširitev:
 ODDELEK I
 1. Oznaka (trgovsko ime proizvajalca):
 2. Tip:
 3. Podatki za identifikacijo tipa, če je oznaka na vozilu/sestavnem delu/samostojni
 tehnični enoti 2/ 3/
 3.1 Mesto oznake:
 4. Kategorija vozila 2/ 4/
 5. Ime in naslov proizvajalca:
 6. Za sestavne dele in samostojne tehnične enote mesto in način pritrditve oznake
 homologacije :
 7. Naslov/naslovi proizvodne/proizvodnih tovarne/tovarn:
 ODDELEK II
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/151
 1. Dodatne informacije (kjer se uporabljajo): glej dopolnitev
 2. Tehnična služba, pristojna za izvajanje preskusov:
 3. Datum poročila o preskusu:
 4. Številka poročila o preskusu:
 5. Pripombe (če obstajajo): glej dopolnitev
 6. Kraj:
 7. Datum:
 8. Podpis:
 9. Priložen je seznam informativne dokumentacije, ki se hrani pri
 homologacijskem organu, in se lahko pridobi na zahtevo.
 Dopolnitev k certifikatu o homologaciji št.........
 v zvezi s homologacijo vozila v skladu s Pravilnikom št. 107.
 1. Dodatne informacije
 1.1 Kategorija vozila (M2, M3): 2/
 1.2 Zasnova karoserije (enonivojska/dvonivojska, zgibna, nizkopodna 2/)
 1.3 Največja tehnično dovoljena masa vozila (kg):
 1.4 Dolžina (skupna):... mm
 1.5 Širina (skupna):... mm
 1.6 Višina (skupna):... mm
 1.7 Število potnikov (sedečih in stoječih):
 1.7.1 skupaj (N):
 1.7.2 zgornji nivo (Na) 2/:
 1.7.3 spodnji nivo (Nb) 2/:
 1.7.4 število sedečih potnikov:
 1.7.4.1 skupaj (A):
 1.7.4.2 zgornji nivo (Aa) 2/:
 1.7.4.3 spodnji nivo (Ab) 2/:
 ---pagebreak--- L 373/152 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 1.8 Prostornina prostorov za prtljago (m3):
 1.9 Prostor za prevoz prtljage na strehi (m2):
 1.10 Tehnične naprave za olajšanje dostopa v vozila (klančina, dvižna ploščad, sistem
 za znižanje višine vozila):
 1.11 Lega težišča obremenjenega vozila v vzdolžni, prečni in navpični smeri:
 1.12 Trdnost nadgradnje
 številko homologacije, če je potrebna:
 1.13 Homologacija, podeljena v skladu z odstavkom 7.6.3.1 (A)/odstavkom 7.6.3.1
 (B) Priloge 11 2/
 2. Pripombe:
 ___________
 _______________
 1/ Številčna oznaka države, ki je podelila/razširila/zavrnila/preklicala homologacijo (glej
 predpise o homologaciji v Pravilniku).
 2/ Neustrezno črtati.
 3/ Če podatki za identifikacijo tipa vključujejo znake, ki niso bistveni za opis tipa vozila,
 sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki jih zajema ta certifikat o homologaciji,
 se ti znaki v dokumentaciji nadomestijo s simbolom: „?“ (npr. ABC??123??).
 4/ Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/153
 PRILOGA 1
 Del 2
 Dodatek 2
 (največji format: A4 (210 mm x 297 mm))
 SPOROČILO
 Izdal: Ime homologacijskega organa
 ..............................................................
 ...............................................
 ...............................................
 Sporočilo o
 – podelitvi homologacije 2/
 – razširitvi homologacije 2/
 – zavrnitvi homologacije 2/
 – preklicu homologacije 2/
 tipa vozila/sestavnega dela/samostojne tehnične enote 2/ glede na Pravilnik št. 107
 Številka homologacije :
 Razlog za razširitev:
 ODDELEK I
 1. Oznaka (trgovsko ime proizvajalca):
 2. Tip:
 3. Podatki za identifikacijo tipa, če je oznaka na vozilu/sestavnem delu/samostojni
 tehnični enoti 2/ 3/
 3.1 Mesto oznake:
 4. Kategorija vozila 2/ 4/
 5. Ime in naslov proizvajalca:
 ---pagebreak--- L 373/154 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 6. Za sestavne dele in samostojne tehnične enote, mesto in način namestitve
 homologacijske oznake ECE:
 7. Naslov/naslovi proizvodne/proizvodnih tovarne/tovarn:
 ODDELEK II
 1. Dodatne informacije (kjer se uporabljajo): glej dopolnitev
 2. Tehnična služba, pristojna za izvajanje preskusov:
 3. Datum poročila o preskusu:
 4. Številka poročila o preskusu:
 5. Pripombe (če obstajajo): glej dopolnitev
 6. Kraj:
 7. Datum:
 8. Podpis:
 9. Priložen je seznam informativne dokumentacije, ki se hrani pri
 homologacijskem organu, in se lahko pridobi na zahtevo.
 Dopolnitev k certifikatu o homologaciji št.........
 v zvezi s homologacijo karoserije kot samostojne tehnične enote v skladu s
 Pravilnikom št. 107.
 1. Dodatne informacije
 1.1 Kategorija vozila, na katerega se lahko namesti karoserija (M2, M3): 2/
 1.2 Zasnova karoserije (enonivojska/dvonivojska, zgibna, nizkopodna): 2/
 1.3 Tip/tipi podvozja, na katero se lahko namesti nadgradnja:
 1.4 Število potnikov (sedečih in stoječih):
 1.4.1 skupaj (N):
 1.4.2 zgornji nivo (Na): 2/
 1.4.3 spodnji nivo (Nb): 2/
 1.4.4 število sedečih potnikov:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/155
 1.4.4.1 skupaj (A):
 1.4.4.2 zgornji nivo (Aa): 2/
 1.4.4.3 spodnji nivo (Ab): 2/
 1.5 Prostornina prostorov za prtljago (m3):
 1.6 Prostor za prevoz prtljage na strehi (m2):
 1.7 Tehnične naprave za olajšanje dostopa v vozila (klančina, dvižna ploščad, sistem
 za znižanje višine vozila):
 1.8 Trdnost nadgradnje:
 1.8.1 številka homologacije, če je potrebna:
 2. Pripombe:
 3. Točke, ki so bile izpolnjene in prikazane za to samostojno tehnično enoto:
 ________
 ---pagebreak--- L 373/156 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Dodatek 3 dela 2 Priloge 1
 (največji format: A4 (210 mm x 297 mm))
 SPOROČILO
 Izdal: Ime homologacijskega organa
 ..............................................................
 ...............................................
 ...............................................
 Sporočilo o
 – podelitvi homologacije 2/
 – razširitvi homologacije 2/
 – zavrnitvi homologacije 2/
 – preklicu homologacije 2/
 tipa vozila/sestavnega dela/samostojne tehnične enote 2/ v skladu s Pravilnikom št. 107
 Številka homologacije:
 Razlog za razširitev:
 ODDELEK I
 1. Oznaka (trgovsko ime proizvajalca):
 2. Tip:
 3. Podatki za identifikacijo tipa, če je oznaka na vozilu/sestavnem delu/samostojni
 tehnični enoti 2/ 3/
 3.1 Mesto oznake:
 4. Kategorija vozila 2/ 4/
 5. Ime in naslov proizvajalca:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/157
 6. Za sestavne dele in samostojne tehnične enote, mesto in način namestitve
 homologacijske oznake:
 7. Naslov/naslovi proizvodne/proizvodnih tovarne/tovarn:
 ODDELEK II
 1. Dodatne informacije (kjer se uporabljajo): glej dopolnitev
 2. Tehnična služba, pristojna za izvajanje preskusov:
 3. Datum poročila o preskusu:
 4. Številka poročila o preskusu:
 5. Pripombe (če obstajajo): glej dopolnitev
 6. Kraj:
 7. Datum:
 8. Podpis:
 9. Priložen je seznam informativne dokumentacije, ki se hrani pri homologacijskem
 organu, in se lahko pridobi na zahtevo.
 Dopolnitev k certifikatu o homologaciji št.........
 v zvezi s homologacijo tipa vozila s karoserijo, ki je že bila homologirana kot samostojna
 tehnična enota v skladu s Pravilnikom št. 107.
 1. Dodatne informacije
 1.1 Kategorija vozila (M2, M3): 2/
 1.2 Največja tehnično dovoljena masa vozila (kg):
 1.3 Lega težišča obremenjenega vozila v vzdolžni, prečni in navpični smeri:
 1.4 Trdnost nadgradnje
 1.4.1 številka homologacije, če je potrebna:
 1.4 Homologacija, podeljena v skladu z odstavkom 7.6.3.1 (A)/odstavkom 7.6.3.1
 (B) Priloge 11 2/
 ---pagebreak--- L 373/158 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 2. Opombe:
 ______________
 1/ Številčna oznaka države, ki je podelila/razširila/zavrnila/preklicala homologacijo (glej
 predpise o homologaciji v Pravilniku).
 2/ Neustrezno črtati.
 3/ Če podatki za identifikacijo tipa vključujejo znake, ki niso bistveni za opis vozila,
 sestavnega dela ali samostojne tehnične enote, ki jih zajema ta certifikat o homologaciji,
 se ti znaki v dokumentaciji nadomestijo s simbolom: „?“ (npr. ABC??123??).
 4/ Kot je opredeljeno v Konsolidirani resoluciji R.E.3.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/159
 Priloga 2
 NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKIH OZNAK
 Vzorec A
 (glej odstavek 4.4 tega pravilnika)
 01
 a = 8 mm min
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila,
 glede na lastnosti konstrukcije, homologiran na Nizozemskem (E 4) za razred III v skladu s
 Pravilnikom št. 107 pod številko homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je
 bila homologacija podeljena v skladu z zahtevami Pravilnika št. 107, kot je bil spremenjen s
 spremembami 01.
 Vzorec B
 (glej odstavek 4.5 tega pravilnika)
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na vozilo, pomeni, da je bil zadevni tip vozila
 01
 01
 a = 8 mm min
 homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikoma št. 107 in 43.*/ Prvi dve števki
 številke homologacijske pomenita, da je na dan podelitve zadevnih homologacij Pravilnik št.
 107 vključeval spremembe 01, Pravilnik št. 43 pa je ohranil prvotno obliko.
 ___________
 */ Zadnja številka je navedena le kot primer.
 ---pagebreak--- L 373/160 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Vzorec C
 (Glej odstavek 4.1.3 tega pravilnika)
 RS
 01
 a = 8 mm min
 Zgornja homologacijska oznaka, nameščena na karoserijo vozila, pomeni, da je bil zadevni tip
 karoserije, glede na lastnosti konstrukcije, homologiran posebej na Nizozemskem (E 4) za
 razred III kot samostojna karoserija (črka S) v skladu s Pravilnikom št. 107 pod številko
 homologacije 012439. Številka homologacije pomeni, da je bila homologacija podeljena v
 skladu z zahtevami Pravilnika št. 107, kot je bil spremenjen s spremembami 01.
 __________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/161
 PRILOGA 3
 ZAHTEVE, KI JIH MORAJO IZPOLNJEVATI VSA VOZILA
 1.–6. (rezervirano)
 7. ZAHTEVE
 7.1 Splošno
 7.1.1 Če ni drugače določeno, se vse meritve opravijo, ko ima vozilo maso, ki
 ustreza masi vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, ter stoji na gladki in
 vodoravni talni površini ter je v običajnem stanju za vožnjo. Če je vgrajen
 sistem za znižanje vozila, se namesti tako, da ima vozilo med vožnjo
 običajno višino. V primeru podelitve homologacije karoserije kot
 samostojne tehnične enote položaj karoserije glede na ravno vodoravno
 površino določi proizvajalec.
 7.1.2 Če je v tem pravilniku zahteva, da je površina v vozilu vodoravna ali pod
 posebnim kotom, ko ima vozilo maso, ki ustreza masi vozila v stanju,
 pripravljenem za vožnjo, lahko ima pri vozilih z mehanskim vzmetenjem ta
 površina večji naklon ali ima naklon, ko ima vozilo maso vozila,
 pripravljenega za vožnjo, če je ta zahteva izpolnjena, ko je vozilo v stanju
 obremenitve, kot ga je določil proizvajalec. Če je v vozilo vgrajen sistem za
 znižanje vozila, ni v delovanju.
 7.2 Mase in mere
 7.2.1 Vozila izpolnjujejo zahteve iz Priloge 11.
 7.2.2 Prostor, ki je na voljo potnikom
 7.2.2.1 Skupna površina S0, ki je na voljo potnikom, se izračuna tako, da se od
 skupne površine poda vozila odšteje:
 7.2.2.1.1 površina vozniškega prostora;
 7.2.2.1.2 površina stopnic pri vratih in površina vseh drugih stopnic z globino, manjšo
 od 300 mm, ter površina, zavzeta z vrati in njihovim mehanizmom, ko
 delujejo;
 7.2.2.1.3 površina vsakega dela, nad katerim je svetla višina manjša od 1 350 mm,
 merjeno od poda, brez upoštevanja dovoljenega vdora v prostor iz odstavkov
 7.7.8.6.3 in 7.7.8.6.4. Pri vozilih razreda A ali B se ta mera lahko zmanjša na
 1 200 mm;
 7.2.2.1.4 površina katerega koli dela vozila, ki po odstavku 7.9.4 ni dostopna
 potnikom;
 7.2.2.1.5 površina katerega koli prostora, namenjenega izključno prevozu blaga ali
 prtljage, ki ni dostopen potnikom;
 ---pagebreak--- L 373/162 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.2.2.1.6 površina, ki je potrebna za zagotavljanje neoviranega delovnega prostora pri
 čajni kuhinji;
 7.2.2.1.7 površina poda, ki jo zavzemajo stopnišče, polstopnišče, notranje stopnišče ali
 površina vsake stopnice.
 7.2.2.2 Površina S1, ki je na voljo stoječim potnikom, se izračuna tako, da se od S0
 odšteje:
 7.2.2.2.1 površina vseh delov poda, kjer naklon presega največje dovoljene vrednosti,
 določene v odstavku 7.7.6;
 7.2.2.2.2 površina vseh delov, ki stoječemu potniku niso dostopni, če so vsi sedeži
 zasedeni, razen sklopnih sedežev;
 7.2.2.2.3 površina vseh predelov, kjer je svetla višina nad podom manjša od višine
 prehoda, določene v odstavku 7.7.5.1 (ročaji se v zvezi s tem ne upoštevajo);
 7.2.2.2.4 površina pred prečno navpično ravnino, ki poteka skozi sredino površine
 vozniškega sedeža (v najbolj nazaj pomaknjeni legi);
 7.2.2.2.5 površina 300 mm pred vsemi sedeži, ki niso sklopni, razen kjer je prečno
 usmerjen sedež nameščen nad okrovom kolesa, se ta vrednost lahko zmanjša
 na 225 mm. V primeru spremenljive razporeditve sedežev pred katerim koli
 sedežem, kadar se uporablja, glej odstavek 7.2.2.4;
 7.2.2.2.6 katera koli površina, ki ni izključena s predpisi iz odstavkov 7.2.2.2.1 do
 7.2.2.2.5 in na katero ni mogoče položiti pravokotnika velikosti
 400 mm x 300 mm;
 7.2.2.2.7 pri vozilih razreda II površina, kjer stanje ni dovoljeno;
 7.2.2.2.8 pri dvonivojskih vozilih vse površine na zgornjem nivoju;
 7.2.2.2.9 površina prostora/prostorov za invalidski voziček, če velja/veljajo za
 zasedenega/zasedene z uporabnikom/uporabniki invalidskih vozičkov, glej
 odstavek 7.2.2.4.
 7.2.2.3 V vozilu je število sedežev (P), ki niso sklopni sedeži in ustrezajo zahtevam
 iz odstavka 7.7.8. Če je vozilo razreda I, II ali A, je število sedežev na
 vsakem nivoju najmanj enako številu kvadratnih metrov poda na tem nivoju,
 ki je na voljo potnikom in posadki (če obstaja), zaokroženemu navzdol na
 najbližje celo število; to število je lahko pri vozilih razreda I, razen pri
 zgornjem nivoju, zmanjšano za 10 odstotkov.
 7.2.2.4 Pri vozilu, opremljenem s spremenljivo razporeditvijo sedežev, se površina,
 ki je na voljo stoječim potnikom (S1), in predpisi iz odstavka 7.2.3 ustrezno
 določijo za vsakega od naslednjih pogojev:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/163
 7.2.2.4.1 zasedejo se vsi razpoložljivi sedeži, nato preostala površina za stoječe
 potnike, in če še ostane prostor, prostori za invalidske vozičke;
 7.2.2.4.2 zasedejo se vsa razpoložljiva stojišča, nato preostali sedeži, ki so na voljo
 sedečim potnikom, in če še ostane prostor, prostori za invalidske vozičke;
 7.2.2.4.3 zasedejo se vsi razpoložljivi prostori za invalidske vozičke, nato preostala
 površina za stoječe potnike in potem preostali sedeži, ki so na voljo za
 uporabo.
 7.2.3 Označevanje vozil
 7.2.3.1 V vozilu se v bližini sprednjih vrat, tako da je vidno z notranje strani, z vsaj
 15 mm velikimi črkami ali piktogrami in vsaj 25 mm velikimi številkami,
 jasno označi:
 7.2.3.1.1 največje število sedežev, za katere je vozilo zasnovano;
 7.2.3.1.2 največje število morebitnih stojišč, za katere je vozilo zasnovano;
 7.2.3.1.3 največje število morebitnih invalidskih vozičkov, za katere je vozilo
 zasnovano.
 7.2.3.2 Če je vozilo zasnovano za spremenljivo število sedežev, spremenljivo
 površino za stoječe potnike ali spremenljivo število invalidskih vozičkov,
 veljajo zahteve iz odstavka 7.2.3.1 vsakič za največjo število sedežev in
 ustrezno število invalidskih vozičkov in stoječih potnikov, če je to primerno.
 7.2.3.3 V vozniškem prostoru se na mestu, ki ga voznik jasno vidi, zagotovi prostor,
 na katerem se z vsaj 10 mm velikimi črkami ali piktogrami in z vsaj 12 mm
 velikimi številkami navede:
 7.2.3.3.1 masa prtljage, ki se lahko prevaža, če je vozilo obremenjeno z največjim
 številom potnikov in posadke ter ne presega največje tehnično dovoljene
 mase ali dovoljene obremenitve katere koli osi. Ta vključuje maso prtljage:
 7.2.3.3.1.1 v prostorih za prtljago (masa B, odstavek 7.4.3.3.1 Priloge 11);
 7.2.3.3.1.2 na strehi, če je opremljena za prevoz prtljage (masa BX, odstavek 7.4.3.3.1
 Priloge 11).
 7.3 Trdnost nadgradnje
 7.3.1 Vsa enonivojska vozila razredov II in III imajo nadgradnje, ki izpolnjujejo
 zahteve iz Priloge 5.
 7.4 Preskus stabilnosti
 7.4.1 Stabilnost vozila je takšna, da ne preseže točke, v kateri se vozilo prevrne, če
 se površina, na kateri stoji vozilo, nagne izmenično na obe strani pod kotom
 28 stopinj glede na horizontalo.
 ---pagebreak--- L 373/164 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.4.2 Za namene zgornjega preskusa ima vozilo maso, ki ustreza masi vozila v
 stanju, pripravljenem za vožnjo, kot je opisano v odstavku 2.18 tega
 pravilnika, ob naslednjih dodatnih pogojih:
 7.4.2.1 na vsakem potniškem sedežu je obremenitev, enaka vrednosti Q (kot je
 določena v odstavku 7.4.3.3.1 Priloge 11). Če je vozilo namenjeno stoječim
 potnikom ali ima člana posadke, ki ne sedi, so težišča obremenitev Q ali
 75 kg, ki jim ustrezajo, enakomerno porazdeljena na območju za stoječe
 potnike ali člane posadke na višini 875 mm. Če je vozilo opremljeno za
 prevoz prtljage na strehi, se na streho pritrdi enakomerno porazdeljena masa
 (BX), ki ni manjša od tiste, ki jo je navedel proizvajalec v skladu z
 odstavkom 7.4.3.3.1 Priloge 11, in ustreza takšni prtljagi. V drugih prostorih
 za prtljago ni prtljage.
 7.4.2.2 Če ima vozilo spremenljivo razporeditev sedežev, spremenljivo
 razporeditev stojišč ali je zasnovano za prevoz enega ali več invalidskih
 vozičkov, so glede na katero koli območje prostora za potnike, ki se
 spremeni, obremenitve iz odstavka 7.4.2.1 večje od:
 a) mase, ki ustreza številu sedečih potnikov, ki lahko zasedejo to območje,
 vključno z maso snemljivih sedežev ali
 b) mase, ki ustreza številu stoječih potnikov, ki lahko zasedejo to območje,
 ali
 c) mase invalidskih vozičkov in uporabnikov, ki lahko zasedejo območje, s
 skupno maso vsakega 250 kg na višini 500 mm nad podom v središču
 vsakega prostora za invalidski voziček ali
 d) mase sedečih potnikov, stoječih potnikov in uporabnikov invalidskih
 vozičkov ter kakršne koli kombinacije potnikov, ki lahko zasedejo to
 območje.
 7.4.3 Višina katere koli stopnice, ki se uporablja za preprečevanje bočnega zdrsa
 kolesa vozila na napravi za preskušanje nagibanja, ni večja od dveh tretjin
 razdalje med površino, na kateri vozilo stoji pred nagibanjem, in tistim delom
 platišča tega kolesa, ki je najbližje površini, ko je vozilo obremenjeno v
 skladu z odstavkom 7.4.2.
 7.4.4 Med preskusom se nobeni deli vozila, ki se med seboj naj ne bi stikali med
 običajno uporabo vozila, ne stikajo med seboj in noben del se ne poškoduje
 ali premakne.
 7.4.5 Kot druga možnost se lahko z računsko metodo pokaže, da se vozilo ne bo
 prevrnilo pod pogoji, opisanimi v odstavkih 7.4.1 in 7.4.2 Takšen izračun
 upošteva naslednje parametre:
 7.4.5.1 mase in mere;
 7.4.5.2 višino težišča;
 7.4.5.3 trdoto vzmeti;
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/165
 7.4.5.4 navpično in vodoravno vzmetnost pnevmatik;
 7.4.5.5 značilnosti uravnavanja zračnega tlaka v zračnih vzmeteh;
 7.4.5.6 položaj središča vrtenja;
 7.4.5.7 torzijsko trdnost karoserije.
 Metoda izračuna je opisana v Dodatku 1 k tej prilogi.
 7.5 Zaščita pred nevarnostjo požara
 7.5.1 Prostor za vgradnjo motorja
 7.5.1.1 V prostoru za vgradnjo motorja se ne uporablja vnetljiva zvočna izolacija ali
 material, ki se lahko prepoji z gorivom, mazivom ali drugo gorljivo snovjo,
 razen če je prekrit z nepropustnim slojem.
 7.5.1.2 Z ustrezno razporeditvijo prostora za vgradnjo motorja ali zagotovitvijo
 odvodnih odprtin se sprejmejo previdnostni ukrepi, da se čim bolj prepreči
 kopičenje goriva, mazalnega olja ali drugih gorljivih snovi v katerem koli
 delu prostora za vgradnjo motorja.
 7.5.1.3 Pregrada iz materiala, odpornega proti vročini, se vgradi med prostor za
 vgradnjo motorja ali kateri koli drug vir toplote (kot je naprava, namenjena
 absorbiranju energije, ki se sprošča pri dolgi vožnji navzdol, npr. retarder, ali
 naprava za ogrevanje notranjosti karoserije, razen naprave, ki deluje s
 kroženjem tople vode) in ostali del vozila. Vsi pritrdilni elementi, spojke,
 tesnila itd., uporabljeni v povezavi s pregrado, so odporni proti ognju.
 7.5.1.4 V prostoru za potnike se lahko zagotovi ogrevalna naprava, ki ne deluje na
 vročo vodo, če je material ohišja odporen proti temperaturam, ki jih ustvarja
 naprava, če ne sprošča strupenih hlapov in je nameščena tako, da za nobenega
 potnika ni verjetno, da se dotakne katere koli vroče površine.
 7.5.2 Električna oprema in ožičenje
 7.5.2.1 Vsi kabli so dobro izolirani ter vsi kabli in električna oprema lahko prenesejo
 temperaturne in vlažnostne razmere, ki so jim izpostavljeni. V prostoru za
 vgradnjo motorja se posebna pozornost nameni njihovi primernosti za
 prenašanje temperature okolja in vplivom vseh mogočih onesnaževalcev.
 7.5.2.2 Skozi noben kabel, uporabljen v električnem tokokrogu, ne sme teči močnejši
 tok od tistega, ki je sprejemljiv za tak kabel, ob upoštevanju načina
 namestitve in najvišje temperature prostora.
 7.5.2.3 Vse elemente električnega tokokroga, razen zaganjača, tokokroga vžiga
 (prisilni vžig), žarilnih svečk, naprave za zaustavitev motorja, napajalnega
 elementa in negativnega pola na akumulatorju se poveže z varovalko ali
 stikalo. Vseeno so lahko varovani s skupno varovalko ali skupnim stikalom,
 če njihov nazivni tok ne presega 16 A.
 ---pagebreak--- L 373/166 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.5.2.4 Vsi kabli so dobro zaščiteni in varno pritrjeni tako, da se ne morejo
 poškodovati s presekanjem, obrabo ali drgnjenjem.
 7.5.2.5 Če napetost v enem ali več električnih tokokrogih vozila presega 100 V
 efektivne napetosti (koren povprečja kvadratov), se ročno ločilno stikalo, ki
 lahko odklopi vse takšne tokokroge od glavnega električnega napajanja,
 poveže z vsakim polom tega napajanja, ki električno ni povezano z zemljo, in
 se namesti v vozilu tako, da je preprosto dostopno vozniku, pod pogojem, da
 nobeno takšno ločilno stikalo ne more prekiniti nobenega električnega
 tokokroga, ki napaja obvezne zunanje luči vozila. Ta odstavek ne velja za
 visokonapetostne tokokroge vžiga ali neodvisne tokokroge v enoti opreme v
 vozilu.
 7.5.2.6 Vsi električni kabli so nameščeni tako, da se noben njihov del ne more stikati
 s cevjo za dovod goriva ali s katerim koli delom izpušnega sistema ali biti
 izpostavljen prekomerni vročini, razen če sta zagotovljeni ustrezna posebna
 izolacija in zaščita, kot na primer pri izpušnem ventilu z magnetnim stikalom.
 7.5.3 Akumulatorji
 7.5.3.1 Vsi akumulatorji so dobro pritrjeni in dostopni brez težav.
 7.5.3.2 Prostor za akumulator je ločen od prostora za potnike in vozniškega prostora
 ter se prezračuje navzven.
 7.5.3.3 Sponke akumulatorjev so postavljene tako, da kratek stik ni mogoč.
 7.5.4 Gasilni aparat in oprema za prvo pomoč
 7.5.4.1 Zagotovi se prostor za namestitev enega ali več gasilnih aparatov, pri čemer je
 eden blizu vozniškega sedeža. V vozilih razreda A ali B ta prostor ni manjši
 od 8 dm3 in v vozilih razreda I, II ali III ni manjši od 15 dm3.
 7.5.4.2 Zagotovi se prostor za namestitev ene ali več omaric za prvo pomoč.
 Zagotovljeni prostor ni manjši od 7 dm3, najmanjša mera ni manjša od
 80 mm.
 7.5.4.3 Gasilni aparati in omarice za prvo pomoč so lahko zaščiteni pred krajo ali
 vandalizmom (npr. v notranji omarici ali za steklom, ki se ga lahko razbije),
 pod pogojem, da so prostori za te predmete jasno označeni in da so
 zagotovljena sredstva, s katerimi jih osebe lahko v primeru sile preprosto
 izvlečejo.
 7.5.5 Materiali
 Namestitev vnetljivih materialov do 100 mm okoli izpušnega sistema ali
 katerih koli drugih večjih virov toplote ni dovoljena, razen če je material
 učinkovito zaščiten. Kjer je potrebno, se zagotovi zaščita, ki prepreči, da se
 mast ali drugi vnetljivi materiali stikajo z izpušnim sistemom ali drugimi
 večjimi viri toplote. Za namene tega odstavka je vnetljiv material tisti, ki ni
 zasnovan tako, da prenese temperature, ki jim je lahko izpostavljen na tem
 mestu.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/167
 7.6 Izhodi
 7.6.1 Število izhodov
 7.6.1.1 Najmanjše število vrat v vozilu je dvoje, in sicer dvoje delovnih vrat ali ena
 delovna vrata in ena zasilna vrata. Najmanjše število predpisanih delovnih
 vrat:
 Število potnikov Število delovnih vrat
 RAZREDA I in RAZRED II RAZREDA III
 A in B
 9–45 1 1 1
 46–70 2 1 1
 71–100 3 2 1
 > 100 4 3 1
 7.6.1.2 V vsakem togem delu zgibnega vozila so najmanj ena delovna vrata, razen v
 sprednjem delu zgibnega vozila razreda I kjer je najmanj dvoje delovnih vrat.
 7.6.1.3 Za namen te zahteve delovna vrata, ki so opremljena z upravljalnim sistemom
 na energetski pogon, ne veljajo kot zasilna vrata, razen če jih je mogoče
 preprosto odpreti z roko, potem ko je bila vključena upravljalna naprava iz
 odstavka 7.6.5.1, če je to potrebno.
 7.6.1.4 Najmanjše število izhodov je takšno, da je skupno število izhodov v ločenem
 oddelku:
 Število potnikov in posadke, ki jih lahko Najmanjše skupno število izhodov
 sprejme vsak oddelek
 1–8 2
 9–16 3
 17–30 4
 31–45 5
 46–60 6
 61–75 7
 76–90 8
 91–110 9
 ---pagebreak--- L 373/168 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Število potnikov in posadke, ki jih lahko Najmanjše skupno število izhodov
 sprejme vsak oddelek
 111–130 10
 > 130 11
 Lopute za zasilni izhod lahko štejejo le kot eden od zgoraj navedenih zasilnih
 izhodov.
 7.6.1.5 Vsak togi del zgibnega vozila se pri določanju najmanjšega števila in položaja
 izhodov obravnava kot ločeno vozilo, razen pri odstavku 7.6.2.4. Toaletni
 prostori ali kuhinje pri določanju števila zasilnih izhodov ne veljajo za ločene
 oddelke. Število potnikov se določi za vsak togi del.
 7.6.1.6 Dvojna delovna vrata štejejo za dvoje vrat in dvojno ali večkratno okno šteje
 za dvoje oken za zasilni izhod.
 7.6.1.7 Če vozniški prostor ne zagotavlja dostopa do prostora za potnike s prehodom
 v skladu z enim od pogojev, opisanih v odstavku 7.7.5.1.1, morajo biti
 izpolnjeni naslednji pogoji:
 7.6.1.7.1 vozniški prostor ima dva izhoda, ki nista na isti stranski steni; če je eden od
 teh izhodov okno, ta izpolnjuje zahteve iz odstavkov 7.6.3.1 in 7.6.8 za okno
 za zasilni izhod;
 7.6.1.7.2 ob vozniku je dovoljen eden ali dva sedeža za dodatne osebe in v takem
 primeru sta oba izhoda iz odstavka 7.6.1.7.1 vrata. Vozniška vrata veljajo za
 zasilna vrata za potnike na teh sedežih, če vozniški sedež, volan, ohišje
 motorja, ročica menjalnika, komanda ročne zavore itd. niso prevelika ovira.
 Vrata, namenjena tem dodatnim osebam, veljajo kot zasilna vrata za voznika.
 V oddelku, ki vključuje vozniški prostor, se lahko namesti do pet dodatnih
 sedežev, če ti dodatni sedeži in prostor zanje izpolnjujejo vse zahteve iz tega
 pravilnika in če najmanj ena vrata, ki omogočajo dostop v prostor za potnike,
 izpolnjujejo zahteve iz odstavka 7.6.3 za zasilna vrata;
 7.6.1.7.3 v okoliščinah, opisanih v odstavkih 7.6.1.7.1 in 7.6.1.7.2, izhodi, zagotovljeni
 v vozniškem prostoru, ne štejejo za ene od vrat, ki jih zahtevajo odstavki
 7.6.1.1 do 7.6.1.2, in ne za enega od izhodov, ki jih zahteva odstavek 7.6.1.4,
 razen v primeru iz odstavkov 7.6.1.7.1 in 7.6.1.7.2 Odstavki od 7.6.3 do 7.6.7,
 7.7.1, 7.7.2 in 7.7.7 ne veljajo za takšne izhode.
 7.6.1.8 Če so vozniški prostor in sedeži ob njem dostopni iz glavnega prostora za
 potnike po prehodu v skladu z enim od pogojev, opisanih v odstavku
 7.7.5.1.1, zunanji izhod iz vozniškega prostora ni potreben.
 7.6.1.9 Če so vozniška vrata ali drug izhod iz oddelka zagotovljena v okoliščinah,
 opisanih v odstavku 7.6.1.8, ta lahko štejejo kot izhod za potnike le, če:
 7.6.1.9.1 potniki ob uporabi tega izhoda brez težav pridejo mimo volana in vozniškega
 sedeža;
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/169
 7.6.1.9.2 izpolnjujejo zahteve v zvezi z merami zasilnih vrat, določenimi v odstavku
 7.6.3.1.
 7.6.1.10 Odstavka 7.6.1.8 in 7.6.1.9 ne preprečujeta, da so med vozniškim sedežem in
 prostorom za potnike vrata ali druga pregrada, če lahko voznik v sili to
 pregrado hitro odstrani. Vozniška vrata v oddelku, ki je zavarovan s tako
 pregrado, ne štejejo za izhod za potnike.
 7.6.1.11 Razen zasilnih vrat in oken za zasilni izhod so v vozila razredov II, III in B
 vgrajene tudi lopute za zasilni izhod. Te so lahko vgrajene tudi v vozilih
 razredov I in A. Najmanjše število loput je:
 Število potnikov Število loput
 do 50 l
 več kot 50 2
 7.6.2 Razmestitev izhodov
 Vozila z več kot 22 potniškimi sedeži izpolnjujejo spodnje zahteve. Vozila za
 prevoz do največ 22 potnikov lahko izpolnjujejo spodnje zahteve ali zahteve
 iz odstavka 1.2 Priloge 7.
 7.6.2.1 Delovna vrata so nameščena na tisti strani vozila, ki je bližja robu ceste glede
 na smer vožnje v državi, v kateri bo imelo vozilo dovoljenje za uporabo, in
 najmanj ena od njih so v sprednji polovici vozila. To ne preprečuje namestitve
 vrat na zadnji strani vozila za uporabnike invalidskih vozičkov.
 7.6.2.2 Dvoje vrat iz odstavka 7.6.1.1 je razmaknjenih tako, da razdalja med
 prečnima navpičnima ravninama skozi njihova središča ni manjša od
 40 odstotkov celotne dolžine prostora za potnike. Če so ena od teh vrat del
 dvojnih vrat, se ta razdalja meri med najbolj oddaljenimi vrati.
 7.6.2.3 Izhodi so razporejeni tako, da je njihovo število na obeh straneh vozila
 dejansko enako.
 7.6.2.4 Najmanj en zasilni izhod je na zadnji ali sprednji strani vozila. Pri vozilih
 razreda I in vozilih, ki imajo zadnji del stalno ločen od prostora za potnike, je
 ta zahteva izpolnjena, če imajo vgrajeno loputo za zasilni izhod.
 7.6.2.5 Izhodi na isti strani vozila so ustrezno razporejeni po dolžini vozila.
 7.6.2.6 Vrata na zadnji strani vozila so dovoljena, če to niso delovna vrata.
 7.6.2.7 Če so vgrajene lopute za zasilni izhod, so razporejene tako: če je vgrajena le
 ena loputa, je nameščena v srednji tretjini vozila; če sta vgrajeni dve loputi, je
 razdalja med njima najmanj 2 m, merjeno med najbližje si ležečima roboma
 odprtin po črti, vzporedni z vzdolžno osjo vozila.
 7.6.3. Najmanjše mere izhodov
 ---pagebreak--- L 373/170 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.6.3.1 Različne vrste izhodov imajo naslednje najmanjše mere:
 Razred I Razreda II Opombe
 in III
 višina (mm) 1 800 1 650 –
 delovna vrata odprtina širina (mm) enojna vrata: 650 Ta mera je lahko za 100 mm
 vrat manjša, če se meri v višini
 dvojna vrata: 1200 ročajev.
 zasilna višina (mm) 1 250 –
 vrata širina (mm) 550
 okno za površina: (mm2) 400 000 Na površino je mogoče včrtati
 zasilni izhod pravokotnik 500 mm x 700 mm.
 Okno za zasilni izhod na zadnji strani vozila, V odprtino okna za zasilni izhod je mogoče včrtati
 če proizvajalec ne zagotovi okna za zasilni pravokotnik z višino 350 mm in širino 1 550 mm. Vogali
 izhod z zgoraj določenimi najmanjšimi pravokotnika so lahko zaobljeni s polmerom, ki ni večji od
 merami. 250 mm.
 loputa za zasilni odprtina površina 400 000 Na površino je mogoče včrtati
 izhod lopute (mm2) pravokotnik 500 mm x 700 mm.
 7.6.3.2 Vozila za prevoz do največ 22 potnikov lahko izpolnjujejo zahteve iz
 odstavka 7.6.3.1 ali zahteve iz odstavka 1.1 Priloge 7.
 7.6.4 Tehnične zahteve za vsa delovna vrata
 7.6.4.1 Vsaka delovna vrata je mogoče preprosto odpreti z notranje in zunanje strani
 vozila, ko vozilo stoji (vendar ne nujno, ko se vozilo premika). Vseeno ta
 zahteva ne izključuje možnosti zaklepanja vrat od zunaj, pod pogojem, da se
 vedno lahko odprejo z notranje strani.
 7.6.4.2 Vsaka upravljalna naprava ali naprava za odpiranje vrat od zunaj je
 nameščena med 1 000 in 1 500 mm nad tlemi in največ 500 mm od vrat. Pri
 vozilih razredov I, II in III je vsaka upravljalna naprava ali naprava za
 odpiranje vrat z notranje strani nameščena med 1 000 in 1 500 mm nad
 zgornjo površino poda ali stopnice, ki je najbližja upravljalni napravi, in
 največ 500 mm oddaljena od vrat. To ne velja za upravljalne naprave,
 nameščene v vozniškem prostoru.
 7.6.4.3 Vsaka enojna delovna vrata z ročnim odpiranjem, ki so pritrjena na tečajih ali
 v vrtiščih, so pritrjena tako, da se zaprejo, če v odprti legi pri vožnji vozila
 naprej zadenejo ob mirujoč predmet.
 7.6.4.4 Če so delovna vrata z ročnim odpiranjem opremljena z zaskočnim zapahom,
 je to dvostopenjski zapah.
 7.6.4.5 Na notranji strani delovnih vrat ni nobene naprave, namenjene za pokrivanje
 notranjih stopnic, ko so vrata zaprta. To ne izključuje prisotnosti mehanizma
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/171
 za odpiranje vrat in druge opreme, pritrjene na notranjo stran vrat, ki ni
 podaljšek poda, na katerem potnik lahko stoji, v prostoru stopnišča, ko so
 vrata zaprta. Ta mehanizem in oprema ne smeta biti nevarna za potnike.
 7.6.4.6 Če neposredni pogled ni ustrezen, se namestijo optične ali druge naprave, ki
 omogočajo vozniku, da s svojega sedeža opazi potnika v neposredni bližini
 notranjosti in zunanjosti obeh strani delovnih vrat, ki niso delovna vrata s
 samodejnim delovanjem.
 V primeru delovnih vrat na zadnji strani vozila za največ 22 potnikov je ta
 zahteva izpolnjena, če voznik lahko opazi osebo, visoko 1,3 m, ki stoji 1 m za
 vozilom.
 7.6.4.7 Vsaka vrata, ki se odpirajo v notranjost vozila, in njihov mehanizem so
 zgrajeni tako, da njihovo gibanje ob običajnih pogojih uporabe ne poškoduje
 potnikov. Če je potrebno, se vgradijo ustrezne zaščitne naprave.
 7.6.4.8 Če so delovna vrata v bližini vrat v toaletni prostor ali drug notranji prostor,
 se zaščitijo pred nenamernim odpiranjem. Vseeno ta zahteva ne velja, če se
 vrata samodejno zaklenejo, ko se vozilo premika s hitrostjo nad 5 km/h.
 7.6.4.9 Pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov, pri katerih so delovna vrata na
 zadnji strani vozila, se vratna krila ne morejo odpreti za več kot 115 ° in ne za
 manj kot 85° in, ko so odprta, so lahko v tej legi tudi samodejno zadržana. To
 ne izključuje možnosti, da vrata preidejo to blokado in se odprejo preko tega
 kota, če je to varno; na primer, za omogočanje vzvratne vožnje do visoke
 nakladalne ploščadi ali za odpiranje vrat za 270 °, kar omogoča prosto
 nakladalno območje za vozilom.
 7.6.5 Dodatne tehnične zahteve za delovna vrata na energetski pogon
 7.6.5.1 V primeru sile je mogoče vsaka delovna vrata na energetski pogon takrat, ko
 vozilo stoji (vendar ne nujno, ko se vozilo premika), odpreti z notranje strani
 in, če niso zaklenjena, od zunaj z upravljalnimi napravami, ki ne glede na to,
 ali deluje oskrba z energijo ali ne:
 7.6.5.1.1 prevladajo nad vsemi drugimi upravljalnimi napravami za vrata;
 7.6.5.1.2 so v primeru notranjih upravljalnih naprav nameščena najmanj 300 mm od
 vrat, na višini najmanj 1 600 mm nad prvo stopnico;
 7.6.5.1.3 so dobro vidna in jasno prepoznavna, če se oseba približuje vratom in če stoji
 pred vrati, ter so, če so to dodatne upravljalne naprave za odpiranje, jasno
 označena za uporabo v sili;
 7.6.5.1.4 lahko z njimi upravlja ena oseba, ko stoji neposredno pred vrati;
 7.6.5.1.5 odprejo vrata ali omogočijo, da se vrata preprosto odprejo z roko;
 7.6.5.1.6 so lahko zaščitena z napravo, ki jo je možno preprosto odstraniti ali razbiti, da
 se omogoči dostop do upravljalne naprave v sili; na delovanje upravljalne
 ---pagebreak--- L 373/172 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 naprave v sili ali odstranitev zaščitnega pokrova upravljalne naprave je
 voznik opozorjen zvočno in svetlobno ter
 7.6.5.1.7 so pri vratih, ki jih upravlja voznik in ne izpolnjujejo zahtev iz odstavka
 7.6.5.6.2, takšne, da se potem, ko so uporabljene za odpiranje vrat in se vrnejo
 v običajni položaj, vrata ponovno ne zaprejo, dokler voznik nato ne vključi
 upravljalne naprave za zapiranje.
 7.6.5.2 Nameščena je lahko naprava, ki jo upravlja voznik z vozniškega sedeža, za
 izključitev zunanjih upravljalnih naprav v sili za zaklepanje delovnih vrat od
 zunaj. V tem primeru se zunanje upravljalne naprave v sili ponovno
 samodejno vključijo ob zagonu motorja ali preden vozilo doseže hitrost
 20 km/h. Pozneje se zunanje upravljalne naprave v sili ne smejo izključiti
 samodejno, ampak to stori voznik.
 7.6.5.3 Vsaka delovna vrata, ki jih upravlja voznik, je mogoče upravljati z
 vozniškega sedeža z uporabo upravljalnih naprav, ki so, razen nožnih
 upravljalnih naprav, jasno in razločno označene.
 7.6.5.4 Vsaka delovna vrata na energetski pogon sprožijo vizualno kontrolno
 napravo, ki jo voznik jasno vidi, ko sedi v običajnem položaju pri vožnji pri
 vseh pogojih osvetlitve, in ga opozarja, da vrata niso popolnoma zaprta. Ta
 kontrolna naprava opozarja vedno, ko je toga konstrukcija vrat med
 popolnoma odprto lego in točko, ki je 30 mm oddaljena od popolnoma zaprte
 lege. Ena kontrolna naprava je lahko namenjena za ena vrata ali več. Vseeno
 taka kontrolna naprava ne sme biti vgrajena za nadzor sprednjih delovnih
 vrat, ki ne izpolnjujejo zahtev iz odstavkov 7.6.5.6.1.1. in 7.6.5.6.1.2.
 7.6.5.5 Upravljalne naprave, s katerimi lahko voznik odpira in zapira delovna vrata
 na energetski pogon, so take, da lahko voznik med odpiranjem ali zapiranjem
 vedno spremeni smer gibanja vrat.
 7.6.5.6 Upravljalni sistem za vsaka delovna vrata na energetski pogon, in njihova
 konstrukcija sta takšna, da je malo verjetno, da vrata med zapiranjem
 poškodujejo ali stisnejo potnika.
 7.6.5.6.1 Ta zahteva velja za izpolnjeno, če sta uresničeni naslednji zahtevi:
 7.6.5.6.1.1 Prva zahteva je, da se vrata, kadar njihovo zapiranje na vsaki merilni točki,
 opisani v Prilogi 6, ovira sila stiskanja, ki ne presega 150 N, samodejno
 ponovno popolnoma odprejo in ostanejo odprta, dokler se ne vklopi
 upravljalna naprava za zapiranje, razen pri delovnih vratih s samodejnim
 delovanjem. Sila stiskanja se lahko meri s katero koli metodo, ki se lahko
 zadovoljivo dokaže pristojnim organom. Smernice so navedene v Prilogi 6 k
 temu pravilniku. Največja sila je kratek čas lahko večja od 150 N, pod
 pogojem, da ne presega 300 N. Sistem ponovnega odpiranja se lahko preveri s
 preskusno palico s prerezom višine 60 mm, širine 30 mm in z vogali,
 zaobljenimi s polmerom 5 mm.
 7.6.5.6.1.2 Druga zahteva je, da kadar vrata stisnejo zapestje ali prste potnika:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/173
 7.6.5.6.1.2.1 se vrata samodejno ponovno popolnoma odprejo in, razen pri delovnih vratih
 s samodejnim delovanjem, ostanejo odprta, dokler se ne vklopi upravljalna
 naprava za zapiranje, ali
 7.6.5.6.1.2.2 lahko potnik zapestje ali prste enostavno izvleče iz vrat brez nevarnosti
 poškodbe. Ta zahteva se lahko preveri z roko ali preskusno palico, navedeno
 v odstavku 7.6.5.6.1.1, ki je na enem delu v dolžini 300 mm stanjšana z
 debeline 30 mm na debelino 5 mm. Palica ne sme biti zloščena ali namazana.
 Če vrata stisnejo palico, jo je mogoče preprosto izvleči, ali
 7.6.5.6.1.2.3 vrata ostanejo v legi, ki omogoča prost prehod preskusne palice s prerezom
 višine 60 mm, širine 20 mm, z vogali, zaobljenimi s polmerom 5 mm. Ta
 lega ne sme biti več kot 30 mm oddaljena od popolnoma zaprte lege.
 7.6.5.6.2 Pri sprednjih delovnih vratih velja, da je zahteva iz odstavka 7.6.5.6
 izpolnjena, če:
 7.6.5.6.2.1 vrata izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 7.6.5.6.1.1 in 7.6.5.6.1.2 ali
 7.6.5.6.2.2 imajo vrata mehke robove; vseeno ti ne smejo biti tako mehki, da ko vrata
 stisnejo preskusno palico, navedeno v odstavku 7.6.5.6.1.1, toga konstrukcija
 vrat doseže popolnoma zaprto lego.
 7.6.5.7 Če delovna vrata na energetski pogon, ostanejo zaprta le ob neprekinjeni
 oskrbi z energijo, se zagotovi vizualna opozorilna naprava, ki obvesti voznika
 na izpad energije za oskrbo vrat.
 7.6.5.8 Naprava za preprečitev speljevanja, če je vgrajena, deluje le pri hitrosti,
 manjši od 5 km/h, in pri hitrosti, večji od te, njeno delovanje ni mogoče.
 7.6.5.9 Če v vozilo ni vgrajena naprava za preprečitev speljevanja, se ob speljevanju
 mirujočega vozila sproži zvočno opozorilo za voznika, če katera koli od
 delovnih vrat, ki delujejo s tujo silo, niso popolnoma zaprta. To zvočno
 opozorilo se sproži pri hitrosti, večji od 5 km/h, za vrata, ki izpolnjujejo
 zahteve iz odstavka 7.6.5.6.1.2.3.
 7.6.6 Dodatne tehnične zahteve za delovna vrata s samodejnim delovanjem
 7.6.6.1 Vključitev upravljalnih naprav za odpiranje.
 7.6.6.1.1 Razen v primerih iz odstavka 7.6.5.1 lahko upravljalne naprave za odpiranje
 vsakih delovnih vrat s samodejnim delovanjem vključi in izključi le voznik s
 svojega sedeža.
 7.6.6.1.2 Vključitev in izključitev sta lahko neposredni z uporabo stikala ali posredni,
 na primer z odprtjem in zaprtjem sprednjih delovnih vrat.
 7.6.6.1.3 Ko voznik vključi upravljalne naprave za odpiranje, se to nakaže znotraj
 vozila in, če se bodo vrata odprla od zunaj, tudi zunaj vozila; indikator (npr.
 osvetljen gumb, svetlobni znak) je na zadevnih vratih ali ob njih.
 ---pagebreak--- L 373/174 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.6.6.1.4 V primeru neposredne vključitve z uporabo stikala je voznik jasno opozorjen
 na stanje sistema, na primer s položajem stikala ali signalno lučko ali
 osvetljenim stikalom. Stikalo se posebno označi in namesti tako, da ga ni
 mogoče zamenjati z drugimi upravljalnimi napravami.
 7.6.6.2 Odpiranje delovnih vrat s samodejnim delovanjem.
 7.6.6.2.1 Ko voznik vključi upravljalne naprave za odpiranje, lahko potniki odprejo
 vrata:
 7.6.6.2.1.1 z notranje strani, na primer s pritiskom na gumb ali s prehodom svetlobne
 zapore, in
 7.6.6.2.1.2 od zunaj, razen pri vratih, ki so namenjena le izhodu in so tako tudi označena,
 na primer s pritiskom na osvetljen gumb, na gumb pod svetlobnim znakom ali
 s podobno napravo, označeno z ustreznimi navodili.
 7.6.6.2.2 Pritisk na gumbe, navedene v odstavku 7.6.6.2.1.1, in uporaba sredstev
 komuniciranja z voznikom, navedenih v odstavku 7.7.9.1, lahko sprožita
 signal, ki se shrani in po voznikovi vključitvi upravljalnih naprav za odpiranje
 odpre vrata.
 7.6.6.3 Zapiranje delovnih vrat s samodejnim delovanjem.
 7.6.6.3.1 Ko se delovna vrata s samodejnim delovanjem odprejo, se morajo po poteku
 določenega časovnega intervala ponovno samodejno zapreti. Če med tem
 časovnim intervalom potnik vstopi v vozilo ali izstopi iz njega, varnostna
 naprava (npr. kontakt v podu, svetlobna zapora, enostranska zapora prehoda)
 zagotovi, da se čas do zapiranja vrat ustrezno podaljša.
 7.6.6.3.2 Če potnik vstopi v vozilo ali izstopi iz njega med zapiranjem vrat, se postopek
 zapiranja samodejno prekine in vrata se ponovno odprejo. Ponovno zapiranje
 se lahko sproži z eno od varnostnih naprav, navedenih v odstavku 7.6.6.3.1,
 ali s katero koli drugo napravo.
 7.6.6.3.3 Potniku se v skladu z odstavkom 7.6.6.2 omogoči ponovno odprtje vrat, ki so
 se samodejno zaprla v skladu z odstavkom 7.6.6.3.1; to ne velja, če je voznik
 izključil upravljalne naprave za odpiranje.
 7.6.6.3.4 Ko voznik izključi upravljalne naprave za odpiranje delovnih vrat s
 samodejnim delovanjem, se odprta vrata zaprejo v skladu z odstavkoma
 7.6.6.3.1 in 7.6.6.3.2.
 7.6.6.4 Prekinitev postopka samodejnega zapiranja vrat, označenih za posebne
 namene, npr. za potnike z otroškimi vozički, potnike z omejeno mobilnostjo
 itd.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/175
 7.6.6.4.1 Voznik ima možnost prekiniti postopek samodejnega zapiranja z vključitvijo
 posebne upravljalne naprave. Tudi potnik ima možnost prekiniti postopek
 samodejnega zapiranja neposredno s pritiskom na poseben gumb.
 7.6.6.4.2 Na prekinitev postopka samodejnega zapiranja vrat je voznik opozorjen, npr.
 z vizualno kontrolno napravo.
 7.6.6.4.3 Voznik ima v vsakem primeru možnost ponovno začeti postopek
 samodejnega zapiranja.
 7.6.6.4.4 Za naknadno zapiranje vrat velja odstavek 7.6.6.3.
 7.6.7 Tehnične zahteve za zasilna vrata
 7.6.7.1 Zasilna vrata je mogoče preprosto odpreti z notranje in zunanje strani vozila,
 ko vozilo stoji. Vseeno ta zahteva ne izključuje možnosti zaklepanja vrat od
 zunaj, pod pogojem, da se z običajnim mehanizmom za odpiranje vedno
 lahko odprejo z notranje strani.
 7.6.7.2 Dokler se zasilna vrata uporabljajo kot taka, ne delujejo s tujo silo, razen če se
 vrata po vključitvi upravljalne naprave iz odstavka 7.6.5.1 in njeni vrnitvi v
 običajni položaj ponovno ne zaprejo, dokler voznik nato ne vključi
 upravljalne naprave za zapiranje. Ravno tako ta vrata ne smejo biti drsna,
 razen pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov. Pri teh vozilih drsna vrata
 lahko veljajo za zasilna vrata, če je bilo dokazano, da se lahko po preskusu
 čelnega trka v skladu s Pravilnikom št. 33 odprejo brez uporabe orodja.
 7.6.7.3 Vsaka upravljalna naprava ali naprava za odpiranje zasilnih vrat od zunaj je
 nameščena med 1 000 mm in 1 500 mm nad tlemi in največ 500 mm od vrat.
 Pri vozilih razredov I, II in III je vsaka upravljalna naprava ali naprava za
 odpiranje zasilnih vrat z notranje strani nameščena med 1 000 mm in
 1 500 mm nad zgornjo površino poda ali stopnice, ki je najbližja upravljalni
 napravi, in največ 500 mm oddaljena od vrat. To ne velja za upravljalne
 naprave, nameščene v vozniškem prostoru.
 7.6.7.4 Na tečajih pritrjena zasilna vrata, ki so nameščena na stranskih stenah vozila,
 so na tečaje nataknjena na sprednjem robu in se odpirajo navzven. Trakovi,
 verige ali druge naprave za omejevanje kota odpiranja vrat so dovoljeni, če ne
 preprečujejo, da se vrata odprejo za najmanj 100 ° stopinj in ostanejo odprta v
 tej legi. Če je ustrezno poskrbljeno za prost prehod do zasilnih vrat, zahteva
 za najmanjši kot odpiranja 100 ° stopinj ne velja.
 7.6.7.5 Zasilna vrata se zaščitijo pred nenamernim odpiranjem. Vseeno ta zahteva ne
 velja, če se zasilna vrata samodejno zaklenejo, ko se vozilo premika s
 hitrostjo, večjo od 5 km/h.
 7.6.7.6 Vsa zasilna vrata so opremljena z zvočno napravo, ki opozori voznika, če
 vrata niso dobro zaprta. Opozorilno napravo sproži premikanje zapaha ali
 ročaja, ne pa premikanje vrat.
 7.6.8 Tehnične zahteve za okna za zasilni izhod.
 ---pagebreak--- L 373/176 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.6.8.1 Vsako okno za zasilni izhod, ki je pritrjeno s tečaji ali ki se lahko izvrže, se
 odpira navzven. Okna, ki se lahko izvržejo, se pri odpiranju ne smejo
 popolnoma ločiti od vozila. Mehanizem za odpiranje oken, ki se lahko
 izvržejo, je takšen, da učinkovito prepreči nenamerno izvrženje.
 7.6.8.2 Vsako okno za zasilni izhod:
 7.6.8.2.1 se lahko preprosto in takoj odpre z napravo, ki velja za sprejemljivo, z
 notranje in zunanje strani vozila ali
 7.6.8.2.2 je izdelano iz varnostnega stekla, ki ga je mogoče z lahkoto razbiti. Ta drugi
 predpis izključuje možnost uporabe laminiranega stekla ali plastike. Ob
 vsakem oknu za zasilni izhod je nameščena naprava, s katero se okno lahko
 razbije in ki je brez težav dosegljiva osebam v vozilu.
 7.6.8.3 Vsako okno za zasilni izhod, ki se lahko zaklene od zunaj, je izdelano tako, da
 ga je vedno mogoče odpreti iz notranjosti vozila.
 7.6.8.4 Če je okno za zasilni izhod vodoravno pritrjeno na tečaje na zgornjem robu,
 se zagotovi ustrezna naprava, ki omogoča, da ostane okno popolnoma odprto.
 Vsako okno za zasilni izhod, ki je pritrjeno na tečaje, deluje tako, da ne ovira
 prostega prehoda z notranje ali zunanje strani vozila.
 7.6.8.5 Razdalja med spodnjim robom okna za zasilni izhod, vgrajenega v stranski
 steni vozila, in podom vozila neposredno pod oknom (razen lokalnega
 odstopanja, kot so predel kolesa ali okrov menjalnika) ne sme biti večja od
 1 200 mm in ne manjša od 650 mm v primeru okna za zasilni izhod, ki je
 pritrjeno na tečajih, ali 500 mm v primeru okna iz stekla, ki se lahko razbije.
 Vseeno je lahko ta razdalja v primeru okna za zasilni izhod na tečajih
 zmanjšana na najmanj 500 mm, če je okenska odprtina do višine 650 mm
 opremljena z varovalom, ki preprečuje možnost padca potnikov iz vozila.
 Če je okenska odprtina opremljena z varovalom, velikost okenske odprtine
 nad varovalom ni manjša od najmanjše predpisane velikosti za okno za zasilni
 izhod.
 7.6.8.6 Vsako okno za zasilni izhod, pritrjeno na tečajih, ki ni dobro vidno z
 vozniškega sedeža, se opremi z zvočno opozorilno napravo, ki opozori
 voznika, če okno ni popolnoma zaprto. Ta naprava se sproži z okenskim
 zapahom in ne s premikanjem okna.
 7.6.9 Tehnične zahteve za lopute za zasilni izhod.
 7.6.9.1 Vsaka loputa za zasilni izhod deluje tako, da ne ovira prostega prehoda z
 notranje ali zunanje strani vozila.
 7.6.9.2 Strešne lopute za zasilni izhod se lahko izvržejo, pritrjene so na tečajih ali
 izdelane iz varnostnega stekla, ki ga je mogoče z lahkoto razbiti. Talne lopute
 so pritrjene na tečajih ali takšne, da se lahko izvržejo, in opremljene z zvočno
 opozorilno napravo, ki opozori voznika, če niso dobro zaprte. Ta naprava se
 sproži z zapahom lopute za zasilni izhod in ne s premikanjem lopute. Talne
 lopute za zasilni izhod se zaščitijo pred nenamernim odpiranjem. Vseeno ta
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/177
 zahteva ne velja, če se talna loputa samodejno zaklene, ko se vozilo premika s
 hitrostjo, večjo od 5 km/h.
 7.6.9.3 Lopute, ki se lahko izvržejo, se pri odpiranju ne smejo popolnoma ločiti od
 vozila, tako da loputa ne ogroža drugih udeležencev v prometu. Mehanizem
 za odpiranje loput za zasilni izhod, ki se lahko izvržejo, je takšen, da
 učinkovito prepreči nenamerno izvrženje. Talne lopute, ki se lahko izvržejo,
 se lahko izvržejo le v prostor za potnike.
 7.6.9.4 Lopute za zasilni izhod, ki so pritrjene na tečajih, se odpirajo v smeri naprej
 ali nazaj, kot odpiranja pa je najmanj 100 ° stopinj. Talne lopute za zasilni
 izhod, ki so pritrjene na tečajih, se lahko odpirajo v prostor za potnike.
 7.6.9.5 Lopute za zasilni izhod je mogoče preprosto odpirati ali odstraniti z notranje
 in zunanje strani. Vseeno ta zahteva ne izključuje možnosti, da se loputa za
 zasilni izhod zaklene zaradi zavarovanja nenadzorovanega vozila, pod
 pogojem, da se z običajnim mehanizmom za odpiranje ali odstranjevanje
 vedno lahko odpre ali odstrani z notranje strani. V bližini lopute, izdelane iz
 materiala, ki ga je mogoče z lahkoto razbiti, se zagotovi naprava, s katero se
 loputa lahko razbije in ki je brez težav dosegljiva osebam v vozilu.
 7.6.10 Tehnične zahteve za zložljive stopnice
 Zložljive stopnice, če so vgrajene, izpolnjujejo naslednje zahteve:
 7.6.10.1 delovanje zložljivih stopnic je lahko usklajeno z delovanjem ustreznih
 delovnih ali zasilnih vrat;
 7.6.10.2 pri zaprtih vratih ne sme noben del stopnice štrleti več kot 10 mm prek
 bližnjega roba karoserije;
 7.6.10.3 pri odprtih vratih in raztegnjeni stopnici je površina v skladu z zahtevami iz
 odstavka 7.7.7 te priloge;
 7.6.10.4 v primeru stopnice z energetskim pogonom premik mirujočega vozila z
 uporabo lastnega pogona ne sme biti mogoč, če je stopnica raztegnjena. V
 primeru ročno upravljane stopnice zvočni signal opozori voznika, če stopnica
 ni popolnoma zložena.
 7.6.10.5 zložljive stopnice z energetskim pogonom, ni mogoče raztegniti, dokler se
 vozilo premika. Če se naprava za upravljanje stopnice pokvari, se stopnica
 zloži in ostane zložena. Vseeno delovanje ustreznih vrat ne sme biti omejeno
 zaradi takšne okvare ali zaradi poškodovane ali blokirane stopnice;
 7.6.10.6 če potnik stoji na zložljivi stopnici z energetskim pogonom, ustreznih vrat ni
 mogoče zapreti. Izpolnjevanje te zahteve se preveri tako, da se na sredino
 stopnice postavi utež z maso 15 kg, kar ustreza masi majhnega otroka. Ta
 zahteva ne velja za nobena vrata v neposrednem vidnem polju voznika;
 7.6.10.7 premikanje zložljive stopnice ne sme ogroziti potnikov ali oseb, ki stojijo na
 postaji;
 ---pagebreak--- L 373/178 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.6.10.8 vsi naprej ali nazaj usmerjeni vogali zložljive stopnice so zaokroženi s
 polmerom, ki ni manjši od 5 mm; robovi so zaokroženi s polmerom
 najmanj 2,5 mm;
 7.6.10.9 ko so vrata prostora za potnike odprta, zložljiva stopnica trdno ostane v
 raztegnjeni legi. Pri obremenitvi z maso 136 kg na sredini enojne stopnice ali
 272 kg na sredini dvojne stopnice se kateri koli del stopnice ne upogne za več
 kot 10 mm.
 7.6.11 Oznake
 7.6.11.1 Vsak zasilni izhod se z notranje in zunanje strani vozila označi z napisom
 „zasilni izhod“, ki je, če je to potrebno, dopolnjen z ustreznim mednarodnim
 simbolom.
 7.6.11.2 Upravljalne naprave za odpiranje delovnih vrat v sili in vseh zasilnih izhodov
 se kot take označijo z notranje in zunanje strani vozila z ustreznim simbolom
 ali jasnim napisom.
 7.6.11.3 Na vsako upravljalno napravo za odpiranje izhodov v sili ali v njihovo bližino
 se namestijo jasna navodila za uporabo.
 7.6.11.4 Jezik, v katerem je treba napisati katere koli napise v skladu z odstavki
 7.6.11.1 do 7.6.11.3, določi homologacijski organ ob upoštevanju
 države/držav, v kateri/katerih predlagatelj namerava dati vozilo v promet, če
 je potrebno po posvetovanju s pristojnimi organi zadevne države/zadevnih
 držav. Če pristojni organ v državi/državah, v kateri/katerih bo vozilo
 registrirano, zahteva spremembo jezika, za to ne sme biti potreben nov
 homologacijski postopek.
 7.7 Notranja oprema
 7.7.1 Dostop do delovnih vrat (glej sliko 1 Priloge 4)
 7.7.1.1 Prazen prostor, ki se od stranske stene vozila, v kateri so vgrajena delovna
 vrata, razteza v notranjost vozila, omogoča prost prehod navpične pravokotne
 preskusne plošče z debelino 20 mm, širino 400 mm in višino 700 mm nad
 tlemi, na katero je simetrično položena druga preskusna plošča s širino
 550 mm; višina druge preskusne plošče je v skladu s predpisi za ustrezen
 razred vozila. Dvodelna preskusna plošča se drži vzporedno z odprtino vrat,
 medtem ko se premika iz izhodiščnega položaja, kjer ravnina površine, ki je
 najbližje notranjosti vozila, poteka tangencialno na zunanji rob odprtine, do
 položaja, kjer se dotakne prve stopnice. Nato se dvodelna preskusna plošča
 drži pravokotno na verjetno smer gibanja osebe, ki vstopi v vozilo.
 7.7.1.2 Višina zgornje pravokotne preskusne plošče za ustrezen razred vozila in
 kategorijo je v skladu s predpisi v spodnji tabeli. Kot druga možnost se
 lahko uporabi trapezasti del z višino 500 mm, ki sestavlja prehod med širino
 zgornje in spodnje preskusne plošče. V tem primeru je skupna višina
 pravokotnega in trapezastega dela zgornje preskusne plošče 1 100 mm za
 vse razrede vozil za prevoz več kot 22 potnikov in 950 mm za razrede vozil
 za prevoz do največ 22 potnikov.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/179
 Razred vozila Višina zgornje preskusne plošče Skupna višina Širina
 (mm)
 (mera „A“, slika 1)
 Trapezasti del
 Razred A*/ 950 950 1 650 550 **/
 Razred B*/ 700 950 1 400
 Razred I 1 100 1 100 1 800
 Razred II 950 1 100 1 650
 Razred III 850 1 100 1 550
 */ Pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov se spodnja preskusna
 plošča lahko premakne glede na zgornjo, če je to premik v isto smer.
 **/ Širina zgornje preskusne plošče se lahko zgoraj zmanjša na 400 mm, če
 so robovi posneti tako, da poševna ravnina ne presega 30 stopinj glede
 na vodoravno ravnino.
 7.7.1.3 Ko se središčnica dvodelne preskusne plošče premakne za 300 mm od
 svojega izhodiščnega položaja in se plošča dotakne zgornje površine stopnice,
 se zadrži v tem položaju.
 7.7.1.4 Valjasto preskusno telo (glej sliko 6 Priloge 4), uporabljeno za preverjanje
 prostega prehoda, se potem premika iz prehoda v smeri verjetnega gibanja
 izstopajoče osebe, dokler njegova središčnica ne doseže navpične ravnine, v
 kateri je zgornji rob zgornje stopnice, ali dokler se ravnina, ki poteka
 tangencialno na zgornji valj, ne dotakne dvodelne preskusne plošče, odvisno
 od tega, kaj se zgodi prej, in nato zadrži v tem položaju (glej sliko 2
 Priloge 4).
 7.7.1.5 Med valjastim preskusnim telesom v položaju iz odstavka 7.7.1.4 in dvodelno
 preskusno ploščo v položaju iz odstavka 7.7.1.3 je prazen prostor, katerega
 zgornja in spodnja meja sta prikazani na sliki 2 Priloge 4. Ta prazni prostor
 omogoča prost prehod navpične preskusne plošče, katere oblika in mere
 ustrezajo srednjemu delu valjastega preskusnega telesa (odstavek 7.7.5.1) in
 katere debelina ni večja od 20 mm. Ta preskusna plošča se premika v verjetni
 smeri gibanja vstopajoče osebe od tangencialnega položaja valjastega
 preskusnega telesa, dokler se njena zunanja površina ne dotakne notranje
 površine dvodelne preskusne plošče in se dotakne ravnine ali ravnin, ki jih
 določajo zgornji robovi stopnic (glej sliko 2 Priloge 4).
 7.7.1.6 Prosti prostor prehoda za to preskusno telo ne vključuje prostora, ki se razteza
 do 300 mm pred neobremenjeno sedežno blazino pri naprej ali nazaj
 usmerjenih sedežih ali do 225 mm pri sedežih, vgrajenih na okrovih koles, in
 do najvišje točke sedežne blazine.
 ---pagebreak--- L 373/180 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.7.1.7 Pri sklopnih sedežih se ta prostor določi s sedežem v položaju uporabe.
 7.7.1.8 Vseeno lahko sklopni sedež, namenjen posadki, v položaju uporabe ovira
 dostopni prehod do delovnih vrat, če:
 7.7.1.8.1 je v vozilu in v sporočilu (glej Prilogo 1) jasno določeno, da ta sedež lahko
 uporablja le posadka;
 7.7.1.8.2 se sedež, ko se ne uporablja, samodejno sklopi v položaj, da izpolnjuje
 zahteve iz odstavka 7.7.1.1 ali 7.7.1.2 in odstavkov 7.7.1.3, 7.7.1.4 in 7.7.1.5;
 7.7.1.8.3 vrata ne veljajo za predpisan izhod za namen odstavka 7.6.1.4;
 7.7.1.8.4 ko je sedež v položaju uporabe ali v sklopljenem položaju, noben njegov del
 ne sega čez navpično ravnino, ki poteka skozi sredino površine vozniškega
 sedeža v najbolj nazaj pomaknjeni legi in sredino zunanjega vzvratnega
 ogledala, nameščenega na nasprotni strani vozila, kot je vozniški sedež.
 7.7.1.9 Pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov odprtina vrat in prehod, po
 katerem potniki pridejo do nje, veljata za neovirana, če:
 7.7.1.9.1 je, merjeno vzporedno z vzdolžno osjo vozila, na vsaki točki prazen prostor
 najmanj 220 mm in 550 mm na vsaki točki, ki je več kot 500 mm nad tlemi
 ali stopnicami (slika 3 Priloge 4);
 7.7.1.9.2 je, merjeno pravokotno na vzdolžno os vozila, na vsaki točki prazen prostor
 najmanj 300 mm in 550 mm na vsaki točki, ki je več kot 1 200 mm nad tlemi
 ali stopnicami ali manj kot 300 mm pod stropom (slika 4 Priloge 4).
 7.7.1.10 Mere delovnih vrat in zasilnih vrat iz odstavka 7.6.3.1 ter zahteve iz
 odstavkov 7.7.1.1 do 7.7.1.7, 7.7.2.1 do 7.7.2.3, 7.7.5.1 in 7.7.8.5 ne veljajo
 za vozila razreda B z največjo tehnično dovoljeno maso do 3,5 tone in z
 največ 12 potniškimi sedeži, v katerih ima vsak sedež neoviran dostop do
 najmanj dvojih vrat.
 7.7.1.11 Največji naklon poda v dostopnem prehodu ne sme presegati 5 odstotkov, ko
 vozilo z maso, ki ustreza masi v stanju, pripravljenem za vožnjo, stoji na
 vodoravni površini. Naprava za znižanje vozila ni uporabljena.
 7.7.2 Dostop do zasilnih vrat (glej sliko 5 Priloge 4)
 Naslednje zahteve ne veljajo za vozniška vrata, ki se uporabljajo kot zasilni
 izhod v vozilih za prevoz do največ 22 potnikov.
 7.7.2.1 Prazen prostor med prehodom in odprtino zasilnih vrat omogoča prost prehod
 navpičnega valja s premerom 300 mm in višino 700 mm od poda, na katerem
 je postavljen drugi navpični valj s premerom 550 mm, pri čemer je skupna
 višina sestava 1 400 mm.
 Premer zgornjega valja se lahko zgoraj zmanjša na 400 mm, če so robovi
 posneti tako, da poševna ravnina ne presega 30 stopinj glede na vodoravno
 ravnino.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/181
 7.7.2.2 Osnovna ploskev prvega valja leži v projekciji drugega valja.
 7.7.2.3 Če so vzdolž prehoda vgrajeni sklopni sedeži, se prazen prostor za valj
 določa, ko je sedež v položaju uporabe.
 7.7.2.4 Namesto dvodelnega valja se lahko uporabi preskusna naprava, opisana v
 odstavku 7.7.5.1 (glej sliko 6 Priloge 4).
 7.7.3 Dostop do oken za zasilni izhod
 7.7.3.1 Preskusno napravo je mogoče premakniti od prehoda na zunanjo stran vozila
 skozi vsako okno za zasilni izhod.
 7.7.3.2 Smer premikanja preskusne naprave je enaka smeri, v kateri bi se potnik ob
 zapuščanju vozila predvidoma gibal. Preskusna naprava se drži pravokotno na
 to smer gibanja.
 7.7.3.3 Preskusna naprava je v obliki tanke plošče velikosti 600 mm x 400 mm z
 vogali, zaobljenimi s polmerom 200 mm. Vseeno je lahko v primeru okna za
 zasilni izhod na zadnji strani vozila preskusna naprava velika 1 400 mm x
 350 mm z vogali, zaobljenimi s polmerom 175 mm.
 7.7.4 Dostop do loput za zasilni izhod
 7.7.4.1 Lopute za zasilni izhod v strehi
 7.7.4.1.1 Razen pri vozilih razreda I je najmanj ena loputa za zasilni izhod nameščena
 tako, da se prisekana štiristranska piramida z naklonom stranic 20 ° stopinj in
 višino 1 600 mm dotika dela sedeža ali druge enakovredne oprijemalne opore.
 Os piramide je navpična in njen manjši presek se dotika površine odprtine
 lopute za zasilni izhod. Oprijemalne opore so lahko zložljive ali premične, če
 se lahko v položaju uporabe zaskočijo. Preverjanje se izvaja pri tem položaju.
 7.7.4.1.2 Če je strešna konstrukcija debelejša od 150 mm, se manjši presek piramide
 dotika površine odprtine lopute za zasilni izhod na višini zunanje površine
 strehe.
 7.7.4.2 Lopute za zasilni izhod v podu
 Če so lopute za zasilni izhod vgrajene v podu, te omogočijo neposreden in
 prost dostop do zunanje strani vozila in so nameščene tam, kjer je višina
 praznega prostora nad loputo enaka višini prehoda. Kakršni koli viri toplote
 ali gibljivi elementi so najmanj 500 mm oddaljeni od vsakega dela odprtine
 lopute.
 Preskusno napravo v obliki tanke plošče z merama 600 mm x 400 mm z
 vogali, zaobljenimi s polmerom 200 mm, je mogoče v vodoravnem položaju
 premakniti z višine 1 m nad podom vozila na zunanja tla.
 7.7.5 Prehodi (glej sliko 6 Priloge 4)
 7.7.5.1 Prehod vozila je oblikovan in izdelan tako, da omogoča prost prehod
 preskusne naprave, sestavljene iz dveh soosnih valjev, med katera je
 ---pagebreak--- L 373/182 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 vstavljen obrnjen prisekan stožec, pri čemer ima preskusna naprava
 naslednje mere (v mm):
 Razred I Razred II Razred III Razred A Razred
 B
 premer spodnjega 450 350 300 350 300
 valja „A“
 višina spodnjega 900 900 900 900 900
 valja
 premer zgornjega 550 550 450 550 450
 valja „C“
 višina zgornjega 500 */ 500 */ 500 */ 500 */ 300
 valja „B“
 skupna višina „H“ 1 900 */ 1 900 */ 1 900 */ 1 900 */ 1 500
 */ Višina zgornjega valja in s tem tudi skupna višina se lahko zmanjšata za
 100 mm na katerem koli delu prehoda, ki je za:
 a) prečno ravnino, ki je 1,5 m pred središčnico zadnje osi (prve od zadnjih
 osi pri vozilih z več kot eno zadnjo osjo), in
 b) prečno navpično ravnino na zadnjem robu delovnih vrat ali zadnjih
 delovnih vrat, če ima vozilo več kot ena delovna vrata.
 Premer zgornjega valja se lahko zgoraj zmanjša na 300 mm, če so robovi
 posneti tako, da poševna ravnina ne presega 30 stopinj glede na vodoravno
 ravnino.
 Preskusna naprava se lahko dotakne visečih ročajev, če so vgrajeni, ali drugih
 prožnih predmetov, kot so sestavni deli varnostnih pasov, in jih premakne.
 7.7.5.1.1 Če pred sedežem ali vrsto sedežev ni izhoda, velja:
 7.7.5.1.1.1 pri naprej usmerjenih sedežih sprednji rob valjaste preskusne naprave iz
 odstavka 7.7.5.1 sega najmanj do prečne navpične ravnine, ki poteka
 tangencialno na skrajno sprednjo točko naslonjal skrajne sprednje vrste
 sedežev, in se zadrži v tem položaju. Iz te ravnine mora biti mogoče ploščo,
 prikazano na sliki 7 Priloge 4 premakniti tako, da se iz položaja, v katerem se
 dotika valjaste preskusne naprave, navzven obrnjena stran preskusne plošče
 pomakne za 660 mm naprej.
 7.7.5.1.1.2 pri prečno usmerjenih sedežih mora sprednji del valjaste preskusne naprave
 doseči najmanj prečno ravnino, ki sovpada z navpično ravnino, ki poteka
 skozi središče sprednjega sedeža (slika 7 Priloge 4).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/183
 7.7.5.1.1.3 pri nazaj usmerjenih sedežih sprednji del valjaste preskusne naprave dosega
 najmanj prečno navpično ravnino, ki poteka tangencialno na sprednjo stran
 sedežnih blazin na skrajni sprednji vrsti sedežev ali na skrajnem sprednjem
 sedežu (slika 7 Priloge 4).
 7.7.5.2 Pri vozilih razreda I se lahko premer spodnjega valja zmanjša z 450 mm na
 400 mm na vsakem delu prehoda, ki je za:
 7.7.5.2.1 prečno navpično ravnino, ki je 1,5 m pred središčnico zadnje osi (prve od
 zadnjih osi pri vozilih z več kot eno zadnjo osjo), in
 7.7.5.2.2 navpično prečno ravnino, ki poteka skozi zadnji rob zadnjih delovnih vrat.
 7.7.5.3 Pri vozilih razreda III so lahko sedeži na eni strani ali obeh straneh prehoda
 bočno premični; v tem primeru se lahko širina prehoda zmanjša na vrednost,
 ki ustreza premeru spodnjega valja 220 mm, pod pogojem, da se z uporabo
 upravljalne naprave na vsakem sedežu, ki je preprosto dosegljiva osebi, ki
 stoji na prehodu, sedež enostavno vrne, če je mogoče, samodejno, tudi ko je
 zaseden, v položaj, ki ustreza najmanjši širini 300 mm.
 7.7.5.4 Pri zgibnih vozilih se lahko preskusna naprava iz odstavka 7.7.5.1 neovirano
 premika skozi gibljivi del. Noben del prožne obloge tega dela, vključno z deli
 meha, ne štrli v prehod.
 7.7.5.5 Stopnice se lahko vgradijo v prehode. Širina takih stopnic ni manjša od širine
 prehoda na vrhu stopnic.
 7.7.5.6 Sklopni sedeži, ki potnikom omogočajo sedenje v prehodu, niso dovoljeni.
 7.7.5.7 Bočno drsni sedeži, ki v enem od svojih položajev štrlijo v prehod, niso
 dovoljeni, razen v vozilih razreda III pod pogoji, predpisanimi v odstavku
 7.7.5.3.
 7.7.5.8 Pri vozilih, za katera velja odstavek 7.7.1.9, prehod ni potreben, če so
 upoštevane mere dostopa, določene v tem odstavku.
 7.7.5.9 Površina prehodov in dostopnih prehodov je nedrseča.
 7.7.6 Naklon prehoda
 Naklon prehoda, izmerjen pri neobremenjenem vozilu, ki stoji na vodoravni
 površini, in ko sistem za znižanje vozila ni vključen, ne presega:
 7.7.6.1 8 odstotkov pri vozilih razreda I, II ali A;
 7.7.6.2 (rezervirano)
 7.7.6.3 12,5 odstotka pri vozilih razredov III in B;
 7.7.6.4 5 odstotkov pri ravnini, ki poteka pravokotno na vzdolžno simetrijsko os
 vozila.
 7.7.7 Stopnice (glej sliko 8 Priloge 4)
 ---pagebreak--- L 373/184 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.7.7.1 Največja in najmanjša višina, ob izključenem sistemu za znižanje vozila, ter
 najmanjša globina stopnic za potnike pri delovnih in zasilnih vratih ter v
 vozilu:
 Razredi I in A II, III in B
 prva stopnica nad največja višina 340 1/ 380 1/ 2/ 5/
 tlemi „D“ (mm)
 najmanjša globina 300 */
 (mm)
 druge stopnice „E“ največja višina 250 3/ 350 4/
 (mm)
 najmanjša višina 120
 (mm)
 najmanjša globina 200
 (mm)
 */ 230 mm pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov.
 1/ 700 mm pri zasilnih vratih.
 1 500 mm pri zasilnih vratih na zgornjem nivoju dvonivojskega vozila.
 2/ 430 mm pri vozilu z izključno mehanskim vzmetenjem.
 3/ 300 mm pri stopnicah pri vratih, ki so za skrajno zadnjo osjo.
 4/ 250 mm v prehodih pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov.
 5/ Pri najmanj enih delovnih vratih; 400 mm pri drugih delovnih vratih.
 Opomba: 1 Pri dvojnih vratih se stopnišče na vsaki polovici
 dostopnega prehoda obravnava ločeno.
 2 Mera E na sliki 8 Priloge 4 ni nujno za vsako stopnico enaka.
 7.7.7.1.1 Kakršen koli prehod iz poglobljenega prehoda na predel s sedeži se ne šteje za
 stopnico. Vseeno navpična razdalja med površino prehoda in podom predela s
 sedeži ne presega 350 mm.
 7.7.7.2 Za namen odstavka 7.7.7 se višina stopnice meri na sredini njene širine. Razen
 tega morajo proizvajalci izrecno upoštevati dostop za potnike z omejeno
 mobilnostjo, zlasti v povezavi z višino stopnice, ki mora biti čim manjša.
 7.7.7.3 Višina prve stopnice glede na zunanja tla se meri pri vozilu, ki stoji na ravni
 podlagi, in ima maso, ki ustreza masi vozila v stanju, pripravljenem za
 vožnjo, kot je določeno v odstavku 2.18 tega pravilnika, ter ima pnevmatike
 in tlak v pnevmatikah, kot jih je določil proizvajalec za največjo tehnično
 dovoljeno maso (M) v skladu z odstavkom 2.19 tega pravilnika.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/185
 7.7.7.4 Če je stopnic več kot ena, lahko vsaka stopnica sega do 100 mm v območje
 navpične projekcije naslednje stopnice, projekcija čez stopnico pod njo pa
 pusti najmanj 200 mm proste površine (glej sliko 8 Priloge 4), pri tem so vsi
 robovi stopnic oblikovani tako, da je nevarnost spotikanja najmanjša, robovi
 stopnic pa so kontrastne barve ali barv.
 7.7.7.5 Širina in oblika vsake stopnice sta takšni, da se na to stopnico lahko položi
 pravokotnik, kot je prikazano v spodnji tabeli, pri čemer čez stopnico ne sega
 več kot 5 odstotkov površine ustreznega pravokotnika. Pri dvojnih vratih
 vsaka polovica odprtine vrat izpolnjuje to zahtevo.
 Število potnikov > 22 < 22
 področje prva stopnica (mm) 400 x 300 400 x 200
 druge stopnice (mm) 400 x 200 400 x 200
 7.7.7.6 Na vseh stopnicah je nedrseča površina.
 7.7.7.7 Največji naklon stopnice v katero koli smer ne sme presegati 5 odstotkov, ko
 neobremenjeno vozilo stoji na gladki in vodoravni površini v običajnem
 stanju za vožnjo (zlasti ne sme biti uporabljena naprava za znižanje vozila).
 7.7.8 Potniški sedeži in prostor za sedeče potnike
 7.7.8.1 Najmanjša širina sedeža
 7.7.8.1.1 Najmanjša širina sedežne blazine, mera F (slika 9 Priloge 4), merjena od
 navpične ravnine, ki poteka skozi sredino tega sedeža, je:
 razredi I, II, A, B 200 mm;
 razred III 225 mm.
 7.7.8.1.2 Najmanjša širina razpoložljivega prostora za vsak sedež, mera G (slika 9
 Priloge 4), merjena od navpične ravnine, ki poteka skozi sredino tega sedeža
 na višini od 270 mm do 650 mm nad neobremenjeno sedežno blazino, ni
 manjša od:
 pri posameznih sedežih: 250 mm,
 pri neprekinjeni vrsti sedežev za dva ali več potnikov: 225 mm.
 7.7.8.1.3 Pri vozilih, širokih 2,35 m ali manj, je širina razpoložljivega prostora za
 vsak sedež, merjena od navpične ravnine, ki poteka skozi sredino tega
 sedeža na višini od 270 mm do 650 mm nad neobremenjeno sedežno
 blazino, 200 mm (glej sliko 9A Priloge 4). V primeru izpolnjevanja zahtev
 iz tega odstavka zahteve iz odstavka 7.7.8.1.2 ne veljajo.
 7.7.8.1.4 Pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov razpoložljiv prostor za sedeže ob
 steni vozila v zgornjem delu ne vključuje trikotne površine s širino 20 mm in
 višino 100 mm (glej sliko 10 Priloge 4). Razen tega se izvzame prostor za
 varnostne pasove in njihova pritrdišča ter za senčnik.
 ---pagebreak--- L 373/186 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.7.8.2 Najmanjša globina sedežne blazine (mera K, glej sliko 11 Priloge 4)
 Najmanjša globina sedežne blazine je:
 7.7.8.2.1 350 mm pri vozilih razredov I, A in B;
 7.7.8.2.2 400 mm pri vozilih razredov II in III.
 7.7.8.3 Višina sedežne blazine (mera H, glej sliko 11 Priloge 4)
 Višina neobremenjene sedežne blazine glede na pod je takšna, da je razdalja
 med podom in vodoravno ravnino, tangencialno na sprednjo gornjo površino
 sedežne blazine, od 400 do 500 mm: ta višina se vseeno lahko zmanjša na
 najmanj 350 mm na okrovih koles in v predelu motorja.
 7.7.8.4 Razmik med sedeži (glej sliko 12 Priloge 4)
 7.7.8.4.1 Pri sedežih, usmerjenih v isto smer, je razdalja med sprednjo stranjo
 naslonjala sedeža in zadnjo stranjo naslonjala sedeža pred njim (mera H),
 merjena vodoravno na vseh višinah nad podom med zgornjo površino
 sedežne blazine in točko 620 mm nad podom, najmanj:
 H
 razredi I, A in B 650 mm
 razreda II in III 680 mm
 7.7.8.4.2 Vse meritve se opravijo pri neobremenjenih sedežnih blazinah in naslonjalih
 v navpični ravnini, ki poteka skozi središčnico posameznega sedeža.
 7.7.8.4.3 Pri prečnih sedežih, ki so usmerjeni drug proti drugemu, je najmanjša razdalja
 med sprednjima stranema naslonov sedežev, usmerjenih drug proti drugemu,
 merjena v najvišjih točkah sedežnih blazin, najmanj 1 300 mm.
 7.7.8.4.4 Pri ležalnih potniških sedežih in nastavljivih vozniških sedežih se meritve
 opravijo, ko so njihova naslonjala in druge nastavitve sedežev v običajnem
 položaju uporabe, ki jo je določil proizvajalec.
 7.7.8.4.5 Če je v naslonjalo sedeža vgrajena sklopna mizica, se meritve opravijo, ko je
 ta v zaprtem položaju.
 7.7.8.4.6 Sedeži, ki so nameščeni na tirnici ali drugem sistemu, ki upravljavcu ali
 uporabniku omogoča enostavno spreminjanje notranje postavitve vozila, se
 merijo v običajnem položaju uporabe, ki ga je določil proizvajalec v vlogi za
 podelitev homologacije.
 7.7.8.5 Prostor za sedeče potnike (glej sliko 13 Priloge 4)
 7.7.8.5.1 Pred vsakim potniškim sedežem se zagotovi najmanjši prazen prostor, kot je
 prikazan na sliki 13 Priloge 4. Naslonjalo sedeža pred njim ali pregrada,
 katere oblika približno ustreza obliki nagnjenega naslonjala sedeža, lahko
 sega v ta prostor, kot je določeno v odstavku 7.7.8.4. V tem prostoru smejo
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/187
 biti tudi noge sedeža, če ostane dovolj prostora za potnikove noge. Pri sedežih
 zraven vozniškega sedeža v vozilih za največ 22 potnikov smejo v ta prostor
 segati armaturna plošča, instrumentna plošča, vetrobransko steklo, senčnik,
 varnostni pasovi in pritrdišča varnostnih pasov.
 7.7.8.5.2 Vseeno se pri razredu I in razredu II v tistem delu avtobusa, ki je najbolj
 primeren za vstop, zagotovita najmanj dva naprej ali nazaj usmerjena sedeža,
 posebno namenjena potnikom z omejeno mobilnostjo, ki niso uporabniki
 invalidskega vozička, in sta tudi ustrezno označena; pri razredu A se zagotovi
 vsaj en tak sedež. Ti sedeži so oblikovani za potnike z omejeno mobilnostjo
 tako, da zagotavljajo dovolj prostora, imajo ustrezno oblikovane in
 nameščene ročaje, ki olajšajo dostop do sedeža in vstajanje z njega, ter iz
 sedečega položaja zagotavljajo komunikacijo v skladu z odstavkom 7.7.10.
 7.7.8.5.2.1 Ti sedeži zagotavljajo najmanj 110 odstotkov prostora iz odstavka 7.7.8.5.1.
 7.7.8.6 Prazen prostor nad sedeži
 7.7.8.6.1 Nad vsakim sedežem in, razen nad prvo vrsto sedežev v vozilih za največ 22
 potnikov, nad pripadajočim prostorom za noge je prazen prostor v višini
 najmanj 900 mm, merjeno od najvišje točke neobremenjene sedežne blazine,
 in prazen prostor v višini najmanj 1 350 mm od povprečne ravni poda v
 prostoru za noge. Pri vozilih, za katera velja odstavek 7.7.1.10, se ta mera
 lahko zmanjša na 1 200 mm, merjeno od poda.
 7.7.8.6.2 Ta prazni prostor obsega območje, omejeno:
 7.7.8.6.2.1 z vzdolžnimi navpičnimi ravninami 200 mm od obeh strani srednje navpične
 ravnine sedeža in
 7.7.8.6.2.2 s prečno navpično ravnino, ki poteka skozi zadnjo zgornjo točko naslonjala
 sedeža, in s prečno navpično ravnino 280 mm pred skrajno sprednjo točko
 neobremenjene sedežne blazine, vsakokrat merjeno po navpični srednji
 ravnini sedeža.
 7.7.8.6.3 Na robovih praznega prostora iz odstavkov 7.7.8.6.1 in 7.7.8.6.2 se lahko
 izključijo naslednja območja:
 7.7.8.6.3.1 nad zunanjimi sedeži območje s pravokotnim prečnim prerezom z višino
 150 mm in širino 100 mm (glej sliko 14 Priloge 4);
 7.7.8.6.3.2 nad zunanjimi sedeži območje s trikotnim prečnim prerezom, katerega
 najvišja točka leži 650 mm nad podom in osnovnica je široka 100 mm (glej
 sliko 15 Priloge 4);
 7.7.8.6.3.3 v prostoru za noge zunanjega sedeža območje s površino prečnega prereza
 največ 0,02 m2 (0,03 m2 za nizkopodna vozila razreda I) in z največjo širino
 do 100 mm (150 mm za nizkopodna vozila razreda I) (glej sliko 16 Priloge 4);
 7.7.8.6.3.4 pri vozilu za največ 22 potnikov je lahko pri sedežih, ki so najbližji zadnjim
 vogalom karoserije, zunanji zadnji rob praznega prostora, gledano od zgoraj,
 zaobljen s polmerom največ 150 mm (glej sliko 17 Priloge 4).
 ---pagebreak--- L 373/188 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.7.8.6.4 V prazen prostor iz odstavkov 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 in 7.7.8.6.3 smejo dodatno
 segati:
 7.7.8.6.4.1 naslonjalo drugega sedeža, njegove oprijemalne opore in pritrditve (npr.
 sklopna mizica);
 7.7.8.6.4.2 pri vozilih za največ 22 potnikov okrov kolesa, če je izpolnjen eden od
 naslednjih dveh pogojev:
 7.7.8.6.4.2.1 okrov kolesa ne sega čez navpično srednjo ravnino sedeža (glej sliko 18
 Priloge 4);
 7.7.8.6.4.2.2 najbližji rob 300 mm globokega območja za noge sedečega potnika ni
 pomaknjen naprej od roba neobremenjene sedežne blazine za več kot 200 mm
 in pred naslonjalo sedeža za več kot 600 mm; te meritve se opravijo od
 navpične srednje ravnine sedeža (glej sliko 19 Priloge 4). Pri dveh sedežih,
 usmerjenih drug proti drugemu, ta predpis velja le za enega od sedežev in
 preostali prostor za noge sedečih potnikov mora biti najmanj 400 mm.
 7.7.8.6.4.3 pri sedežih zraven vozniškega sedeža v vozilih za največ 22 potnikov vrtljivo
 okno, če je odprto, in njegovi pritrdilni elementi, armaturna
 plošča/instrumentna plošča, vetrobransko steklo, senčniki, varnostni pasovi,
 pritrdišča varnostnih pasov in strop vozila.
 7.7.9 Komunikacija z voznikom
 7.7.9.1 Pri vozilih razredov I, II in A se zagotovijo sredstva, s katerimi lahko potniki
 sporočijo vozniku, da mora ustaviti vozilo. Upravljalne naprave za vse takšne
 naprave za komunikacijo imajo štrleče gumbe, v vozilih razredov I in A
 največ 1 200 mm od poda, in so kontrastne barve ali kontrastnih barv.
 Upravljalne naprave so ustrezno in enakomerno razporejene po vozilu. Na
 vključitev upravljalnih naprav so potniki opozorjeni z enim ali več
 svetlobnimi znaki. Znak prikaže besede „avtobus se ustavlja“ ali enakovredne
 besede in/ali ustrezen piktogram ter ostane osvetljen, dokler se delovna vrata
 ne odprejo. Zgibna vozila imajo takšne znake v vsakem togem delu vozila.
 Dvonivojska vozila imajo znake na obeh nivojih.
 7.7.9.2 Komunikacija s prostorom za posadko
 Če je v vozilu prostor za posadko brez dostopa do vozniškega prostora ali
 prostora za potnike, se zagotovi sredstvo za komunikacijo med voznikom in
 tem prostorom za posadko.
 7.7.10 Naprave za tople napitke in oprema za kuhanje
 7.7.10.1 Naprave za tople napitke in oprema za kuhanje so vgrajene ali zavarovane
 tako, da se vroča hrana ali pijača zaradi zaviranja v sili ali zaradi sile bočnega
 vodenja ne more stresti ali razliti na potnike.
 7.7.10.2 V vozilih, opremljenih z napravami za tople napitke ali opremo za kuhanje,
 imajo vsi potniški sedeži ustrezno pripravo za odlaganje vročih jedi ali
 napitkov med vožnjo.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/189
 7.7.11 Vrata v notranje prostore
 Vsaka vrata v stranišče ali druge notranje prostore:
 7.7.11.1 so samozapiralna in nimajo vgrajene nobene naprave, ki jih drži odprta, če bi
 v odprti legi lahko ovirala potnike v primeru sile;
 7.7.11.2 ko so odprta, ne zakrivajo nobenega ročaja, upravljalne naprave za odpiranje
 ali obvezne oznake delovnih vrat, zasilnih vrat, zasilnega izhoda, gasilnega
 aparata ali omarice za prvo pomoč;
 7.7.11.3 so opremljena z napravo, ki omogoča odpiranje vrat z zunanje strani prostora
 v primeru sile;
 7.7.11.4 nimajo možnosti zaklepanja od zunaj, razen če se vedno lahko odprejo z
 notranje strani.
 7.8 Umetna osvetlitev
 7.8.1 Notranja električna osvetlitev se zagotovi za osvetljenost:
 7.8.1.1 vseh prostorov za potnike, prostorov za posadko, toaletnih prostorov in
 gibljivih delov zgibnega vozila;
 7.8.1.2 katere koli stopnice ali katerih koli stopnic;
 7.8.1.3 dostopa do izhodov in območja neposredno ob delovnih vratih;
 7.8.1.4 notranjih oznak in notranjih upravljalnih naprav za vse izhode;
 7.8.1.5 vseh mest, na katerih so ovire.
 7.8.2 Notranja osvetlitev ima najmanj dva tokokroga, tako da izpad enega
 tokokroga ne vpliva na drugega. Tokokrog, ki se uporablja le za stalno
 osvetljenost vhodov in izhodov, lahko velja za enega od takih tokokrogov.
 7.8.3 Zagotovi se zaščita voznika pred bleščanjem in odbijanjem svetlobe zaradi
 umetne notranje osvetlitve.
 7.9 Gibljivi del zgibnih vozil
 7.9.1 Gibljivi del, ki povezuje toge dele zgibnega vozila, je zasnovan in izdelan
 tako, da omogoča najmanj eno vrtenje okoli vsaj ene vodoravne in vsaj ene
 navpične osi.
 7.9.2 Ko zgibno vozilo z maso, ki ustreza masi vozila v stanju, pripravljenem za
 vožnjo, stoji na vodoravni ravni površini, med podom obeh togih delov in
 podom vrtljivega srednjega dela ne sme biti nepokrite reže, ki je širša od:
 7.9.2.1 10 mm, ko so vsa kolesa vozila v isti ravnini, ali
 7.9.2.2 20 mm, ko kolesa osi zraven gibljivega dela ležijo na površini, ki je 150 mm
 višje od površine, na kateri ležijo kolesa ostalih osi.
 ---pagebreak--- L 373/190 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.9.3 Razlika med ravnijo poda togih delov in poda vrtljivega srednjega dela,
 merjeno na spoju, ne presega:
 7.9.3.1 20 mm pri pogojih, opisanih v odstavku 7.9.2.1, ali
 7.9.3.2 30 mm pri pogojih, opisanih v odstavku 7.9.2.2.
 7.9.4 Pri zgibnih vozilih se zagotovijo sredstva za dejansko preprečitev dostopa
 potnikov do katerega koli dela gibljivega dela, kjer:
 7.9.4.1 je v podu nepokrita reža, ki ne izpolnjuje zahtev iz odstavka 7.9.2;
 7.9.4.2 pod ne more nositi teže potnikov;
 7.9.4.3 je premikanje sten nevarno za potnike.
 7.10 Smerna stabilnost zgibnih vozil
 Ko zgibno vozilo vozi naravnost, vzdolžni srednji ravnini njegovih togih
 delov sovpadata in sestavljata neprekinjeno ravnino brez pregibov.
 7.11 Oprijemala in ročaji
 7.11.1 Splošne zahteve
 7.11.1.1 Oprijemala in ročaji so ustrezno trdni.
 7.11.1.2 Zasnovani in vgrajeni so tako, da niso nevarni za poškodbe potnikov.
 7.11.1.3 Prerez oprijemal in ročajev je tak, da jih potniki lahko brez težav in trdno
 primejo. Vsako oprijemalo je dolgo najmanj 100 mm, da je dovolj prostora za
 roko. Nobena mera prereza ni manjša od 20 mm ali večja od 45 mm, razen pri
 oprijemalih na vratih in sedežih ter pri vozilih razreda II, III ali B na
 dostopnih prehodih. V teh primerih so dovoljena oprijemala z najmanjšo
 mero 15 mm, če je neka druga mera najmanj 25 mm. Oprijemala ne smejo
 imeti ostrih robov.
 7.11.1.4 Med oprijemalom ali ročajem in sosednjim delom karoserije ali sten vozila je
 najmanj 40 mm praznega prostora. Vseeno je pri oprijemalih na vratih ali
 sedežu ali v dostopnem prehodu v vozilih razreda II, III ali B dovoljen
 najmanjši prazen prostor 35 mm.
 7.11.1.5 Površina vsakega oprijemala, ročaja ali oprijemnega droga je kontrastne barve
 in nedrseča.
 7.11.2 Oprijemala in ročaji za stoječe potnike
 7.11.2.1 Na vsakem delu površine poda, ki je v skladu z odstavkom 7.2.2 namenjen
 stoječim potnikom, se zagotovi zadostno število oprijemal in/ali ročajev. Za ta
 namen lahko viseči ročaji, če so vgrajeni, veljajo za ročaje, če so pritrjeni z
 ustreznimi sredstvi. Ta zahteva velja za izpolnjeno, če lahko pri vseh mogočih
 položajih preskusne naprave, prikazane na sliki 20 Priloge 4, premična roka
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/191
 naprave doseže najmanj dve oprijemali ali dva ročaja. Preskusna naprava se
 lahko prosto obrača okoli svoje navpične osi.
 7.11.2.2 Pri uporabi postopka, opisanega v odstavku 7.11.2.1, se upoštevajo le takšna
 oprijemala in ročaji, ki niso manj kot 800 mm in ne več kot 1 900 mm nad
 podom.
 7.11.2.3 Na vsakem mestu, ki ga lahko zasede stoječ potnik, najmanj eno od dveh
 zahtevanih oprijemal ali ročajev ni več kot 1 500 mm nad ravnijo poda na tem
 mestu. To ne velja za območje ob vratih, kjer bi vrata ali njihov mehanizem v
 odprti legi preprečila uporabo tega ročaja.
 7.11.2.4 Območja, ki jih lahko zasedejo stoječi potniki in niso s sedeži ločena od
 stranskih sten ali zadnje stene vozila, so opremljena z vodoravnimi
 oprijemali, ki so vzporedna s stenami in nameščena na višini od 800 mm do
 1 500 mm nad podom.
 7.11.3 Oprijemala in ročaji za delovna vrata
 7.11.3.1 Ob odprtinah vrat so na obeh straneh nameščena oprijemala in/ali ročaji. Pri
 dvojnih vratih se ta zahteva lahko izpolni z namestitvijo sredinskega
 oprijemnega droga ali sredinskega oprijemala.
 7.11.3.2 Oprijemala in/ali ročaji na delovnih vratih imajo točko oprijema, ki je na
 voljo osebi, ki stoji zunaj na tleh zraven delovnih vrat ali na kateri koli
 stopnici. Takšne točke so postavljene navpično od 800 mm do 1 100 mm nad
 tlemi ali nad površino vsake stopnice in vodoravno:
 7.11.3.2.1 na ustreznem mestu za osebo, ki stoji na zunanjih tleh, ne več kot 400 mm
 navznoter od zunanjega roba prve stopnice in
 7.11.3.2.2 na mestu, ki ustreza določeni stopnici, ne navzven od zunanjega roba zadevne
 stopnice in ne več kot 600 mm navznoter od istega roba.
 7.11.4 Oprijemala do sedežev za osebe z omejeno mobilnostjo
 7.11.4.1 Oprijemalo na višini od 800 mm do 900 mm nad ravnijo poda se zagotovi
 med sedeži za osebe z omejeno mobilnostjo, kot je opisano v odstavku
 7.7.8.5.2 in delovnimi vrati, primernimi za vstop in izstop. Prekinitev
 oprijemala je dovoljena, kjer je to potrebno za dostop do prostora za
 invalidski voziček, do sedeža, nameščenega na okrovu kolesa, do stopnic, do
 dostopnega prehoda ali prehoda. Prekinitev oprijemala ne sme presegati
 1 050 mm in najmanj na eni strani prekinitve se zagotovi navpično
 oprijemalo.
 ---pagebreak--- L 373/192 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.12 Varovanje stopnišč
 7.12.1 Kjer je mogoče, da sedeči potniki zaradi močnega zaviranja padejo naprej na
 stopnišče, se namesti varovalo. Varovalo je visoko najmanj 800 mm, merjeno
 od poda, na katerega se opirajo noge potnika, in se razteza od stene vozila
 navznoter najmanj 100 mm prek vzdolžne središčnice katerega koli sedeža,
 na katerem je potnik v nevarnosti, ali do najbolj notranjega roba stopnice,
 odvisno od tega, katera razdalja je manjša.
 7.13 Police za prtljago in zaščita potnikov
 Potniki so zaščiteni pred predmeti, ki lahko zaradi zaviranja ali sile bočnega
 vodenja padejo s polic za prtljago. Če so vgrajeni prostori za prtljago, morajo
 biti zasnovani tako, da v primeru nenadnega zaviranja prtljaga iz njih ne more
 pasti.
 7.14 Vrata v podu, če so vgrajena
 7.14.1 Vsaka vrata v podu vozila, ki niso loputa za zasilni izhod, so vgrajena in
 zavarovana tako, da jih brez orodja ali ključev ni mogoče odstraniti ali
 odpreti, in nobena naprava za njihovo dviganje ali zavarovanje ne štrli več kot
 8 mm iz ravnine poda. Robovi štrlečih delov so zaobljeni.
 7.15 Vizualno razvedrilo
 7.15.1 Naprave za vizualno razvedrilo za potnike, na primer televizijski ali video
 zasloni, so zunaj vidnega polja voznika, ko sedi v običajnem položaju za
 vožnjo. To ne izključuje televizijskega zaslona ali podobne naprave, ki se
 uporablja kot del voznikovih upravljalnih naprav ali naprav za usmerjanje
 vozila, na primer za spremljanje delovnih vrat.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/193
 PRILOGA 3
 Dodatek
 RAČUNSKO PREVERJANJE STATIČNE MEJE PREVRAČANJA
 1 Z računsko metodo, ki jo za izvedbo preskusov odobri tehnična služba, se
 lahko dokaže, da vozilo izpolnjuje zahteve, navedene v odstavku 7.4
 Priloge 3.
 2 Tehnična služba, pristojna za opravljanje preskusov, lahko zahteva preskus
 delov vozila zaradi preverjanja predpostavk, postavljenih med izračunom.
 3 Priprave na izračun.
 3.1 Vozilo se predstavi s prostorskim sistemom.
 3.2 Zaradi lege težišča nadgradnje vozila in različnih vzmetnih karakteristik
 vzmetenja in pnevmatik vozila se osi zaradi bočnega pospeška na eni strani
 vozila načeloma ne dvignejo sočasno. Zato je treba določiti bočno prevračanje
 nadgradnje preko vsake osi, pri čemer se predpostavi, da vsa kolesa
 druge/drugih osi ostanejo na tleh.
 3.3 Zaradi poenostavitve se predpostavi, da težišče nevzmetenih mas leži na
 vzdolžni ravnini vozila, na črti, ki poteka skozi središče osi kolesa. Majhna
 sprememba središča kotaljenja zaradi deformacije osi se lahko zanemari.
 Regulacija zračnega vzmetenja se zanemari.
 3.4 Upoštevajo se najmanj naslednji parametri:
 podatki o vozilu, kot so medosna razdalja, širina pnevmatik,
 vzmetene/nevzmetene mase, lega težišča vozila, gibi vzmeti in vzmetna
 karakteristika vzmetenja vozila, pri čemer je treba upoštevati tudi
 nelinearnost, vodoravno in navpično togost pnevmatik, torzijo nadgradnje in
 lego središča kotaljenja osi.
 4 Veljavnost računske metode.
 4.1 Veljavnost računske metode se dokaže tako, da je tehnična služba zadovoljna,
 npr. s primerjalnim preskusom s podobnim vozilom.
 ---pagebreak--- L 373/194 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 4
 OBRAZLOŽITVENE SKICE
 Slika 1
 DOSTOP DO DELOVNIH VRAT
 (glej odstavek 7.7.1 Priloge 3)
 druge možnosti
 Razredi I, II in III: A = 1 100 mm
 Razreda A in B: A = 950 mm
 Število potnikov < 22 1/ > 22
 Razredi A B I II III
 Mera A (mm) 950 700 1 100 950 850
 Skupna višina dvodelne 1 650 1 400 1 800 1 650 1 550
 preskusne plošče
 Glej ustrezno opombo v odstavku 7.7.1.2 Priloge 3.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/195
 Slika 2
 DOSTOP DO DELOVNIH VRAT
 (glej odstavek 7.7.1.4 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/196 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 3
 DOLOČITEV NEOVIRANEGA DOSTOPA DO VRAT
 (glej odstavek 7.7.1.9.1 Priloge 3)
 Slika 4
 DOLOČITEV NEOVIRANEGA DOSTOPA DO VRAT
 (glej odstavek 7.7.1.9.2 Priloge 3)
 Obris strehe
 300
 min 550
 min
 300
 1200 min
 max
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/197
 Slika 5
 DOSTOP DO ZASILNIH VRAT
 (glej odstavek 7.7.2 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/198 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 6
 PREHODI
 (glej odstavek 7.7.5 Prilogo 3)
 Razredi A B I II III
 A 350 300 450 350 300
 Mere C 550 450 550 550 450
 (mm) B 500 */ 300 500 */ 500 */ 500 */
 H 1 900 */ 1 500 1 900 */ 1 900 */ 1 900 */
 */ Glej ustrezno opombo („*“) v odstavku 7.7.5.1 Priloge 3.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/199
 Slika 7
 SPREDNJA OMEJITEV PREHODA
 (glej odstavek 7.7.5.1.1.1 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/200 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 8
 STOPNICE ZA POTNIKE
 (glej odstavek 7.7.7 Priloge 3)
 Višina nad tlemi pri neobremenjenem vozilu
 Razredi I in A II, III in B
 Prva stopnica nad Največja višina 340 (1) 380 (1)(2)(5)
 tlemi „D“ (mm)
 Najmanjša globina 300 */
 (mm)
 Druge stopnice „E“ Največja višina 250 (3) 350 (4)
 (mm)
 Najmanjša višina 120
 (mm)
 Najmanjša globina 200
 (mm)
 */ 230 mm pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov.
 (1) 700 mm pri zasilnih vratih.
 1 500 mm pri zasilnih vratih na zgornjem nivoju dvonivojskega vozila.
 (2) 430 mm pri vozilu z izključno mehanskim vzmetenjem.
 (3) 300 mm pri stopnicah pri vratih, ki so za skrajno zadnjo osjo.
 (4) 250 mm v prehodih pri vozilih za prevoz do največ 22 potnikov.
 (5) Pri najmanj enih delovnih vratih; 400 mm pri drugih delovnih vratih.
 Opomba: 1 Pri dvojnih vratih se stopnišče na vsaki polovici dostopnega prehoda
 obravnava ločeno.
 2 Mera E ni nujno za vsako stopnico enaka.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/201
 Slika 9
 MERE POTNIŠKIH SEDEŽEV
 (glej odstavek 7.7.8.1 Priloge 3)
 G (mm) najmanjša vrednost
 F (mm) najmanjša Sedežne klopi Posamezni sedeži
 vrednost
 200 */ 225 250
 * 225 za razred III.
 Slika 9A
 MERE POTNIŠKIH SEDEŽEV
 (glej odstavek 7.7.8.1.3 Priloge 3)
 G (mm) najmanjša vrednost
 F (mm) najmanjša Sedežne klopi Posamezni sedeži
 vrednost
 200 200 200
 ---pagebreak--- L 373/202 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 10
 DOVOLJENO ZMANJŠANJE PROSTEGA PROSTORA V VIŠINI RAMEN
 Prečni presek najmanjšega prostega prostora v višini ramen sedeža ob steni vozila
 (glej odstavek 7.7.8.1.4 Priloge 3)
 G = 225 mm za sedežno klop
 G = 250 mm za posamezni sedež
 G = 200 mm pri vozilih s širino manj kot 2,35 m
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/203
 Slika 11
 GLOBINA IN VIŠINA SEDEŽNE BLAZINE
 (glej odstavka 7.7.8.2 in 7.7.8.3 Priloge 3)
 H = 400/500 mm (*)
 K = 350 mm najmanj(**)
 (*) 350 mm za okrov kolesa in prostor za motor.
 (**) 400 mm pri vozilih razredov II in III.
 ---pagebreak--- L 373/204 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 12
 RAZMIK MED SEDEŽI
 (glej odstavek 7.7.8.4 Priloge 3)
 H
 Razredi I, A in B 650 mm
 Razreda II in III 680 mm
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/205
 Slika 13
 PROSTOR ZA SEDEČE POTNIKE
 (glej odstavek 7.7.8.5 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/206 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 14
 DOVOLJENO ZMANJŠANJE PROSTORA NAD SEDEŽEM
 Prečni presek najmanjšega praznega prostora nad sedežem ob steni vozila
 (glej odstavek 7.7.8.6.3.1 Priloge 3)
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/207
 Slika 15
 DOVOLJENO ZMANJŠANJE PROSTEGA PROSTORA NAD SEDEŽEM
 (glej odstavek 7.7.8.6.3.2 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/208 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 16
 DOVOLJENO ZMANJŠANJE SPODNJEGA DELA PROSTORA ZA POTNIKE
 (glej odstavek 7.7.8.6.3.3 Priloge 3)
 */ 150 mm pri nizkopodnih vozilih razreda I.
 (**) 0,03 m2 pri nizkopodnih vozilih razreda I.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/209
 Slika 17
 DOVOLJENO ZMANJŠANJE PROSTORA PRI ZADNJIH VOGALNIH SEDEŽIH
 Tloris predpisanega območja sedeža (dva bočna zadnja sedeža)
 (glej odstavek 7.7.8.6.3.4 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/210 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 18
 DOVOLJEN VDOR OKROVA KOLESA, KI NE SEGA PREK NAVPIČNE SREDIŠČNICE
 STRANSKEGA SEDEŽA
 (glej odstavek 7.7.8.6.4.2.1 Prilogo 3)
 Slika 19
 DOVOLJEN VDOR OKROVA KOLESA, KI SEGA PREK NAVPIČNE SREDIŠČNICE
 STRANSKEGA SEDEŽA
 (glej odstavek 7.7.8.6.4.2.2 Priloge 3)
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/211
 Slika 20
 PRESKUSNA NAPRAVA ZA PREVERJANJE RAZMESTITVE ROČAJEV
 (glej odstavek 7.11.2.1 Priloge 3)
 ---pagebreak--- L 373/212 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 21
 REFERENČNE MERE INVALIDSKEGA VOZIČKA
 (glej odstavek 3.6.4 Priloge 8)
 Skupna dolžina, d: 1 200 mm
 Skupna širina, š: 700 mm
 Skupna višina, v: 1 090 mm
 Opomba:
 Uporabnik invalidskega vozička, ki sedi v invalidskem vozičku, poveča skupno dolžino za
 50 mm, skupno višino nad tlemi pa na 1 350 mm.
 Slika 22
 Najmanjši prazen prostor za uporabnika invalidskega vozička na prostoru za invalidski
 voziček
 (glej odstavek 3.6.1 Priloge 8)
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/213
 Slika 23
 (glej odstavek 3.4 Priloge 8)
 Slika 23A
 Piktogram za uporabnike invalidskih vozičkov
 Slika 23B
 Piktogram za potnike z omejeno mobilnostjo, ki niso uporabniki invalidskih vozičkov
 ____________
 ---pagebreak--- L 373/214 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 5
 TRDNOST NADGRADNJE
 (glej odstavek 7.3 Priloge 3)
 1. PODROČJE UPORABE
 Ta priloga velja za vsa enonivojska vozila razredov II in III.
 2. OPREDELITVE:
 V tej prilogi:
 2.1 „prostor za preživetje“ pomeni prostor, ki mora ostati v prostoru za potnike
 med enim od preskusov na konstrukciji vozila, predpisanih v tej prilogi, in
 po njem;
 2.2 „nadgradnja“ pomeni del/dele konstrukcije vozila, ki prispeva/prispevajo k
 trdnosti vozila pri prevračanju;
 2.3 „del nadgradnje“ pomeni del, ki ima najmanj dva enaka navpična stebrička na
 vsaki strani, ki sta reprezentativna za del ali dele konstrukcije vozila;
 2.4 „skupna energija“ pomeni tisto energijo, za katero se predpostavlja, da jo bo
 celotna konstrukcija vozila absorbirala. To se lahko določi tako, kot je
 prikazano v tej prilogi.
 3. SPLOŠNE SPECIFIKACIJE IN ZAHTEVE
 Če se je nadgradnji podelila homologacija skladno s Pravilnikom št. 66, se
 šteje, da je nadgradnja skladna s temi splošnimi zahtevami.
 3.1 Nadgradnja vozila je dovolj trdna, da zagotovi, da med preskusom ali
 izračunom, določenim v odstavku 4, ali po njem:
 3.1.1 noben premaknjen del vozila ne vdre v prostor za preživetje, kakor je
 določeno v odstavku 5, in
 3.1.2 noben del prostora za preživetje ne štrli iz deformirane konstrukcije vozila.
 3.2 Zahteve iz zgornjega odstavka 3.1 veljajo za vozilo vključno z vsemi
 konstrukcijskimi deli, nosilci in ploščami ter vsemi togimi štrlečimi deli, kot
 so police za prtljago, naprave za prezračevanje itd. Vendar se za namene
 odstavka 3.1 ne upoštevajo vmesne in predelne stene, krožne ojačitve ali
 drugi nosilci za ojačitev nadgradnje vozila ter vgradne naprave, kot so bari,
 čajne kuhinje ali stranišča.
 3.3 Pri zgibnih vozilih vsak del vozila izpolnjuje zahteve, navedene v zgornjem
 odstavku 3.1.
 4. PRESKUSNE METODE
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/215
 4.1 Na vsakem tipu vozila se opravi eden od preskusov po presoji proizvajalca ali
 preskus po nadomestni metodi, ki jo odobri pristojni organ:
 4.1.1 preskus prevračanja celotnega vozila v skladu s postopkom iz Dodatka 1;
 4.1.2 preskus prevračanja na delu ali delih nadgradnje, ki so reprezentativni za
 celotno vozilo v skladu z Dodatkom 2;
 4.1.3 preskus z nihalom na delu ali delih nadgradnje v skladu z Dodatkom 3 ali
 4.1.4 računsko preverjanje trdnosti nadgradnje v skladu z Dodatkom 4.
 4.2 Če z metodami, predpisanimi v odstavkih 4.1.2, 4.1.3 ali 4.1.4, ni mogoče
 zajeti bistvenih razlik med posameznimi deli vozila, npr. klimatsko napravo
 na strehi, je treba tehnični službi predložiti dodatne preskusnih ali računske
 metode. Če se te informacije ne predložijo, se lahko zahteva, da se na vozilu
 opravi preskus, predpisan v odstavku 4.1.1.
 5. PROSTOR ZA PREŽIVETJE
 5.1 Za namene odstavka 2.1 „prostor za preživetje“ pomeni prostor v okviru
 prostora za potnike, ki nastane, ko se prečna navpična ravnina, določena na
 sliki 1(a), premika po ravni črti ali črtah tako, da se točka „R“ na sliki 1(a)
 premika od točke „R“ skrajnega zadnjega zunanjega sedeža skozi točko „R“
 vsakega vmesnega zunanjega sedeža do točke „R“ skrajnega sprednjega
 zunanjega potniškega sedeža.
 5.2 Predpostavlja se, da je lega točke „R“, kakor je prikazana na sliki 1(b),
 500 mm nad podom pod nogami potnikov, 300 mm od notranje površine
 stranske stene vozila in 100 mm pred naslonjalom sedeža v središčnici
 zunanjih sedežev.
 6. RAZLAGA REZULTATOV PRESKUSOV
 6.1 Če se preskušajo deli nadgradnje, tehnična služba, pristojna za opravljanje
 preskusov, zagotovi, da vozilo izpolnjuje zahteve, določene v Poddodatku 2
 Dodatka 3, ki vključuje zahteve za porazdelitev glavnih delov nadgradnje
 vozila, ki absorbirajo energijo.
 ---pagebreak--- L 373/216 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika 1
 Prostor za preživetje
 (Vse mere so v mm.)
 1(a) Bočno
 Opomba: Glej zahtevo iz odstavka 5.1.
 1(b) Vzdolžno
 Presek A-A vozila v navpični ravnini središčnice notranjih sedežev.
 Opomba: Glej zahtevo iz odstavka 5.2.
 __________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/217
 Priloga 5 – Dodatek 1
 PRESKUS PREVRAČANJA CELOTNEGA VOZILA
 1. Preskusni pogoji
 1.1 Ni treba, da je vozilo popolnoma opremljeno, vendar je po masi vozila v
 stanju, pripravljenem za vožnjo, težišču in porazdelitvi mase po navedbah
 proizvajalca reprezentativno za proizvedena vozila.
 1.2 Nastavljiva naslonjala vozniških in potniških sedežev so v čim bolj navpični
 legi. Sedeži, nastavljivi po višini, so nastavljeni v najvišjo lego.
 1.3 Vsaka vrata in vsako okno vozila, ki se odpira, so zaprti, zapahnjeni, ampak
 ne zaklenjeni. Okna in vmesne ali predelne stene, ki so običajno zastekljene,
 so lahko po presoji predlagatelja zastekljene ali nezastekljene. Če niso
 zastekljene, je treba obremeniti primerna mesta na vozilu z ustreznimi
 utežmi.
 1.4 Tlak v pnevmatikah je tak, kakor ga je predpisal proizvajalec vozila, in če
 ima vozilo zračno vzmetenje, se zagotovi dotok zraka v zračne vzmeti.
 Vsaka naprava za samodejno nastavljanje nivoja vozila se nastavi skladno z
 zahtevami proizvajalca, ko vozilo stoji na ravni vodoravni površini.
 Amortizerji delujejo normalno.
 1.5 Gorivo, kislina za akumulator in druge gorljive, eksplozivne ali jedke snovi
 se lahko nadomestijo z drugimi snovmi, ki izpolnjujejo pogoje, določene v
 zgornjem odstavku 1.1.
 1.6 Površina, na katero vozilo pade, je iz betona ali drugega togega materiala.
 2. Preskusni postopek (glej sliko 1)
 2.1 Vozilo se postavi na ploščad tako, da ga je mogoče prevrniti na eno stran.
 To stran določi proizvajalec.
 2.2 Vozilo se postavi na ploščad tako, da je pri vodoravni legi ploščadi:
 2.2.1 os vrtenja vzporedna z vzdolžno osjo vozila,
 2.2.2 os vrtenja 0 do 200 mm od navpične stopnice med obema nivojema,
 2.2.3 os vrtenja 0 do 100 mm od navpične stopnice med obema nivojema,
 2.2.4 os vrtenja 0 do 100 mm pod vodoravno začetno ravnino, na kateri stojijo
 pnevmatike, in
 2.2.5 višinska razlika med vodoravno začetno ravnino in vodoravno spodnjo
 ravnino, na katero vozilo pade, ni manjša od 800 mm.
 2.3 Prepreči se vzdolžno gibanje vozila.
 ---pagebreak--- L 373/218 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 2.4 S stranskimi nasloni na preskusni napravi se prepreči bočno drsenje
 pnevmatik v smeri prevračanja.
 2.5 Preskusna naprava zagotovi sočasno dviganje vseh osi vozila.
 2.6 Vozilo se do prevrnitve nagiba brez sunkov in dinamičnih učinkov. Kotna
 hitrost ne sme presegati 5 ° na sekundo (0,087 rad/s).
 2.7 S hitrim fotografiranjem, šablonami, ki se lahko deformirajo, ali z drugimi
 ustreznimi sredstvi se določi, ali se upoštevajo zahteve iz odstavka 3.1. To se
 preveri na vsaj dveh mestih, zlasti na sprednjem in zadnjem delu prostora za
 potnike, pri čemer o točnih legah presodi tehnična služba. Šablone se pritrdijo
 na dele konstrukcije, ki se ne morejo bistveno deformirati.
 Slika 1
 __________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/219
 PRILOGA 5
 Dodatek 2
 PRESKUS PREVRAČANJA NA DELU KAROSERIJE
 1. Preskusni pogoji
 1.1 Del karoserije je del neobremenjenega vozila.
 1.2 Geometrija dela karoserije, os vrtenja in lega težišča v navpični in bočni smeri
 so reprezentativni za celotno vozilo.
 1.3 Maso dela karoserije, ki je izražena kot odstotek mase vozila, pripravljenega
 na vožnjo, določi proizvajalec.
 1.4 Energijo, ki jo mora porabiti del karoserije in je izražena kot odstotek skupne
 energije, ki bi jo porabilo celotno vozilo, določi proizvajalec.
 1.5 Odstotek skupne energije, opisane v odstavku 1.4, ni manjši od odstotka
 skupne mase obremenjenega vozila, pripravljenega na vožnjo, navedenega v
 odstavku 1.3.
 1.6 Veljajo preskusni pogoji, določeni v odstavku 1.6. Dodatka 1 in v
 odstavkih 2.1 do 2.6 Dodatka 3.
 2. Preskusni postopek
 2.1 Preskusni postopek je enak postopku, ki je opisan v Dodatku 1, pri čemer se
 celotno vozilo nadomesti z zgoraj navedenim delom karoserije.
 ---pagebreak--- L 373/220 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 5
 Dodatek 3
 PRESKUS Z NIHALOM NA DELU KAROSERIJE
 1. Raven energije in smer udarca
 1.1 Energija, ki jo je treba prenesti na določen del karoserije, je seštevek energij,
 ki jih določi proizvajalec in ki jih porabijo posamezni krožni nosilci v
 prečnem preseku na tem delu karoserije.
 1.2 Ustrezen delež energije, določene v Poddodatku 1 tega dodatka, se z nihalom
 prenese na del karoserije tako, da v trenutku udarca gibanje nihala tvori kot
 25 stopinj (+0 °, –5 °) glede na vzdolžno navpično ravnino dela karoserije.
 Točno velikost kota znotraj tega obsega določi proizvajalec vozila.
 2. Preskusni pogoji
 2.1 Opraviti je treba zadostno število preskusov, da je tehnična služba, ki opravlja
 preskuse, zadovoljna, da se upoštevajo vse zahteve, navedene v odstavku 3.1
 te priloge.
 2.2 V tem preskusu se pri delih karoserije deli običajne konstrukcije namestijo
 med stebričke glede na pod, okvir podvozja, stene in streho. Vključijo se tudi
 sestavni deli, kot so police za prtljago, vodi za prezračevanje itd., če so
 vgrajeni.
 2.3 Vsaka vrata in vsako okno na tem delu karoserije, ki se odpira, so zaprti,
 zapahnjeni, ampak ne zaklenjeni. Okna in vmesne ali predelne stene, ki so
 običajno zastekljene, so lahko po presoji predlagatelja zastekljene ali
 nezastekljene.
 2.4 Kjer je to ustrezno, se po izbiri proizvajalca lahko vključijo tudi sedeži v
 običajni legi glede na konstrukcijo dela karoserije. Vgradijo se običajne
 pritrditve in spoji med vsemi nosilci in priključki. Nasloni sedežev, če so
 nastavljivi, so v najbolj pokončni legi in višina, če je nastavljiva, je v
 najvišjem položaju.
 2.5 Del karoserije, v katerega nihalo udari, določi proizvajalec. Če je treba
 preskuse opraviti na več delih karoserije, nihalo v vsak del udari na isti strani.
 2.6 S hitrim fotografiranjem, šablonami, ki se lahko deformirajo, ali z drugimi
 ustreznimi sredstvi se določi, ali se upoštevajo zahteve iz odstavka 3.1.
 Šablone se pritrdijo na del konstrukcije, ki se ne more bistveno deformirati.
 2.7 Del karoserije, ki se preskuša, se prek prečnih nosilcev ali delov, ki jih
 nadomeščajo, trdno in varno vpne v pritrdilni okvir tako, da med udarcem
 nihala oporni okvir in njegove pritrditve ne absorbirajo bistvene količine
 energije.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/221
 2.8 Nihalo se spusti s take višine, da v del karoserije udari s hitrostjo med 3 in
 8 m/s.
 3. Opis nihala
 3.1 Udarna površina nihala je izdelana iz jekla ali vezane plošče z debelino
 20 mm ±5 mm in masa nihala je enakomerno porazdeljena. Udarna površina
 je pravokotne oblike in ploščata, s širino, ki ni manjša od širine dela
 karoserije, ki se preskuša, in z višino najmanj 800 mm. Robovi nihala so
 zaobljeni s polmerom najmanj 15 mm.
 3.2 Telo nihala se trdno pripne na dva toga drogova. Os drogov je od
 geometrijskega središča telesa nihala odmaknjena najmanj 3 500 mm.
 ---pagebreak--- L 373/222 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Poddodatek 1
 IZRAČUN SKUPNE ENERGIJE (E*)
 Predpostavke:
 1. Oblika preseka karoserije je pravokotna.
 2. Sistem vzmetenja je trdno pritrjen.
 3. Gibanje dela karoserije je kroženje okoli točke „A“.
 Izračun skupne energije (E*)
 Če se padec težišča (h) določi z grafično metodo, se E* lahko izračuna po
 naslednji enačbi:
 E* = 0,75 M.g.h (Nm)
 Razen tega se E* lahko izračuna po naslednji enačbi:
 ⎡ 2 ⎤
 ⎢ ⎛w⎞ W Hs ⎥
 E* = 0.75M.g.⎢ ⎜ ⎟ + H s − 2H H − 0.8 + 0.8 H ⎥( Nm)
 2 2 2
 ⎢ ⎝ 2 ⎠ ⎥
 ⎣ ⎦
 (Nm), kjer je:
 M = masa vozila, pripravljenega za vožnjo (kg)
 g = 9,8 m/s2
 W = skupna širina vozila (m)
 Hs = višina težišča neobremenjenega vozila (m)
 H = višina vozila (m)
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/223
 Poddodatek 2
 ZAHTEVE ZA PORAZDELITEV GLAVNIH DELOV NADGRADNJE, KI ABSORBIRAJO
 ENERGIJO
 1. Opraviti je treba zadostno število preskusov, da je tehnična služba, ki opravlja
 preskuse, zadovoljna, da celotno vozilo izpolnjuje vse zahteve, navedene v
 odstavku 3.1 te priloge. Za to ni nujno opraviti več kot en preskus.
 2. Izračuni, ki temeljijo na podatkih, pridobljenih s preskusom na delu
 karoserije, se lahko uporabijo za dokazovanje sprejemljivosti drugega dela
 karoserije, ki ni enak preskušenemu delu, če imata oba dela veliko skupnih
 značilnosti.
 3. Proizvajalec določi, za katere stebričke nadgradnje se šteje, da prispevajo k
 njeni trdnosti, in določi količino energije (Ei), ki naj bi jo absorbiral vsak
 stebriček. Ti dve ugotovitvi ustrezata naslednjim merilom:
 i =m
 ∑E > E*i
 (1) i =l kjer je m skupno število stebričkov, ki jih je določil
 proizvajalec,
 i =n
 ∑ E ≥ 0.4E *
 iF
 2) (a) i =l kjer je n število stebričkov, ki jih je določil proizvajalec
 in so pred težiščem vozila,
 i= p
 ∑ E ≥ 0.4 E *
 iR
 (b) i =1 kjer je p število stebričkov, ki jih je določil proizvajalec
 in so za težiščem vozila,
 (3) LF ≥ 0.4lf
 (4) LR ≥ 0.4lr
 d max
 (5) ≤ 2.5 to velja le, če je dmax večji od 0,8 x največja deformacija,
 d min
 ki je dovoljena, da ni vdora v prostor za preživetje.
 kjer je:
 Ei določena količina energije, ki jo lahko absorbira i-ti stebriček
 nadgradnje,
 EiF določena količina energije, ki jo lahko absorbira i-ti stebriček
 nadgradnje, ki je pred težiščem vozila,
 EiR določena količina energije, ki jo lahko absorbira i-ti stebriček
 nadgradnje, ki je za težiščem vozila,
 E* skupna energija, ki jo mora celotna konstrukcija vozila absorbirati,
 ---pagebreak--- L 373/224 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 dmax največja vrednost odklona, izmerjenega v smeri udarca, za vsak del
 karoserije potem, ko je absorbiral zanj predvideno energijo udarca,
 dmin je najmanjša vrednost odklona, izmerjenega v smeri udarca in na isti
 točki karoserije kot pri dmax, za vsak del karoserije potem, ko je
 absorbiral zanj predvideno energijo udarca.
 i =n
 ∑ (E l ) iF if
 LF = i =1
 i =n
 = ocenjena povprečna oddaljenost stebričkov, ki jih je
 ∑E
 i =1
 iF
 določil proizvajalec, pred težiščem vozila.
 i= p
 ∑ (E l ) iR ir
 LR = i =1
 i= p
 = ocenjena povprečna oddaljenost stebričkov, ki jih je
 ∑E i =1
 iR
 določil proizvajalec, za težiščem vozila.
 kjer je:
 lif razdalja med težiščem in i-tim stebričkom pred težiščem.
 lif razdalja med težiščem in i-tim stebričkom za težiščem.
 lf razdalja med sprednjim delom vozila in težiščem vozila.
 lf razdalja med zadnjim delom vozila in težiščem vozila.
 _____________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/225
 Priloga 5 – Dodatek 4
 RAČUNSKO PREVERJANJE TRDNOSTI NADGRADNJE
 1. Z računsko metodo, ki jo odobri tehnična služba, pristojna za izvedbo
 preskusov, se lahko dokaže, da nadgradnja ali del nadgradnje izpolnjuje
 zahteve, navedene v odstavku 3.1 te priloge.
 2. Če obstaja verjetnost, da bodo na konstrukciji nastale deformacije, ki bodo
 presegale elastičnost uporabljenih materialov, izračun posnema vedenje
 konstrukcije ob velikih oblikovnih deformacijah.
 3. Tehnična služba, pristojna za opravljanje preskusov, lahko zahteva preskus
 spojev ali delov konstrukcije zaradi preverjanja predpostavk, postavljenih
 med izračunom.
 4. Priprave na izračun
 4.1 Izračuna ni mogoče začeti, dokler se ne analizira konstrukcija in oblikuje njen
 matematični model. S tem se določijo posamezni nosilci, ki jih je treba
 upoštevati, in ugotovijo točke, na katerih lahko pride do ukrivljenja. Navesti
 je treba mere nosilcev in lastnosti uporabljenega materiala. Na ukrivljenih
 delih je treba izvesti dejanske preskuse, da se določijo značilnosti sile
 (navora) in deformacije oblike, ker so to pomembni podatki za izračun.
 Določiti je treba stopnjo deformacije in mejo dinamične elastičnosti, ki
 ustreza tej deformaciji. Če z računsko metodo ni mogoče določiti, kdaj
 nastane pomemben prelom, je to treba dokazati s preskusi, ločenimi analizami
 ali ustrezno dinamično porazdelitvijo obremenitve. Navede se porazdelitev
 obremenitve po dolžini vozila.
 4.2 Računska metoda vključuje deformacije do meje elastičnosti materiala, ki jim
 sledi določitev mest, na katerih bo prišlo do ukrivljenj, ki jim sledijo nadaljnja
 ukrivljenja, razen če sta mesto in zaporedje ukrivljenj znana že prej. Metoda
 upošteva spremembe geometrije konstrukcije najmanj do stopnje, ko
 deformacije presežejo sprejemljive meje. Izračuni posnemajo energijo in smer
 udarca, ki bi nastala, če bi to nadgradnjo vključili v preskus prevračanja,
 opisan v Dodatku 1. Veljavnost računske metode se določi s primerjavo
 rezultatov dejanskih preskusov, za katere ni nujno, da so se izvedli v povezavi
 z vozilom, ki je zdaj v postopku homologacije.
 5. Preskus dela nadgradnje
 Če se računska metoda uporabi za en del celotne nadgradnje, veljajo enaki
 pogoji kot zgoraj za celotno vozilo.
 ---pagebreak--- L 373/226 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 6
 SMERNICE ZA MERJENJE SIL ZAPIRANJA VRAT, KI DELUJEJO S TUJO SILO
 (glej odstavek 7.6.5.6.1.1 Priloge 3)
 1. Splošno
 Zapiranje vrat, ki delujejo s tujo silo, je dinamičen postopek. Če vrata pri
 gibanju zadenejo v oviro, nastane sila dinamične reakcije, ki je (časovno)
 odvisna od več dejavnikov (npr. mase vrat, pospeška, mer).
 2. Opredelitve
 2.1 Sila zapiranja F(t) je časovna funkcija, izmerjena na robovih zapiranja vrat.
 (glej spodnji odstavek 3.2 spodaj).
 2.2 Največja sila FS je največja vrednost sile zapiranja.
 2.3 Efektivna sila FE je povprečna vrednost sile zapiranja glede na trajanje
 impulza:
 t2
 1
 FE = ∫ F(t)dt
 T t1
 2.4 Trajanje impulza T je čas med t1 in t2:
 T = t2 – t1
 Kjer je:
 t1 = prag občutljivosti, kjer sila zapiranja preseže 50 N,
 t1 = odklopni prag, kjer sila zapiranja pade pod 50 N.
 2.5 Razmerje med zgornjimi parametri je prikazano na spodnji sliki 1 (kot
 primer):
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/227
 Slika 1
 2.6 Sila stiskanja Fc je aritmetična sredina efektivnih sil, merjena v istih merilnih
 točkah večkrat zaporedoma:
 i=n
 ∑ (F )i
 i =1
 E
 F=
 n
 3. Meritve
 3.1 Pogoji meritve:
 3.1.1 Temperaturni razpon: 10 –30 o C
 3.1.2 Vozilo stoji na vodoravni površini.
 3.2 Merilne točke:
 3.2.1 na glavnih robovih zapiranja vrat:
 ena na sredini vrat;
 ena 150 mm nad spodnjim robom vrat;
 3.2.2 pri vratih, ki so za odpiranje opremljena z napravami za preprečitev stiska:
 na sekundarnih robovih zapiranja vrat v točki, kjer je nevarnost stiska
 največja.
 3.3 Za določitev sile stiskanja po odstavku 2.6 se v vsaki merilni točki opravijo
 najmanj tri meritve.
 3.4 Signal sile zapiranja se ugotovi z nizko prepustnim filtrom z mejno frekvenco
 100 Hz. Prag občutljivosti in odklopna meja za omejitev trajanja impulza se
 nastavita na 50 N.
 ---pagebreak--- L 373/228 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 3.5 Odstopanje odčitane vrednosti od predvidene vrednosti ni večje od +
 3 odstotkov.
 4. Merilna naprava
 4.1 Merilna naprava je sestavljena iz dveh delov: ročaja in merilnega dela, ki je
 silomer (glej sliko 2).
 4.2 Silomer ima naslednje značilnosti:
 4.2.1 Sestavljen je iz dveh drsečih ohišij z zunanjimi merami 100 mm v premeru in
 115 mm v širino. Znotraj silomera je med obema ohišjema vgrajena tlačna
 vzmet tako, da se silomer lahko stisne, če nanj deluje ustrezna sila.
 4.2.2 Togost silomera je 10 + 0,2 N/mm. Največji odklon vzmeti je omejen na
 30 mm, zato da se doseže največja sila 300 N.
 Slika 2
 ___________
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/229
 PRILOGA 7
 POSEBNE ZAHTEVE ZA VOZILA ZA PREVOZ DO NAJVEČ 22 POTNIKOV
 1.1 Najmanjše mere izhodov
 Različne vrste izhodov imajo naslednje mere:
 Odprtina Mere Opombe
 Delovna Vstopna višina: Vstopna višina delovnih vrat se meri kot navpična razdalja,
 vrata Razred izmerjena na navpični ravnini vodoravnih projekcij sredine
 A = 1 650 mm odprtine vrat in zgornje površine spodnje stopnice.
 B = 1 500 mm
 Višina odprtine Navpična višina odprtine delovnih vrat je takšna, da omogoča
 prost prehod dvodelne preskusne plošče iz odstavka 7.7.1.1
 Priloge 3. Zgornji vogali so lahko zaokroženi s polmerom
 največ 150 mm.
 Širina: Pri vozilih razreda B, kjer je višina odprtine delovnih vrat
 Enojna vrata: med 1 400 mm in 1 500 mm, je najmanjša širina odprtine
 650 mm enojnih vrat 750 mm. Pri vseh vozilih se širina delovnih vrat
 Dvojna vrata: lahko zmanjša za 100 mm, če se meritev opravi v višini
 1 200 mm ročajev, in za 250 mm, če to zahtevajo v prostor segajoči
 okrovi koles ali daljinsko vodena vrata ali naklon
 vetrobranskega stekla.
 Zasilna vrata Višina: Širina se lahko zmanjša na 300 mm, kjer to zahtevajo v
 1 250 mm prostor segajoči okrovi koles, če je na najmanj 400 mm višine
 Širina: nad najnižjim delom odprtine vrat širina vrat 550 mm.
 550 mm Zgornji vogali so lahko zaokroženi s polmerom največ
 150 mm.
 Okno za Površina Pri homologacijah, izdanih v obdobju enega leta po začetku
 zasilni izhod odprtine: veljavnosti tega pravilnika, je za to površino dovoljeno
 4 000 cm2 odstopanje 5 odstotkov. Na površino je mogoče včrtati
 pravokotnik velikosti 500 mm x 700 mm.
 1.1.1 Vozilo, za katerega velja odstavek 7.7.1.9 Priloge 3, ustreza zahtevam iz
 odstavka 7.6.3.1. Priloge 3 ali odstavka 1.1 te priloge v zvezi z okni za zasilni
 izhod in loputami za zasilni izhod ter naslednjim najmanjšim zahtevam v
 zvezi z delovnimi in zasilnimi vrati:
 ---pagebreak--- L 373/230 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Odprtina Mere Opombe
 Delovna vrata Višina odprtine Ta mera se lahko na robovih odprtine zmanjša za
 1 100 mm polmer, ki ni večji od 150 mm.
 Širina: Ta mera se lahko na robovih odprtine zmanjša za
 Enojna vrata: polmer, ki ni večji od 150 mm. Širina se lahko zmanjša
 650 mm za 100 mm, če se meritev opravi v višini ročajev, in za
 Dvojna vrata: 250 mm, če to zahtevajo v prostor segajoči okrovi
 1 200 mm koles ali daljinsko vodena vrata ali naklon
 vetrobranskega stekla.
 Zasilna vrata Višina: 1 100 mm Širina se lahko zmanjša na 300 mm, kjer to zahtevajo v
 Širina: 550 mm prostor segajoči okrovi koles, če je na najmanj 400 mm
 višine nad najnižjim delom odprtine vrat širina vrat
 550 mm. Zgornji vogali so lahko zaokroženi s
 polmerom največ 150 mm.
 1.2 Razmestitev izhodov
 1.2.1 Delovna vrata so nameščena na tisti strani vozila, ki je bližja robu ceste glede
 na smer vožnje v državi, kjer bo vozilo registrirano, ali na zadnji strani vozila.
 1.2.2 Izhodi so razporejeni tako, da je na vsaki strani vozila najmanj en izhod.
 1.2.3 Sprednja in zadnja polovica prostora za potnike imata vsaka najmanj en
 izhod.
 1.2.4 Najmanj en zasilni izhod je nameščen na zadnji ali sprednji strani vozila,
 razen če so nameščene lopute za zasilni izhod.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/231
 PRILOGA 8
 ZAHTEVE ZA TEHNIČNE NAPRAVE, KI OMOGOČAJO DOSTOP POTNIKOM Z
 OMEJENO MOBILNOSTJO
 1. SPLOŠNO
 Ta priloga vsebuje predpise, ki veljajo za vozilo, ki omogoča lažji dostop
 potnikom z omejeno mobilnostjo in uporabnikom invalidskih vozičkov.
 2. PODROČJE UPORABE
 Te zahteve veljajo za vozila, ki omogočajo lažji dostop osebam z omejeno
 mobilnostjo.
 3. ZAHTEVE
 3.1 Stopnice
 Višina prve stopnice nad tlemi pri najmanj enih delovnih vratih ne presega:
 250 mm pri vozilih razredov I in A ter 320 mm pri vozilih razredov II, III in
 B.
 Druga možnost pri vozilih razredov I in A je, da pri dvojih vratih, enih
 vstopnih in enih izstopnih, višina prve stopnice nad tlemi ne presega
 270 mm.
 Uporabita se lahko tudi sistem za znižanje vozila in zložljiva stopnica.
 Višina vseh stopnic pri dostopnem prehodu in v prehodu, z izjemo prve
 stopnice nad tlemi pri zgoraj navedenih vratih, ne presega: 200 mm pri vozilih
 razredov I in A ter 250 mm pri vozilih razredov II, III in B.
 Prehod iz poglobljenega prehoda na predel s sedeži se ne šteje za stopnico.
 3.2 Sedeži in prostor za potnike z omejeno mobilnostjo
 3.2.1 V bližini enih ali več delovnih vrat, primernih za vstop in izstop, je
 nameščeno najmanjše število naprej in nazaj usmerjenih sedežev, ki so
 namenjeni osebam z omejeno mobilnostjo. Najmanjše število sedežev za
 osebe z omejeno mobilnostjo: štiri pri vozilih razreda I, dva pri vozilih
 razredov II in III ter eden pri vozilih razredov A in B. Sedež, ki se sklopi
 navzgor, ko se ne uporablja, ne velja za sedež za osebe z omejeno
 mobilnostjo. Odstavek 7.7.8.5.2 Priloge 3 ne velja za vozila, ki izpolnjujejo
 to zahtevo.
 3.2.2 Pod najmanj enim sedežem ali ob njem je ustrezen prostor za psa vodnika.
 3.2.3 Med sedežem in prehodom je nameščen naslon za roke, ki se lahko brez
 težav odmakne in se tako omogoči prehod do sedeža.
 ---pagebreak--- L 373/232 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 V bližini sedežev za osebe z omejeno mobilnostjo so nameščena oprijemala
 in ročaji, ki se jih potnik lahko brez težav oprime.
 3.2.4 Najmanjša širina sedežne blazine na sedežu za osebe z omejeno
 mobilnostjo, na obeh straneh navpične ravnine, ki poteka skozi sredino
 sedeža, je 220 mm na vsaki strani ali, pri sedežni klopi, 220 mm na vsaki
 strani posameznega sedežnega mesta.
 3.2.5 Višina neobremenjene sedežne blazine glede na pod je takšna, da je razdalja
 med podom in vodoravno ravnino, tangencialno na sprednjo gornjo
 površino sedežne blazine, od 400 do 500 mm.
 3.2.6 Prostor za noge pri sedežih za osebe z omejeno mobilnostjo poteka pred
 sedežem od navpične ravnine prek sprednjega roba sedežne blazine. Naklon
 prostora za noge v kateri koli smeri ne sme presegati 8 odstotkov.
 3.2.7 Nad vsakim sedežem za osebe z omejeno mobilnostjo, je prazen prostor v
 višini najmanj 1 300 mm pri vozilih razredov I in A ter 900 mm pri vozilih
 razreda II, izmerjeno od najvišje točke neobremenjene sedežne blazine. Ta
 prazni prostor vključuje navpično projekcijo celotne površine sedeža in
 pripadajočega prostora za noge. Dovoljen je vdor naslonjala sedeža ali
 drugega predmeta v ta prostor, če se ohrani najmanjši prosti navpični
 prostor, ki sega 230 mm pred sedežno blazino. Če je sedež za osebe z
 omejeno mobilnostjo obrnjen v vmesno steno, ki je višja od 1 200 mm, meri
 prazen prostor 300 mm.
 3.3 Naprave za komunikacijo
 3.3.1 Naprave za komunikacijo se namestijo v bližini sedežev za osebe z omejeno
 mobilnostjo in znotraj površin za invalidske vozičke v višini med 700 mm
 in 1 200 mm nad podom.
 3.3.2 Na spodnjem nivoju vozila so naprave za komunikacijo nameščene na višini
 med 800 mm in 1 500 mm, kjer ni sedežev.
 3.3.3 Upravljalna naprava za vse notranje naprave za komunikacijo se lahko
 upravlja z dlanjo in je izdelana v kontrastni barvi in odtenkih.
 3.3.4 Če je vozilo opremljeno s klančino ali dvižno ploščadjo, je na zunanji strani
 vozila v bližini vrat vgrajena naprava za komunikacijo na višini največ
 1 300 mm od tal.
 3.4 Piktogrami
 3.4.1 Vozila, ki imajo prostor za invalidne vozičke in/ali sedeže za osebe z omejeno
 mobilnostjo imajo na sovoznikovi strani in pri ustreznih delovnih vratih
 nameščene piktograme v skladu s sliko 23(a) Priloge 4, ki so vidni od zunaj.
 Ustrezni piktogrami so nameščeni tudi v notranjosti vozila ob prostoru za
 invalidski voziček ali ob sedežu za osebe z omejeno mobilnostjo.
 3.5 Naklon poda
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/233
 Naklon katerega koli prehode, dostopnega prehoda ali poda med sedežem za
 osebe z omejeno mobilnostjo ali prostorom za invalidski voziček in najmanj
 enimi vstopnimi in enimi izstopnimi vrati ni večji od 8 odstotkov. Na
 takšnih nagnjenih delih je nedrseča površina.
 3.6 Predpisi za namestitev invalidskih vozičkov
 3.6.1 Vsakemu uporabniku invalidskega vozička je v prostoru za potnike na voljo
 prostor z najmanj 750 mm širine in 1 300 mm dolžine. Vzdolžna ravnina
 tega prostora je vzporedna z vzdolžno ravnino vozila in prostor je opremljen
 z nedrsečo površino.
 Če je invalidski voziček na praznem prostoru za invalidske vozičke obrnjen
 v smeri vožnje, lahko zgornji rob naslonjal sedežev pred njim sega v prostor
 za invalidski voziček, če se ohrani prosti prostor, kot je prikazan na sliki 23
 Priloge 4.
 3.6.2 Na voljo so najmanj ena vrata za prehod uporabnikov invalidskih vozičkov.
 Pri vozilih razreda I so najmanj ena od vrat za prehod uporabnikov
 invalidskih vozičkov delovna vrata. Vrata za prehod uporabnikov
 invalidskih vozičkov so opremljena z napravo za omogočanje vstopa, ki
 ustreza predpisom iz odstavka 3.11.2 (sistem za znižanje vozila) te priloge;
 v povezavi s predpisi iz odstavkov 3.11.3 (dvigalo) ali 3.11.4 (klančina) te
 priloge.
 3.6.3 Vrata za prehod invalidskega vozička, ki niso delovna vrata, so visoka
 najmanj 1 400 mm. Najmanjša širina vseh vrat za dostop v vozilo z
 invalidskim vozičkom je 900 mm. Širina se lahko zmanjša za 100 mm, če se
 meritev opravi v višini ročajev.
 3.6.4 Skozi najmanj ena od vrat, namenjena za dostop z invalidskim vozičkom, je
 mogoč dostop od zunaj do prostora/prostorov za invalidske vozičke z
 invalidskim vozičkom z referenčnimi merami, kot so prikazane na sliki 21
 Priloge 4.
 3.7 Sedeži v prostoru za invalidske vozičke
 3.7.1 V prostoru za invalidske vozičke so lahko nameščeni sklopni sedeži. Vendar
 ti sedeži, ko so sklopljeni in se ne uporabljajo, ne segajo v prostor za
 invalidske vozičke.
 3.7.2 Vozilo je lahko opremljeno s snemljivimi sedeži, ki so nameščeni v prostoru
 za invalidske vozičke, če jih voznik ali član osebja lahko brez težav
 odstrani.
 3.7.3 Če prostor za noge katerega koli sedeža ali del sklopnega sedeža, ko se
 uporablja, sega v prostor za invalidski voziček, se na takšne sedeže ali v
 njihovi bližini namesti naslednje besedilo:
 „Prosimo odstopite ta prostor uporabniku invalidskega vozička.“
 3.8 Stabilnost invalidskih vozičkov
 ---pagebreak--- L 373/234 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 3.8.1 Zadrževalni sistem za invalidske vozičke. Namesto zahtev iz odstavkov
 3.8.1.1 do 3.8.1.2.3 lahko zadrževalni sistemi izpolnjujejo zahteve iz
 odstavkov 3.8.2 do 3.8.2.11.
 3.8.1.1 V vozilih, za katera ni predpisana vgradnja zadrževalnega sistema za
 potnike, je prostor za invalidski voziček opremljen z zadrževalnim
 sistemom, ki zagotovi stabilnost invalidskega vozička.
 Statični preskus se izvede v skladu z naslednjimi zahtevami:
 a) na zadrževalni sistem deluje sila 250 daN ± 20 daN za vsak invalidski
 voziček;
 b) če zadrževalni sistem ni pritrjen na pod vozila, sila deluje v vodoravni
 ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila; Če je zadrževalni
 sistem pritrjen na pod vozila, sila deluje pod kotom 45 °±10 ° glede na
 vodoravno ravnino in proti sprednjemu delu vozila.
 c) sila deluje najmanj 1,5 sekunde;
 d) zadrževalni sistem je zmožen opraviti preskus. Trajna deformacija,
 vključno z delnim nalomom ali zlomom zadrževalnega sistema, ne
 pomeni, da preskus ni bil uspešen, če je sistem prenesel predpisano
 silo v določenem času. Kjer je ustrezno, je mogoče blokirno napravo
 po prenehanju delovanja vlečne sile sprostiti z roko, da lahko oseba v
 invalidskem vozičku zapusti vozilo.
 3.8.1.2 Če je predpisano, da imajo potniški sedeži zadrževalne sisteme za potnike,
 je vsak prostor za invalidski voziček opremljen z zadrževalnim sistemom, ki
 lahko zadrži invalidski voziček in njegovega uporabnika.
 Zadrževalni sistem in njegova pritrdišča so oblikovani tako, da prenesejo
 silo, ki je enakovredna sili, predpisani za potniške sedeže in zadrževalne
 sisteme za potnike.
 Statični preskus se izvede v skladu z naslednjimi zahtevami:
 a) v nadaljevanju navedene sile se uporabijo, ločeno in na sam
 zadrževalni sistem, v smeri vožnje in v njeni nasprotni smeri;
 b) sila deluje najmanj 0,2 sekunde;
 c) zadrževalni sistem je zmožen opraviti preskus. Trajna deformacija,
 vključno z delnim nalomom ali zlomom zadrževalnega sistema, ne
 pomeni, da preskus ni bil uspešen, če je sistem prenesel predpisano
 silo v določenem času. Kjer je ustrezno, je mogoče blokirno napravo
 po prenehanju delovanja vlečne sile sprostiti z roko, da lahko oseba v
 invalidskem vozičku zapusti vozilo.
 3.8.1.2.1 Delovanje sile v smeri vožnje pri ločenih zadrževalnih sistemih za
 invalidski voziček in uporabnika invalidskega vozička
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/235
 3.8.1.2.1.1 Za kategorijo M2:
 a) 1 110 daN ± 20 daN pri dvotočkovnem varnostnem pasu. Sila deluje
 na zadrževalni sistem za uporabnika invalidskega vozička v vodoravni
 ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila, če zadrževalni sistem
 ni pritrjen na pod vozila. Če je zadrževalni sistem pritrjen na pod
 vozila, sila deluje pod kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino
 in proti sprednjemu delu vozila;
 b) pri tritočkovnem varnostnem pasu 675 daN ± 20 daN v vodoravni
 ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila na medeničnem delu
 pasu ter 675 daN ± 20 daN v vodoravni ravnini in proti sprednjemu
 delu vozila na ramenskem delu pasu;
 c) na zadrževalni sistem invalidskega vozička: 1 715 daN ± 20 daN pod
 kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti
 sprednjemu delu vozila;
 d) sile delujejo sočasno.
 3.8.1.2.1.2 Za kategorijo M3:
 a) 740 daN ± 20 daN pri dvotočkovnem varnostnem pasu. Sila deluje na
 zadrževalni sistem za uporabnika invalidskega vozička v vodoravni
 ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila, če zadrževalni sistem
 ni pritrjen na pod vozila. Če je zadrževalni sistem pritrjen na pod
 vozila, sila deluje pod kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino
 in proti sprednjemu delu vozila;
 b) pri tritočkovnem varnostnem pasu 450 daN ± 20 daN v vodoravni
 ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila na medeničnem delu
 pasu ter 450 daN ± 20 daN v vodoravni ravnini in proti sprednjemu
 delu vozila na ramenskem delu pasu;
 c) na zadrževalni sistem invalidskega vozička 1130 daN ± 20 daN pod
 kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti
 sprednjemu delu vozila;
 d) sile delujejo sočasno.
 3.8.1.2.2 Delovanje sile v smeri vožnje pri skupnem zadrževalnem sistemu za
 invalidski voziček in uporabnika invalidskega vozička
 3.8.1.2.2.1 Za kategorijo M2:
 a) na zadrževalni sistem za uporabnika invalidskega vozička pri
 dvotočkovnem varnostnem pasu 1110 daN ± 20 daN pod kotom 45 °
 ± 10 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti sprednjemu delu
 vozila;
 ---pagebreak--- L 373/236 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 b) pri tritočkovnem varnostnem pasu 675 daN ± 20 daN pod kotom
 45 ° ± 10 ° na vodoravno ravnino vozila in proti sprednjemu delu
 vozila na medeničnem delu pasu ter 675 daN ± 20 daN v vodoravni
 ravnini in proti sprednjemu delu vozila na ramenskem delu pasu;
 c) na zadrževalni sistem invalidskega vozička 1715 daN ± 20 daN pod
 kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti
 sprednjemu delu vozila;
 d) sile delujejo sočasno.
 3.8.1.2.2.2 Za kategorijo M3:
 a) na zadrževalni sistem za uporabnika invalidskega vozička pri
 dvotočkovnem varnostnem pasu 740 daN ± 20 daN pod kotom 45 ±10
 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti sprednjemu delu vozila;
 b) pri tritočkovnem varnostnem pasu 450 daN ± 20 daN pod kotom
 45 ° ± 10 ° na vodoravno ravnino vozila in proti sprednjemu delu
 vozila na medeničnem delu pasu ter 450 daN ± 20 daN v vodoravni
 ravnini in proti sprednjemu delu vozila na ramenskem delu pasu;
 c) na zadrževalni sistem invalidskega vozička: 1 130 daN ± 20 daN pod
 kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti
 sprednjemu delu vozila;
 d) sile delujejo sočasno.
 3.8.1.2.3 V nasprotni smeri vožnje:
 a) na zadrževalni sistem invalidskega vozička 810 daN ± 20 daN pod
 kotom 45 ° ± 10 ° glede na vodoravno ravnino vozila in proti
 zadnjemu delu vozila.
 3.8.2 Nadomestni zadrževalni sistem za invalidske vozičke:
 3.8.2.1 V prostoru za invalidski voziček je nameščen zadrževalni sistem za
 invalidski voziček, ki je primeren za splošno uporabo invalidskih vozičkov
 ter omogoča prevoz invalidskega vozička in uporabnika invalidskega
 vozička, ki sta obrnjena proti sprednjemu delu vozila.
 3.8.2.2 V prostoru za invalidski voziček je nameščen zadrževalni sistem za
 uporabnika invalidskega vozička, ki ima najmanj dve pritrdišči in medenični
 varnostni pas (dvotočkovni varnostni pas), ki je oblikovan in izdelan iz
 elementov, s katerimi se dosežejo podobni rezultati kot z varnostnimi
 pasovi, ki ustrezajo Pravilniku št. 16.
 3.8.2.3 Kateri koli zadrževalni sistem, nameščen v prostoru za invalidski voziček, je
 mogoče v nujnih primerih brez težav sprostiti;
 3.8.2.4 Vsak zadrževalni sistem za invalidske vozičke:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/237
 3.8.2.4.1 izpolnjuje zahteve dinamičnega preskusa, navedene v odstavku 3.8.2.8 in je
 varno pritrjen na pritrdišča vozila, ki izpolnjujejo zahteve statičnega
 preskusa iz odstavka 3.8.2.6; ali
 3.8.2.4.2 je varno pritrjen na pritrdišča vozila, tako da kombinacija zadrževalnega
 sistema in pritrdišč izpolnjuje zahteve iz odstavka 3.8.2.8.
 3.8.2.5 Vsak zadrževalni sistem za uporabnike invalidskih vozičkov:
 3.8.2.5.1 izpolnjuje zahteve dinamičnega preskusa, navedene v odstavku 3.8.2.9 in je
 varno pritrjen na pritrdišča vozila, ki izpolnjujejo zahteve statičnega
 preskusa iz odstavka 3.8.2.6; ali
 3.8.2.5.2 je varno pritrjen na pritrdišča vozila, tako da kombinacija zadrževalnega
 sistema in pritrdišč izpolnjuje zahteve dinamičnega preskusa, ki so
 navedene v odstavku 3.8.2.9, ko so pritrdišča nastavljena tako, kot je
 opisano v odstavku 3.8.2.6.7.
 3.8.2.6 Statični preskus se izvede na točkah pritrdišča zadrževalnega sistema za
 invalidski voziček in zadrževalnega sistema za uporabnika invalidskega
 vozička v skladu z naslednjimi zahtevami:
 3.8.2.6.1 sile, določene v točki 3.8.2.7, delujejo z napravo, ki oponaša geometrijo
 zadrževalnega sistema za invalidski voziček;
 3.8.2.6.2 sile, določene v odstavku 3.8.2.7.3, delujejo z napravo, ki oponaša
 geometrijo zadrževalnega sistema za uporabnika invalidskega vozička in s
 potezno napravo, določeno v odstavku 6.3.4 Pravilnika št. 14.
 3.8.2.6.3 sile iz odstavka 3.8.2.6.1 in odstavka 3.8.2.6.2 delujejo sočasno v smeri
 vožnje in pod kotom 10 ° ± 5 ° nad vodoravno ravnino;
 3.8.2.6.4 sile iz odstavka 3.8.2.6.1 delujejo v nasprotni smeri vožnje in pod kotom
 10 ° ± 5 ° nad vodoravno ravnino;
 3.8.2.6.5 sile delujejo z največjo možno hitrostjo prek navpične središčne osi prostora
 za invalidski voziček; in
 3.8.2.6.6 sila deluje najmanj 0,2 sekunde;
 3.8.2.6.7 preskus se opravi na reprezentančnem delu konstrukcije vozila skupaj z vso
 opremo vozila, ki bi lahko prispevala k trdnosti ali togosti konstrukcije.
 3.8.2.7 Sile, določene v odstavku 3.8.2.6, so naslednje:
 3.8.2.7.1 pri pritrdiščih za zadrževalni sistem za invalidski voziček, nameščenih v
 vozilih kategorije M2:
 3.8.2.7.1.1 1 110 daN, ki deluje v vzdolžni ravnini vozila in proti sprednjemu delu
 vozila na višini najmanj 200 mm in največ 300 mm, merjeno navpično od
 poda prostora za invalidski voziček, in
 ---pagebreak--- L 373/238 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 3.8.2.7.1.2 550 daN, ki deluje v vzdolžni ravnini vozila in proti zadnjemu delu vozila
 na višini najmanj 200 mm in največ 300 mm, merjeno navpično od poda
 prostora za invalidski voziček;
 3.8.2.7.2 pri pritrdiščih za zadrževalni sistem za invalidski voziček, nameščenih v
 vozilih kategorije M3:
 3.8.2.7.2.1 740 daN, ki deluje v vzdolžni ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila
 na višini najmanj 200 mm in največ 300 mm, merjeno navpično od poda
 prostora za invalidski voziček, in
 3.8.2.7.2.2 370 daN, ki deluje v vzdolžni ravnini vozila in proti zadnjemu delu vozila
 na višini najmanj 200 mm in največ 300 mm, merjeno navpično od poda
 prostora za invalidski voziček;
 3.8.2.7.3 pri pritrdiščih za zadrževalne sisteme za uporabnike invalidskih vozičkov so
 sile skladne z zahtevami odstavka 6.4 Pravilnika št. 14.
 3.8.2.8 Na zadrževalnem sistemu za invalidski voziček se opravi dinamični preskus
 v skladu z naslednjimi zahtevami:
 3.8.2.8.1 hitrost reprezentativnega invalidskega vozička z maso 85 kg iz hitrosti med
 48 km/h in 50 km/h pojenja do mirovanja, pri čemer nanj deluje impulz časa
 pojemanja z naslednjimi vrednostmi:
 3.8.2.8.1.1 več kot 20 g v smeri vožnje v skupnem trajanju najmanj 0,015 sekunde;
 3.8.2.8.1.2 več kot 15 g v smeri vožnje v skupnem trajanju najmanj 0,04 sekunde;
 3.8.2.8.1.3 dlje kot 0,075 sekunde;
 3.8.2.8.1.4 ne več kot 28 g in ne dlje kot 0,08 sekunde;
 3.8.2.8.1.5 ne dlje kot 0,12 sekunde, in
 3.8.2.8.2 hitrost reprezentativnega invalidskega vozička z maso 85 kg iz hitrosti med
 48 km/h in 50 km/h pojenja do mirovanja, pri čemer nanj deluje impulz časa
 pojemanja z naslednjimi vrednostmi:
 3.8.2.8.2.1 več kot 5 g v nasprotni smeri vožnje v skupnem trajanju najmanj
 0,015 sekunde;
 3.8.2.8.2.2 ne več kot 8 g v nasprotni smeri vožnje in ne dlje kot 0,02 sekunde;
 3.8.2.8.3 preskus iz točke 3.8.2.8.2 se ne izvede, če se ista zadrževalna naprava
 uporablja v smeri vožnje in v nasprotni smeri vožnje ali če se je že opravil
 enakovredni preskus;
 3.8.2.8.4 za zgoraj navedeni preskus se zadrževalni sistem za invalidski voziček
 pritrdi na:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/239
 3.8.2.8.4.1 pritrdišča, nameščena na preskusni napravi, ki posnema geometrijo pritrdišč
 v vozilu, za katerega je zadrževalni sistem namenjen, ali
 3.8.2.8.4.2 pritrdišča, ki so del vzorčnega dela vozila, za katero je zadrževalni sistem
 namenjen in so opisana v odstavku 3.8.2.6.7.
 3.8.2.9 Zadrževalni sistem za uporabnika invalidskega vozička izpolnjuje zahteve
 preskusa, navedene v odstavku 7.7.4 Pravilnika št. 16 ali enakovrednega
 preskusa z impulzom časa pojemanja iz odstavka 3.8.2.8.1. Za varnostni
 pas, ki bil homologiran po Pravilniku št. 16 in je ustrezno označen, se šteje,
 da izpolnjuje te zahteve.
 3.8.2.10 Šteje se, da preskus iz odstavkov 3.8.2.6, 3.8.2.8 ali 3.8.2.9 ni uspešen,
 razen če izpolnjuje naslednje zahteve:
 3.8.2.10.1 med preskusom noben del sistema ne odpove ali se sname s pritrdišča ali
 vozila;
 3.8.2.10.2 po končanem preskusu je mogoče sprostiti mehanizem za odpenjanje
 invalidskega vozička in njegovega uporabnika;
 3.8.2.10.3 v preskusu iz odstavka 3.8.2.8 se med preskusom voziček ne premakne več
 kot 200 mm po vzdolžni ravnini vozila;
 3.8.2.10.4 noben del sistema se po končanem preskusu ne deformira v tolikšni meri, da
 bi zaradi ostrih robov ali drugih štrlečih delov lahko povzročil poškodbe.
 3.8.2.11 Navodila za uporabo zadrževalnega sistema morajo v njegovi bližini in
 jasno vidna.
 3.8.3 Namesto predpisov iz odstavka 3.8.1.1 je prostor za invalidski voziček
 načrtovan tako, da lahko uporabnik invalidskega vozička potuje nepripet, če
 je voziček obrnjen v nasprotni smeri vožnje in je naslonjen na oporo ali
 naslon sedeža, če izpolnjuje naslednje predpise:
 a) ena od vzdolžnih stranic prostora za invalidski voziček se dotika boka
 ali stene vozila;
 b) v sprednjem delu prostora za invalidski voziček je opora ali naslon
 sedeža, ki poteka pravokotno na vzdolžno os vozila;
 c) opora ali naslon sedeža sta oblikovana tako, da se kolesa ali naslon
 invalidskega vozička naslonita na oporo ali naslon sedeža, s čimer se
 prepreči prevrnitev invalidskega vozička;
 d) opore ali nasloni sedežev pred invalidskim vozičkom so zmožni
 vzdržati silo 250 daN±20 daN za vsak invalidski voziček. Sila deluje v
 vodoravni ravnini vozila in proti sprednjemu delu vozila na sredini
 opore ali naslona sedeža. Sila deluje najmanj 1,5 sekunde;
 e) oprijemalo ali ročaj sta nameščena na bok ali steno vozila tako, da se
 ju lahko uporabnik invalidskega vozička brez težav oprime;
 ---pagebreak--- L 373/240 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 f) na nasprotni strani prostora za invalidski voziček je nameščeno
 zložljivo oprijemalo ali druga enakovredna naprava, ki preprečuje
 bočno drsenje invalidskega vozička in uporabniku invalidskega
 vozička omogoča, da se oprijemala brez težav oprime;
 g) površina posebnega prostora je nedrseča;
 h) ob prostoru za invalidski voziček se namesti naslednje besedilo:
 „Ta prostor je rezerviran za invalidski voziček. Invalidski voziček
 mora biti obrnjen v nasprotni smeri vožnje in naslonjen na oporo ali
 naslon sedeža. Zavore morajo biti zategnjene.“
 3.9 Upravljalne naprave za vrata
 3.9.1 Nobena upravljalna naprava, ki je nameščena ob vratih, kot je navedeno v
 odstavku 3.6, zunaj ali znotraj vozila, ne sme biti višja od 1 300 mm nad
 tlemi ali podom.
 3.10 Razsvetljava
 3.10.1 Zagotovi se zadostna razsvetljava za osvetlitev notranjega in neposrednega
 zunanjega prostora vozila, da lahko osebe z omejeno mobilnostjo varno
 vstopajo in izstopajo. Razsvetljava, ki lahko vpliva na vidno polje voznika,
 deluje samo, ko vozilo miruje.
 3.11 Predpisi za pripomočke, ki omogočajo vstop
 3.11.1 Splošne zahteve:
 3.11.1.1 Upravljalne naprave za pripomočke, ki omogočajo vstop, morajo biti ustrezno
 označene. Če je pripomoček, ki omogoča vstop, v iztegnjenem ali spuščenem
 položaju, kontrolna lučka na to opozori voznika.
 3.11.1.2 V primeru okvare varnostne naprave, je delovanje dvižnih ploščadi, klančin in
 sistemov za znižanje vozila onemogočeno, razen če varno delujejo z ročnim
 upravljanjem. Vrsta in mesto mehanizma za upravljanje v sili morata biti
 jasno označena. V primeru izpada električne energije mora biti mogoče
 dvižne ploščadi in klančine ročno upravljati.
 3.11.1.3 Pripomoček, ki omogoča vstop, lahko ovira dostop do enih delovnih ali
 zasilnih vrat, če sta na notranji in zunanji strani vozila izpolnjena naslednja
 dva pogoja:
 3.11.1.3.1 Pripomoček, ki omogoča vstop, ne ovira ročaja ali druge naprave za odpiranje
 vrat.
 3.11.1.3.2 Pripomoček, ki omogoča vstop je mogoče v sili brez težav umakniti, da se
 sprosti dostop do vrat.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/241
 3.11.2 Sistem za znižanje vozila
 3.11.2.1 Za upravljanje sistema za znižanja vozila se uporablja stikalo.
 3.11.2.2 Upravljalne naprave, ki omogočajo znižanje ali zvišanje dela karoserije ali
 celotne karoserije glede na cestišče, morajo biti jasno označene in pod
 neposrednim nadzorom voznika.
 3.11.2.3 Postopek znižanja ali zvišanja vozila je mogoče ustaviti in takoj preusmeriti
 z upravljalno napravo, ki jo lahko doseže voznik, ko sedi v kabini, in ki je
 nameščena ob drugih napravah za upravljanje sistema za znižanje vozila.
 3.11.2.4 Katerikoli sistem za znižanje vozila, ki je nameščen v vozilu:
 onemogoča, da hitrost vožnje preseže 5 km/h, ko je vozilo nižje od običajne
 potovalne višine, ali
 onemogoča znižanje ali zvišanje vozila, če je delovanje delovnih vrat iz
 kakršnega koli razloga onemogočeno.
 3.11.3 Dvižna ploščad
 3.11.3.1 Splošni predpisi
 3.11.3.1.1 Dvižna ploščad lahko deluje le, ko vozilo miruje. Med dviganjem ploščadi in
 pred začetkom spuščanja se samodejno vključi naprava, ki preprečuje, da bi
 invalidski voziček zdrsnil s ploščadi.
 3.11.3.1.2 Dvižna ploščad je široka najmanj 800 mm in dolga najmanj 1 200 mm ter
 prenese obremenitev z maso vsaj 300 kg.
 3.11.3.2 Dodatne tehnične zahteve za dvižne ploščadi na energetski pogon
 3.11.3.2.1 Upravljalna naprava je oblikovana tako, da se v primeru sprožitve
 samodejno izklopi. Pri tem se dvižna ploščad takoj ustavi in jo je mogoče
 premakniti v obe smeri.
 3.11.3.2.2 Površine, ki jih upravljavec dvižne ploščadi ne vidi, in kjer bi dvižna
 ploščad lahko ujela ali zmečkala predmete, so zavarovane z varnostno
 napravo (npr. mehanizem za vračanje).
 3.11.3.2.3 Če se vključi ena od varnostnih naprav, se dvižna ploščad takoj ustavi in se
 začne premikati v nasprotno smer.
 3.11.3.3 Delovanje dvižnih ploščadi na energetski pogon
 3.11.3.3.1 Če je dvižna ploščad pri delovnih vratih v neposrednem vidnem polju
 voznika vozila, lahko dvižno ploščad upravlja voznik z vozniškega sedeža.
 3.11.3.3.2 V vseh drugih primerih so upravljalne naprave nameščene ob dvižni
 ploščadi. Vključi in izključi jih lahko le voznik s svojega sedeža.
 ---pagebreak--- L 373/242 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 3.11.3.4 Ročno upravljana dvižna ploščad
 3.11.3.4.1 Dvižna ploščad je oblikovana tako, da deluje z uporabo upravljane naprave ob
 dvižni ploščadi.
 3.11.3.4.2 Dvižna ploščad je oblikovana tako, da za njeno delovanje ni potrebna
 pretirana uporaba sile.
 3.11.4 Klančina
 3.11.4.1 Splošni predpisi
 3.11.4.1.1 Klančina lahko deluje le, ko vozilo miruje.
 3.11.4.1.2 Zunanji robovi so zaokroženi s polmerom najmanj 2,5 mm. Zunanji vogali so
 zaokroženi s polmerom najmanj 5 mm.
 3.11.4.1.3 Klančina je široka najmanj 800 mm. Naklon iztegnjene ali preklopljene
 klančine na robniku z višino 150 mm ne sme presegati 12 odstotkov. Za
 dosego predpisane vrednosti naklona se lahko uporabi sistem za znižanje
 vozila.
 3.11.4.1.4 Na vsako klančino, ki je v stanju, pripravljenem za uporabo, daljšo od
 1 200 mm, se namesti naprava, ki preprečuje bočni zdrs invalidskega vozička.
 3.11.4.1.5 Klančina lahko varno deluje pod obremenitvijo 300 kg.
 3.11.4.2 Načini delovanja
 3.11.4.2.1 Klančina se lahko iztegne ali zloži ročno ali z uporabo tuje sile.
 3.11.4.3 Dodatne tehnične zahteve za klančine, ki delujejo s tujo silo
 3.11.4.3.1 Iztegovanje in zlaganje klančine nakazuje utripajoča rumena signalizacija in
 zvočni signal; klančine so na zunanjih robovih označene z jasno vidnimi
 rdeče-belimi odsevnimi oznakami.
 3.11.4.3.2 Iztegovanje klančine v vodoravni smeri se zavaruje z varovalno napravo.
 3.11.4.3.3 Če se vključi ena od varovalnih naprav, se klančina takoj ustavi.
 3.11.4.3.4 Vodoravno gibanje klančine je onemogočeno, ko je obremenjena z maso
 15 kg.
 3.11.4.4 Delovanje klančin na energetski pogon
 3.11.4.4.1 Če je klančina pri delovnih vratih v neposrednem vidnem polju voznika
 vozila, lahko klančino upravlja voznik z vozniškega sedeža.
 3.11.4.4.2 V vseh drugih primerih so upravljalne naprave nameščene ob klančini.
 Vključi in izključi jo lahko le voznik s svojega sedeža.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/243
 3.11.4.5 Delovanje ročno upravljane klančine
 3.11.4.5.1 Klančina je oblikovana tako, da za njeno delovanje ni potrebna pretirana
 uporaba sile.
 ---pagebreak--- L 373/244 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 9
 POSEBNE ZAHTEVE ZA DVONIVOJSKA VOZILA
 Ta priloga vključuje zahteve za dvonivojska vozila, če se te razlikujejo od osnovnih zahtev iz
 Priloge 3. Spodnji odstavki ali pododstavki nadomestijo enako oštevilčene odstavke ali
 pododstavke iz Priloge 3. Če spodaj ni navedeno drugače, veljajo za dvonivojska vozila vse
 druge zahteve iz Priloge 3. Številčenje spodnjih odstavkov ustreza številčenju v Prilogi 3.
 7.4.2.1 Obremenitve, ki so enake vrednosti Q (kot je določeno v odstavku 7.4.3.3.1
 Priloge 11), se postavijo na vsak potniški sedež na zgornjem nivoju. Če je
 vozilo namenjeno za uporabo s članom posadke, ki ne sedi, se težišče mase
 75 kg, ki ustreza njegovi masi, namesti na prehod na zgornjem nivoju na
 višini 875 mm. V prostorih za prtljago ni prtljage.
 7.5.4 Gasilni aparati in oprema za prvo pomoč
 7.5.4.1 Zagotovi se prostor za namestitev dveh gasilnih aparatov, enega ob
 vozniškem sedežu in enega na zgornjem nivoju. Prostor ni manjši od
 15 dm3.
 7.6 Izhodi
 7.6.1 Število izhodov
 7.6.1.1 Vsako dvonivojsko vozilo ima dvoje vrat na spodnjem nivoju (glej tudi
 odstavek 7.6.2.2). Najmanjše število predpisanih delovnih vrat:
 Število potnikov Število delovnih vrat v dvonivojskem vozilu
 Razreda I in A Razred II Razreda III in B
 9–45 1 1 1
 46–70 2 1 1
 71–100 2 2 1
 > 100 4 3 1
 7.6.1.4 Najmanjše število zasilnih izhodov je tolikšno, da je skupno število izhodov
 v skladu s spodnjo tabelo, pri čemer se število izhodov na vsakem
 posameznem nivoju in v vsakem posameznem oddelku določi ločeno.
 Toaletni prostori ali kuhinje pri določanju števila zasilnih izhodov ne veljajo
 za ločene oddelke. Lopute za zasilni izhod lahko štejejo le kot eden od
 zgoraj navedenih zasilnih izhodov:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/245
 Število potnikov in posadke, ki jih lahko Najmanjše skupno število
 sprejme vsak oddelek ali nivo zasilnih izhodov
 1–8 2
 9–16 3
 17–30 4
 31–45 5
 46–60 6
 61–75 7
 76–90 8
 91–110 9
 111–130 10
 > 130 11
 7.6.1.11 Razen zasilnih vrat in oken za zasilni izhod so v strehi zgornjega nivoja
 vozil razredov II in III vgrajene tudi lopute za zasilni izhod. Lahko so
 vgrajene tudi v vozilih razreda I. V tem primeru je najmanjše število loput:
 Skupno število potnikov na Število loput
 zgornjem nivoju (Aa)
 do 50 l
 več kot 50 2
 7.6.1.12 Vsako notranje stopnišče velja za izhod z zgornjega nivoja.
 7.6.1.13 Vsem osebam, ki so na spodnjem nivoju, mora biti omogočeno, da v
 primeru sile lahko zapustijo vozilo, ne da bi morale vstopiti na zgornji nivo
 vozila.
 7.6.1.14 Prehod na zgornjem nivoju je z enim ali več notranjimi stopnišči povezan z
 dostopnim prehodom do delovnih vrat ali s prehodom na spodnjem nivoju
 na oddaljenosti največ 3 m od delovnih vrat:
 a) v vozilih razredov I in II sta zagotovljeni dve stopnišči ali najmanj eno
 stopnišče in eno polstopnišče, če na zgornjem nivoju sprejmejo več
 kot 50 potnikov;
 b) v vozilih razreda III morata biti zagotovljeni dve stopnišči ali najmanj
 eno stopnišče in eno polstopnišče, če na zgornjem nivoju sprejmejo
 več kot 30 potnikov.
 ---pagebreak--- L 373/246 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.6.2 Razmestitev izhodov
 7.6.2.2 Dvoje vrat iz odstavka 7.6.1.1 je razmaknjenih tako, da razdalja med
 prečnima navpičnima ravninama skozi njihova središča ni manjša od
 25 odstotkov celotne dolžine vozile ali 40 odstotkov celotne dolžine c na
 spodnjem nivoju; to ne velja, če so ta dvoja vrata na različnih straneh vozila.
 Če so ena od teh vrat del dvojnih vrat, se ta razdalja meri med najbolj
 oddaljenimi vrati.
 7.6.2.3 Izhodi na vsakem nivoju so razporejeni tako, da je njihovo število na obeh
 straneh vozila dejansko enako.
 7.6.2.4 Na vsakem zgornjem nivoju je najmanj en zasilni izhod na zadnji ali
 sprednji strani vozila.
 7.6.4 Tehnične zahteve za vsa delovna vrata
 7.6.4.6 Če neposredni pogled ni ustrezen, se namestijo optične ali druge naprave, ki
 omogočajo vozniku, da s svojega sedeža opazi potnika v neposredni bližini
 vsakih delovnih vrat, ki niso delovna vrata s samodejnim delovanjem, zunaj
 vozila. Pri vozilih razreda I velja ta zahteva tudi za notranjo stran vseh
 delovnih vrat in za neposredno bližino vsakega notranjega stopnišča na
 zgornjem nivoju.
 7.6.7 Tehnične zahteve za zasilna vrata
 7.6.7.3 Vsaka upravljalna naprava ali naprava za odpiranje zasilnih vrat na
 spodnjem nivoju od zunaj je nameščena med 1 000 mm in 1 500 mm nad
 tlemi in največ 500 mm od vrat. Pri vozilih razredov I, II in III je vsaka
 upravljalna naprava ali naprava za odpiranje zasilnih vrat z notranje strani
 nameščena med 1 000 mm in 1 500 mm nad zgornjo površino poda ali
 stopnice, ki je najbližja upravljalni napravi, in 500 mm oddaljena od vrat.
 To ne velja za upravljalne naprave, nameščene v vozniškem prostoru.
 7.7.5. Prehodi (glej sliko 1)
 7.7.5.1 Prehodi vozila so oblikovani in izdelani tako, da omogočajo prost prehod
 preskusne naprave, sestavljene iz dveh soosnih valjev, med katera je
 vstavljen obrnjen prisekan stožec, pri čemer ima preskusna naprava
 naslednje mere (v mm):
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/247
 Razred I */ Razred II */ Razred III */
 Zgornji/spodnji nivo ZN SN ZN SN ZN SN
 Premer spodnjega 450 450 350 350 300 300
 valja
 Višina spodnjega 900 1 020(9 900 1 020(9 900 1 020
 valja 00/990) 00/990) (900/99
 0)
 Premer zgornjega 550 550 550 550 450 450
 valja
 Višina zgornjega 500 500 500 500 500 500
 valja
 Skupna višina 1 680 1 800 1 68 1 800 180 1 800
 (1 680/ 0 (1 680/ (1 680/
 1 770) 1 770) 1 770)
 */ Mere v oklepajih veljajo le za zadnji del spodnjega nivoja in ob
 sprednji osi (glej odstavek 7.7.5.10).
 Preskusna naprava se lahko dotakne visečih ročajev za stoječe potnike, če so
 vgrajeni, in jih odmakne. Premer zgornjega valja se lahko zgoraj zmanjša na
 300 mm, če so robovi posneti tako, da poševna ravnina ne presega 30 stopinj
 glede na vodoravno ravnino (slika 1).
 7.7.5.4 Pri zgibnih ali potovalnih avtobusih se lahko preskusna naprava iz odstavka
 7.7.5.1 neovirano premika skozi gibljivi del na katerem koli nivoju, kjer je
 prehod potnikov dovoljen skozi oba dela. Noben del prožne obloge tega dela,
 vključno z deli meha, ne štrli v prehod.
 7.7.5.10 Skupna višina preskusne naprave iz odstavka 7.7.5.1 se lahko zmanjša:
 a) s 1 800 mm na 1 680 mm v vsakem delu prehoda na spodnjem nivoju za
 prečno navpično ravnino, ki je 1500 mm pred središčem zadnje osi (prve od
 zadnjih osi pri vozilih z več kot eno zadnjo osjo),
 b) pri delovnih vratih, ki so nameščena pred sprednjo osjo, s 1 800 mm na
 1 770 mm v vsakem delu prehoda med dvema prečnima navpičnima
 ravninama, ki potekata 800 mm pred središčnico sprednje osi in za njo.
 7.7.7 Stopnice
 7.7.7.1 Opomba 1/: največ 850 mm pri zasilnih vratih na spodnjem nivoju in največ
 1 500 mm pri zasilnih vratih na zgornjem nivoju.
 7.7.8.6 Prazen prostor nad sedeži
 7.7.8.6.1 Nad vsakim sedežem je prazen prostor v višini najmanj 900 mm, merjeno od
 najvišje točke neobremenjene sedežne blazine. Ta prazni prostor vključuje
 navpično projekcijo celotne površine sedeža in pripadajočega prostora za noge.
 Na zgornjem nivoju se ta prazni prostor lahko zmanjša na 850 mm.
 ---pagebreak--- L 373/248 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.7.12 Notranje stopnišče (glej sliko 1 Priloge 4)
 7.7.12.1 Najmanjša širina katerega koli notranjega stopnišča je zasnovana tako, da
 omogoča prosti prehod šablone za dostop do enojnih vrat, kot je določeno na
 sliki 1 Priloge 4. Plošča se premika od prehoda na spodnjem nivoju do zadnje
 stopnice v verjetni smeri gibanja osebe, ki uporablja stopnice.
 7.7.12.2 Notranja stopnišča so zasnovana tako, da ob močnem zaviranju naprej
 vozečega vozila ni nevarnosti, da bo potnik padel navzdol.
 Ta zahteva velja za izpolnjeno, če je izpolnjen najmanj eden od naslednjih
 pogojev:
 7.7.12.2.1 noben del stopnišča se ne spušča navzdol;
 7.7.12.2.2 stopnišče je opremljeno z varovali ali podobnimi napravami;
 7.7.12.2.3 na zgornjem delu stopnišča je samodejna naprava, ki preprečuje uporabo
 stopnišča med vožnjo; ta naprava se brez težav sprosti v sili.
 7.7.12.3 Z valjem iz odstavka 7.7.5.1 se preveri, ali so pogoji dostopa do stopnišča iz
 prehodov (na zgornjem in spodnjem nivoju) ustrezni.
 7.11 Oprijemala in ročaji
 7.11.5 Oprijemala in ročaji za notranje stopnišče
 7.11.5.1 Ustrezna oprijemala in ročaji se zagotovijo na obeh straneh vseh notranjih
 stopnišč. Nameščeni so med 800 mm in 1 100 mm nad robom vsake stopnice.
 7.11.5.2 Oprijemala in/ali ročaji imajo točko oprijema, ki je na voljo osebi, ki stoji na
 spodnjem ali zgornjem nivoju ob notranjem stopnišču ali na kateri koli
 stopnici. Takšne točke so postavljene navpično od 800 mm do 1 100 mm nad
 spodnjim nivojem ali nad površino vsake stopnice in
 7.11.5.2.1 na ustreznem mestu za osebo, ki stoji na spodnjem nivoju, ne več kot
 400 mm navznoter od zunanjega roba prve stopnice, ter
 7.11.5.2.2 na mestu, ki ustreza določeni stopnici, ne navzven od zunanjega roba
 zadevne stopnice in ne več kot 600 mm navznoter od istega roba.
 7.12 Varovanje stopnišč in izpostavljenih sedežev
 7.12.2 Na zgornjem nivoju dvonivojskega vozila je notranje stopnišče zavarovano
 z neprekinjenim varovalom, ki je visok najmanj 800 mm, merjeno od poda.
 Spodnji rob varovala ni več kot 100 mm nad podom.
 7.12.3 Vetrobransko steklo pred potniki, ki sedijo na sprednjih sedežih zgornjega
 nivoja mora biti zavarovano z oblazinjenim varovalom. Zgornji rob tega
 varovala je nameščen navpično med 800 mm in 900 mm nad podom, kjer so
 potnikove noge.
 7.12.4 Odprtina med vsemi stopnicami na stopnišču je zaprta.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/249
 PRILOGA 9
 Dodatek
 Slika 1
 PREHODI
 (Glej odstavek 7.7.5 Priloge 9)
 B C (mm) D (mm) E (mm) (1/) F (mm)
 (mm)
 Razred I 550 450 500 1 800 1 020
 (1 680/1 770) (900/990)
 Razred II 550 350 500 1 800 1 020
 (1 680/1 770) (900/990)
 Razred III 450 300 (220 pri bočno 500 1 800 1 020
 premičnih sedežih) (1 680/1 770) (900/990)
 (1/) Mere v oklepaju veljajo le za zgornji nivo in/ali skrajni zadnji del spodnjega nivoja in/ali le
 za spodnji nivo ob sprednji osi (glej odstavek 7.7.5.10).
 ---pagebreak--- L 373/250 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 PRILOGA 10
 HOMOLOGACIJA SAMOSTOJNE TEHNIČNE ENOTE IN HOMOLOGACIJA
 VOZILA, NA KATEREM JE VGRAJENA KAROSERIJA, KI JE ŽE BILA
 HOMOLOGIRANA KOT SAMOSTOJNA TEHNIČNA ENOTA
 1. Homologacija samostojne tehnične enote
 1.1 Za podelitev homologacije za samostojno tehnično enoto v skladu s tem
 pravilnikom za karoserijo vozila mora proizvajalec homologacijskemu
 organu zadovoljivo dokazati, da ta izpolnjuje pogoje, ki jih je določil
 proizvajalec. Ostali pogoji tega pravilnika morajo biti izpolnjeni in prikazani
 v skladu z odstavkom 2.
 1.2 Homologacija se lahko podeli glede na pogoje, ki jih mora dodelano vozilo
 izpolnjevati (kot so na primer značilnosti ustreznega podvozja, omejitve pri
 uporabi ali vgradnji), pri čemer so ti pogoji zapisani v certifikatu o
 homologaciji.
 1.3 Vse takšne pogoje je treba v primerni obliki sporočiti kupcu karoserije
 vozila ali izdelovalcu vozila na naslednji stopnji.
 2. Homologacija vozila, na katerem je vgrajena karoserija, ki je že bila
 homologirana kot samostojna tehnična enota
 2.1 Za podelitev homologacije za vozilo, na katerem je vgrajena karoserija, ki je
 že bila homologirana kot samostojna tehnična enota, v skladu s tem
 pravilnikom, mora proizvajalec homologacijskemu organu zadovoljivo
 prikazati skladnost z zahtevami tega pravilnika, ki še niso bile izpolnjene in
 prikazane v skladu z odstavkom 1, pri čemer je treba upoštevati predhodne
 homologacije za nedodelano vozilo.
 2.2 Vse zahteve, določene v skladu z odstavkom 1.2, morajo biti izpolnjene.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/251
 PRILOGA 11
 MASE IN MERE
 1. Ta priloga velja za mase in mere motornih vozil kategorij M2 in M3, če so
 potrebne za homologacijo vozila glede na njegovo splošno konstrukcijo.
 2. OPREDELITVE
 Za namene te priloge:
 2.1 (rezervirano)
 2.2 (rezervirano)
 2.3 „Skupina osi“ pomeni osi, ki so del vrtljivega podvozja. Skupina dveh osi se
 imenuje tandem, skupina treh osi pa trojna os. Po dogovoru se posamična os
 šteje za skupino ene osi.
 2.4 „Mere vozila“ pomenijo mere vozila, kot jih je določil proizvajalec, na
 podlagi njegove konstrukcije.
 2.4.1 „Dolžina vozila“ je mera, izmerjena po definiciji št. 6.1 standarda ISO 612-
 1978.
 Razen predpisov tega standarda se pri merjenju dolžine vozila ne smejo
 upoštevati naslednje naprave:
 – naprave za brisanje in pranje stekel,
 – sprednje in zadnje označevalne tablice,
 – naprave za nameščanje carinskih oznak in njihova zaščita,
 – naprave za pritrjevanje ponjav in njihova zaščita,
 – svetlobna oprema,
 – ogledala in druge naprave za posredno gledanje,
 – pripomočki za opazovanje,
 – cevi za dovod zraka,
 – vzdolžni prisloni za snemljive karoserije,
 – dostopne stopnice in ročaji,
 – gume na odbijačih in podobna oprema,
 – dvižne ploščadi, dostopne klančine in podobna oprema v stanju,
 pripravljenem za vožnjo, ki ne presega 300 mm, če ne povečuje nosilnosti
 vozila,
 – spojne naprave za motorna vozila,
 – tokovni odjemniki vozil, ki jih poganja elektrika,
 – zunanji senčnik.
 2.4.2 „Širina vozila“ je mera, izmerjena po definiciji št. 6.2 standarda ISO 612-
 1978.
 Razen predpisov tega standarda se pri merjenju širine vozila ne smejo
 upoštevati naslednje naprave:
 – naprave za nameščanje carinskih oznak in njihova zaščita,
 ---pagebreak--- L 373/252 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 – naprave za pritrjevanje ponjav in njihova zaščita,
 – kontrolne naprave za odpoved pnevmatik,
 – štrleči prožni deli sistema za preprečevanje škropljenja izpod koles,
 – svetlobna oprema,
 – dostopne klančine v stanju, pripravljenem za vožnjo, dvižne ploščadi in
 podobna oprema v stanju, pripravljenem za vožnjo, če ne segajo dlje kot
 10 mm od strani vozila in če so sprednji in zadnji vogali klančin zaobljeni
 s polmerom najmanj 5 mm; robovi morajo biti zaobljeni s polmerom
 najmanj 2,5 mm,
 – ogledala in druge naprave za posredno gledanje,
 – kazalniki tlaka v pnevmatikah,
 – zložljive stopnice,
 – izbočen del sten pnevmatik neposredno nad mestom stika s tlemi,
 – pripomočki za opazovanje,
 – zložljive stranske usmerjevalne naprave na avtobusih in potovalnih
 avtobusih, namenjene za uporabo na vodenih sistemih avtobusov, če niso
 zložene.
 2.4.3 „Višina vozila“ je mera, izmerjena po definiciji št. 6.3 standarda ISO 612-
 1978.
 Razen predpisov tega standarda se pri merjenju višine vozila ne smejo
 upoštevati naslednje naprave:
 – antene,
 – pantografi ali tokovni odjemniki v dvignjenem položaju.
 Pri vozilih z napravo za dvig osi je treba upoštevati učinek te naprave.
 2.5 (rezervirano)
 2.6. (rezervirano)
 2.7 „Največja tehnično dovoljena masa na os (m)“ pomeni maso, ki ustreza
 največji dovoljeni statični navpični obremenitvi osi na cestišče, na podlagi
 konstrukcije vozila in osi ter kot jo je navedel proizvajalec vozila.
 2.8 „Največja tehnično dovoljena masa na skupino osi (μ)“ pomeni maso, ki
 ustreza največji dovoljeni statični navpični obremenitvi skupine osi na
 cestišče na podlagi konstrukcije vozila in skupine osi ter kot jo je navedel
 proizvajalec vozila.
 2.9 „Masa vlečenega vozila“ pomeni skupno obremenitev osi
 vlečenega/vlečenih vozila/vozil na cestišče.
 2.10 „Največja tehnično dovoljena masa vlečenega vozila (TM)“ pomeni
 največjo maso vlečenega vozila, ki jo je navedel proizvajalec.
 2.11 „Največja tehnično dovoljena masa na spojni točki motornega vozila“
 pomeni maso, ki ustreza največji dovoljeni statični navpični obremenitvi na
 spojni točki na podlagi konstrukcije motornega vozila in/ali spojne naprave
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/253
 in kot jo je navedel proizvajalec. Po opredelitvi ta masa ne vključuje mase
 spojne naprave motornega vozila.
 2.12 (rezervirano)
 2.13 „Največja tehnično dovoljena masa kombiniranega vozila (MC)“ pomeni
 skupno maso kombinacije motornega vozila in priklopnika/priklopnikov,
 kot jo je navedel proizvajalec.
 2.14 „Naprava za dvig osi“ pomeni napravo, trajno vgrajeno v vozilo za namen
 zmanjševanja ali povečevanja obremenitve na os/osi v skladu s stanjem
 obremenitve vozila:
 a) z dvigom koles od tal/njihovim spuščanjem na tla
 b) ali brez dviganja koles od tal (npr. pri sistemih zračnega vzmetenja ali
 drugih sistemih);
 za zmanjšanje obrabljenosti pnevmatik, kadar vozilo ni popolnoma
 obremenjeno, in/ali za olajšanje speljevanja motornih vozil ali kombinacije
 vozil na spolzkih tleh s povečanjem obremenitve na pogonsko os.
 3. (rezervirano)
 4. (rezervirano)
 5. (rezervirano)
 6. (rezervirano)
 7. ZAHTEVE
 7.1 Merjenje mase vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, in njene
 porazdelitve na osi
 Masa vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, in njena porazdelitev na osi
 se merita na vozilu/vozilih, predloženem/predloženih v skladu z odstavkom
 3.4 tega pravilnika, stoječem/stoječih na mestu in s kolesi, obrnjenimi
 naravnost naprej. Če se izmerjene mase ne razlikujejo od mas, ki jih je
 navedel proizvajalec za ustrezne tehnične konfiguracije za tip, za več kot
 3 odstotke ali za več kot 5 odstotkov pri vozilih kategorije M2, katerih masa
 ne presega 3500 kg, se za namene spodnjih zahtev uporabljajo mase v
 stanju, pripravljenem za vožnjo, in njihove porazdelitve na osi, kot jih je
 navedel proizvajalec. V nasprotnem primeru je treba uporabiti izmerjene
 mase, tehnična služba pa lahko potem, če je to potrebno, opravi dodatna
 merjenja na vozilu/vozilih, razen na tistih, ki so predloženi v skladu z
 odstavkom 3.4 tega pravilnika.
 7.2 (rezervirano)
 ---pagebreak--- L 373/254 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.3 (rezervirano)
 7.4 Izračuni porazdelitve mase
 7.4.1 Postopek izračuna
 7.4.1.1 Za izračune porazdelitve mase, ki so določeni v nadaljevanju, mora
 proizvajalec tehnični službi, odgovorni za preskuse, zagotoviti podatke (v
 tabelarični ali drugi primerni obliki), ki so potrebni, da se za vsako tehnično
 konfiguracij za tip vozila določijo ustrezna največja tehnično dovoljena
 masa vozila, največja tehnično dovoljena masa na osi in skupine osi,
 največja tehnično dovoljena masa vlečenega vozila in največja tehnično
 dovoljena masa kombiniranega vozila.
 7.4.1.2 Opraviti je treba ustrezne izračune za zagotovitev, da so za vsako tehnično
 konfiguracijo za tip izpolnjene zahteve v nadaljevanju. V ta namen se lahko
 izračuni omejijo na najslabše primere.
 7.4.1.3 V naslednjih zahtevah zapisi M, mi, μj, TM in MC označujejo naslednje
 parametre, za katere morajo biti izpolnjene zahteve iz odstavka 7.4:
 M= največja tehnično dovoljena masa vozila,
 mi = največja tehnično dovoljena masa na os, označena z „i“, pri čemer ima
 „i“ vrednost od 1 do vrednosti skupnega števila osi vozila,
 μj = največja tehnično dovoljena masa na posamično os ali skupino osi,
 označena z „j“, pri čemer ima „j“ vrednost od 1 do vrednosti skupnega
 števila posamičnih osi in skupin osi,
 TM = največja tehnično dovoljena masa vlečenega vozila
 MC = največja tehnično dovoljena masa kombiniranega vozila.
 7.4.1.4 Pri posamični osi, pri čemer je z „i“ označena kot os in z „j“ kot skupina osi,
 velja po opredelitvi mi = μj.
 7.4.1.5 Pri vozilih, opremljenih z osmi s spremenljivo obremenitvijo, morajo biti
 izračuni v nadaljevanju opravljeni ob obremenitvi vzmetenja osi kot pri
 običajnem stanju vožnje. Pri vozilih, opremljenih z dvižnimi osmi, se
 izračuni v nadaljevanju opravijo ob spuščenih oseh.
 7.4.1.6 Pri skupinah osi mora proizvajalec navesti zakonitosti za porazdelitev
 celotne mase, ki učinkuje na skupino osi, na posamezne osi (na primer z
 navedbo formul porazdelitve ali pripravo diagramov porazdelitve).
 7.4.1.7 (rezervirano)
 7.4.2 (Rezervirano – glej spodnji pododstavek 7.4.3.1 in odstavek 7.4.4)
 7.4.2.1 Vsota mas ne sme biti manjša od mase M.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/255
 7.4.2.2 Za vsako skupino osi, označeno z „j“, vsota mas mi na njene osi ne sme biti
 manjša od mase μj. Razen tega nobena od mas mi ne sme biti manjša od dela
 μj, ki deluje na os „i“, kot je določeno z zakonitostmi porazdelitve mase za
 to skupino osi.
 7.4.2.3 Vsota mas μj ne sme biti manjša od mase M.
 7.4.2.4 Vsota mase v stanju, pripravljenem za vožnjo, zmnožka mase 75 kg s
 številom potnikov in največje tehnično dovoljene mase na spojni točki ne
 sme presegati mase M.
 7.4.2.5 (rezervirano)
 7.4.2.6 (rezervirano)
 7.4.2.7 MC ne sme presegati M + TM.
 7.4.3 Zahteve za avtobuse in potovalne avtobuse
 7.4.3.1 Veljajo zahteve iz odstavkov 7.4.2.1 do 7.4.2.3 in iz odstavka 7.4.2.7.
 7.4.3.2 Vsota mase vozila v stanju, pripravljenem za vožnjo, mase Q, pomnožene s
 številom sedečih in stoječih potnikov, mas WP, B in BX, opredeljenih v
 odstavku 7.4.3.3.1, največje tehnično dovoljene mase na spojni točki, če je
 proizvajalec vgradil spojko, ne presega mase M.
 7.4.3.3 Ko je vozilo v stanju, pripravljenem za vožnjo, obremenjeno, kot je opisano v
 odstavku 7.4.3.3.1, masa, ki ustreza obremenitvi na vsaki osi, ne sme
 presegati mase mi na vsako os, in masa, ki ustreza obremenitvi na vsako
 posamično os ali skupino osi, ne sme presegati mase μj na to skupino osi.
 Razen tega mora biti masa, ki ustreza obremenitvi na pogonsko os, ali vsota
 mas, ki ustreza obremenitvam na pogonske osi, najmanj 25 odstotkov mase
 M.
 7.4.3.3.1 Vozilo v stanju, pripravljenem za vožnjo, je obremenjeno z: maso, ki ustreza
 številu sedečih potnikov P mase Q; maso, ki ustreza številu stoječih potnikov
 SP mase Q, enakomerno porazdeljene po površini, ki je na voljo za stoječe
 potnike S1; kjer je to primerno, maso WP enakomerno porazdeljeno po
 vsakem prostoru za invalidski voziček; maso, enako B (kg), enakomerno
 porazdeljeno v prostorih za prtljago; maso, enako BX (kg), enakomerno
 porazdeljeno po površini strehe, opremljene za prevoz prtljage, pri čemer:
 je P število sedežev.
 je S1 prostor za stoječe potnike. Pri vozilih razreda III ali B, S1 = 0.
 SP, ki ga navaja proizvajalec, ne sme presegati vrednosti S1/SSp, pri čemer je
 SSp dogovorjeni prostor, namenjen za enega stoječega potnika, določen v
 spodnji tabeli.
 je WP (kg) število prostorov za invalidske vozičke, pomnoženo z 250 kg, ki
 ustreza masi invalidskega vozička in uporabnika.
 ---pagebreak--- L 373/256 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 B (kg), ki ga navaja proizvajalec, mora imeti številsko vrednost vsaj
 100 x V. To vključuje prostore ali police za prtljago, ki so lahko pritrjene
 zunaj vozila.
 V je skupna prostornina prostorov za prtljago v m3. Pri odobritvi vozila
 razreda I ali A, se prostornina prostorov za prtljago, ki so dostopni le zunaj
 vozila, ne upošteva.
 BX, ki ga navaja proizvajalec, mora imeti številsko vrednost najmanj
 75 kg/m2.
 Dvonivojska vozila niso opremljena za prevoz prtljage na strehi, zato je BX
 za dvonivojska vozila enako nič.
 Q in SSp imata vrednosti iz naslednje tabele:
 Razred vozila Q (kg) masa enega potnika SSp (m2/potnik)
 dogovorjeni prostor za
 enega stoječega potnika
 Razreda I in A 68 0,125
 Razred II 71 */ 0,15
 Razreda III in B 71 */ ni stoječih potnikov
 */ Vključno s 3 kg ročne prtljage.
 7.4.3.3.2 Pri vozilih, opremljenih s spremenljivo razporeditvijo sedežev, površino, ki je
 na voljo stoječim potnikom (S1), in/ali opremljenih za prevoz invalidskih
 vozičkov, se zahteve odstavkov 7.4.3.2 in 7.4.3.3 določijo za vsakega od
 naslednjih pogojev:
 7.4.3.3.2.1 zasedejo se vsi razpoložljivi sedeži, nato preostala površina za stoječe potnike
 (do zasedenosti stojišč, kot jo določi proizvajalec) in, če še ostane prostor,
 prostori za invalidske vozičke;
 7.4.3.3.2.2 zasedejo se vsa razpoložljiva stojišča (do zasedenosti stojišč, kot jo določi
 proizvajalec), nato preostali sedeži za sedeče potnike in, če še ostane prostor,
 prostori za invalidske vozičke;
 7.4.3.3.2.3 zasedejo se vsi razpoložljivi prostori za invalidske vozičke, nato preostala
 površina za stoječe potnike (do zasedenosti stojišč, kot jo določi proizvajalec,
 če je dosežena) in potem preostali razpoložljivi sedeži.
 7.4.3.4 Ko je vozilo v stanju, pripravljenem za vožnjo, ali obremenjeno, kot je
 določeno v pododstavku 7.4.3.3.1, masa, ki ustreza obremenitvi na sprednjo
 os ali skupino osi, ne sme biti manjša od odstotka mase vozila v stanju,
 pripravljenem za vožnjo, ali največje tehnično dovoljene mase M iz
 naslednje tabele:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/257
 Razreda I in A Razred II Razreda III in B
 Tog Zgiben Tog Zgiben Tog Zgiben
 20 20 25 (1) 20 25 (1) 20
 (1) Ta številka je za vozila s trojno osjo razredov II in III, ki imajo dve
 krmljeni osi, zmanjšana za 20 %.
 7.4.3.5 Če je za vozilo potrebna homologacija za več kot en razred, veljajo odstavki
 7.4.3.2 in 7.4.3.3 za vsak razred.
 7.4.4 (rezervirano)
 7.5 (rezervirano)
 7.6 Manevriranje
 7.6.1 Vsako motorno vozilo mora biti zmožno manevriranja na obe strani za
 celotno krožno pot 360 na območju, omejenem z dvema koncentričnima
 krogoma, od katerih ima zunanji krog polmer 12,50 m, notranji pa 5,30 m,
 ne da bi katera koli zunanja točka vozila (razen štrlečih delov, ki se jih ne
 upošteva pri merjenju širine vozila) segala čez oboda krogov. Pri motornih
 vozilih z napravami za dvig osi velja ta zahteva tudi pri dvižni osi/dvižnih
 oseh v dvignjenem položaju ali osi/oseh s spremenljivo obremenitvijo v
 neobremenjenem stanju.
 Zgoraj omenjene zahteve je treba preveriti:
 7.6.1.1 Motorna vozila
 Sprednjo zunanjo točko motornega vozila je treba voditi vzdolž obrisa
 zunanjega kroga (glej sliko A).
 7.6.1.2 (rezervirano)
 7.6.2 (rezervirano)
 7.6.3 Dodatne zahteve za vozila kategorij M2 ali M3
 Obstajata dva druga načina za dokazovanje skladnosti s tem odstavkom –
 7.6.3.1 (A) in 7.6.3.1 (B) spodaj.
 Združeno Kraljestvo in Portugalska lahko na svojem ozemlju do 9. marca
 2005 odklonita podelitev nacionalne homologacije tipa vozila ali zavrneta ali
 prepovesta prodajo, registracijo, začetek uporabe ali uporabo vozila, če vozilo
 ne izpolnjuje meril o manevriranju, določenih v spodnjem odstavku 7.6.3.1
 (B).
 Razen zgoraj omenjenih izjem pogodbenice podelijo homologacijo na podlagi
 odstavka 7.6.3.1 (A).
 ---pagebreak--- L 373/258 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 7.6.3.1 (A) Pri vozilu, ki miruje, se navpična ravnina, ki se dotika strani vozila, obrnjene
 proti zunanjemu robu kroga, določi s črto, označeno na tleh. Pri zgibnem
 vozilu sta oba toga dela vozila poravnana z ravnino. Ko vozilo iz ravne črte
 preide v območje kroga, opisanega v odstavku 7.6.1, ne sme noben njegov
 del preseči navpične ravnine za več kot 0,60 m (glej sliki B in C).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/259
 Slika A
 Slika B
 R = 12,5 m
 r = 5,3 m
 U = največ 0,6 m
 ---pagebreak--- L 373/260 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika C
 R = 12,5 m
 r = 5,3 m
 U = največ 0,6 m
 7.6.3.1 (B) Ko vozilo miruje in ima kolesa usmerjena tako, da bi pri premiku vozila njegova
 sprednja zunanja točka naredila krog s polmerom 12,50 m, je treba navpično
 ravnino, ki se dotika strani vozila, obrnjene proti zunanjemu robu vozila, določiti
 s črto, označeno na tleh. Pri zgibnih vozilih kategorije M2 ali M3 morata biti oba
 toga dela vozila poravnana z ravnino.
 Pri premikanju vozila naprej v katerikoli smeri vzdolž kroga s polmerom 12,50 m
 se noben njegov del ne sme premakniti za več kot 0,80 m ven iz navpične ravnine
 (glej sliko C) pri togem vozilu do 12 m dolžine ali za več kot 1,20 m (glej sliko C)
 pri togem vozilu, daljšem od 12 m ali zgibnem vozilu kategorije M2 ali M3.
 Pri vozilih z napravo za dvig osi velja ta zahteva tudi pri osi/oseh v dvignjenem
 položaju (v smislu odstavka 2.14).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 SL Uradni list Evropske unije L 373/261
 Slika A
 Slika B
 ---pagebreak--- L 373/262 SL Uradni list Evropske unije 27.12.2006
 Slika C
 7.6.4 Zahteve iz odstavkov 7.6.1 do 7.6.3 se lahko na zahtevo proizvajalca preverijo z
 ustreznim enakovrednim izračunom ali geometrijskim prikazom.
 7.6.5 Pri nedodelanih vozilih mora proizvajalec navesti največje dovoljene mere, za
 katere mora biti vozilo preverjeno v skladu z zahtevami iz odstavkov 7.6.1 do 7.6.3.
 7.7. (rezervirano)
 7.8. (rezervirano)
 7.9. (rezervirano)
 7.10. (rezervirano)
 7.11. (rezervirano)
 _________