text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52007PC0492
 Ehdotus neuvoston asetus eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2008 /* KOM/2007/0492 lopull. */
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 3.9.2007KOM(2007) 492 lopullinenEhdotusNEUVOSTON ASETUSeräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2008(komission esittämä)PERUSTELUT1. EHDOTUKSEN TAUSTA110- Ehdotuksen tavoitteetTämän ehdotuksen tavoitteena on vahvistaa Itämeren kaupallisesti tärkeimpien kalakantojen kalastusmahdollisuudet jäsenvaltioiden kesken vuodeksi 2008.120- Yleinen taustaElollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002 mukaisesti yhteisellä kalastuspolitiikalla varmistetaan sellainen elollisten vesiluonnonvarojen hyödyntäminen, joka luo talouden, ympäristön ja sosiaalisten tekijöiden osalta kestävät olosuhteet. Tärkeä väline näiden tavoitteiden saavuttamisessa on kalastusmahdollisuuksien vuosittainen vahvistaminen suurimpien sallittujen saaliiden (TAC), kiintiöiden ja pyyntiponnistusrajoitusten muodossa.Lainsäädännön yksinkertaistamiseksi ja selkeyttämiseksi Itämeren kalastusmahdollisuudet vahvistettiin vuodeksi 2006 ensimmäisen kerran erillisellä asetuksella eli eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006 22 päivänä joulukuuta 2005 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 52/2006.Kansainvälinen merentutkimusneuvosto (ICES) sekä tieteellis-teknis-taloudellinen kalastuskomitea (STECF) antoivat vuoden 2008 kalastusmahdollisuuksia Itämerellä koskevan tieteellisen lausuntonsa kesäkuussa 2007. Yhteisö on tämän tieteellisen lausunnon pohjalta käynyt Venäjän federaation kanssa epävirallisia teknisiä keskusteluja TACeista, kiintiöistä ja niihin liittyvistä edellytyksistä uuden kahdenvälisen kalastussopimuksen laatimisen yhteydessä. Sopimus parafoitiin heinäkuussa 2006. Sopimus ei tule muodollisesti voimaan ennen kuin molemmat sopimuspuolet ovat sen tehneet. Yhteisön osalta tämä tapahtuu, kun neuvosto hyväksyy komission ehdotuksesta päätöksen. Yhteisiä kalakantoja varten ei ole tähän mennessä vahvistettu yhteisiä hoitotoimenpiteitä.Ehdotuksessa on kolme osaa, jotka ovat tärkeitä Itämeren kalastuksenhoidossa vuonna 2008: TACien ja kiintiöiden vahvistamista koskeva osa, pyyntiponnistusrajoituksia koskeva osa ja edellisiin liittyviä teknisiä toimenpiteitä koskeva osa.- Voimassa olevat aiemmat säännöksetKalastusmahdollisuuksista ja niiden jakamisesta jäsenvaltioille päätetään vuosittain annettavien asetusten säännöksissä. Viimeisin asetus on eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2006 11 päivänä joulukuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 1941/2006.Kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla, asetuksen (EY) N:o 1434/98 muuttamisesta ja asetuksen (EY) N:o 88/98 kumoamisesta 21 päivänä joulukuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005 on niin ikään merkityksellinen Itämeren kalastuksenhoidon kannalta.Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta .. päivänä ...kuuta 2007 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o XXX/2007 kuvaillaan kyseisten turskakantojen elvyttämiseksi sovellettavia valvonta- ja seurantatoimenpiteitä. Lisäksi siinä vahvistetaan säännöt läntistä ja itäistä turskakantaa koskevien TACien ja pyyntiponnistusrajoitusten vahvistamiseksi.- Johdonmukaisuus suhteessa unionin muuhun politiikkaan ja muihin tavoitteisiinEhdotetut toimenpiteet on laadittu yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteiden mukaisesti, ja ne ovat sopusoinnussa yhteisön kestävän kehityksen politiikan kanssa.2. KUULEMISET JA VAIKUTUSTEN ARVIOINTI- Intressitahojen kuuleminenPyyntiponnistusrajoituksia koskeva osa ja teknisiä liitännäistoimenpiteitä koskeva osa noudattavat neuvoston joulukuussa 2006 tekemiä päätöksiä, jotka koskevat eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2007 11 päivänä joulukuuta 2006 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1941/2006 ja Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta .. päivänä ...kuuta 2007 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o XXX/2007. Molempien asetusten osalta kuultiin vuosina 2005 ja 2006 kalastusalaa, Itämeren kalastusasioita käsitteleviä valtioista riippumattomia järjestöjä ja asianomaisia jäsenvaltioita.Maaliskuussa 2006 perustettua Itämeren alueellista neuvoa-antavaa toimikuntaa kuultiin toimikunnan täytäntöönpanokomitean kesäkuun 2007 kokouksessa komission esittämän, vuoden 2008 kalastusmahdollisuuksia koskevan kannanoton pohjalta. ICES ja STECF esittelivät ehdotuksen tieteellisen perustan. Kalastuksen pääosasto esitteli säännöt, joita se noudattaisi vahvistaessaan vuoden 2008 TACit ja kiintiöt kannanoton perusteella. Kokouksessa esitetyt alustavat näkökannat ja myöhemmin toimitetut kirjalliset suositukset otettiin huomioon.Kokouksessa keskusteltiin erityisesti itäisestä turskakannasta ja pääaltaan lohikannoista. Itäinen turskakanta kärsii jatkuvasti virheellisten saalisilmoitusten suuresta määrästä. ICES sisällyttää saalisennusteisiinsa myös arviot virheellisesti ilmoitetuista saaliista mutta suosittelee, että jakamattomia saaliita ei otettaisi huomioon TACien vahvistamisessa, ellei laittomia aluksesta purkamisia lopeteta. Itämeren molempia turskakantoja ja niitä hyödyntäviä kalastuksia koskeva monivuotinen suunnitelma, joka tulee voimaan vuonna 2008, sisältää valvonta- ja seurantatoimenpiteitä, joilla pyritään ratkaisemaan turskankalastuksessa annettavia virheellisiä ilmoituksia koskeva ongelma.- Pääaltaan lohi kärsii alenevasta postsmoltti-eloonjäännistä, joka johtaa kutevien kalojen lukumäärän vähentymiseen vuosina 2007–2008. Sen vuoksi ehdotetaan TACin alentamista 15 prosentilla.- Asiantuntijatiedon keruu ja käyttöYhteisö pyytää vuosittain ICES:ltä ja STECF:ltä tieteelliset lausunnot tärkeiden kalakantojen tilasta. Saadut lausunnot kattavat kaikki Itämeren kannat, joille TACia ehdotetaan, paitsi punakampelan, josta ei tänä vuonna anneta lausuntoa. Ehdotetut TACit perustuvat lausuntoihin mutta eivät välttämättä noudata niitä kirjaimellisesti. Koska komission tavoitteena on varmistaa kalavarojen kestävä käyttö samalla kun ylläpidetään kalastusmahdollisuuksien vakautta, TACeja voi muuttaa ainoastaan 15 prosenttia yhdestä vuodesta toiseen, ellei kannan tila edellytä tiukempia toimenpiteitä. Kun kantaan sovelletaan hoitosuunnitelmaa, ehdotetun TACin on oltava suunnitelman mukainen.Turskakannoille ehdotetut TACit ovat Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevassa monivuotisessa suunnitelmassa sovellettavan asteittaisen lähestymistavan mukaisia. Suunnitelman keskeisenä osana on pyyntiponnistuksen asteittainen vähentäminen kestävälle tasolle pitkällä aikavälillä niin, että varmistetaan kantojen elpyminen ja saadaan korkea ja vakaa tuotto.Vaikka ICES:n TAC-ennuste perustuu purettujen saaliiden kokonaismäärään ja sisältää arviot virheellisesti ilmoitetuista saaliista, turskakantoja koskeva TAC-ehdotus perustuu yksinomaan sallittuihin aluksesta purkamisiin ottaen huomioon monivuotisen suunnitelman osana vuonna 2008 täytäntöön pantavat tiukennetut valvonta- ja seurantatoimenpiteet ja komission aikomus vähentää virheellisiä saalisilmoituksia merkittävästi asianomaisissa jäsenvaltioissa kyseisenä vuonna. Itäisen turskakannan heikko tila ja molempien kantojen nykyinen korkea kalastuskuolevuus huomioon ottaen molemmille kannoille ehdotetut TACit vastaavat kalastuskuolevuuden alenemista 10 prosentilla soveltamatta TACien vuotuisen vaihtelun ylärajaa, joka on 15 prosenttia.Itämeren lohikannat edellyttävät lisää meri- ja sisävesillä toteutettavia hoitotoimenpiteitä, joiden avulla kantojen tehokasta elpymistä voidaan tarvittaessa helpottaa. Tästä syystä vuonna 2008 aiotaan laatia lohen hoitosuunnitelma.Tärkeimmät organisaatiot ja asiantuntijat, joita on kuultuTieteellisistä järjestöistä on kuultu kansainvälistä merentutkimusneuvostoa (ICES) ja tieteellis-teknis-taloudellista kalatalouskomiteaa (STECF).- Vaikutusten arviointiEhdotettujen toimenpiteiden toteuttaminen merkitsee yhteisön alusten kalastusmahdollisuuksien vähenemistä Itämerellä 10 prosentilla. Useiden silakkakantojen ja kilohailin kalastusmahdollisuuksien väheneminen johtuu siitä, että kantoihin tulee vähemmän nuoria kaloja. Merkittävimmät vähennykset koskevat niitä TACeja, jotka vahvistetaan Itämeren turskakannoille monivuotisen suunnitelman mukaisesti sekä pääaltaan lohikannoille alentuneen postsmoltti-eloonjäännin vuoksi. Ehdotettujen vähennysten mukaiset pääaltaan lohen ja punakampelan TACit ovat todellisia saalismääriä suuremmat, joten niiden ei odoteta vaikuttavan purettujen saaliiden ensikäden arvoon. Itämeren keskiosan silakan TACia on korotettu.Ehdotus ei merkitse ainoastaan lyhyen aikavälin päätöstä vaan on myös osa pidemmän aikavälin lähestymistapaa, jonka avulla kalastus saadaan asteittain vähennettyä pitkällä aikavälillä kestävälle tasolle.Ehdotuksessa omaksuttu lähestymistapa johtaa sen vuoksi keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä pyyntiponnistuksen vähenemiseen mutta pitkällä aikavälillä vakaisiin tai korkeampiin kiintiöihin. Lähestymistavan pitkän aikavälin seurauksina ennakoidaan sen vuoksi olevan vähäisempi vaikutus ympäristöön pyyntiponnistuksen vähenemisen myötä, kalastusalan pieneneminen alusten lukumäärän ja/tai keskimääräisen aluskohtaisen pyyntiponnistuksen muodossa sekä purettujen saaliiden pysyminen ennallaan tai kasvaminen. Alan vakaus paranee pitkällä aikavälillä.3. EHDOTUKSEEN LIITTYVÄT OIKEUDELLISET NÄKÖKOHDAT- OikeusperustaTämän ehdotuksen oikeusperusta on neuvoston asetus (EY) N:o 2371/2002 ja erityisesti sen 20 artikla.4. TALOUSARVIOVAIKUTUKSETEhdotuksella ei ole vaikutuksia yhteisön talousarvioon.5. LISÄTIEDOT- Yksityiskohtainen selvitysEhdotuksessa vahvistetaan Itämerellä kalastavien jäsenvaltioiden kalastusmahdollisuudet vuodeksi 2008.Jäsenvaltioiden kesken jaettavat TACit ja kiintiöt esitetään liitteessä I. Ehdotetut luvut kuvastavat tieteellisiä lausuntoja sekä TACien ja kiintiöiden vahvistamista koskevaa kehystä, jota kuvataan vuoden 2008 kalastusmahdollisuuksista esitetyssä Euroopan komission kannanotossa (komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille).Molempien turskakantojen TACit ja kiintiöt liittyvät läheisesti liitteessä II vahvistettuihin pyyntiponnistusrajoituksiin.Liitteessä III esitetyt tekniset toimenpiteet kuvastavat kampelan ja piikkikampelan kalastuksenhoitoa koskevia lisätoimenpiteitä.EhdotusNEUVOSTON ASETUSeräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien ja niihin liittyvien edellytysten vahvistamisesta vuodeksi 2008EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen,ottaa huomioon elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2371/2002[1] ja erityisesti sen 20 artiklan,ottaa huomioon TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96[2] ja erityisesti sen 2 artiklan,ottaa huomioon komission ehdotuksen,sekä katsoo seuraavaa:(1) Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 4 artiklassa edellytetään, että neuvosto toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, joilla varmistetaan vesialueille pääsy ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeus sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittaminen, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset lausunnot sekä erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean laatima kertomus.(2) Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan mukaan neuvosto vahvistaa kalastusmahdollisuudet kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisesti ja jakaa ne jäsenvaltioille.(3) Kalastusmahdollisuuksien tehokkaan hallinnoinnin varmistamiseksi olisi vahvistettava kalastustoiminnan harjoittamista koskevat erityisedellytykset.(4) On tarpeen vahvistaa kalastusta koskevat periaatteet ja tietyt hallintomenettelyt yhteisön tasolla niin, että jäsenvaltiot voivat varmistaa lippunsa alla purjehtivien alusten hallinnon.(5) Asetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa vahvistetaan kalastusmahdollisuuksien jakamisen kannalta merkitykselliset määritelmät.(6) Neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaisesti on määriteltävä kannat, joihin sovelletaan siinä tarkoitettuja eri toimenpiteitä.(7) Kalastusmahdollisuudet olisi käytettävä alaa koskevan yhteisön lainsäädännön ja erityisesti seuraavien asetusten mukaisesti: kalastusalusten merkitsemistä ja asiakirjoilla todistamista koskevista yksityiskohtaisista erityissäännöistä 20 päivänä toukokuuta 1987 annettu komission asetus (ETY) N:o 1381/87[3], jäsenvaltioiden kalansaalistietojen kirjaamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä syyskuuta 1983 annettu komission asetus (ETY) N:o 2807/83[4], yhteiseen kalastuspolitiikkaan sovellettavasta valvontajärjestelmästä 12 päivänä lokakuuta 1993 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2847/93[5], alusten satelliittiseurantajärjestelmää koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä joulukuuta 2003 annettu komission asetus (EY) N:o 2244/2003[6], kalastusalusten ominaisuuksista 22 päivänä syyskuuta 1986 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 2930/86[7], Koillis-Atlantilla kalastavien jäsenvaltioiden saaliiden määriä koskevien tilastojen toimittamisesta 17 päivänä joulukuuta 1991 annettu neuvoston asetus (ETY) N:o 3880/91[8], kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla 21 päivänä joulukuuta 2005 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 2187/2005[9] ja Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta .. päivänä ...kuuta 2007 annettu neuvoston asetus (EY) N:o XXX/2007[10].(8) Kesäkuun 11 ja 12 päivänä 2007 pidetyssä neuvoston kokouksessa annetun komission lausuman mukaisesti on aiheellista ottaa huomioon jäsenvaltioiden viime vuosina toteuttamat toimet Itämeren laivastokapasiteetin mukauttamiseksi vaarantamatta asetuksessa (EY) N:o XXX/2007 vahvistettua pyyntiponnistusjärjestelmän kokonaistavoitetta.(9) Kalakantojen säilyttämisen edistämiseksi olisi vuonna 2008 pantava täytäntöön eräitä kalastuksen teknisiä edellytyksiä koskevia täydentäviä toimenpiteitä.(10) Yhteisön kalastajien toimeentulon turvaamiseksi on tärkeää avata nämä kalastusmahdollisuudet 1 päivänä tammikuuta 2008. Ottaen huomioon asian kiireellisyys on ehdottoman tärkeää myöntää poikkeus Euroopan unionista tehdyn sopimuksen sekä Euroopan yhteisön, Euroopan hiili- ja teräsyhteisön ja Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimusten liitteenä olevan kansallisten kansanedustuslaitosten asemaa Euroopan unionissa koskevan pöytäkirjan I kohdan 3 alakohdassa tarkoitettuun kuuden viikon määräaikaan,ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:I LUKU Soveltamisala ja määritelmät1 artikla KohdeTässä asetuksessa vahvistetaan vuodeksi 2008 eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä sekä niihin liittyvät edellytykset, joiden mukaisesti näitä kalastusmahdollisuuksia voidaan käyttää.2 artikla Soveltamisala1. Tätä asetusta sovelletaan yhteisön kalastusaluksiin (yhteisön aluksiin) sekä Itämerellä toimiviin kolmansien maiden lipun alla purjehtiviin ja niissä rekisteröityihin kalastusaluksiin.2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, tätä asetusta ei sovelleta kalastustoimintaan, jota harjoitetaan yksinomaan tieteellisiin tutkimustarkoituksiin asianomaisen jäsenvaltion luvalla ja sen alaisuudessa, jos kyseisestä toiminnasta on annettu ennakolta tieto komissiolle ja sille jäsenvaltiolle, jonka vesillä tutkimukset suoritetaan.3 artikla MääritelmätAsetuksen (EY) N:o 2371/2002 3 artiklassa säädettyjen määritelmien lisäksi tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:a) kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) vyöhykkeet siten kuin ne määritellään asetuksessa (ETY) N:o 3880/91;b) ’Itämerellä’ tarkoitetaan ICES-alueita III b, III c ja III d;c) ’suurimmalla sallitulla saaliilla (TAC)’ tarkoitetaan sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;d) ’kiintiöllä’ tarkoitetaan yhteisölle, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;e) ’satamastapoissaolopäivällä’ tarkoitetaan mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus on poissa satamasta, tai sellaisen ajanjakson osaa.II LUKUKalastusmahdollisuudet ja niihin liittyvät edellytykset4 artikla Saalisrajoitukset ja niiden jakaminenSaalisrajoitukset, niiden jakaminen jäsenvaltioiden kesken ja asetuksen (EY) N:o 847/96 2 artiklan mukaiset lisäedellytykset vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I.5 artikla Jakamista koskevat erityissäännökset1. Liitteessä I vahvistettu saalisrajojen jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei kuitenkaan rajoita seuraavia:a) asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;b) asetuksen (ETY) N:o 2847/93 21 artiklan 4 kohdan, 23 artiklan 1 kohdan ja 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti suoritetut kiintiöiden uudelleen jakamiset;c) asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallitut saaliiden lisäpurkamiset;d) asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;e) asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.2. Vuodelle 2009 siirrettävien kiintiöiden pidättämistä varten voidaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan 2 kohtaa mainitusta asetuksesta poiketen soveltaa kaikkiin kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia.6 artikla Saaliita ja sivusaaliita koskevat edellytykset1. Aluksella saa pitää tai siitä saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajat, ainoastaan jos:a) saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, jolla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt;b) muut kalalajit kuin silakat ja kilohailit ovat sekoittuneina muihin kalalajeihin ja nämä saaliit on pyydetty trooleilla, ankkuroiduilla kierrenuotilla tai niiden kaltaisilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on alle 32 millimetriä, eikä saaliita ole lajiteltu aluksella tai purkamisen yhteydessä.2. Kaikki alukselta puretut määrät on luettava kiintiöön tai, jos yhteisön osuutta ei ole jaettu jäsenvaltioiden kesken kiintiöiksi, yhteisön osuuteen, paitsi jos saalis on pyydetty 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.3. Kun jäsenvaltiolle myönnetty silakkakiintiö on käytetty, kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivat yhteisössä rekisteröidyt alukset, jotka harjoittavat kalastusta, johon sovelletaan asianomaista kiintiötä, eivät saa purkaa lajittelemattomia silakkaa sisältäviä saaliita.7 artikla PyyntiponnistusrajoituksetPyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II.8 artikla Tekniset siirtymätoimenpiteetTekniset siirtymätoimenpiteet vahvistetaan liitteessä III.III LUKU Loppusäännökset9 artikla Tietojen toimittaminenKun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (ETY) N:o 2847/93 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.1 0 artikla VoimaantuloTämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2008.Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.Tehty Brysselissä [...]Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITE IYhteisön aluksiin sovellettavat purettavien saaliiden enimmäismäärät ja niihin liittyvät edellytykset pyyntirajoitusten vuosittaista hallinnointia varten alueilla, joilla on laji- ja aluekohtaisia pyyntirajoituksiaSeuraavissa taulukoissa vahvistetaan TACit ja kiintiöt (tonneina elopainoa, jollei toisin mainita) kannoittain, niiden jako jäsenvaltioille ja niihin liittyvät edellytykset kiintiöiden vuosittaista hallinnointia varten.Jokaisen alueen kalakannat mainitaan lajin latinankielisen nimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Näissä taulukoissa eri lajeista käytettävät koodit ovat seuraavat:Tieteellinen nimi | Kolmikirjaiminen koodi | Yleisnimi |Clupea harengus | HER | Silakka |Gadus morhua | COD | Turska |Platichthys flesus | FLX | Kampela |Pleuronectes platessa | PLE | Punakampela |Psetta maxima | TUR | Piikkikampela |Salmo salar | SAL | Lohi |Sprattus sprattus | SPR | Kilohaili |Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 30–31 |Clupea harengus | HER/3D30.; HER/3D31. |Suomi | 63 834 | Analyyttinen TAC. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Ruotsi | 14 026 |EY | 77 860 |TAC | 77 860 |Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 22–24 |Clupea harengus | HER/3B23.; HER/3C22.; HER/3D24. |Tanska | 5 551 | Analyyttinen TAC. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 21 848 |Suomi | 3 |Puola | 5 153 |Ruotsi | 7 045 |EY | 39 600 |TAC | 39 600 |Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alueet 25–27, 28.2, 29 ja 32 |Clupea harengus | HER/3D25.; HER/3D26.; HER/3D27.; HER/3D28.; HER/3D29.; HER/3D32. |Tanska | 3 265 | Analyyttinen TAC. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 866 |Viro | 16 673 |Suomi | 32 546 |Latvia | 4 115 |Liettua | 4 333 |Puola | 36 975 |Ruotsi | 49 634 |EY | 148 407 |TAC | Ei merkitystä |Laji: | Silakka | Alue: | Osa-alue 28.1 |Clupea harengus | HER/03D.RG |Viro | 16 668 | Analyyttinen TAC. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Latvia | 19 426 |EY | 36 094 |TAC | 36 094 |Laji | Turska | Alue: | EY:n vedet osa-alueilla 25–32 |Gadus morhua | COD/3D25.; COD/3D26.; COD/3D27.; COD/3D28.; COD/3D29.; COD/3D30.; COD/3D31.; COD/3D32. |Tanska | 7 250 | Analyyttinen TAC. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 2 884 |Viro | 706 |Suomi | 555 |Latvia | 2 696 |Liettua | 1 776 |Puola | 8 349 |Ruotsi | 7 345 |EY | 31 561 |TAC | Ei merkitystä |Laji: | Turska | Alue: | EY:n vedet osa-alueilla 22–24 |Gadus morhua | COD/3B23.; COD/3C22.; COD/3D24. |Tanska | 7 827 | Analyyttinen TAC. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 3 826 |Viro | 174 |Suomi | 154 |Latvia | 647 |Liettua | 420 |Puola | 2 094 |Ruotsi | 2 788 |EY | 17 930 |TAC | 17 930 |Laji: | Puna-kampela | Alue: | EY:n vedet alueella IIIbcd |Pleuronectes platessa | PLE/3B23.; PLE/3C22.; PLE/3D24.; PLE/3D25.; PLE/3D26.; PLE/3D27.; PLE/3D28.; PLE/3D29.; PLE/3D30.; PLE/3D31.; PLE/3D32. |Tanska | 2 293 | Varo-TAC. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 255 |Puola | 480 |Ruotsi | 173 |EY | 3 201 |TAC | 3 201 |Laji: | Lohi | Alue: | EY:n vedet alueella IIIbcd osa-aluetta 32 lukuun ottamatta |Salmo salar | SAL/3B23.; SAL/3C22.; SAL/3D24.; SAL/3D25.; SAL/3D26.; SAL/3D27.; SAL/3D28.; SAL/3D29.; SAL/3D30.; SAL/3D31. |Tanska | 75 511 | (1) | Analyyttinen TAC. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 8 401 | (1) |Viro | 7 674 | (1) |Suomi | 94 157 | (1) |Latvia | 48 028 | (1) |Liettua | 5 646 | (1) |Puola | 22 907 | (1) |Ruotsi | 102 068 | (1) |EY | 364 392 | (1) |TAC | Ei merkitystä |__________ |(1) Yksittäisinä kaloina ilmaistuna. |Laji: | Lohi | Alue: | Osa-alue 32 |Salmo salar | SAL/3D32. |Viro | 1 581 | (1) | Analyyttinen TAC. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Suomi | 13 838 | (1) |EY | 15 419 | (1) |TAC | Ei merkitystä |_________ |(1) Yksittäisinä kaloina ilmaistuna. |Laji: | Kilohaili | Alue: | EY:n vedet alueella IIIbcd |Sprattus sprattus | SPR/3B23.; SPR/3C22.; SPR/3D24.; SPR/3D25.; SPR/3D26.; SPR/3D27.; SPR/3D28.; SPR/3D29.; SPR/3D30.; SPR/3D31.; SPR/3D32. |Tanska | 42 614 | Analyyttinen TAC. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa ei sovelleta. Asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklaa ei sovelleta. Sovelletaan asetuksen (EY) N:o 847/96 5 artiklan 2 kohtaa. |Saksa | 26 997 |Viro | 49 484 |Suomi | 22 307 |Latvia | 59 765 |Liettua | 21 619 |Puola | 126 833 |Ruotsi | 82 381 |EY | 432 000 |TAC | Ei merkitystä |LIITE II1. Pyyntiponnistusrajoitukset1.1. Jäsenvaltioiden on varmistettava niiden lipun alla purjehtivien alusten osalta, että kalastaminen trooleilla, ankkuroiduilla kierrenuotilla tai vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, taikka tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla tai riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 90 millimetriä, taikka pohjasiimoilla tai pitkäsiimoilla, ei kuitenkaan ajosiimoilla, käsisiimoilla ja vapavälineillä, sallitaan enintääna) 223 satamastapoissaolopäiväksi osa-alueilla 22–24 lukuun ottamatta 1 päivän ja 30 päivän huhtikuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o XXX/2007 8 artiklan 1 kohdan a alakohtaa, jab) 200 satamastapoissaolopäiväksi osa-alueilla 25–27 lukuun ottamatta 1 päivän heinäkuuta ja 31 päivän elokuuta välistä ajanjaksoa, jolloin sovelletaan neuvoston asetuksen (EY) N:o XXX/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa.1.2. Komissio voi neuvoston asetuksen (EY) N:o 2792/1999 7 artiklan mukaisesti myöntää jäsenvaltioille enintään neljä ylimääräistä satamastapoissaolopäivää sellaisen kalastustoiminnan pysyvän lopettamisen perusteella, jota on 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen harjoitettu asianomaisilla alueilla millä tahansa neuvoston asetuksen (EY) N:o XXX/2007 8 artiklan 1 kohdassa määritellyllä pyydyksellä.1.3. Jäsenvaltioiden, jotka haluavat 2 kohdassa kuvailtuja lisäpäiviä, on viimeistään 30 päivänä tammikuuta 2008 toimitettava komissiolle pyyntö, johon on liitettävä asianomaisen kalastustoiminnan pysyvää lopettamista koskevat yksityiskohtaiset tiedot sisältävät raportit. Komissio voi tällaisen pyynnön perusteella muuttaa 1 kohdassa määriteltyjen satamastapoissaolopäivien lukumäärää kyseisen jäsenvaltion osalta asetuksen (EY) N:o 2371/2002 30 artiklan 2 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.LIITE IIITekniset siirtymätoimenpiteet1. Kampelan ja piikkikampelan kalastusta koskevat rajoitukset1.1. Seuraavien kalalajien, jotka on pyydetty jäljempänä mainituilla maantieteellisillä alueilla ja mainittuina aikoina, aluksella pitäminen on kiellettyä:Laji | Maantieteellinen alue | Aika |Kampela (Platichthys flesus) | Osa-alueet 26–28, 29 etelään 59° 30′ pohjoisesta leveydestä Osa-alue 32 | 15. helmikuuta–15. toukokuuta 15. helmikuuta–31. toukokuuta |Piikkikampela (Psetta maxima) | Osa-alueet 25–26, 28 etelään 56° 50′ pohjoisesta leveydestä | 1. kesäkuuta–31. heinäkuuta |2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, aluksella saa mainitussa kohdassa tarkoitettuina pyyntikieltoaikoina pitää ja purkaa sivusaaliina saatua kampelaa ja piikkikampelaa elopainona ilmaistuna enintään 10 prosenttia aluksella pidetystä ja puretusta kokonaissaaliista, kun kalastetaan trooleilla, ankkuroiduilla kierrenuotilla tai muilla vastaavilla pyydyksillä, joiden silmäkoko on vähintään 105 millimetriä, tai tavallisilla verkoilla, pussiverkoilla taikka riimuverkoilla, joiden silmäkoko on vähintään 100 millimetriä.[1] EYVL L 358, 31.12.2002, s. 59.[2] EYVL L 115, 9.5.1996, s. 3.[3] EYVL L 132, 21.5.1987, s. 9.[4] EYVL L 276, 10.10.1983, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1965/2001 (EYVL L 268, 9.10.2001, s. 23).[5] EYVL L 261, 20.10.1993, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1954/2003 (EUVL L 289, 7.11.2003, s. 1).[6] EUVL L 333, 20.12.2003, s. 17.[7] EYVL L 274, 25.9.1986, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 3259/94 (EYVL L 339, 29.12.1994, s. 11).[8] EYVL L 365, 31.12.1991, s. 1.[9] EUVL L 16, 20.1.2005, s. 184.[10] EUVL L


type: other

text:
ECLI:SI:UPRS:2016:I.U.1862.2015
 UL0013264
 davčna izvršba - zadržanje davčne izvršbe - zavrženje prošnje - zadeva, o kateri je že bilo odločeno
 Upravni organ najprej preizkusi zahtevo in jo na podlagi 2. točke prvega odstavka 129. člena ZUP s sklepom zavrže, če vlagatelj v vlogi ne uveljavlja kakšne svoje pravice ali pravne koristi oziroma, če po tem zakonu ne more biti stranka. Upravni organ na podlagi 4. točke prvega odstavka 129. člena ZUP po opravljenem preizkusu zahtevo stranke s sklepom zavrže tudi v primeru, če o isti stvari že teče postopek ali je bilo o njej že pravnomočno odločeno, pa je stranka z odločbo pridobila kakšne pravice ali so ji bile naložene kakšne obveznosti.
 1. Prvostopenjski davčni organ je z izpodbijanim sklepom zavrgel vlogo tožeče stranke (v nadaljevanju: tožnik), ki jo je organ prejel dne 24. 4. 2015, s katero je tožnik zaprosil za odložitev izvršitve davčne izvršbe davčnih obveznosti, terjanih po sklepu o davčni izvršbi, ker je ugotovil, da davčni zavezanec (sedaj tožnik) ne izpolnjuje pogojev iz 154. člena Zakona o davčnem postopku (v nadaljevanju: ZDavP-2) po katerem davčni organ s sklepom zadrži že začeti postopek davčne izvršbe za čas, ko je dolžniku dovoljen odlog oziroma obročno plačilo davka v skladu z ZDavP-2, z zakonom o obdavčevanju ali drugim zakonom, in sicer za čas odloga oziroma obročnega plačevanja. V zvezi s slednjim je prvostopenjski davčni organ tudi pojasnil, da drugi odstavek 87. člena ZDavP-2 določa, da davčni organ po uradni dolžnosti do odločitve o pritožbi odloži davčno izvršbo, če oceni, da bi bilo mogoče pritožbi ugoditi, pri čemer pa ugotavlja, da v konkretni zadevi niso izpolnjeni pogoji za odložitev davčne izvršbe po uradni dolžnosti. V obrazložitvi tudi pojasni, da je bil tožniku dne 18. 3. 2015 izdan tudi že sklep in odločba o zavrženju in zavrnitvi št. DT 4291-500713/2015-2.
 2. Ministrstvo za finance je kot pritožbeni organ z odločbo št. DT 499-31-196/2015-4 z dne 29. 10. 2015 pritožbo tožnika zoper izpodbijani sklep zavrnilo kot neutemeljeno. V svojih razlogih je v celoti pritrdilo odločitvi organa prve stopnje, dodatno pa je pojasnilo razloge za zavrženje vloge (tudi) skladno s 4. točko (prvega odstavka – opomba sodišča) 129. člena Zakona o splošnem upravnem postopku (v nadaljevanju: ZUP). V obrazložitvi je tako pojasnilo, da je skladno s to določbo mogoče (novo) zahtevo zavreči tudi v primeru, kadar je o njej že pravnomočno odločeno, če je bila izdana zavrnilna odločba in se dejansko ali pravno stanje, na katero se opira zahtevek, ni spremenilo. V zvezi s slednjim je ugotovilo, da je prvostopenjski organ o s strani tožnika vloženi vlogi za odložitev davčne izvršbe za isti dolg enkrat že odločal in sicer s sklepom DT 4934-95543/2014-4 (07-710-02) z dne 29. 1. 2015 (in ne kot v izpodbijanem sklepu navaja prvostopenjski organ s sklepom in odločbo DT 4291-500713/2015-2 z dne 18. 3. 2015, s katerim je bilo, kot ugotavlja sodišče, odločeno o s strani tožnika podanem predlogu za obročno plačilo davčnih obveznosti - opomba sodišča) in da iz tega sklepa izhaja, da je bila tožnikova vloga zavržena, ker za ugoditev zahtevi ni pravne podlage, saj zakon odloga oziroma zadržanja davčne izvršbe na podlagi vloge zavezanca sploh ne predvideva. Ker je pritožbeni organ na podlagi podatkov v spisu ugotovil, da se pravna podlaga ni spremenila, ravno tako pa se ni spremenilo dejansko stanje, na katero se opira zahtevek, je (tudi iz tega razloga) odločitev prvostopenjskega organa potrdil. Pritožbeni organ je izpodbijani sklep preveril tudi po uradni dolžnosti, pri tem pa kršitev, na katere pazi po uradni dolžnosti, ni ugotovil.
 3. Tožnik se s takšno odločitvijo ne strinja in predlaga odpravo sklepa ter povrnitev stroškov postopka. Predlaga tudi, da sodišče „opravi ustavnopravno presojo četrtega in petega odstavka 11. člena Zakona o sodnih taksah (v nadaljevanju ZST-1) oziroma podrejeno, da postopek prekine in sproži pobudo za presojo ustavnosti omenjenega člena glede pravne osebe pri Ustavnem sodišču“.
 4. Toži iz vseh tožbenih razlogov po določbah Zakona o upravnem sporu (v nadaljevanju ZUS-1) ter zaradi kršitev 22. in 25. člena Ustave RS in 6. člena Evropske konvencije o človekovih pravicah (v nadaljevanju: EKČP). V tožbi navaja, da je prosil za odlog plačila davčnih obveznosti, ker ne pridobiva nobenih prihodkov in ker ima blokiran račun več let zaporedoma. Davčni organ je tudi opozoril, da bi mu plačilo dajatev povzročilo hujšo gospodarsko škodo. Meni, da izpolnjuje vse kriterije iz 40. in 43. člena Pravilnika o izvajanju Zakona o davčnem postopku, saj je popolnoma plačilno nesposoben, kar je razvidno iz bilance stanja in bilance uspeha. Z izvršitvijo odločb bi mu nastala težko popravljiva škoda, saj bi moral odpustiti večje število delavcev in predlagati stečaj družbe. S plačilom bi nastopilo finančno stanje, zaradi katerega premoženje družbe ne bi več zadoščalo za poplačilo vseh dolgov nasproti upnikom.
 5. Tožena stranka je sodišču posredovala upravni spis, na tožbo pa po vsebini ni odgovorila.
 7. Po pregledu spisov in izpodbijanega sklepa sodišče sodi, da je izpodbijana odločitev davčnih organov pravilna in skladna z zakonom. Pravilni in skladni z zakonom pa so tudi razlogi izpodbijanega sklepa, zato jih sodišče ne ponavlja, temveč se nanje po pooblastilu iz 71. člena ZUS-1 sklicuje.
 8. Predmet tega upravnega spora je izključno odločitev o prošnji tožnika za odložitev izvršitve davčne izvršbe, torej odločitev o odložitvi davčne izvršbe oziroma o zadržanju začete davčne izvršbe, zato tožnik z ugovori, ki se nanašajo na odlog plačila davčnega dolga, v tem upravnem sporu ne more uspeti.
 9. Izpodbijan sklep je utemeljen tako v določbi 2. točke kot tudi v določbi 4. točke prvega odstavka 129. člena ZUP. Upravni organ najprej preizkusi zahtevo in jo na podlagi 2. točke prvega odstavka 129. člena ZUP s sklepom zavrže, če vlagatelj v vlogi ne uveljavlja kakšne svoje pravice ali pravne koristi oziroma, če po tem zakonu ne more biti stranka. Upravni organ na podlagi 4. točke prvega odstavka 129. člena ZUP po opravljenem preizkusu zahtevo stranke s sklepom zavrže tudi v primeru, če o isti stvari že teče postopek ali je bilo o njej že pravnomočno odločeno, pa je stranka z odločbo pridobila kakšne pravice ali so ji bile naložene kakšne obveznosti. Enako ravna pristojni organ tudi, če je bila izdana zavrnilna odločba in se dejansko ali pravno stanje, na katero se opira zahtevek, ni spremenilo. Glede na v izpodbijanem sklepu ter odločbi pritožbenega organa vsebovane razloge za sprejeto odločitev, sodišče ocenjuje, da so bili tožniku že s strani obeh finančnih organov ustrezno pojasnjeni razlogi za zavrženje vloge. Z navedenimi razlogi se strinja tudi sodišče.
 10. V tej zvezi sodišče poudarja le, da o odlogu davčne izvršbe v zvezi z vloženo pritožbo zoper odmerno odločbo skladno s 87. členom ZDavP-2 davčni organ odloči izključno uradoma, in ne na zahtevo stranke. Enako velja za odločanje o zadržanju začete davčne izvršbe v zvezi z vloženo pritožbo zoper sklep o davčni izvršbi (154. člen ZDavP-2). V primeru, kot je obravnavani, je po presoji sodišča podlaga za sprejem izpodbijane odločitve v določbi 2. točke prvega odstavka 129. člena ZUP v zvezi z določbama 87. in 154. člena ZDavP-2. Končno pa v tej zvezi sodišče še dodaja, da je odlog izvršbe oziroma zadržanje začete izvršbe, o kateri odloča davčni organ uradoma, po naravi stvari mogoč le ob vloženi pritožbi zoper odmerno odločbo oziroma ob vloženi pritožbi zoper sklep o davčni izvršbi, ne pa tudi v primeru pritožbe zoper upravni akt, s katerim se tožniku davek ne nalaga, oziroma s katerim se davčna obveznost prisilno ne izterjuje, kot je to v obravnavanem primeru. Ob takem stanju stvari tudi finančno oziroma premoženjsko stanje, na katero se sklicuje tožnik v tožbi, ter tudi navedbe v smeri povzročanja hujše gospodarske škode, za odločitev v obravnavani zadevi ni relevantno.
 11. Tožnik konkretnih ugovorov, ki bi se nanašale na izpodbijano odločitev, nima, sodišče samo pa nepravilnosti, na katere pazi uradoma, tudi ni ugotovilo. Sodišče je zato tožbo na podlagi določbe prvega odstavka 63. člena ZUS-1 kot neutemeljeno zavrnilo.
 12. V zvezi s predlagano „ustavnopravno presojo“ določb ZST-1 sodišče še pripominja, da se o predlogu za oprostitev plačila sodnih taks odloča (in je bilo tudi odločeno) s posebno odločbo. Ker odločitev ne temelji na določbah ZST-1, sodišče tožnikovih navedb v tej zvezi ni presojalo.
 13. Odločitev o stroških temelji na določbah četrtega odstavka 25. člena ZUS-1, po katerih v primeru, če sodišče tožbo zavrne, trpi vsaka stranka svoje stroške postopka.
 14. Sodišče je odločilo izven glavne obravnave, ker dejansko stanje, ki je bilo podlaga za izdajo izpodbijanega sklepa, med strankama ni sporno (prvi odstavek 59. člena ZUS-1). V zadevi je odločilo po sodnici posameznici na podlagi 2. alineje drugega odstavka 13. člena istega zakona.
 ZDavP-2 člen 87, 87/2. ZUP člen 129, 129/1, 129/1-4.
 USRS sodba I U 986/2016
 P2RvYy0yMDE1MDgxMTExNDAzMTE4