text:
 26.1.2016
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 17/17
 DECYZJA NR 1 RADY STABILIZACJI I STOWARZYSZENIA UE–BOŚNIA I HERCEGOWINA
 z dnia 11 grudnia 2015 r.
 w sprawie przyjęcia regulaminu wewnętrznego [2016/88]
 RADA STABILIZACJI I STOWARZYSZENIA,
 uwzględniając Układ o stabilizacji i stowarzyszeniu między Wspólnotami Europejskimi i ich państwami członkowskimi, z jednej strony, a Bośnią i Hercegowiną, z drugiej strony (zwany dalej „układem”), w szczególności jego art. 115, 116, 118 i 120,
 a także mając na uwadze, że układ wszedł w życie w dniu 1 czerwca 2015 r.,
 PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
 Artykuł 1
 Przewodnictwo
 Strony przewodniczą Radzie Stabilizacji i Stowarzyszenia na przemian przez okres 12 miesięcy. Pierwszy okres rozpoczyna się w dniu pierwszego posiedzenia Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia, a kończy w dniu 31 grudnia tego samego roku.
 Artykuł 2
 Posiedzenia
 Rada Stabilizacji i Stowarzyszenia zbiera się na szczeblu ministerialnym raz w roku. Sesje nadzwyczajne Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia mogą odbywać się na wniosek którejkolwiek ze Stron, jeżeli Strony tak uzgodnią. Każda sesja Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia odbywa się w zwykłym miejscu wyznaczonym do posiedzeń Rady Unii Europejskiej w terminie uzgodnionym przez obie Strony, chyba że Strony postanowią inaczej. Posiedzenia Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia są zwoływane wspólnie przez sekretarzy Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia w porozumieniu z przewodniczącym.
 Artykuł 3
 Przedstawicielstwo
 Członkowie Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia mogą być reprezentowani, jeżeli nie mogą uczestniczyć w posiedzeniu. Jeżeli członek chce być reprezentowany, musi zgłosić przewodniczącemu imię i nazwisko swojego przedstawiciela przed posiedzeniem, na którym ma być reprezentowany. Przedstawiciel członka Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia wykonuje wszystkie uprawnienia tego członka.
 Artykuł 4
 Delegacje
 Członkom Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia mogą towarzyszyć urzędnicy. Przed każdym posiedzeniem przewodniczący jest powiadamiany o planowanym składzie delegacji każdej ze Stron. W posiedzeniach Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia uczestniczy w charakterze obserwatora przedstawiciel Europejskiego Banku Inwestycyjnego, w przypadku gdy w porządku dziennym znajdują się sprawy dotyczące banku. Rada Stabilizacji i Stowarzyszenia może zaprosić osoby niebędące jej członkami do uczestniczenia w posiedzeniach w celu przedstawienia informacji dotyczących określonych tematów.
 Artykuł 5
 Sekretariat
 Urzędnik Sekretariatu Generalnego Rady Unii Europejskiej oraz urzędnik Misji Bośni i Hercegowiny przy Unii Europejskiej działają wspólnie w charakterze sekretarzy Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia.
 Artykuł 6
 Korespondencja
 Korespondencję skierowaną do Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia wysyła się do przewodniczącego Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia na adres Sekretariatu Generalnego Rady Unii Europejskiej.
 Obaj sekretarze zapewniają przekazywanie korespondencji przewodniczącemu Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia oraz, w stosownych przypadkach, udostępnianie jej innym członkom Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia. Udostępniana korespondencja jest wysyłana do Sekretariatu Generalnego Komisji, Europejskiej Służby Działań Zewnętrznych, stałych przedstawicielstw państw członkowskich oraz Misji Bośni i Hercegowiny przy Unii Europejskiej.
 Komunikaty przewodniczącego Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia są wysyłane do adresatów przez obu sekretarzy oraz udostępniane, w stosownych przypadkach, innym członkom Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia, o czym mowa w akapicie drugim.
 Artykuł 7
 Upublicznianie
 Posiedzenia Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia są niejawne, chyba że postanowiono inaczej.
 Artykuł 8
 Porządek obrad
 1. Przewodniczący sporządza wstępny porządek każdego posiedzenia. Jest on przekazywany przez sekretarzy Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia adresatom, o których mowa w art. 6, nie później niż 15 dni przed rozpoczęciem posiedzenia. Wstępny porządek obrad zawiera punkty, w odniesieniu do których przewodniczący otrzymał wniosek o ich włączenie do porządku obrad nie później niż 21 dni przed rozpoczęciem posiedzenia, chociaż punktów tych nie wpisuje się do wstępnego porządku obrad, chyba że towarzysząca dokumentacja została przekazana sekretarzom nie później niż w dniu przesłania porządku obrad. Rada Stabilizacji i Stowarzyszenia przyjmuje porządek obrad na początku każdego posiedzenia. Punkty inne niż punkty już zawarte we wstępnym porządku obrad mogą zostać w nim umieszczone, jeżeli obie Strony tak postanowią.
 2. Przewodniczący może, w porozumieniu z obiema Stronami, skrócić terminy określone w ust. 1 w celu uwzględnienia wymogów szczególnego przypadku.
 Artykuł 9
 Protokół z posiedzenia
 Projekt protokołu z każdego posiedzenia jest sporządzany przez obu sekretarzy. Protokół, co do zasady, wskazuje w odniesieniu do każdego punktu porządku obrad:
 —
 dokumentację przedłożoną Radzie Stabilizacji i Stowarzyszenia,
 —
 oświadczenia, których zaprotokołowania zażądał członek Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia,
 —
 podjęte decyzje i sformułowane zalecenia, uzgodnione oświadczenia i przyjęte wnioski.
 Projekt protokołu jest przedkładany do zatwierdzenia Radzie Stabilizacji i Stowarzyszenia. Po zatwierdzeniu protokół jest podpisywany przez przewodniczącego i obu sekretarzy. Protokół jest składany w archiwach Sekretariatu Generalnego Rady Unii Europejskiej, który będzie pełnił funkcję depozytariusza dokumentów stowarzyszenia. Uwierzytelniony odpis jest przekazywany każdemu z adresatów, o których mowa w art. 6.
 Artykuł 10
 Decyzje i zalecenia
 1. Rada Stabilizacji i Stowarzyszenia podejmuje decyzje i formułuje zalecenia za porozumieniem Stron. Rada Stabilizacji i Stowarzyszenia może podejmować decyzje i formułować zalecenia w drodze procedury pisemnej, jeżeli obie Strony tak postanowią.
 2. Decyzje i zalecenia Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia, w rozumieniu art. 117 układu, noszą odpowiednio nazwę „decyzji” i „zalecenia”, po czym następuje ich numer porządkowy, data ich przyjęcia oraz opis ich przedmiotu. Decyzje i zalecenia Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia są podpisywane przez przewodniczącego i uwierzytelniane przez obu sekretarzy. Decyzje i zalecenia są przekazywane każdemu z adresatów, o których mowa w art. 6. Każda ze Stron może podjąć decyzję o opublikowaniu decyzji i zaleceń Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia w swojej odpowiedniej publikacji urzędowej.
 Artykuł 11
 Języki
 Językami urzędowymi Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia są języki urzędowe obu Stron. Podstawę obrad Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia stanowi dokumentacja sporządzona w tych językach, chyba że postanowiono inaczej.
 Artykuł 12
 Wydatki
 Unia Europejska oraz Bośnia i Hercegowina oddzielnie pokrywają wydatki, które ponoszą ze względu na swoje uczestnictwo w posiedzeniach Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia, zarówno wydatki na personel, koszty podróży i utrzymania, jak i wydatki na telekomunikację i usługi pocztowe. Wydatki związane z tłumaczeniem ustnym podczas posiedzeń, tłumaczeniem pisemnym oraz powielaniem dokumentów, a także inne wydatki związane z organizacją posiedzeń ponosi Strona, która pełni rolę gospodarza posiedzenia.
 Artykuł 13
 Komitet Stabilizacji i Stowarzyszenia
 1. Niniejszym ustanawia się Komitet Stabilizacji i Stowarzyszenia (zwany dalej „Komitetem”) w celu wspierania Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia w wykonywaniu jej obowiązków. Komitet składa się z przedstawicieli Rady Unii Europejskiej i przedstawicieli Komisji Europejskiej, z jednej strony, oraz przedstawicieli Rady Ministrów Bośni i Hercegowiny, z drugiej strony, zazwyczaj na szczeblu wyższych rangą urzędników państwowych.
 2. Komitet przygotowuje posiedzenia i obrady Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia, w stosownych przypadkach wprowadza w życie decyzje Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia oraz ogólnie zapewnia ciągłość powiązań stowarzyszeniowych oraz właściwe wykonywanie układu. Komitet rozważa wszelkie sprawy powierzone mu przez Radę Stabilizacji i Stowarzyszenia, jak również każdą inną sprawę, która może wyniknąć podczas bieżącego wykonywania układu. Przedkłada wnioski lub projekty decyzji lub zaleceń do przyjęcia przez Radę Stabilizacji i Stowarzyszenia.
 3. W przypadku gdy układ odnosi się do obowiązku lub możliwości konsultacji, taka konsultacja może zostać przeprowadzona w ramach Komitetu. Wspomniana konsultacja może być kontynuowana w Radzie Stabilizacji i Stowarzyszenia, jeżeli obie Strony tak postanowią.
 4. Regulamin wewnętrzny Komitetu jest załączony do niniejszej decyzji.
 Sporządzono w Brukseli dnia 11 grudnia 2015 r.
 W imieniu Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia
 F. MOGHERINI
 Przewodniczący
 ZAŁĄCZNIK
 Regulamin wewnętrzny Komitetu Stabilizacji i Stowarzyszenia
 Artykuł 1
 Przewodnictwo
 Strony przewodniczą Komitetowi na przemian przez okres 12 miesięcy. Pierwszy okres rozpoczyna się w dniu pierwszego posiedzenia Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia, a kończy w dniu 31 grudnia tego samego roku.
 Artykuł 2
 Posiedzenia
 Komitet zbiera się wtedy, gdy wymagają tego okoliczności, za porozumieniem obu Stron. Każde posiedzenie Komitetu odbywa się w terminie i miejscu uzgodnionym przez obie Strony. Posiedzenia Komitetu są zwoływane przez przewodniczącego.
 Artykuł 3
 Delegacje
 Przed każdym posiedzeniem przewodniczący jest powiadamiany o planowanym składzie delegacji każdej ze Stron.
 Artykuł 4
 Sekretariat
 Urzędnik Komisji Europejskiej i urzędnik Bośni i Hercegowiny sprawują wspólnie funkcje sekretarzy Komitetu. Wszystkie przewidziane w niniejszej decyzji komunikaty skierowane do przewodniczącego Komitetu i pochodzące od niego są przekazywane sekretarzom Komitetu oraz sekretarzom i przewodniczącemu Rady Stabilizacji i Stowarzyszenia.
 Artykuł 5
 Upublicznianie
 Posiedzenia Komitetu są niejawne, chyba że postanowiono inaczej.
 Artykuł 6
 Porządek obrad
 1. Przewodniczący sporządza wstępny porządek każdego posiedzenia. Jest on przekazywany przez sekretarzy Komitetu adresatom, o których mowa w art. 4, nie później niż 30 dni roboczych przed rozpoczęciem posiedzenia. Wstępny porządek obrad zawiera punkty, w odniesieniu do których przewodniczący otrzymał wniosek o ich włączenie do porządku obrad nie później niż 35 dni roboczych przed rozpoczęciem posiedzenia, chociaż punktów tych nie wpisuje się do wstępnego porządku obrad, chyba że towarzysząca dokumentacja została przekazana sekretarzom nie później niż w dniu przesłania porządku obrad. Komitet może zaprosić ekspertów do uczestniczenia w jego posiedzeniach w celu przedstawienia informacji dotyczących określonych tematów. Komitet Stabilizacji i Stowarzyszenia przyjmuje porządek obrad na początku każdego posiedzenia. Punkty inne niż punkty już zawarte we wstępnym porządku obrad mogą zostać w nim umieszczone, jeżeli obie Strony tak postanowią.
 2. Przewodniczący może, w porozumieniu z obiema Stronami, skrócić terminy określone w ust. 1 w celu uwzględnienia wymogów szczególnego przypadku.
 Artykuł 7
 Protokół z posiedzenia
 Protokół jest sporządzany po każdym posiedzeniu i jest oparty na dokonanym przez przewodniczącego podsumowaniu wniosków, które sformułował Komitet. Po zatwierdzeniu przez Komitet protokół jest podpisywany przez przewodniczącego i sekretarzy, a następnie włączany do akt przez każdą ze Stron. Odpis protokołu jest przekazywany każdemu z adresatów, o których mowa w art. 4.
 Artykuł 8
 Decyzje i zalecenia
 W szczególnych przypadkach, w których Komitet jest upoważniony przez Radę Stabilizacji i Stowarzyszenia zgodnie z art. 118 układu do podejmowania decyzji lub formułowania zaleceń, takie akty noszą odpowiednio nazwę „decyzji” i „zalecenia”, po czym następuje ich numer porządkowy, data ich przyjęcia oraz opis ich przedmiotu. Decyzje i zalecenia są podejmowane za porozumieniem Stron. Komitet może podejmować decyzje i formułować zalecenia w drodze procedury pisemnej, jeżeli obie Strony tak postanowią. Decyzje i zalecenia Komitetu są podpisywane przez przewodniczącego i uwierzytelniane przez obu sekretarzy oraz przekazywane adresatom, o których mowa w art. 4. Każda ze Stron może podjąć decyzję o opublikowaniu decyzji i zaleceń Komitetu w swojej odpowiedniej publikacji urzędowej.
 Artykuł 9
 Wydatki
 Unia Europejska oraz Bośnia i Hercegowina oddzielnie pokrywają wydatki, które ponoszą ze względu na swoje uczestnictwo w posiedzeniach Komitetu, zarówno wydatki na personel, koszty podróży i utrzymania, jak i wydatki na telekomunikację i usługi pocztowe. Wydatki związane z tłumaczeniem ustnym podczas posiedzeń, tłumaczeniem pisemnym oraz powielaniem dokumentów, a także inne wydatki związane z organizacją posiedzeń ponosi Strona, która pełni rolę gospodarza posiedzenia.
 Artykuł 10
 Podkomitety i grupy specjalne
 Komitet może powołać podkomitety lub grupy specjalne działające z jego upoważnienia. Składają one Komitetowi sprawozdania po każdym ze swoich posiedzeń. Komitet może podjąć decyzję o rozwiązaniu któregokolwiek z istniejących podkomitetów lub grup, określeniu lub zmianie zakresu ich uprawnień lub powołaniu kolejnych podkomitetów lub grup w celu wspierania Komitetu w wykonywaniu jego obowiązków. Wymienione podkomitety i grupy nie mają żadnych uprawnień decyzyjnych.


type: other

text:
Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo IČO: 25068172, Praha, výpis z rejstříku (29.02.2020) | Euro.cz
 Firma Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo IČO 25068172
 Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo má aktuální nebo historický záznam v těchto rejstřících: obchodní rejstřík.
 Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo (25068172) je Družstvo. Sídlí na adrese Jilemnického 453/8, Praha 160 00. Do obchodního rejtříku byla zapsána dne 26. 7. 1996 a je stále aktivní. Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo nemá žádnou provozovnu a nemá žádnou živnost.
 Jako zdroj dat o Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo nám sloužily tyto stránky:
 Detailní informace o Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo na Justice.cz
 Výpis dat pro Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo na portále firmy.euro.cz obsahuje pouze takové informace, které lze dle zákona č. 101/2000 Sb., o ochraně osobních údajů, zveřejňovat i bez souhlasu subjektu těchto údajů.
 Základní údaje Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Aktuální kontaktní údaje Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Sídlo Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Jilemnického 453/8 , Praha 160 00 26.7.1996
 Předmět podnikání Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Pronájem nemovitostí, bytů a nebytových prostor a poskytování základních služeb zajišťujících řádný provoz nemovitostí, bytu a nebytových prostor. 26.7.1996
 vedení firmy Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Statutární orgán Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Představenstvo je oprávněno jednat jménem družstva navenek ve všech věcech. Jménem představenstva jedná předseda a v době jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů dle pověření. Právní úkony, pro které je předepsána písemná forma, podepisuje předseda a jeden z místopředsedů (případně oba místopředsedové) 26.7.1996
 Ladislav Lipovský 8.8.2014
 Jilemnického 453/8 , Praha 160 00
 Ondřej Zelenka 8.8.2014
 Ing. Luděk Sequens 13.4.2018
 Kyjevská 1151/78 , Plzeň 326 00
 Věra Poláčková 26.7.1996 - 25.3.2004
 Jiří Laita 26.7.1996 - 25.3.2004
 Josef Sojka 26.7.1996 - 26.2.2013
 Monika Lipovská 25.3.2004 - 26.2.2013
 Jarmila Radimská 25.3.2004 - 26.2.2013
 Ondřej Zelenka 26.2.2013 - 8.8.2014
 Věra Poláčková 26.2.2013 - 8.8.2014
 Zdenka Laitová 26.2.2013 - 8.8.2014
 Ing. Luděk Sequens 8.8.2014 - 13.4.2018
 Sbírka Listin Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo
 Dr 2812/SL 21 účetní závěrka [2014] Městský soud v Praze 31.12.2014 20.10.2015 22.10.2015 6
 Dr 2812/SL 20 účetní závěrka [2014] VZaZ Městský soud v Praze 31.12.2014 2.9.2015 10.9.2015 2
 Dr 2812/SL 19 účetní závěrka [2014] rozvaha Městský soud v Praze 31.12.2014 2.9.2015 10.9.2015 2
 Dr 2812/SL 18 účetní závěrka [2014] příloha Městský soud v Praze 31.12.2014 2.9.2015 10.9.2015 2
 Dr 2812/SL 15 účetní závěrka [2013] VZZ Městský soud v Praze 31.12.2013 18.6.2014 17.7.2014 2
 Dr 2812/SL 14 účetní závěrka [2013] rozvaha Městský soud v Praze 31.12.2013 18.6.2014 17.7.2014 2
 Dr 2812/SL 13 účetní závěrka [2013] příloha Městský soud v Praze 31.12.2013 18.6.2014 17.7.2014 1
 Dr 2812/SL 12 účetní závěrka [2012] rozvaha Městský soud v Praze 31.12.2012 5.8.2013 3.9.2013 2
 Dr 2812/SL 11 účetní závěrka [2012] VZZ Městský soud v Praze 31.12.2012 5.8.2013 3.9.2013 2
 Dr 2812/SL 10 účetní závěrka [2012] příloha Městský soud v Praze 31.12.2012 5.8.2013 3.9.2013 1
 Dr 2812/SL 9 účetní závěrka 2006-VZZ Městský soud v Praze 31.12.2006 5.9.2007 6.9.2007 2
 Dr 2812/SL 8 účetní závěrka 2006-rozvaha Městský soud v Praze 31.12.2006 5.9.2007 6.9.2007 2
 Dr 2812/SL 7 účetní závěrka 2006-příloha Městský soud v Praze 31.12.2006 5.9.2007 6.9.2007 1
 Dr 2812/SL 6 účetní závěrka r.2005 Městský soud v Praze 31.12.2005 2.1.2007 3.1.2007 4
 Dr 2812/SL 5 účetní závěrka r.2004 Městský soud v Praze 31.12.2004 12.9.2005 19.9.2005 5
 Dr 2812/SL 4 účetní závěrka 2003 Městský soud v Praze 31.12.2003 2.7.2004 8.7.2004 5
 Dr 2812/SL 3 ostatní čestné prohl. 2x Městský soud v Praze 7.4.2004 2
 Dr 2812/SL 2 ostatní -zápis ze schůze BD Městský soud v Praze 7.3.2002 7.4.2004 3
 Dr 2812/SL 1 stanovy společnosti Městský soud v Praze 27.12.2001 2.1.2002 28.1.2002 6
 Jilemnického 453/8, Praha 160 00
 Bytové družstvo Bubeneč 453, družstvo - 25068172 - Praha
 Autonomní bytové družstvo nájemníků Bubeneč - ABDN Bubeneč - 26168782 - Praha 6
 Bytové družstvo BUBENEČ 399, družstvo - 63083442 - Praha 6
 "Bytové družstvo Bubeneč č.p.716/16", družstvo, v likvidaci - 61863751 - Praha
 Bytové družstvo malostranská 452, 453 - 26027135 - Týn nad Vltavou
 Bytové družstvo 42/316 Praha 7-Bubeneč - 25665103 - Praha
 Bytové družstvo Bubeneč 894 - 63083248 - Praha 6
 Bytové družstvo Bubeneč čp. 789 v likvidaci - 60195134 - Praha 6
 Bytové družstvo Ve Struhách 1024/1025, Praha 6 - Bubeneč - 25676393 - Praha 6 - Bubeneč
 Bytové družstvo BUBENEČ 895 - 62408801 - Praha


text:
DECRET 153 07/05/1986 - Portal Legislativ
 DECRET nr. 153 din 7 mai 1986privind înfiinţarea, organizarea şi funcţionarea Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie
 Consiliul de Stat al Republicii Socialiste România decretează: + Capitolul 1 Dispoziţii generale + Articolul 1Se înfiinţează Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie, ca organ de lucru în subordinea Consiliului de Miniştri, avînd sarcina de a asigura coordonarea întregii activităţi de producţie, integrarea fabricaţiei şi de specializare în toate ramurile în care se desfăşoară activităţi de construcţii de maşini şi metalurgie şi de a soluţiona operativ problemele complexe care apar în aceste ramuri, de a controla, la nivelul întregii economii, realizarea ritmica şi integrală a planului de producţie şi de a urmări desfăşurarea activităţii acestor ramuri într-o conceptie unitară, în concordanta cu progresul tehnic, cu cerinţele curente şi de perspectiva ale dezvoltării economico-sociale a tarii.Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie asigura aducerea la îndeplinire a politicii partidului şi statului în conformitate cu hotărîrile de partid şi legile tarii, în unităţile cu activitate de construcţii de maşini şi metalurgie, din ramurile economiei naţionale. + Articolul 2Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie, în îndeplinirea sarcinilor ce-i revin, colaborează cu ministerele, celelalte organe centrale de stat şi cooperatiste, comitetele executive ale consiliilor populare judeţene şi al municipiului Bucureşti, institute de cercetare şi proiectare, precum şi cu instituţiile de învăţămînt superior. + Articolul 3Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie prezintă Consiliului de Miniştri rapoarte trimestriale şi ori de cîte ori este nevoie asupra principalelor probleme analizate. + Capitolul 2 Atribuţii + Articolul 4Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie are următoarele atribuţii: a) ca organ de lucru al Consiliului de Miniştri, analizează problemele majore, stabileşte măsuri şi asigura coordonarea întregii desfăşurări a producţiei şi de îndeplinire a sarcinilor de tipizare, specializare şi de integrare a fabricaţiei, în toate unităţile din ramurile economiei naţionale unde se desfăşoară activităţi de construcţii de maşini şi metalurgie; ... b) împreună cu conducerile ministerelor şi ale organelor locale care au activităţi de construcţii de maşini şi metalurgie, răspunde în faţa partidului şi a statului de aplicarea hotărîrilor de partid şi a legilor tarii, cu privire la realizarea planului de producţie, îndeplinirea sarcinilor de tipizare, specializare, de integrarea fabricaţiei şi de încadrare în normele de consum aprobate; ... c) urmăreşte înfăptuirea prevederilor din programele privind dezvoltarea în perspectiva a ramurilor construcţii de maşini şi metalurgie, ţinînd seama de orientările şi tendintele pe plan mondial ale progresului tehnic, precum şi de perspectivele de dezvoltare a livrărilor de produse din profilul de activitate al ramurilor, pe piaţa interna şi externa; ... d) controlează modul de aplicare a mecanismului economico-financiar, urmărind reducerea continua a costurilor de producţie şi încadrarea în normele de consum aprobate pentru materii prime, materiale, energie şi combustibili, în ramurile construcţii de maşini şi metalurgie; ... e) urmăreşte ca producţia destinată exportului să fie realizată la parametrii tehnici şi calitativi superiori, corespunzător cerinţelor pieţei externe, iar exportul să se efectueze cu respectarea stricta a termenelor şi condiţiilor prevăzute în contractele încheiate cu partenerii externi; ... f) urmăreşte realizarea integrală a programelor prioritare aprobate pentru ramurile construcţii de maşini şi metalurgie; ... g) analizează şi propune profilarea şi specializarea întreprinderilor din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie, în vederea ridicării nivelului tehnic şi calitativ al produselor, şi răspunde de utilizarea deplina a capacităţilor de producţie, precum şi de evitarea paralelismelor în fabricatia aceloraşi produse de către mai multe unităţi din aceeaşi ramura; ... h) asigura promovarea unei concepţii înaintate în realizarea produselor din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie, generalizarea tehnologiilor noi de fabricaţie, de mare eficienta tehnica aplicate în unităţile din ţara şi pe plan mondial; ... i) urmăreşte ca ministerele din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie sa ia măsuri pentru înlocuirea produselor depăşite din punct de vedere tehnic cu produse de calitate şi cu performanţe ridicate. ... + Articolul 5Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie analizează şi stabileşte măsuri cu privire la: a) realizarea programelor de generalizare a tehnologiilor noi, de mare eficienta, în întreprinderile constructoare de maşini şi metalurgie; ... b) urmărirea asigurării bazei materiale pentru realizarea producţiei fizice în structura sortimentala planificata şi îndeosebi pentru export, pentru care materialele repartizate să fie asigurate la timp şi să fie folosite în conformitate cu prevederile legii; ... c) acoperirea cu contracte a sarcinilor de plan la export, realizarea producţiei fizice pentru export şi pentru obiectivele de investiţii din ţara şi din străinătate; ... d) asigurarea produselor şi subansamblelor din programele de cooperare între întreprinderile constructoare de maşini şi metalurgie aparţinînd de ministere diferite; ... e) urmărirea încadrării în normele de consum aprobate pentru materii prime, materiale, combustibili şi energie; ... f) urmărirea realizării indicelui de scoatere a metalului şi a coeficientului de utilizare şi valorificare a materialelor, astfel ca sa conducă la reducerea cheltuielilor de producţie totale şi materiale, precum şi la îmbunătăţirea substantiala a indicatorilor de eficienta economică; ... g) obligarea ministerelor, centralelor industriale şi a întreprinderilor să asigure capacitatile de producţie pentru realizarea programelor de integrare a fabricaţiei, livrarea la timp şi de calitate a subansamblelor, reperelor şi materialelor din industria orizontala. ... + Articolul 6Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie analizează şi face propuneri în vederea aprobării, potrivit legii, cu privire la: a) studiile şi programele de profilare, specializare şi cooperare, precum şi proiectele de plan cincinal şi anual ale ramurilor construcţii de maşini şi metalurgie; ... b) dezvoltarile de capacităţi existente şi realizarea de noi obiective pentru construcţii de maşini şi metalurgie propuse în cadrul unor unităţi din alte ministere; ... c) proiectele de acte normative care se supun spre însuşire şi promovare Consiliului de Miniştri, precum şi aprobarea măsurilor care privesc domeniile de activitate coordonate de consiliu. ... + Capitolul 3 Organizare şi funcţionare + Articolul 7Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie este format din 55-65 membri, reprezentanţi ai ministerelor şi ai celorlalte organe centrale şi locale care au activităţi de construcţii de maşini şi metalurgie, ai centralelor industriale, precum şi ai unor unităţi de cercetare, proiectare şi instituţii de învăţămînt superior.Consiliul are în conducerea sa un preşedinte şi patru vicepreşedinţi. + Articolul 8Problemele curente ale activităţii consiliului se rezolva de biroul sau executiv, care este alcătuit din 5 pînă la 7 membri.Biroul executiv se compune din preşedintele, vicepreşedinţii consiliului şi membri. Preşedintele biroului executiv este preşedintele consiliului. + Articolul 9Preşedintele Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie este un viceprim-ministru al guvernului şi se numeşte prin decret prezidential.Vicepreşedinţii, membrii consiliului şi ai biroului sau executiv se numesc prin hotărîre a Consiliului de Miniştri, la propunerea preşedintelui.Secretar al Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie este un vicepreşedinte al Consiliului de Stat al Planificarii. + Articolul 10Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie, biroul sau executiv şi fiecare membru în parte răspund în faţa Consiliului de Miniştri pentru întreaga lor activitate. + Articolul 11În cadrul Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie se organizează următoarele secţiuni de specialitate: a) Secţiunea pentru industria metalurgica; ... b) Secţiunea pentru industria constructoare de maşini; ... c) Secţiunea pentru industria electrotehnica şi electronică. ... Secţiunile de specialitate ale Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie sînt constituite din membrii consiliului, specialişti din ministere şi celelalte organe centrale, desemnaţi cu acordul organului din care fac parte.Modul de organizare şi funcţionare, atribuţiile şi componenta nominală ale secţiunilor se aproba de consiliu, la propunerea biroului executiv.Concluziile şi propunerile secţiunilor de specialitate se prezintă consiliului sau biroului executiv, spre aprobare. + Articolul 12Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie se întruneşte trimestrial şi ori de cîte ori este nevoie, convocat de preşedinte sau de biroul executiv, în şedinţe plenare, şi adopta hotărîri.Biroul executiv se întruneşte în şedinţe, lunar şi ori de cîte ori este nevoie, la convocarea preşedintelui, şi adopta decizii. + Articolul 13Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie are dreptul sa organizeze colective de specialişti din ministere, centrale industriale şi din institute de cercetare-proiectare, pentru a analiza unele probleme majore din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie, care să facă propunerile corespunzătoare consiliului sau biroului sau executiv. + Articolul 14Măsurile stabilite de Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie şi de biroul sau executiv sînt obligatorii pentru toate ministerele şi organele centrale şi locale care au în subordine unităţi din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie. + Articolul 15Ministerele şi celelalte organe centrale şi locale au obligaţia de a acţiona, potrivit legii, pentru îndeplinirea măsurilor stabilite de Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie şi de biroul sau executiv. + Articolul 16Miniştrii şi conducătorii celorlalte organe centrale care au în subordine unităţi de construcţii de maşini sau metalurgice stabilesc, cu acordul preşedintelui consiliului, specialişti din compartimentele ministerelor şi din institutele de cercetare-proiectare, subordonate acestora, care au sarcini în legătură cu urmărirea, pregătirea şi înaintarea materialelor pentru analize în cadrul consiliului şi biroului executiv şi cu aducerea la îndeplinire a hotărîrilor Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie şi a deciziilor biroului executiv al acestuia.Activitatea acestor specialişti va fi coordonata de reprezentantul conducerii ministerului sau organului central în Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie. + Articolul 17Pentru îndeplinirea atribuţiilor ce îi revin, Consiliul de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie are un aparat de specialitate, care analizează şi pregăteşte lucrările necesare desfăşurării activităţii consiliului şi biroului executiv şi asigura aducerea la îndeplinire a hotărîrilor şi deciziilor adoptate.Activitatea aparatului de specialitate este coordonata de secretarul aparatului, numit prin hotărîre a Consiliului de Miniştri.Atribuţiile personalului de execuţie din aparatul de specialitate al consiliului se stabilesc prin regulament de organizare şi funcţionare, aprobat de consiliu. + Articolul 18Numărul maxim de personal, nomenclatorul specific de funcţii şi modul de retribuire a acestora pentru aparatul de specialitate al Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie sînt prevăzute în anexa*, care face parte integrantă din prezentul decret. + Capitolul 4 Dispoziţii finale + Articolul 19Ministerele, celelalte organe centrale şi locale, precum şi unităţile subordonate acestora, vor pune la dispoziţia Consiliului de coordonare a activităţii din ramurile construcţii de maşini şi metalurgie datele şi documentaţiile cerute în vederea îndeplinirii atribuţiilor ce îi revin. + Articolul 20Decretul nr. 54/1979 privind organizarea şi funcţionarea Consiliului de coordonare a profilarii, specializării şi cooperării în industria construcţiilor de maşini şi industria metalurgica, precum şi orice alte prevederi contrare, se abroga. * Anexa se comunică instituţiilor interesate.-------------------------


text:
Έκτακτη ανακοίνωση από τον ΟΑΕΔ: ΠΡΟΓΡΑΜΜΑ ΚΟΙΝΩΦΕΛΟΥΣ ΕΡΓΑΣΙΑΣ 2.417 ΘΕΣΕΩΝ – pes.gr
 Home / Ειδήσεις / Έκτακτη ανακοίνωση από τον ΟΑΕΔ: ΠΡΟΓΡΑΜΜΑ ΚΟΙΝΩΦΕΛΟΥΣ ΕΡΓΑΣΙΑΣ 2.417 ΘΕΣΕΩΝ Έκτακτη ανακοίνωση από τον ΟΑΕΔ: ΠΡΟΓΡΑΜΜΑ ΚΟΙΝΩΦΕΛΟΥΣ ΕΡΓΑΣΙΑΣ 2.417 ΘΕΣΕΩΝ
 Posted by: maryav in Ειδήσεις, Ιστοσελίδες, Προτεινόμενα, Χρήσιμα
 66 Views Τη δημιουργία 2.417 θέσεων πλήρους απασχόλησης, μέσω της πρόσληψης προσωπικού σε επιβλέποντες φορείς, για χρονικό διάστημα πέντε μηνών, αφορά η δεύτερη Δημόσια Πρόσκληση (Νο 4/2015) (εκδόθηκε στις 10 Ιουλίου) προγραμμάτων Κοινωφελούς Χαρακτήρα.
 Η διαδικασία υποβολής των αιτήσεων από τους ενδιαφερόμενους, εγγεγραμμένους στο μητρώο του ΟΑΕΔ ανέργους, ηλικίας 18 ετών και άνω, ξεκινά το Σάββατο 11 Ιουλίου, στις 10 το πρωί και λήγει στις 12 το μεσημέρι στις 20 Ιουλίου.
 Η υποβολή των αιτήσεων γίνεται με απλό τρόπο – αποκλειστικά μέσω του διαδικτύου – στην ιστοσελίδα του ΟΑΕΔ, χρησιμοποιώντας το σχετικό πεδίο υποβολής ηλεκτρονικής αίτησης. Σύμφωνα με το περιεχόμενο της με αριθμό 4/2015 Δημόσιας Πρόσκλησης, δικαίωμα υποβολής ηλεκτρονικών αιτήσεων, διαδικτυακά, στα προγράμματα Κοινωφελούς Χαρακτήρα έχουν μόνο οι εγγεγραμμένοι άνεργοι στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ που ανήκουν σε –τουλάχιστον- μια από τις παρακάτω κατηγορίες:
 4. Άνεργοι πτυχιούχοι ΑΕΙ Πανεπιστημιακού και Τεχνολογικού τομέα εγγεγραμμένοι στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ, για την κάλυψη θέσεων με βάση τα τυπικά προσόντα τους. 5. Εγγεγραμμένοι άνεργοι στα μητρώα ανέργων του ΟΑΕΔ άνω των 29 ετών.Ακόμα, επισημαίνεται ότι οι ενδιαφερόμενοι άνεργοι έχουν δικαίωμα να υποβάλουν μία ηλεκτρονική αίτηση συμμετοχής, ως πιστοποιημένοι χρήστες στις Ηλεκτρονικές Υπηρεσίες της διαδικτυακής πύλης του ΟΑΕΔ εισάγοντας τους κωδικούς πρόσβασης σε αυτή (Ονομασία Χρήστη και Συνθηματικό).
 β) άνεργοι που ανήκουν στην κατηγορία των Ατόμων με Αναπηρία, αλλά έχουν εγγραφεί ως κοινοί άνεργοι στο γενικό μητρώο του Οργανισμού και επιθυμούν να μεταφερθούν στο ειδικό μητρώο ΑμεΑ του ΟΑΕΔ και
 1. Το χρονικό διάστημα συνεχόμενης εγγεγραμμένης ανεργίας του ωφελουμένου με ανώτατο όριο τους 36 μήνες 2. Το χρονικό διάστημα συνεχόμενης εγγεγραμμένης ανεργίας του/της συζύγου των ανέργων της πρώτης κατηγορίας, με ανώτατο όριο τους 36 μήνες
 ΠΗΓΗ: www.ingossip.gr
 ανακοίνωση Έκτακτη ΕΡΓΑΣΙΑΣ ΟΑΕΔ πρόγραμμα 2015-07-11
 Tagged with: ανακοίνωση Έκτακτη ΕΡΓΑΣΙΑΣ ΟΑΕΔ πρόγραμμα
 Previous: Εμπρηστής μέχρι τέλους ο Σόιμπλε
 Next: Πώς κάθονται οι υπουργοί Οικονομικών στο Eurogroup


text:
Ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn väliset perinnölliset yhteydet suomalaisessa ratsuhevospopulaatiossa - PDF
 Download "Ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn väliset perinnölliset yhteydet suomalaisessa ratsuhevospopulaatiossa"
 1 Ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn väliset perinnölliset yhteydet suomalaisessa ratsuhevospopulaatiossa Emilia Lehto Maisterintutkielma Helsingin Yliopisto Maataloustieteiden laitos Kotieläinten jalostustiede marraskuu 2012
 2 HELSINGIN YLIOPISTO HELSINGFORS UNIVERSITET UNIVERSITY OF HELSINKI Tiedekunta/Osasto Fakultet/Sektion Faculty Maatalous-metsätieteellinen tiedekunta Laitos Institution Department Maataloustieteiden laitos Tekijä Författare Author Emilia Lehto Työn nimi Arbetets titel Title Ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn väliset perinnölliset yhteydet suomalaisessa ratsuhevospopulaatiossa Oppiaine Läroämne Subject Kotieläinten jalostustiede Työn laji Arbetets art Level Maisterintutkielma Aika Datum Month and year marraskuu 2012 Sivumäärä Sidoantal Number of pages 44 Tiivistelmä Referat Abstract Tutkielman tavoitteena oli selvittää ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn välisiä perinnöllisiä yhteyksiä suomalaisessa lämminverisessä ratsuhevospopulaatiossa. Tutkimusaineisto koostui lämminverisille ratsuhevosille tarkoitetun laatuarvostelun tuloksista vuosilta sekä lämminveristen ratsuhevosten sukulaisuustiedoista. Laatuarvostelujen tulokset saatiin Ratsujalostusliitto ry:ltä ja sukulaisuusaineisto saatiin Suomen Hippos ry:n hevosrekisteristä. Esikäsittelyn jälkeen laatuarvostelu aineistossa oli mukana 640 hevosta ja sukulaisuusaineistossa hevosta. Perinnölliset tunnusluvut laskettiin monenominaisuudenmallilla VCE6-ohjelmalla, joka laski aineistosta REML-estimaatteja (restricted maximum likelihood). Arvosteltavia ominaisuusryhmiä oli kuusi ja arvosteltavia ominaisuuksia oli 27. Arvosteltavien ominaisuuksien suuresta määrästä johtuen ominaisuudet analysoitiin pienemmissä erissä. Tutkittujen ominaisuuksien periytymisasteet olivat melko korkeita ja keskivirheet pieniä. Ominaisuusryhmien sisäiset geneettiset korrelaatiot olivat positiivisia ja voimakkaita. Tästä voidaan päätellä, että saman ryhmän ominaisuuksiin vaikuttavat suurimmaksi osaksi samat geenit/geeniryhmät tai sitten eri ominaisuuksien kohdalla on todellisuudessa arvosteltu samaa ominaisuutta. Rakenneominaisuuksien ja eri suorituskyvyn ominaisuuksien välisistä geneettisistä korrelaatioista voidaan päätellä, että rakennetta voidaan käyttää epäsuorasti apuna jalostettaessa koulukoe- ja askellajiominaisuuksia. Lisäksi voidaan olettaa, että rakenneominaisuuksien ja eri esteratsastusominaisuuksien välinen geneettinen yhteys on melko alhainen. Eri suorituskyvyn ominaisuuksien välisistä geneettisistä korrelaatioista voidaan päätellä, että askellajiominaisuuksien ja eri esteratsastusominaisuuksien väliset geneettiset yhteydet ovat alhaisia. Askellaji- ja koulukoeominaisuuksien väliset voimakkaat positiiviset geneettiset korrelaatiot viittaisivat siihen, että molemmissa osakokeissa on arvosteltu samoja ominaisuuksia. Tämän tutkimuksen tulosten perusteella voidaan todeta, että kaikissa esteominaisuusryhmissä on todellisuudessa arvosteltu samoja ominaisuuksia, jolloin yksikin osakoe on riittävä tuottamaan tiedon hevosen laadusta, kapasiteetista ja jalostusarvosta. Lisäksi voidaan todeta, että ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn välillä suomalaisessa ratsuhevospopulaatiossa on perinnöllisiä yhteyksiä. Näitä havaittuja yhteyksiä voidaan tulevaisuudessa käyttää apuna jalostettaessa heikosti periytyviä ominaisuuksia, kuten liikkeiden mekaniikkaa käynnissä ja ratsastettavuutta. Lisäksi näitä tuloksia voidaan käyttää apuna laatuarvostelujen ja mahdollisesti muiden suorituskyvynkokeiden arvostelutapojen kehittämisessä. Avainsanat Nyckelord Keywords Rakenne, suorituskyky, geneettinen korrelaatio, ratsuhevonen Säilytyspaikka Förvaringsställe Where deposited Maataloustieteiden laitos ja Viikin kampuskirjasto Muita tietoja Övriga uppgifter Further information Työtä ohjasi: Ismo Strandén
 3 HELSINGIN YLIOPISTO HELSINGFORS UNIVERSITET UNIVERSITY OF HELSINKI Tiedekunta/Osasto Fakultet/Sektion Faculty Faculty of Agriculture and Forestry Laitos Institution Department Department of Agricultural Sciences Tekijä Författare Author Emilia Lehto Työn nimi Arbetets titel Title Genetic relationships between conformation and performance traits in Finnish Warmblood riding horse population Oppiaine Läroämne Subject Animal Science Työn laji Arbetets art Level Master s thesis Aika Datum Month and year November 2012 Sivumäärä Sidoantal Number of pages 44 Tiivistelmä Referat Abstract The aim of this study was to investigate the genetic relationships between conformation and performance traits in Finnish Warmblood riding horse population. The research material included the RHQT (riding horse quality test) results from the years and the pedigree data for the horses. The RHQT results were received from the Finnish Breeders Association and the pedigree data was received from the Finnish trotting and breeding association s horse register. The RHQT results consisted of 640 horses and the pedigree data consisted of horses. The REML estimates of (co)variance components were calculated by VCE6 using multi trait model. Altogether there were six trait groups, which consisted of 27 different traits. Because of the large number of traits, the analyses were done in smaller subsets with two trait groups at the same time. The heritability estimates for the studied traits were quite high and the standard errors were small. The genetic correlations within each trait group were strong and positive. Thus it could be concluded that same genes or groups of genes affect all the traits within the trait group. The other explanation for this could be that in reality the judges have evaluated the same traits as different traits. The genetic correlations between conformation traits and all gait traits and dressage traits indicate that conformation can be used indirectly in the breeding of gait and dressage traits. Furthermore, it could be concluded that the genetic relationships between conformation and showjumping traits are quite low. The genetic correlations between gait traits and show-jumping traits were low. The genetic correlations between gait traits and dressage traits were positive and strong. These strong and positive correlations indicate that the judged traits are actually same or very similar. From the results of this study can be concluded that all three different tests for show-jumping traits are actually measuring the same traits. Because of this one test would be adequate to produce the information of horses quality, capacity and breeding value. Moreover it can be concluded that there are genetic relationships between conformation and performance in Finnish Warmblood riding horse population. These discovered relationships can be used when breeding traits that have low heritabilities, such as the mechanic of movement in the walk or rideability. Furthermore, these results can be used to improve the judging methods in RHQT and other performance tests. Avainsanat Nyckelord Keywords Conformation; Performance; Genetic correlation; Warmblood; Riding horse Säilytyspaikka Förvaringsställe Where deposited Department of Agricultural Sciences and Viikki Science Library Muita tietoja Övriga uppgifter Further information Supervisor: Ismo Strandén
 4 SISÄLLYS 1 Johdanto Kirjallisuuskatsaus Ratsuhevosen rakenne Rakenteen arvostelu Koulu- ja esteratsastuksen asettamat vaatimukset rakenteelle Suorituskyky ja sen mittaaminen Rakenteen ja suorituskyvyn periytyminen Rakenteen periytyminen sekä ominaisuuksien väliset yhteydet Suorituskyvyn periytyminen sekä ominaisuuksien väliset yhteydet Rakenteen ja suorituskyvyn väliset yhteydet Tutkimuksen tavoitteet Aineisto ja menetelmät Aineiston hankinta Aineiston kuvaus Laatuarvostelu tulokset Sukulaisuusaineisto Aineiston rakenne Menetelmät Aineiston muokkaus Fenotyyppiset ja genotyyppiset korrelaatiot sekä periytymisasteiden ennusteet Tulokset Laatuarvostelu aineiston tunnusluvut Ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet Geneettiset ja fenotyyppiset yhteydet ominaisuusryhmissä Rakenne- ja suorituskyvynominaisuuksien väliset geneettiset ja fenotyyppiset korrelaatiot sekä geneettisten korrelaatioiden keskivirheet Suorituskyvynominaisuuksien väliset geneettiset ja fenotyyppiset korrelaatiot sekä geneettisten korrelaatioiden keskivirheet Tulosten tarkastelu Johtopäätökset...40 Lähteet
 5 5 1 JOHDANTO Ratsuhevosjalostuksessa hevosen liikkeille ja rakenteelle laitetaan paljon painoarvoa. Valittaessa jalostushevosia rakennetta pidetään merkkinä hevosen suorituskyvystä ja kestävyydestä (Holmström ym.1990). Tämä johtuu siitä, että useissa tutkimuksissa rakenteen ja suorituskyvyn väliltä on löydetty geneettisiä korrelaatioita, jolloin rakennetta voidaan käyttää apuna suorituskyvynominaisuuksien jalostamisessa (Holmström ja Philipsson 1993, Koenen ym. 1995, Ducro ym. 2007a, Ducro ym. 2007b, Viklund ym. 2010). Pelkkien suoristuskykyominaisuuksien jalostaminen on hidasta ja vaikeaa, koska niiden periytymisasteet ovat melko alhaisia. Rakenneominaisuuksien periytymisasteet ovat kohtalaisia ja tästä johtuen perinnöllinen edistyminen on nopeampaa kuin jos jalostettaisiin pelkkiä suorituskyvynominaisuuksia. Monien hevosjalostusjärjestöjen tavoitteena on jalostaa urheiluhevosia, mutta ne eivät ole määritelleet eri jalostustavoitteita eri lajeille (esimerkiksi kouluratsastus, esteratsastus, kenttäratsastus) ja millä tasolla (seura, alue, kansallinen, kansainvälinen) hevosten tulisi kilpailla. Jalostettaessa hevosia harrastekäyttöön perusolemukselle ja luonteelle asetetaan enemmän painoarvoa kuin urheiluhevosjalostuksessa (Koenen ym. 2004). Myös harrastehevosten jalostaminen on tärkeää, koska harrastehevosia ei synny urheiluhevosjalostuksen sivutuotteena. Lisäksi hevosjalostuksessa monet ominaisuudet ovat vaikeasti mitattavia, koska niihin vaikuttavat niin monet eri tekijät. Jotta saataisiin jalostettua korkealaatuisia suoritushevosia, tulisi käyttää laajamittaista jalostusohjelmaa (Bobbert ym. 2005). Tämä tutkimus tehtiin, koska suomalaisesta lämminverisestä ratsuhevospopulaatiosta ei ole aiemmin tehty vastaavaa tutkimusta. Tutkimus oli myös ajankohtainen, koska suomalaiselle lämminveriselle ratsuhevoselle ollaan laatimassa uutta jalostusohjesääntöä.
 6 6 2 KIRJALLISUUSKATSAUS 2.1 Ratsuhevosen rakenne Hevosen rakenteella tarkoitetaan hevosen ulkomuotoa, luustoa sekä ruumiinosien suhdetta toisiinsa. Hevosen rakenne on muuttunut vuosien aikana ihmisen tekemän jalostusvalinnan seurauksena. Hevosten ruumiinrakenne saattaa vaihdella paljonkin sekä roduittain että saman rodun sisällä eri linjojen välillä (Saastamoinen ja Barrey 2000). Ratsuhevosten jalostusvalinta perustuu pääasiassa hevosten suorituskyvyntuloksiin, varsinkin oriilla, mutta rakenteella ja askellajeilla on silti suuri merkitys kantakirjaustilaisuuksissa (Saastamoinen ja Barrey 2000, Thorén Hellsten ym. 2006). Erinomainen rakenne, kouluratsastukseen riittävät liikkeet ja hyvä hyppykapasiteetti on vaikea yhdistää suotuisasti samaan populaatioon koulu- ja esteratsastusominaisuuksien välisen negatiivisen geneettisen korrelaation takia. Tästä syystä on tarkoituksenmukaisempaa valita ja jalostaa joko kykyä kouluratsastukseen tai hyvää hyppykykyä kuin yrittää jalostaa molempia samanaikaisesti (Saastamoinen ja Barrey 2000). Perinteinen rakennearvostelu suosii kouluratsuja (Saastamoinen ja Barrey 2000). Rakenneominaisuuksilla tarkoitetaan rungon mittoja ja kulmauksia, jalka-asentoja, kavioiden laatua, liikkeitä (askelen pituus, elastisuus ja säännöllisyys) ja purentaa (Saastamoinen ja Barrey 2000). Ratsuhevosjalostuksessa painotetaan rakenteen ja liikkeiden merkitystä valittaessa jalostushevosia, koska niiden avulla voidaan arvioida hevosen myöhempää suorituskykyä (Holmström ym.1990). Hevosen rakenne käsittää paljon muutakin kuin kvantitatiiviset mittaukset. Subjektiivinen rakennearvostelu pitää sisällään monia ominaisuuksia, joita ei voida mitata. Näitä ovat esimerkiksi tyyppi, harmonia sekä pään, kaulan ja rungon muodot (Holmström ja Philipsson 1993) Rakenteen arvostelu Rakennearvostelua käytetään apuna valittaessa hevosia, jotta löydetään sellaiset yksilöt, joilla on parempi terveys ja pienempi riski ontumiseen (Saastamoinen ja Barrey 2000). Rakenteen arvostelu tapahtuu useimmiten subjektiivisesti vertaamalla hevosen rakennetta ideaalirakenteeseen (Holmström ym. 1990). Tulevaisuudessa hevosten rakennearvostelussa siirrytään todennäköisesti rakenteen lineaariseen arvosteluun, joka
 7 7 on nyt jo käytössä muun muassa Hollannin puoliverihevosen kantakirjassa (KWPN) ja Belgialaisen puoliverisen kantakirjassa (BWP) (Suomen Hippos ry. 2012). Rakenneominaisuudet jaetaan pisteytettäviin eli subjektiivisiin ja mitattaviin ominaisuuksiin. Pisteytettäviin ominaisuuksiin kuuluvat mm. tyyppi, pää, kaula, ylälinja, jalka-asennot, kavioiden laatu ja liikkeet (askelen pituus, elastisuus ja säännöllisyys). Mitattaviin ominaisuuksiin kuuluvat säkäkorkeus, lautaskorkeus, rinnanympärys, etusäären ympärys ja rungon pituus (Saastamoinen ja Barrey 2000, Suomen Hippos ry 2009). Lisäksi arvostellaan hevosen kokonaisvaltainen tasapaino, harmonia ja rungon symmetrisyys (Saastamoinen ja Barrey 2000). Holmströmin ja Philipssonin (1993) tekemässä tutkimuksessa todettiin takajalkojen rakenteen olevan ratsuhevosen tärkein ominaisuus, koska takaosan pitää ajaa hevosta eteenpäin eli toimia hevosen moottorina sekä kantaa hevosen painoa ja saada hevonen tekemään töitä tasapainossa. Ko. tutkimuksen mukaan reisi on tärkein mitattava rakenneominaisuus, koska pitkä ja eteenpäin viettävä reisi asettaa takajalat syvemmälle hevosen rungon alle. Tämä helpottaa takajalkojen työskentelyä ja parantaa hevosen tasapainoa. Takajalkojen rakenteen lisäksi erityistä huomiota tulisi kiinnittää myös hevosen etujalkojen rakenteeseen, koska etujalat kantavat % hevosen painosta (Saastamoinen ja Barrey 2000). Suomessa ratsuhevosten jalostusvalinnassa käytetään hyväksi sekä yksilö- että jälkeläisarvostelua. Yksilöarvostelussa hevosta arvioidaan sen omien tulosten perusteella ja jälkeläisarvostelussa sen jälkeläisten tulosten perusteella. Jälkeläisarvostelu on luotettavin valintamenetelmä, ja sitä tulisi käyttää varsinkin silloin, kun kyseessä on heikosti periytyvä ominaisuus. Suomessa hevosten yksilöarvostelu tapahtuu varsanäyttelyissä ja 4-vuotiaiden ja sitä vanhempien hevosten osalta kantakirjaustilaisuuksissa. Nuorilta hevosilta ja poneilta näyttelyissä arvostellaan niiden rakenne ja liikkeet. Kantakirjattavien tammojen yksilöarvostelu sisältää rakenteen ja liikkeiden arvostelun lisäksi ratsastus- ja/tai ajokokeen. Kantakirjattavien oriiden yksilöarvostelu sisältää rakenteen ja liikkeiden arvostelun lisäksi suorituskyvynkokeen ja terveystarkastuksen (Suomen Hippos ry 2009.)
 8 2.1.2 Koulu- ja esteratsastuksen asettamat vaatimukset rakenteelle 8 Ratsastusurheilun päälajit Euroopassa ovat kenttäratsastus, kouluratsastus ja esteratsastus. Tässä tutkimuksessa keskitytään koulu- ja esteratsastukseen. Useimmat ratsastajat, erityisesti kouluratsastajat, etsivät hevosia, jotka näyttävät hyvältä (Holmström ym.1990). Liikkeiden säännöllisyys ja takaosan aktiivisuus ovat tärkeitä urheiluhevosille niiden suorittaessa erilaisia tehtäviä. Muun muassa jalka-asennot sekä lapojen, vuohisten ja lautasen kaltevuus ja pituus vaikuttavat hevosen liikkeiden laatuun (Koenen ym. 1995, Saastamoinen ja Barrey 2000). Kouluratsastuksessa hevosen täytyy suorittaa monimutkaisia tehtäviä, kuten tempon vaihteluita ja eri askellajien välisiä siirtymisiä, säilyttäen samalla tasapainonsa ja taipuisuutensa. Hevosen kyky koota askellajejaan eli kyky siirtää yhä suurempi osa etuosaa kuormittavasta painosta takajalkojen päälle ja löytää näin uudelleen tasapainotila vaikuttaisi olevan kouluratsastuksessa tekijä, jolla on vaikutusta hevosen kilpailumenestykseen. Vaikeimpien tehtävien tekeminen oikein on mahdotonta ilman askellajien hyvää peruskokoamista (Saastamoinen ja Barrey 2000). Holmströmin ym. (1990) tekemässä tutkimuksessa hyvillä esteratsuilla oli leveämmät ryntäät ja lanne, suurempi rintakehän ympärys, pidempi lanne ja pienempi kulma reisiluun ja horisontaalitason välissä. Lisäksi tutkijat huomasivat, että kaikki tutkimuksessa mukana olleet eliittiesteratsut olivat poikkeuksetta säkäkorkeudeltaan yli 160 cm. Samassa tutkimuksessa havaittiin, että eliittikoulu- ja eliittiesteratsujen ryhmässä esiintyi enemmän koukkupolvisuutta kuin sapelijalkaisuutta, kun taas tutkimuksessa mukana olleiden ratsastuskouluhevosten ja nelivuotiaiden kohdalla tilanne oli päinvastainen. Verratessaan eliittihevosia ratsastuskouluhevosiin ja nelivuotiaisiin tutkijat havaitsivat, että eliittikouluratsuilla ja eliittiesteratsuilla oli pienempi lavan kaltevuuskulma suhteessa horisontaalitasoon ja suurempi kinnerkulma kuin ratsastuskouluhevosilla ja nelivuotiailla. Verrattaessa eliittikouluratsuja ja eliittiesteratsuja keskenään Holmström ym. (1990) havaitsivat, että kouluratsuilla oli säkäkorkeuteen suhteutettuna huomattavasti lyhyempi kaula ja sääriluu sekä kapeammat etusääret ja putkiluut kuin esteratsuilla. Lisäksi kouluratsuilla havaittiin suuremmat kulmat vuohis- ja lonkkanivelissä kuin esteratsuilla.
 9 9 Myös reisiluun ja horisontaalisen tason välinen kulma oli kouluratsuilla suurempi kuin esteratsuilla. Verratessaan eliittikouluratsuja tutkimuksessa tutkittuihin ratsastuskouluhevosiin ja nelivuotiaisiin Holmström ym. (1990) havaitsivat, että eliittikouluratsuilla oli lyhyempi kaula ja lyhyemmät sääriluut, pidemmät etu- ja takavuohiset sekä merkittävästi suurempi kyynärnivelten kulma ja suurempi reiden ja horisontaalisen tason välinen kulma kuin tutkituilla nelivuotiailla ja ratsastuskouluhevosilla. Eliittiesteratsujen ja ratsastuskouluhevosten ja nelivuotiaiden hevosten välisessä vertailussa tutkijat havaitsivat, että esteratsuilla oli pidemmät etu- ja takavuohiset sekä pienemmät kulmat etuvuohisissa ja lonkkanivelessä ja pienempi lanteen kaltevuuskulma. Yhdelläkään tutkimuksessa tutkitulla koulu- tai esteratsulla ei esiintynyt kiverää kinnertä. Tämä voisi olla merkki siitä, että pienempi kinnerkulma altistaa hevosen erilaisille vammoille tai, että pienempi kinnerkulma vaikeuttaa hevosen kykyä saavuttaa kokoamisaste, joka vaaditaan hyvään suoritukseen vaativalla tasolla. Holmström ym. (1990) epäilivätkin näiden kahden syyn yhdistelmän olevan todennäköisin selitys ilmiölle. Lisäksi esteratsuilla todettiin olevan muihin hevosiin verrattuna pienemmät vuohisnivelten kulmat etujaloissa. Syy tähän voisi olla, että suurempi kulma vuohisnivelessä altistaa vammoille, koska tällöin vuohisnivel ja jänteet sekä muut tukikudokset, kuten hankoside, joutuvat hypätessä suuremmalle rasitukselle. 2.2 Suorituskyky ja sen mittaaminen Suorituskykyä voidaan mitata erilaisilla suorituskyvynkokeilla nuorille hevosille sekä oriille. Nuorille hevosille tarkoitetut suorituskyvynkokeet palvelevat useampaa eri tarkoitusta. Tärkein näistä on tuottaa tietoa nuorten hevosten sekä niiden vanhempien jalostusarvojen arviointia varten. Toinen tärkeä tehtävä on löytää ne hevoset, joilla on lahjoja ratsastusurheiluun. Oriiden suorituskyvynkokeen tulosten perusteella pyritään valitsemaan lupaavimmat oriit jalostukseen. Oriiden ja nuorten hevosten suorituskyvynkokeilla on suuri merkitys hevosten jalostusarvostelussa suurimmassa osassa maita, jotka tuottavat urheiluhevosia, erityisesti silloin kun jalostustavoitteena on sekä koulu- että esteratsastusominaisuudet (Thorén Hellsten ym ) Monissa tutkimuksissa on havaittu voimakas positiivinen geneettinen korrelaatio suorituskyvynkokeiden tulosten sekä myöhemmän kilpailumenestyksen välillä (Wallin
 10 10 ym. 2003, Thorén Hellsten ym. 2006). Tästä johtuen monet jalostusjärjestöt käyttävät vanhemmalla iällä saatujen kilpailutulosten sijaan nuorille hevosille suunnattujen suorituskyvynkokeiden tuloksia apuna arvioitaessa niiden geneettistä kykyä suoriutua kilpaurheilussa (Thorén Hellsten ym. 2006, Ducro ym. 2007b). Sekä Suomessa että Ruotsissa on käytössä nuorten hevosten laatuarvostelu, joka on tarkoitettu 4-vuotiaille ratsuhevosille sekä 5-vuotiaille varsoneille ratsuhevostammoille (Gerber Olsson ym. 2000). 2.3 Rakenteen ja suorituskyvyn periytyminen Rakenteen periytyminen sekä ominaisuuksien väliset yhteydet Rakenneominaisuudet ovat yleensä melko voimakkaasti periytyviä (Van Bergen ja Van Arendonk 1993, Saastamoinen ja Barrey 2000). Tästä johtuen niiden huomioon ottaminen jalostushevosia valittaessa on erittäin tärkeää, jotta saavutetaan parempi terveys ja liikkeet. Saastamoisen ja Barreyn (2000) mukaan rakennearvosteluun tulisi sisällyttää vain sellaiset rakenneominaisuudet, joilla on havaittu olevan suuri vaikutus hevosen suorituskykyyn ja terveyteen. Mitattavien ominaisuuksien periytymisasteiden arviot vaihtelivat Koenen ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa lautasen pituuden saaman 0,15 ja kaulan pituuden saaman 0,21 välillä. Van Bergenin ja van Arendonkin (1993) shetlannin poneilla tekemässä tutkimuksessa mitattavien ominaisuuksien periytymisasteiden arviot vaihtelivat selän- ja ristiselänpituuden saaman 0,13 ja säkäkorkeuden saaman 0,89 välillä. Periytymisasteiden arvioita tarkasteltaessa on otettava huomioon, että periytymisasteen arvioon vaikuttavat jalostettava rotu ja populaatio, josta periytymisaste on laskettu. Pisteytettävien rakenneominaisuuksien periytymisasteiden arviot vaihtelevat eri tutkimuksissa 0,12 ja 0,39 välillä (van Bergen ja van Arendonk 1993, Koenen ym. 1995). Jalka-asentojen periytymisasteiden arviot ovat yleisesti matalia, vaihdellen välillä 0,07 ja 0,31 (van Bergen ja van Arendonk 1993, Koenen ym. 1995, Ducro ym. 2009). Koenen ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa pisteytettävät ominaisuudet olivat keskenään geneettisesti suotuisasti kohtalaisesti korreloituneita. Ducron ym. (2009) tekemässä tutkimuksessa jalkojen rakenneominaisuudet olivat kohtalaisesti geneettisesti
 11 11 korreloituneet keskenään. Tutkijat havaitsivat, että kavion kantojen korkeuden ja vuohiskulman sekä kavionmuodon välillä vallitsi voimakas negatiivinen geneettinen korrelaatio arvoilla -0,42 vuohiskulmalle ja -0,41 kavionmuodolle. Tutkijoiden mukaan tämä viittaisi siihen, että korkeat kavion kannat liittyvät kapeisiin kavioihin ja pystyihin vuohisiin. Lisäksi tutkijat huomasivat, että vuohiskulma oli geneettisesti korreloitunut kavionmuodon (rg = 0,27) sekä etujalkojen rakenteen kanssa (rg = 0,21), tarkoittaen sitä, että pystyt vuohiset liittyvät sapelijalkaisuuteen. Koenen ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa havaittiin, että kevyt kaulan ja pään liittymä korreloi geneettisesti positiivisesti pitkän kaulan (r g =0,67) ja viiston lavan (r g =0,62) kanssa. Lisäksi tutkijat huomasivat, että korkea säkäkorkeus oli geneettisesti positiivisesti korreloitunut pitkän ja viiston lavan (r g =0,70) kanssa. Hyvin lihaksikkaan takaosan havaittiin korreloivan geneettisesti positiivisesti voimakkaasti pitkän (r g =0,52) ja viiston (r g =0,70) lautasen kanssa. Samassa tutkimuksessa rungon ja takaosan ominaisuuksien välillä havaittiin sekä positiivisia että negatiivisia kohtalaisia geneettisiä korrelaatioita Suorituskyvyn periytyminen sekä ominaisuuksien väliset yhteydet Askellajiominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet vaihtelevat 0,12 ja 0,41 välillä (van Bergen ja van Arendonk 1993, Koenen ym. 1995). Poikkeuksena on Gerber Olssonin ym. (2000) tekemä tutkimus, jossa askellajien periytymisasteiden ennusteet olivat korkeita vaihdellen raville ennustetun 0,37 ja käynnille ennustetun 0,46 välillä. Holmströmin ja Philipssonin (1993) tekemässä tutkimuksessa voimakkain geneettinen korrelaatio löydettiin laukan ja hyppykyvyn väliltä (r g =0,18). Tutkijoiden mukaan laukan ja käynnin välillä vallitseva geneettinen korrelaatio ei ollut riittävän voimakas, jotta sen avulla voitaisiin luotettavasti ennustaa laukasta saatavia pisteitä. Sen sijaan ravipisteiden avulla pystytään ennustamaan laukasta saatavia pisteitä. Gerber Olssonin ym. (2000) tekemässä tutkimuksessa käynnin ja laukan välinen geneettinen korrelaatio oli 0,36. Koenenin ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa eri askellajien välillä ja askellajeja kuvailevien ominaisuuksien (askelpituus, elastisuus, takaosantyöntö) välillä havaittiin voimakkaita ja erittäin voimakkaita geneettisiä korrelaatioita. Erityisesti ravin ominaisuudet olivat geneettisesti positiivisesti voimakkaasti korreloituneet muiden liikeominaisuuksien kanssa (r g =0,55-0,74), lukuunottamatta käynnin säännöllisyyttä,
 12 12 jonka kanssa geneettiset korrelaatiot olivat hyvin lähellä nollaa. Ducron ym. (2007a) tekemässä tutkimuksessa askellajien välillä havaittiin voimakkaita positiivisia geneettisiä korrelaatioita, jotka vaihtelivat 0,75 ja 0,94 välillä. Gerber Olssonin ym. (2000) tekemässä tutkimuksessa kaikkien askellajien välillä havaittiin positiivisia geneettisiä korrelaatioita, suurin näistä oli ravin ja laukan välinen geneettinen korrelaatio, joka oli 0,71. Koenenin ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa ravia ja käyntiä kuvailevien ominaisuuksien ja hyppykyvyn väliset geneettiset korrelaatiot vaihtelivat -0,01 ja 0,09 välillä. Laukkaa kuvailevien ominaisuuksien (mm. askelpituus, takaosantyöntö) ja hyppykyvyn väliltä löydettiin kohtalainen positiivinen geneettinen korrelaatio (0,28-0,43) (Ducro ym. 2007b). Gerber Olssonin ym. (2000) tekemässä tutkimuksessa askellajeista laukka oli eniten korreloitunut hyppyominaisuuksien kanssa. Ducron ym. (2007a) tekemässä tutkimuksessa havaittiin epäsuotuisia geneettisiä korrelaatioita hyppyominaisuuksien ja askellajien väliltä, jotka vaihtelivat välillä r g =0,08-(-0,45). Ducron ym. (2007b) tekemässä tutkimuksessa irtohypytysominaisuuksien (mm. ponnistus, etujalkojentekniikka, seläntekniikka, hyppykapasiteetti, elastisuus, varovaisuus) ja esteratsastuskilpailutulosten välillä havaittiin voimakas positiivinen geneettinen korrelaatio, joka vaihteli 0,52 ja 0,88 välillä. Gerber Olssonin ym. (2000) tekemässä tutkimuksessa periytymisaste oli matalampi hyppäämiselle ratsastajan kanssa kuin irtohyppäämiselle. Irtohyppäämisen periytymisaste oli 0,47 ja periytymisaste ratsastajan kanssa hyppäämiselle oli 0,32. Tutkijat epäilivät, että syynä oli ratsastajan vaikutus hevoseen, jolloin hevosten väliset erot eivät tule esille niin helposti. Samassa tutkimuksessa irtohyppääminen ja ratsastajan kanssa hyppääminen korreloivat geneettisesti voimakkaasti keskenään (rg=0,93). Tämä viittaisi siihen, että molempia ominaisuuksia säätelee suurimmaksi osaksi samat geenit. Viklundin ym. (2010) tekemässä tutkimuksessa havaittiin hyvin voimakas positiivinen geneettinen korrelaatio nuorten hevosten laatuarvostelun hyppyominaisuuksien ja esteratsastuskilpailutulosten välillä, korrelaatio vaihteli 0,80 ja 0,89 välillä. Samassa tutkimuksessa esteratsastuskilpailutulosten ja nuorten hevosten laatuarvostelussa arvosteltujen askellajien välinen geneettinen korrelaatio vaihteli laukan saaman 0,33-0,39 ja muiden askellajiominaisuuksien saaman -0,01 ja 0,23 välillä.
 13 13 Ducron ym. (2007a) tekemässä tutkimuksessa, askellajiominaisuuksien ja kouluratsastuskilpailumenestyksen välillä havaittiin melko voimakkaita positiivisia geneettisiä korrelaatioita, joista suurin oli käynnin ja kouluratsastuskilpailumenestyksen välinen geneettinen korrelaatio, joka oli 0,72. Ravin ja kouluratsastuskilpailumenestyksen välinen geneettinen korrelaatio oli 0,58 ja laukan ja kouluratsastuskilpailumenestyksen välinen geneettinen korrelaatio oli 0,37. Samassa tutkimuksessa hyppyominaisuuksien (ponnistus, tekniikka, voima) ja kouluratsastuskilpailumenestyksen välillä havaittiin negatiivinen geneettinen korrelaatio, joka vaihteli -0,46 ja -0,48 välillä. Viklundin ym. (2010) tekemässä tutkimuksessa kouluratsastuskilpailutulokset ja nuorten hevosten laatuarvostelussa arvostellut askellajiominaisuudet olivat positiivisesti geneettisesti korreloituneet toisiinsa korrelaatioiden vaihdellessa 0,47 ja 0,77 välillä. Gerber Olssonin ym. (2000) tekemässä tutkimuksessa kilpailuominaisuuksien periytymisasteet olivat 0,17 kouluratsastukselle ja 0,19 esteratsastukselle, kun taas Ducron ym. (2007a) tekemässä tutkimuksessa koulu- ja esteratsastuksen periytymisasteiden ennusteet olivat 0,14 (±0,02). Ducron ym. (2009) tekemässä tutkimuksessa koulu- ja esteratsastuksen periytymisasteiden ennusteet olivat 0, Rakenteen ja suorituskyvyn väliset yhteydet Rakennearvostelua ja toiminnallisen rakenteen valitsemista käytetään epäsuorasti apuna suorituskyvyn valinnassa. Tämä johtuu siitä, että eri tutkimuksissa on havaittu, että sekä koulu- että esteratsastuksessa rakenteen ja kilpailumenestyksen välillä vallitsee kohtalainen positiivinen geneettinen korrelaatio (Wallin ym. 2003, Stock ja Distl 2006). Nuoren hevosen rakennetta voidaan pitää hevosen myöhemmän suorituskyvyn mittarina (Holmström ja Philipsson 1993, Koenen ym. 1995). Rakennearvostelun merkitys suorituskyvyn ja kestävyyden mittarina korostuu silloin kun arvosteluun sisältyy käynnin ja ravin esittäminen maasta käsin (Holmström ja Philipsson 1993). Suorituskyvyn epäsuora valinta rakenteen avulla on hyödyllistä, koska suorituskyvynominaisuuksien periytymisasteet ovat matalia. Suorituskyvynominaisuuksien epäsuoran valinnan tehokkuus riippuu rakenneominaisuuksien periytymisasteiden ennusteista sekä rakenneominaisuuksien ja suorituskyvynominaisuuksien välisistä geneettisistä korrelaatioista (Koenen ym. 1995). Geneettisen edistymisen saavuttamiseksi täytyy periytymisasteiden ennusteiden sekä
 14 14 valintaintensiteetin olla melko korkeita (Thorén Hellsten ym. 2006). Puutteellinen tieto rakenteen vaikutuksesta suorituskykyyn ja kestävyyteen voi johtaa jalostukseen sopimattomien hevosten valintaan (Holmström ja Philipsson 1993). Holmströmin ja Philipssonin (1993) tekemässä tutkimuksessa selvisi, että muun muassa korkea säkäkorkeus ja pitkä kaula sekä pienet kulmat olkanivelessä, lonkkanivelessä, reisiluun ja horisontaalitason välissä ja lonkan ja horisontaalitason välissä sekä suuri kulma kintereessä vaikuttavat positiivisesti rakenteesta saatuihin kokonaispisteisiin. Samassa tutkimuksessa askellajeista saatuihin kokonaispisteisiin vaikutti merkittävästi lonkkanivelen kulma sekä reiden ja horisontaalitason välinen kulma. Näiden lisäksi pieni kulma reiden ja horisontaalitason välillä sekä pieni kulma lonkkanivelessä olivat yhteydessä korkeampiin pisteisiin. Tutkijat huomasivat säkäkorkeudella sekä olka- ja reisiluun pituudella olevan tilastollisesti merkitsevä positiivinen geneettinen korrelaatio askellajeista saataviin kokonaispisteisiin, joka vaihteli välillä r g =0,16-0,22. Hevoset, joilla oli pitkä reisi, saivat korkeat pisteet käynnistä ja ravista. Koenen ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa havaittiin, että pitkä ja viisto lautanen korreloi geneettisesti suotuisasti askellajiominaisuuksien kanssa. Ducron ym. (2007a) tekemässä tutkimuksessa liikkeiden ja rakenteen välillä havaittiin voimakas positiivinen geneettinen korrelaatio, joka oli 0,82. Ducron ym. (2007b) tekemässä tutkimuksessa kaikilla askellajeilla kuvailevilla ominaisuuksilla huomattiin olevan suotuisa geneettinen korrelaatio subjektiivisten ominaisuuksien (liikkeet ja rakenne) kanssa. Hevosilla, jotka saivat korkeat pisteet hyppäämisestä ratsastajan kanssa, havaittiin olevan pieni etusäärenympärys, lyhyet vuohiset takajaloissa sekä suuret kulmat kintereissä ja polvissa (Holmström ja Philipsson 1993). Lisäksi hyvät hyppääjät saivat paremmat pisteet muun muassa tyypistä ja raviliikkeistä sekä paremmat kokonaispisteet. Koenen ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa hyvin lihaksikas kaula, viisto lautanen ja hyvin lihaksikas takaosa korreloivat geneettisesti suotuisasti esteratsastuskilpailumenestyksen kanssa. Ducron ym. (2007a) tekemässä tutkimuksessa hyppäämisen ja liikkeiden välinen geneettinen korrelaatio oli 0,02 ja hyppäämisen ja rakenteen välinen geneettinen korrelaatio oli 0,13. Viklundin ym. (2010) tekemässä tutkimuksessa rakenneominaisuuksien ja esteratsastuskilpailutulosten väliset geneettiset korrelaatiot olivat keskinkertaisia vaihdellen 0,19 ja 0,34 välillä.
 15 15 Holmström ja Philipsson (1993) havaitsivat säkäkorkeuden ja koulu- ja esteratsastuksessa saavutetun kilpailumenestyksen välillä voimakkaan positiivisen geneettisen korrelaation. Ducron ym. (2009) tekemässä tutkimuksessa subjektiivinen ominaisuus kokonaisrakennearvosana oli geneettisesti positiivisesti korreloitunut säkäkorkeuden (rg=0,35), etujalkojen rakenteen (rg=0,25), kavion kantojen korkeuden (rg=0,28) ja jalkojen laadun (rg=0,67) kanssa ja negatiivisesti kaulan pituuden (rg=-0,59) sekä luun ympärysmitan (rg=-0,23) kanssa. Tutkijoiden mukaan tämä viittaisi siihen, että ne hevoset, joilla on parempi rakenne kilpauraa ajatellen, ovat säkäkorkeudeltaan korkeita, niillä esiintyy vähemmän sapelijalkaisuutta, niillä on korkeat kavionkannat sekä kuivat ja kevyet jalat, mutta samanaikaisesti lyhyt kaula. Koenen ym. (1995) tekemässä tutkimuksessa pitkä kaula, pitkä ja viisto lapa, pitkä ja viisto lautanen sekä hyvin lihaksikas takaosa korreloivat geneettisesti suotuisasti kouluratsastus kilpailumenestyksen kanssa. Viisto lapa helpottaa takajalkojen eteen - ja ylöspäin suuntautuvaa liikettä jalkojen heilahdus vaiheen viimeisessä osassa. Ducron ym. (2009) tekemässä tutkimuksessa kouluratsastus kilpailumenestyksen ja säkäkorkeuden, kaulan pituuden ja kokonaisrakennearvosanan välillä havaittiin positiivinen geneettinen korrelaatio. Tutkijoiden mukaan tämä tarkoittaa sitä, että parhaiten kouluratsastuksessa menestyneet hevoset olivat säkäkorkeudeltaan korkeita, niillä oli pidemmät kaulat, kuivemmat jalat ja parempi rakenne. Viklundin ym. (2010) tekemässä tutkimuksessa rakenneominaisuuksien ja kouluratsastus kilpailutulosten välillä havaittiin voimakas positiivinen geneettinen korrelaatio, joka vaihteli 0,45 ja 0,71 välillä. Poikkeuksena oli jalkojen virheettömyyden ja kouluratsastus kilpailutulosten välinen geneettinen korrelaatio, joka oli muista rakenneominaisuuksista poiketen matala vaihdellen 0,15 ja 0,22 välillä. 3 TUTKIMUKSEN TAVOITTEET Tämän tutkimuksen tavoitteena on selvittää ratsuhevosten rakenteen ja suorituskyvyn välisiä perinnöllisiä yhteyksiä suomalaisessa lämminverisessä ratsuhevospopulaatiossa.
 16 4 AINEISTO JA MENETELMÄT 4.1 Aineiston hankinta 16 Tutkimusaineisto koostui lämminverisille ratsuhevosille tarkoitetun laatuarvostelun tuloksista vuosilta sekä lämminveristen ratsuhevosten sukulaisuustiedoista. Laatuarvostelujen tulokset saatiin Ratsujalostusliitto ry:ltä. Osa laatuarvostelujen tuloksista oli tallennettu Ratsujalostusliitto ry:n toimesta excel- tiedostoiksi ja osasta oli saatavilla vain alkuperäinen paperiversio. Sukulaisuusaineisto saatiin Suomen Hippos ry:n hevosrekisteristä. 4.2 Aineiston kuvaus Laatuarvostelu tulokset Laatuarvostelu on Suomen Hippos ry:n ja Ratsujalostusliitto ry:n järjestämä arvostelutilaisuus, joka on tarkoitettu 4-vuotiaille lämminverisille ratsuhevosille ja 5-vuotiaille varsoneille ratsutammoille. Laatuarvostelu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1978 (Linko 2007). Laatuarvostelu on kaksipäiväinen tapahtuma ja se järjestetään kerran vuodessa syksyisin. Laatuarvostelussa hevosen rakenne ja terveydentila arvioidaan. Tämän lisäksi arvostellaan hevosen askellajit ja hyppykyky erillisissä kokeissa. Hevosen terveydentilan arvioi eläinlääkäri. Eläinlääkäri arvioi hevosen liikkeet liinassa ympyrällä sekä suoralla juoksutettaessa. Lisäksi eläinlääkäri tutkii hevosen yleisen terveydentilan. Mikäli hevonen läpäisee eläinlääkärin tarkastuksen se saa luvan jatkaa rakennearvosteluun. Rakennearvostelussa pisteytetään hevosen 1) tyyppi, 2) pää, kaula ja runko, 3) jalat ja liikkeiden säännöllisyys, 4) liikkeiden mekaniikka käynnissä ja 5) liikkeiden mekaniikka ravissa asteikolla 0-10 kunkin arvostelukohdan kohdalla. Rakennearvostelussa tuomareita on yleensä kolme tai neljä. Näiden lisäksi nykyään hevonen osallistuu joko koulu- tai esteratsastuskokeeseen sen mukaisesti kumpaan kokeeseen hevosen omistaja tai kasvattaja on sen ilmoittanut. Laatuarvostelun arvosteluperiaatteet ja -tavat ovat muuttuneet vuosien varrella. Rakennearvostelu on ainoa arvostelukohta, joka on säilynyt muuttumattomana läpi vuosien. Vuosina 1996 ja 1997 laatuarvostelu oli hyvin erilainen verrattuna myöhempien vuosien arvosteluun. Tällöin arvostelukohtia oli huomattavasti vähemmän ja mukana olivat seuraavat arvostelukohdat, jotka on jätetty pois ja korvattu uusilla arvostelukohdilla vuodesta 1998 alkaen: yleinen terveydentila ja kaviot, luonne,
 17 17 ortopedinen tutkimus, luonnepisteet irtohypytyksessä, luonnepisteet askellajikokeessa, luonnepisteet esteradalla. Vuodesta 1998 vuoteen 2001 arvostelutapa on ollut sama. Näinä vuosina kaikki hevoset on arvosteltu kaikissa osakokeissa, joita ovat olleet eläinlääkärintarkastus, rakennearvostelu, askellajikoe, estesuora ja esterata. Vuonna 2002 arvostelua muutettiin siten, että omistaja tai kasvattaja sai päättää arvostellaanko hevonen sekä koulu- että esteratsastuskokeeseen vai vain toisessa niistä. Lisäksi askellajikokeen yhteyteen lisättiin pienimuotoinen kouluratsastusohjelma, jossa arvosteltiin käynti, ravi, laukka ja ratsastettavuus. Mikäli hevonen arvosteltiin vain estetai kouluratsastuskokeessa, se ei ollut mukana laatuhevoskilpailussa. Vuonna 2006 arvostelutapaa muutettiin uudelleen. Tällöin kouluratsastuskoetta muutettiin ja edellisten vuosien pienimuotoinen kouluratsastusohjelma korvattiin FEI:n (Fédération Equestre Internationale) 4-vuotiaille hevosille tarkoitetulla kouluratsastusohjelmalla, joka oli selvästi vaativampi kuin edellisvuosien pienimuotoinen kouluratsastusohjelma. Vuonna 2008 arvostelu muuttui taas. Tällöin arvosteluista jätettiin pois estesuora ja mukaan tuli uusi estekoeosuus, joka oli teknisesti vaativampi kuin aiempien vuosien esterata. Lisäksi laatuhevoskilpailuun ilmoitettujen hevosten ei tarvinnut osallistua uuteen, vaativampaan kouluratsastuskokeeseen, vaan riitti, että hevoset osallistuivat eläinlääkärintarkastukseen, rakennearvosteluun, askellajikokeeseen, estesuorakokeeseen ja uuteen estekokeeseen. Laatuarvostelun askellajikokeessa hevosen oma ratsastaja esittää hevosen ratsain ja tuomarit, joita on kaksi tai kolme, arvostelevat hevosen käynnin, ravin, laukan ja ratsastettavuuden. Arvosteluasteikko on 0-10 kunkin arvostelukohdan kohdalla. Estesuoralla, esteradalla ja estekokeessa arvostelukohdat ovat rohkeus, varovaisuus, hyppytekniikka, ratsastettavuus sekä estekokeessa laukka. Arvosteluasteikko on 0-10 kunkin arvostelukohdan kohdalla ja tuomareita on yleensä kaksi. Koulukokeen arvostelukohdat ovat ravi, käynti, laukka, kuuliaisuus ja yleisvaikutelma. Arvosteluasteikko on 0-10 kunkin arvostelukohdan kohdalla ja arvostelevia tuomareita on yleensä kaksi tai kolme. Sekä askellajikokeessa että koulukokeessa tuomarit ovat samat. Tuomarit vaihtelevat vuosittain. Laatuarvostelu on kilpailumuotoinen eli parhaan estehevosen ja parhaan kouluhevosen palkinnon voittaa se hevonen, jolla on paras keskiarvo, kun kaikkien osakokeiden pisteet on laskettu yhteen. Pisteiden laskenta on muuttunut vuosien varrella samalla kun arvostelutapoja on muutettu.
 18 Sukulaisuusaineisto Sukulaisuusaineisto saatiin Suomen Hippos ry:n hevosrekisteristä. Sukulaisuusaineistossa oli mukana kaikki hevosrekisterissä olevat lämminveriset ratsuhevoset. Kaiken kaikkiaan hevosia oli yhteensä Laskelmia varten sukulaisuusaineistoa muokattiin siten, että mukaan otettiin vain ne hevoset, joilla oli arvostelutulos sekä niiden sukulaiset enintään viisi sukupolvea taaksepäin. Esikäsittelyn ja tarkistuksen jälkeen sukulaisuusaineistossa oli mukana kaiken kaikkiaan hevosta Aineiston rakenne Laatuarvostelu aineistossa oli arvosteltuja hevosia 680, joista 382 oli tammoja, 150 oria ja 148 ruunaa (taulukko 3). Arvosteltuja ominaisuuksia oli kaiken kaikkiaan 27. Suurin osa arvostelluista hevosista oli syntynyt Suomessa. Suomessa syntyneiden lisäksi arvosteluissa oli mukana hevosia, jotka olivat syntyneet Saksassa, Ruotsissa, Tanskassa, Hollannissa, Puolassa, Eestissä, Liettuassa ja Ranskassa (taulukko 1). Taulukko 1. Hevosten lukumäärä/syntymämaa. Syntymämaa Hevosten lukumäärä Suomi 499 Ruotsi 31 Tanska 13 Saksa 103 Hollanti 25 Puola 4 Eesti 3 Liettua 1 Ranska 1 Yhteensä 680 Vanhimmat arvostellut hevoset olivat syntyneet vuonna 1991 ja nuorimmat vuonna 2006 (taulukko 2).
 19 19 Taulukko 2. Hevosten lukumäärä/syntymävuosi. Syntymävuosi Hevosten lukumäärä Yhteensä 680 Eri sukupuolten määrä arvosteluissa vaihteli jonkin verran eri arvosteluvuosina (taulukko 3). Tammat olivat osallistuessaan joko 4- tai 5-vuotiaita ja oriit sekä ruunat aina 4-vuotiaita. Taulukko 3. Sukupuolien jakauma/arvosteluvuosi. AV Tammat Oriit Ruunat Yhteensä Yhteensä
 20 Menetelmät Aineiston muokkaus Laatuarvostelujen tulokset muokattiin Microsoft Office Excel-ohjelmalla sellaiseen muotoon, että ne voitiin syöttää WSYS-ohjelmaan (Vilva 1998). WSYS-ohjelman avulla tarkasteltiin kiinteiden tekijöiden tilastollisia merkitsevyyksiä LS-analyysin avulla. Analyysejä varten laatuarvosteluaineistosta jätettiin pois ne ominaisuudet, jotka oli arvosteltu vain vuosina Tämä tehtiin siksi, että näinä vuosina laatuarvostelu on ollut hyvin erilainen kuin myöhempinä vuosina, joten niitä toisista poikkeavina ei olisi voinut analysoida muiden vuosien kanssa samassa. Lisäksi arvosteltuja hevosia oli niin vähän, ettei näistä ominaisuuksista olisi saatu luotettavia tuloksia. Sukulaisuusaineisto esikäsiteltiin Microsoft Office Excel-ohjelmalla. Exceliin kerättiin alkuperäisestä hevosen aineistosta ne hevoset, joilla arvostelutulos sekä niiden sukulaiset enintään viisi sukupolvea taaksepäin. Tämän jälkeen sukulaisuusaineisto vietiin Relax2-ohjelmaan (Strandén ja Vuori 2006), jossa se vielä tarkistettiin mahdollisten virheiden varalta. Tämän jälkeen sukulaisuusaineisto vietiin WSYSohjelmaan, jossa suoritettiin uudelleen numerointi, jotta aineisto voitiin syöttää VCE6- ohjelmaan (Groeneveld, ym. 2008) analyysejä varten Fenotyyppiset ja genotyyppiset korrelaatiot sekä periytymisasteet Tulokset laskettiin monenominaisuuden mallilla VCE6-ohjelmalla, joka laski tutkittavien parametrien REML-estimaatit (restricted maximum likelihood). Analyyseissä käytetyssä mallissa oli kiinteänä tekijänä ainoastaan syntymävuosi ja satunnaisena tekijänä eläimen additiivinen jalostusarvo. LS-analyysien perusteella syntymämaa oli toinen tilastollisesti merkitsevä tekijä, mutta jostain syystä VCE6:lla ei saatu laskettua mitään tuloksia silloin kun syntymämaa oli mukana mallissa. Syynä tähän oli luultavasti aineiston pieni koko. Tästä johtuen malli pidettiin hyvin yksinkertaisena. Arvosteltavien ominaisuuksien suuresta määrästä johtuen ominaisuudet analysoitiin pienemmissä erissä, koska ajo ei mennyt läpi kun kaikki ominaisuudet yritettiin analysoida samanaikaisesti. Monesta eri ajosta johtuen kaikille ominaisuusryhmille saatiin useampia periytymisasteen arvioita sekä ominaisuusryhmien sisäisiä geneettisiä korrelaatioita. Saadut arvot vaihtelivat hieman ja näistä päätettiin
 21 21 laskea keskiarvot ja esittää nämä keskiarvot tuloksissa. Yhdelle ominaisuudelle malli oli: y ijk = vsynt i + elain j + e ijk y ijk = eläimen j havainto vsynt i = syntymävuosi elain j = eläimen j additiivinen geneettinen vaikutus e ijk = jäännöstekijä Mallissa satunnaistekijät oletettiin normaalisti jakautuneiksi ja niiden keskiarvoksi oletettiin nolla. Satunnaistekijöiden variansseiksi oletettiin eläin = Aσ 2 elain, jossa A on sukulaisuusmatriisi, ja e = Iσ 2 e, jossa I on identiteettimatriisi. Satunnaistekijöiden välisten kovarianssien oletettiin olevan nollia. Varianssi-kovarianssimatriisiksi oletettiin: var = jossa g on satunnaisten eläintekijöiden ja e on jäännöstekijöiden vektori. G0 on additiivinen geneettinen varianssi-kovarianssimatriisi ja R0 on jäännöstekijään liittyvä varianssi-kovarianssimatriisi. 5 TULOKSET 5.1 Laatuarvostelu aineiston tunnusluvut Laatuarvostelujen pisteiden jakaumat olivat hyvin samankaltaisia vuodesta toiseen. Pisteskaalan käyttö vaihteli jonkin verran eri ominaisuusryhmien välillä. Laajimmin skaala oli käytössä estesuoralla ja estekokeessa, jossa pisteitä oli annettu koko skaalan pituudelta Pienintä vaihtelu oli rakennearvostelussa, jossa käytössä olevasta skaalasta 0-10 tuomarit antoivat pisteitä välillä 5-10 (taulukko 4). Taulukosta 4 käy myös ilmi, että eri osakokeisiin on osallistunut eri määrä hevosia. Tämä johtuu siitä, että arvostelu on muuttunut vuosien varrella, jolloin esimerkiksi estekokeen tulokset löytyvät vain 70 hevoselta. Lisäksi taulukosta 4 voidaan havaita, että vaikka arvosteltuja
 22 22 hevosia oli kaiken kaikkiaan 680, niin tulokset on laskettu 640 hevosen laatuarvostelutuloksista. Tämä johtuu siitä, että vuonna 2003 järjestetystä laatuarvostelusta ei ollut saatavilla kuin vain keskiarvot kustakin ominaisuusryhmästä, jolloin tämä vuosi päätettiin jättää analyysien ulkopuolelle. Näiden vuonna 2003 arvosteltujen hevosten lisäksi analyysien ulkopuolelle jäi kolme muuta hevosta yksittäisiltä vuosilta, koska nämä hevoset eivät olleet mitään sukua muille arvostelluille hevosille. Lisäksi koulukokeen kohdalla voidaan havaita, että ensimmäinen arvostelukohta on arvosteltu 312 hevoselta ja toiseksi viimeinen arvostelukohta kuuliaisuus on arvosteltu 310 hevoselta. Tämä johtuu siitä, että kaksi ratsukkoa on keskeyttänyt kokeen. Taulukosta 4 voidaan myös huomata, että koulukokeen viimeinen arvostelukohta yleisvaikutelma on arvosteltu vain 185 hevoselta. Tämä johtuu siitä, että arvostelukohta yleisvaikutelma on lisätty arvostelukohtiin myöhemmin.
 23 23 Taulukko 4. Aineiston tunnusluvut. N min max ka s.e. Rakennearvostelu Tyyppi (R1) 640 6,0 9,0 7,7 0,65 Pää, kaula ja runko (R2) 640 6,0 9,0 7,4 0,59 Jalat ja liikkeiden säännöllisyys (R3) 640 5,0 8,0 6,9 0,51 Liikkeiden mekaniikka käynnissä (R4) 640 5,0 9,0 7,2 0,69 Liikkeiden mekaniikka ravissa (R5) 640 5,0 10,0 7,1 0,81 Askellajikoe Käynti (AL1) 564 3,5 9,1 6,8 1,00 Ravi (AL2) 564 4,0 9,2 6,5 0,90 Laukka (AL3) 564 4,0 9,8 6,8 1,00 Ratsastettavuus (AL4) 564 4,0 9,5 6,7 0,90 Estesuora Rohkeus (ES1) 371 0,0 9,0 6,5 2,00 Varovaisuus (ES2) 371 0,0 9,0 6,1 2,10 Hyppytekniikka (ES3) 371 0,0 9,2 5,9 2,00 Ratsastettavuus (ES4) 371 0,0 9,0 6,5 1,80 Esterata Rohkeus (ER1) 344 0,0 9,5 7,1 1,30 Varovaisuus (ER2) 344 0,0 9,5 6,5 1,40 Hyppytekniikka (ER3) 344 0,0 9,5 6,7 1,40 Ratsastettavuus (ER4) 345 0,0 10,0 6,8 1,30 Estekoe Rohkeus ja kyky (EK1) 70 5,8 9,0 7,7 0,65 Varovaisuus (EK2) 70 5,5 8,7 7,4 0,80 Hyppytekniikka (EK3) 70 5,8 9,0 7,4 0,76 Ratsastettavuus (EK4) 70 5,8 9,0 7,4 0,73 Laukka (EK5) 70 6,5 8,5 7,6 0,57 Koulukoe Ravi (KR1) 312 0,0 9,0 6,7 1,20 Käynti (KR2) 311 0,0 9,0 6,7 1,00 Laukka (KR3) 310 0,0 9,0 6,8 1,00 Kuuliaisuus (KR4) 310 0,0 8,8 6,6 1,00 Yleisvaikutelma (KR5) 185 0,0 8,7 6,8 0,94 N = havaintojen lukumäärä, min = minimi, max = maksimi, ka = keskiarvo, s.e. = keskivirhe
 24 Ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet Ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet ja niiden keskivirheet vaihtelivat jonkin verran riippuen siitä minkä ominaisuusryhmien kanssa niitä analysoitiin samanaikaisesti. Taulukossa 5 on esitetty ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet ja niiden keskivirheet sekä ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteiden keskiarvot ja periytymisasteiden ennusteiden keskivirheiden keskiarvot. Rakenneominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet vaihtelivat jalkojen ja liikkeiden säännöllisyyden saaman h 2 = 0,06 ja liikkeiden mekaniikka ravissa saaman h 2 = 0,77 välillä. Askellajiominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet olivat korkeita, vaihdellen käynnin saaman h 2 =0,39 ja laukan saaman h 2 =0,76 välillä. Estesuoraominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet vaihtelivat ratsastettavuuden saaman h 2 =0,45 ja rohkeuden saaman h 2 =0,55 välillä. Esterataominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet vaihtelivat ratsastettavuuden saaman h 2 =0,10 ja hyppytekniikan saaman h 2 =0,36 välillä. Estekoeominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet vaihtelivat ratsastettavuuden saaman h 2 =0,38 ja hyppytekniikan saaman h 2 =0,72 välillä. Koulukoeominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet vaihtelivat ravin saaman h 2 =0,44 ja käynnin saaman h 2 =0,81 välillä. Kaikkien ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteiden keskivirheet olivat pieniä (±0,04-±0,10), lukuunottamatta estekoeominaisuuksien periytymisasteiden ennusteiden keskivirheitä, jotka olivat korkeahkoja (±0,11-±0,18). Tämä johtunee havaintojen pienestä määrästä.
 25 25 Taulukko 5. Rakenne- ja suorituskyvyn ominaisuuksien periytymisasteiden ennusteet (h 2 ) ja niiden keskivirheet (s.e.) sekä periytymisasteiden ennusteiden ja keskivirheiden keskiarvot. h2 s.e. h2 keskiarvo s.e. keskiarvo Rakennearvostelu Tyyppi (R1) 0,56-0,67 ±0,06 - ±0,09 0,63 ±0,07 Pää, kaula ja runko (R2) 0,32-0,39 ±0,05 - ±0,08 0,35 ±0,07 Jalat ja liikkeiden säännöllisyys (R3) 0,03-0,09 ±0,03 - ±0,05 0,06 ±0,04 Liikkeiden mekaniikka käynnissä (R4) 0,16-0,19 ±0,03 - ±0,05 0,17 ±0,04 Liikkeiden mekaniikka ravissa (R5) 0,72-0,81 ±0,05 - ±0,09 0,77 ±0,06 Askellajikoe Käynti (AL1) 0,38-0,39 ±0,06 - ±0,12 0,39 ±0,08 Ravi (AL2) 0,50-0,57 ±0,05 - ±0,11 0,55 ±0,08 Laukka (AL3) 0,71-0,78 ±0,05 - ±0,14 0,76 ±0,08 Ratsastettavuus (AL4) 0,55-0,58 ±0,05 - ±0,09 0,57 ±0,07 Estesuora Rohkeus (ES1) 0,53-0,56 ±0,04 - ±0,17 0,55 ±0,09 Varovaisuus (ES2) 0,48-0,55 ±0,05 - ±0,18 0,52 ±0,10 Hyppytekniikka (ES3) 0,45-0,52 ±0,06 - ±0,25 0,49 ±0,12 Ratsastettavuus (ES4) 0,42-0,49 ±0,05 - ±0,17 0,45 ±0,10 Esterata Rohkeus (ER1) 0,25-0,47 ±0,04 - ±0,13 0,33 ±0,08 Varovaisuus (ER2) 0,21-0,48 ±0,05 - ±0,09 0,33 ±0,08 Hyppytekniikka (ER3) 0,29-0,47 ±0,05 - ±0,12 0,36 ±0,08 Ratsastettavuus (ER4) 0,05-0,18 ±0,03 - ±0,07 0,10 ±0,05 Estekoe Rohkeus ja kyky (EK1) 0,43-0,82 ±0,07 - ±0,21 0,63 ±0,12 Varovaisuus (EK2) 0,42-0,74 ±0,08 - ±0,40 0,63 ±0,18 Hyppytekniikka (EK3) 0,57-0,82 ±0,07 - ±0,28 0,72 ±0,14 Ratsastettavuus (EK4) 0,11-0,59 ±0,08 - ±0,13 0,38 ±0,11 Laukka (EK5) 0,28-0,57 ±0,08 - ±0,21 0,44 ±0,12 Koulukoe Ravi (KR1) 0,33-0,58 ±0,08 - ±0,10 0,44 ±0,09 Käynti (KR2) 0,69-0,87 ±0,05 - ±0,06 0,81 ±0,06 Laukka (KR3) 0,62-0,74 ±0,07 - ±0,09 0,66 ±0,08 Kuuliaisuus (KR4) 0,50-0,63 ±0,06 - ±0,09 0,56 ±0,08 Yleisvaikutelma (KR5) 0,51-0,63 ±0,06 - ±0,10 0,56 ±0,08