text:
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 21.10.2016
 COM(2016) 668 final
 2016/0329(NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Euroopan unionin, Sveitsin, Norjan kuningaskunnan ja Turkin välisestä alkuperäkumulaatiosta Euroopan unionin yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa kirjeenvaihtona tehdyn Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen tekemisestä
 PERUSTELUT
 1.EHDOTUKSEN TAUSTA
 •Ehdotuksen perustelut ja tavoitteet
 Ehdotus liittyy vuonna 2010 tehtyyn yleisen tullietuusjärjestelmän alkuperäsääntöjen uudistukseen. Uudistus tehtiin 18 päivänä marraskuuta 2010 annetulla asetuksella (EU) N:o 1063/2010, jolla muutettiin asetusta (ETY) N:o 2454/93.
 Uudistuksessa Turkki sisällytettiin tietyin edellytyksin alkuperäkumulaatiojärjestelmään, jota oli käytetty siihen saakka unionin, Sveitsin ja Norjan välillä.
 Uudistuksessa otettiin käyttöön myös rekisteröityjen viejien alkuperätodistusjärjestelmä, jonka soveltamista on lykätty 1 päivään tammikuuta 2017.
 Edellä mainitun perusteella unionin ja Norjan väliseen alkuperäkumulaatiojärjestelmään sovellettavaa nykyistä säädöstä on tarkistettava. Se on tämän ehdotuksen tarkoitus.
 •Yhdenmukaisuus muiden alaa koskevien politiikkojen säännösten kanssa
 Ehdotus on yhdenmukainen yhteisen kauppapolitiikan sekä erityisesti tulleja, tavaroiden vapaata liikkuvuutta ja alkuperää koskevien sääntöjen kanssa.
 •|Yhdenmukaisuus unionin muiden politiikkojen kanssa
 Ei aiheellinen.
 2.OIKEUSPERUSTA, TOISSIJAISUUSPERIAATE JA SUHTEELLISUUSPERIAATE
 •Oikeusperusta
 Ehdotuksen oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus ja erityisesti sen 218 artiklan 6 kohta sekä 5 päivänä joulukuuta 2000 tehty neuvoston päätös 2001/101/EY.
 •Toissijaisuusperiaate (jaetun toimivallan osalta)
 Ehdotus liittyy yhteiseen kauppapolitiikkaan, joka kuuluu unionin yksinomaiseen toimivaltaan.
 •Suhteellisuusperiaate
 Ehdotus on yhdenmukainen suhteellisuusperiaatteen kanssa, koska sen vaikutukset rajoittuvat täysin siihen, mikä on tarpeen Sveitsin ja Norjan alkuperätuotteisiin sovellettavan kumulaation ulottamiseksi Turkkiin.
 •Toimintatavan valinta
 Neuvosto antaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 6 kohdan nojalla neuvottelijan ehdotuksesta päätöksen, jolla annetaan lupa sopimuksen tekemiseen. Tämä on ehdotus tällaiseksi päätökseksi.
 3.JÄLKIARVIOINTIEN, SIDOSRYHMIEN KUULEMISTEN JA VAIKUTUSTENARVIOINTIEN TULOKSET
 •Jälkiarvioinnit/toimivuustarkastukset
 Ei aiheellinen.
 •Sidosryhmien kuuleminen
 Asianomaisten osapuolten kuulemisten perusteella voidaan tehdä sopimus, joka on varauksetta hyväksytty kaikkine osineen.
 •Asiantuntijatiedon keruu ja käyttö
 Ei aiheellinen.
 •Vaikutustenarviointi
 Ehdotuksen etenemissuunnitelman ja paremman sääntelyn suuntaviivojen osalta ei tehty vaikutustenarviointia, koska ehdotus liittyy unionin, Sveitsin, Norjan ja mahdollisesti Turkin väliseen alkuperäkumulaatioon. Kyseessä on jo olemassa oleva järjestelmä, jota nyt mukautetaan, jotta se täyttää REX-järjestelmän täytäntöönpanon edellyttämät tekniset vaatimukset 1 päivästä tammikuuta 2017 lähtien.
 •Sääntelyn toimivuus ja yksinkertaistaminen
 Ei aiheellinen.
 •Perusoikeudet
 Ehdotuksella ei ole vaikutuksia perusoikeuksien suojeluun.
 4.TALOUSARVIOVAIKUTUKSET
 Ei aiheellinen.
 5.LISÄTIEDOT
 •Toteuttamissuunnitelmat, seuranta, arviointi ja raportointijärjestelyt
 Osapuolet arvioivat toimenpidettä säännöllisesti ja osallistuvat tapaamisiin, koulutustilaisuuksin ja kokouksiin, jotka koskevat REX-järjestelmän toteutusta.
 •Selittävät asiakirjat (direktiivien osalta)
 Ei aiheellinen.
 •Ehdotukseen sisältyvien säännösten yksityiskohtaiset selitykset
 Aikaisempi Norjan tai Sveitsin alkuperätuotetta olevan aineosan sisältävien tavaroiden kohtelusta yhteisön alkuperätuotetta olevan aineosan sisältävinä tavaroina niiden saapuessa yhteisön tullialueelle kirjeenvaihtona tehty Euroopan yhteisön ja yleisessä tullietuusjärjestelmässä tullietuuksia myöntävien EFTA-maiden (Norja ja Sveitsi) välinen sopimus, joka hyväksyttiin Euroopan yhteisön puolesta (5 päivänä joulukuuta 2000 tehty neuvoston päätös), on korvattava uudella sopimuksella, jossa otetaan huomioon 18 päivänä marraskuuta 2010 annetulla asetuksella (EU) N:o 1063/2010 hyväksytty yleisen tullietuusjärjestelmän alkuperäsääntöjen uudistus. Saatuaan neuvostolta 8 päivänä maaliskuuta 2012 valtuudet komissio on käynyt Norjan kanssa tästä uudesta sopimuksesta neuvotteluja, jotka on saatu päätökseen.
 2016/0329 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Euroopan unionin, Sveitsin, Norjan kuningaskunnan ja Turkin välisestä alkuperäkumulaatiosta Euroopan unionin yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa kirjeenvaihtona tehdyn Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen tekemisestä
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan yhdessä sen 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)Komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446
 1
 41 artiklan b alakohdan mukaisesti Norjassa, Sveitsissä tai Turkissa tuotettuja tuotteita, jotka sisältävät muita kuin kyseisissä maissa kokonaan tuotettuja aineksia, pidetään edunsaajamaan alkuperätuotteina, jos näille aineksille on suoritettu delegoidun asetuksen 45 artiklan mukainen riittävä valmistus tai käsittely (kumulaatiojärjestelmä).
 (2)Komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/2446 54 artiklan mukaan kumulaatiojärjestelmää sovelletaan sillä ehdolla, että Norja myöntää vastavuoroisesti saman kohtelun edunsaajamaiden alkuperätuotteille, jotka sisältävät unionin alkuperäaineksia.
 (3)Norjan osalta kumulaatiojärjestelmä toteutettiin aluksi kirjeenvaihtona tehdyllä unionin ja Norjan välisellä sopimuksella. Kirjeenvaihto käytiin 29 päivänä tammikuuta 2001, kun neuvosto oli antanut hyväksyntänsä päätöksellä 2001/101/EY
 2
 .
 (4)Varmistaakseen unionin yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) alkuperäsääntöjä vastaavan alkuperäkäsitteen soveltamisen Norja on muuttanut GSP-alkuperäsääntöjään. Kirjeenvaihtona tehtyä unionin ja Norjan välistä sopimusta on sen vuoksi tarkistettava.
 (5)Unionin, Norjan ja Sveitsin korvaavien A-alkuperätodistusten vastavuoroista hyväksymistä koskevaa järjestelmää on jatkettava tarkistetun kirjeenvaihdon mukaisesti, ja Turkin on sovellettava sitä tietyin edellytyksin, jotta voidaan helpottaa unionin, Norjan, Sveitsin ja Turkin välistä kauppaa.
 (6)Unionin yleisen tullietuusjärjestelmän alkuperäsäännöissä määrätään myös uudesta rekisteröityjen viejien alkuperäselvitysjärjestelmästä, jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2017. Kirjeenvaihtoa on muutettava myös tältä osin.
 (7)Jotta voidaan varautua uuden järjestelmän ja siihen liittyvien sääntöjen soveltamiseen, neuvosto antoi 8 päivänä maaliskuuta 2012 komissiolle luvan neuvotella Norjan kanssa kirjeenvaihtona tehtävästä sopimuksesta, joka koskee korvaavien Aalkuperätodistusten tai korvaavien alkuperävakuutusten vastavuoroista hyväksymistä ja jossa määrätään Norjan, Sveitsin tai Turkin alkuperätuotetta olevan aineosan sisältävien tavaroiden kohtelusta unionin alkuperätuotetta olevan aineosan sisältävinä tavaroina niiden saapuessa unionin tullialueelle.
 (8)Komissio neuvotteli Norjan kanssa ja teki sopimuksen kirjeenvaihtona.
 (9)Sopimus olisi hyväksyttävä unionin puolesta,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 Hyväksytään unionin puolesta Euroopan unionin, Sveitsin, Norjan kuningaskunnan ja Turkin välisestä alkuperäkumulaatiosta Euroopan unionin yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa kirjeenvaihtona tehty Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’.
 Kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen teksti on liitetty tähän päätökseen.
 2 artikla
 Neuvoston puheenjohtaja nimeää henkilön, jolla on valtuudet antaa kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen 18 kappaleessa tarkoitettu ilmoitus Euroopan unionin puolesta osoitukseksi siitä, että Euroopan unioni sitoutuu noudattamaan sopimusta.
 3 artikla
 Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2017.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 (1)
 Komission delegoitu asetus (EU) 2015/2446, annettu 28 päivänä heinäkuuta 2015, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 952/2013 täydentämisestä tiettyjä unionin tullikoodeksin säännöksiä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta (EUVL L 343, 29.12.2015, s. 1).
 (2)
 Neuvoston päätös 2001/101/EY, tehty 5 päivänä joulukuuta 2000, Norjan tai Sveitsin alkuperätuotetta olevan aineosan sisältävien tavaroiden kohtelusta yhteisön alkuperätuotetta olevan aineosan sisältävinä tavaroina niiden saapuessa yhteisön tullialueelle kirjeenvaihtona tehdyn Euroopan yhteisön ja yleisessä tullietuusjärjestelmässä tullietuuksia myöntävien EFTA-maiden (Norja ja Sveitsi) välisen vastavuoroisen sopimuksen hyväksymisestä (EYVL L 38, 8.2.2001, s. 24).
 ---documentbreak---
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 21.10.2016
 COM(2016) 668 final
 LIITE
 ehdotus NEUVOSTON PÄÄTÖKSEKSI
 Euroopan unionin, Sveitsin, Norjan kuningaskunnan ja Turkin välisestä alkuperäkumulaatiosta Euroopan unionin yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa kirjeenvaihtona tehdyn Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen tekemisestä
 Euroopan unionin, Sveitsin, Norjan kuningaskunnan ja Turkin välisestä alkuperäkumulaatiosta Euroopan unionin yleisen tullietuusjärjestelmän puitteissa kirjeenvaihtona tehty Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välinen sopimus
 A. Unionin kirje
 ..., ...
 [paikka ja aika]
 Arvoisa vastaanottaja,
 1. Euroopan unioni, jäljempänä ’unioni’, ja Norjan kuningaskunta, jäljempänä ’Norja’, toteavat tämän sopimuksen osapuolina, että ne soveltavat yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) osalta samanlaisia alkuperäsääntöjä, joiden yleiset perusperiaatteet ovat seuraavat:
 (a)käsitteen ’alkuperätuote’ määrittely samojen perusteiden mukaisesti;
 (b)alueellista alkuperäkumulaatiota koskevat määräykset;
 (c)alkuperäkumulaation soveltamista GSP-alkuperäsääntöjen mukaisiin unionin, Sveitsin, Norjan tai Turkin alkuperäaineksiin koskevat määräykset;
 (d)ei-alkuperäainesten käytön yleistä helpotusta koskevat määräykset;
 (e)edunsaajamaista peräisin olevien tuotteiden muuttumattomuutta koskevat määräykset;
 (f)korvaavien alkuperäselvitysten antamista tai laatimista koskevat määräykset;
 (g)vaatimus hallinnollisesta yhteistyöstä edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa alkuperäselvitystä koskevissa asioissa.
 2. Unioni ja Norja tunnustavat, että unionin, Sveitsin, Norjan tai Turkin GSP-alkuperäsääntöjen mukaiset alkuperäainekset saavat kumman tahansa osapuolen GSP-järjestelmän edunsaajamaan alkuperäaseman, jos niille on suoritettu kyseisessä edunsaajamaassa laajempi valmistus tai käsittely kuin valmistus- tai käsittelytoimet, joita pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema. Tätä alakohtaa sovelletaan Sveitsin ja Turkin alkuperäaineksiin edellyttäen, että 15 ja 16 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.
 Unionin jäsenvaltioiden ja Norjan tulliviranomaiset antavat toisilleen asiaankuuluvaa hallinnollista apua, erityisesti edellisessä alakohdassa tarkoitettuja aineksia koskevien alkuperäselvitysten jälkitarkastuksessa. Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan 14 päivänä toukokuuta 1973 tekemässä pöytäkirjassa nro 3 olevia hallinnollista yhteistyötä koskevia määräyksiä on sovellettava.
 Tämän kohdan määräyksiä ei sovelleta harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän, jonka tulliyhteistyöneuvoston perustamista koskevalla yleissopimuksella 15 päivänä joulukuuta 1950 Brysselissä perustettu järjestö on hyväksynyt, jäljempänä ’harmonoitu järjestelmä’, 1–24 ryhmän tuotteisiin.
 3. Unioni ja Norja sitoutuvat hyväksymään korvaavat alkuperäselvitykset toisen osapuolen tulliviranomaisten antamien korvaavien A-alkuperätodistusten, jäljempänä ’korvaava todistus’, ja toisen osapuolen kyseistä tarkoitusta varten rekisteröimien jälleenlähettäjien laatimien korvaavien alkuperävakuutusten muodossa.
 Kumpikin osapuoli voi arvioida korvaavien alkuperäselvitysten kattamien tuotteiden oikeutusta etuuskohteluun oman lainsäädäntönsä mukaisesti.
 4. Kumpikin osapuoli huolehtii siitä, että seuraavia ehtoja noudatetaan, ennen kuin ne antavat tai laativat korvaavan alkuperäselvityksen:
 (a)korvaavia alkuperäselvityksiä saa antaa tai laatia vain, jos alkuperäiset alkuperäselvitykset on annettu tai laadittu unionissa tai Norjassa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti;
 (b)vain silloin, kun tuotteita ei ole luovutettu vapaaseen liikkeeseen yhdessä osapuolessa, alkuperäselvitys tai korvaava alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla korvaavalla alkuperäselvityksellä kaikkien tai joidenkin alkuperäisen alkuperäselvityksen kattamien tuotteiden lähettämiseksi kyseisestä osapuolesta toiseen osapuoleen;
 (c)tuotteita on täytynyt pitää tullin valvonnassa jälleenlähettävässä osapuolessa eikä niitä saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla tehty mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja, jäljempänä ’muuttamattomuuden periaate’;
 (a)jos tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman osapuolen myöntämällä poikkeuksella alkuperäsäännöistä, korvaavia alkuperäselvityksiä ei anneta tai laadita, jos tuotteet jälleenlähetetään toiseen osapuoleen;
 (b)tulliviranomaiset voivat antaa tai jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperäselvityksiä, jos toisen osapuolen alueelle jälleenlähetettävät tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman alueellisen kumulaation perusteella;
 (c)tulliviranomaiset voivat antaa tai jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperäselvityksiä, jos jälleenlähettävä osapuoli ei ole myöntänyt etuuskohtelua toisen osapuolen alueelle jälleenlähetettäville tuotteille.
 5. Sopimuksen 4 kohdan c alakohdan osalta sovelletaan seuraavaa:
 Jos on perusteltua aihetta epäillä muuttamattomuuden periaatteen noudattamista, lopullisen määräpaikan osapuolen tulliviranomaiset voivat pyytää ilmoittajaa esittämään periaatteen noudattamista koskevia todisteita, jotka voidaan antaa millä tahansa tavalla.
 Jälleenlähettävän osapuolen tulliviranomaiset todistavat jälleenlähettäjän pyynnöstä, että tuotteet ovat olleet tullin valvonnassa sen ajan, kun ne ovat olleet kyseisen osapuolen alueella, eivätkä tulliviranomaiset ole antaneet lupaa muuttaa tai jalostaa niitä millään tavalla tai tehdä niille mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja osapuolen alueella varastoinnin aikana.
 Jos korvaava selvitys on korvaava todistus, lopullisen määräpaikan osapuolen tulliviranomaiset eivät pyydä todistusta siitä, että tavaroita ei ole käsitelty sinä aikana, kun tuotteet ovat olleet toisessa osapuolessa.
 6. Kummankin osapuolen on varmistettava, että
 (a)
 jos korvaavat alkuperäselvitykset vastaavat unionin ja Norjan GSP-järjestelmän edunsaajamaan antamia tai laatimia alkuperäisiä alkuperäselvityksiä, unionin jäsenvaltioiden ja Norjan tulliviranomaiset antavat toisilleen asiaankuuluvaa hallinnollista apua, erityisesti kyseisten korvaavien alkuperäselvitysten jälkitarkastuksen osalta. Jälleenlähettävän osapuolen tulliviranomaiset käynnistävät lopullisen määräpaikan osapuolen pyynnöstä vastaavien alkuperäisten alkuperäselvitysten jälkitarkastusmenettelyn ja seuraavat sitä;
 (b)
 jos korvaavat alkuperäselvitykset vastaavat yksinomaan lopullisen määräpaikan osapuolen GSP-järjestelmään kuuluvan edunsaajamaan antamia tai laatimia alkuperäisiä alkuperäselvityksiä, kyseinen osapuoli suorittaa yhteistyössä edunsaajamaan kanssa jälkitarkastusmenettelyn, joka koskee alkuperäisiä alkuperäselvityksiä. Jälleenlähettävän osapuolen tulliviranomaisten on toimitettava alkuperäiset alkuperäselvitykset, jotka vastaavat tarkastettavia korvaavia alkuperäselvityksiä, tai tarvittaessa jäljennökset alkuperäisistä alkuperäselvityksistä, jotka vastaavat tarkastettavia korvaavia alkuperäselvityksiä, lopullisen määräpaikan osapuolen tulliviranomaisille, jotta nämä voivat suorittaa jälkitarkastusmenettelyn.
 7. Kummankin osapuolen on varmistettava, että
 (a)jokaisen korvaavan todistuksen oikean yläkulman kohtaan on merkitty todistuksen antaneen jälleenlähettävän välittäjämaan nimi;
 (b)kohtaan 4 on merkitty toinen seuraavista ilmauksista: ”certificat de remplacement” tai ”replacement certificate”, sekä alkuperäisen A-alkuperätodistuksen antamispäivä ja todistuksen sarjanumero;
 (c)kohtaan 1 on merkitty jälleenlähettäjän nimi;
 (d)kohtaan 2 voidaan merkitä lopullisen vastaanottajan nimi;
 (e)kaikki alkuperäisessä todistuksessa olevat jälleenlähetettäviä tuotteita koskevat merkinnät on siirretty kohtiin 3–9;
 (f)kohtaan 10 voidaan merkitä viittaukset jälleenlähettäjän kauppalaskuun;
 (g)korvaavan todistuksen antanut tulliviranomainen on vahvistanut asiakirjan merkinnällään kohtaan 11. Tämä viranomainen on vastuussa ainoastaan korvaavan todistuksen antamisesta. Alkuperämaata ja määrämaata koskevien tietojen, jotka ilmoitetaan kohdassa 12, on oltava samat kuin alkuperäisessä A-alkuperätodistuksessa olevat tiedot. Tässä kohdassa on oltava jälleenlähettäjän allekirjoitus. Kohdan 12 vilpittömästi allekirjoittanut jälleenlähettäjä ei vastaa alkuperäisessä A-alkuperätodistuksessa annettujen tietojen oikeellisuudesta;
 (h)tulliviranomainen, jota pyydetään antamaan korvaava todistus, on merkinnyt alkuperäiseen A-alkuperätodistukseen jälleenlähetettyjen kollien painot, numerot ja lajin sekä vastaavan yhden tai useamman korvaavan todistuksen sarjanumerot. Kyseisen tulliviranomaisen on säilytettävä alkuperäinen A-alkuperätodistus sekä korvaavan todistuksen saamista koskeva hakemus vähintään kolme vuotta.
 (i)Korvaavat alkuperätodistukset on laadittava englanniksi tai ranskaksi.
 8. Kummankin osapuolen on varmistettava, että
 (a)jälleenlähettäjä ilmoittaa seuraavat tiedot jokaisessa korvaavassa alkuperävakuutuksessa:
 (1)kaikki jälleenlähetettyjen tuotteiden tiedot, jotka on otettu alkuperäisestä alkuperäselvityksestä;
 (2)päivämäärä, jolloin alkuperäinen alkuperäselvitys on laadittu;
 (3)alkuperäisen alkuperäselvityksen tiedot, mukaan lukien tarvittaessa tiedot kumulaatiosta, jota on sovellettu alkuperävakuutuksen kattamiin tavaroihin;
 (4)nimi, osoite ja rekisteröidyn viejän numero;
 (5)vastaanottajan nimi ja osoite unionissa tai Norjassa;
 (6)alkuperävakuutuksen laatimisen tai alkuperätodistuksen antamisen päivämäärä ja paikka;
 (b)jokaiseen korvaavaan alkuperävakuutukseen merkitään ilmaisu ”Attestation de remplacement” tai ”Replacement statement”;
 (c)rekisteröityjen viejien sähköiseen järjestelmään (REX-järjestelmään) rekisteröityneet jälleenlähettäjät laativat korvaavat alkuperävakuutukset riippumatta alkuperäisen lähetyksen sisältämien alkuperätuotteiden arvosta;
 (d)jos alkuperäselvitys on korvattu, jälleenlähettäjä ilmoittaa seuraavat tiedot alkuperäisessä alkuperäselvityksessä:
 (1)korvaavan alkuperävakuutuksen (korvaavien alkuperävakuutusten) laatimispäivä ja korvaavan alkuperävakuutuksen (korvaavien alkuperävakuutusten) kattamien tavaroiden määrät;
 (2)jälleenlähettäjän nimi ja osoite;
 (3)vastaanottajan tai vastaanottajien nimi ja osoite unionissa tai Norjassa;
 (e)alkuperäiseen alkuperävakuutukseen merkitään sana ”Remplacé” tai ”Replaced”;
 (f)korvaava alkuperävakuutus on voimassa 12 kuukautta sen laatimispäivästä.
 (g)Korvaavat alkuperävakuutukset on laadittava englanniksi tai ranskaksi.
 9. Jälleenlähettäjän on säilytettävä alkuperäiset alkuperäselvitykset ja jäljennökset korvaavista alkuperäselvityksistä vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden lopusta, jolloin korvaavat alkuperäselvitykset on annettu tai laadittu.
 10. Osapuolet sopivat jakavansa REX-järjestelmän kustannukset osapuolten toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien yhteistyömenettelyjen mukaisesti.
 11. Mahdolliset osapuolten väliset erimielisyydet, jotka koskevat tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista, ratkaistaan yksinomaan osapuolten kahdenvälisissä neuvotteluissa. Jos erimielisyydet voivat vaikuttaa Sveitsin ja/tai Turkin etuihin, niitä on kuultava.
 12. Osapuolet voivat muuttaa tätä sopimusta keskinäisellä kirjallisella sopimuksella koska tahansa. Osapuolet neuvottelevat keskenään tämän sopimuksen mahdollisista muutoksista toisen osapuolen pyynnöstä. Jos muutokset voivat vaikuttaa Sveitsin ja/tai Turkin etuihin, niitä on kuultava. Muutokset tulevat voimaan yhteisesti sovittuna päivänä, kun kumpikin osapuoli on ilmoittanut toiselle sisäisten vaatimusten täyttymisestä.
 13. Kumpikin osapuolista voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen, jos sillä on vakavia epäilyjä sopimuksen moitteettomasta toiminnasta, edellyttäen, että se on ilmoittanut siitä kirjallisesti toiselle osapuolelle kolme kuukautta etukäteen.
 14. Kumpikin osapuolista voi irtisanoa sopimuksen edellyttäen, että se on ilmoittanut siitä kirjallisesti toiselle osapuolelle kolme kuukautta etukäteen.
 15. Sopimuksen 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan Sveitsin alkuperäaineksiin vain, jos osapuolet ovat tehneet samanlaisen sopimuksen Sveitsin kanssa ja ilmoittaneet toisilleen tämän ehdon täyttymisestä.
 16. Sopimuksen 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan Turkin
 1
 alkuperäaineksiin vain, jos osapuolet ovat tehneet samanlaisen sopimuksen Turkin kanssa ja ilmoittaneet toisilleen tämän ehdon täyttymisestä.
 17. Norjan ja Turkin välisen sopimuksen voimaantulosta alkaen kumpikin osapuoli voi tämän sopimuksen 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti ja edellyttäen Turkin vastavuoroisuutta päättää, että osapuolet voivat antaa tai laatia korvaavia alkuperäselvityksiä tuotteille, jotka sisältävät Turkin alkuperäaineksia, jotka on käsitelty kahdenvälisen kumulaation mukaisesti GSP-edunsaajamaissa.
 18. Tämä sopimus tulee voimaan yhteisesti sovittuna päivänä, kun unioni ja Norja ovat ilmoittaneet toisilleen vaadittujen sisäisten hyväksymismenettelyjen päätökseen saattamisesta. Kyseisestä päivästä alkaen se korvaa kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen
 2
 , joka on allekirjoitettu 14 päivänä joulukuuta 2000.
 Olisin kiitollinen, jos voisitte vahvistaa, että hallituksenne hyväksyy edellä olevan.
 Jos hallituksenne hyväksyy edellä esitetyn, ehdotan, että tämä kirje ja sen vahvistamista koskeva kirjeenne muodostavat yhdessä Euroopan unionin ja Norjan kuningaskunnan välisen sopimuksen.
 Kunnioittavasti
 Euroopan unionin puolesta
 B. Norjan kirje
 Arvoisa vastaanottaja,
 Minulla on kunnia ilmoittaa vastaanottaneeni seuraavan kirjeenne:
 1. Unioni ja Norja toteavat tämän sopimuksen osapuolina, että ne soveltavat yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) osalta samanlaisia alkuperäsääntöjä, joiden yleiset perusperiaatteet ovat seuraavat:
 (a)käsitteen ’alkuperätuote’ määrittely samojen perusteiden mukaisesti;
 (b)alueellista alkuperäkumulaatiota koskevat määräykset;
 (c)alkuperäkumulaation soveltamista GSP-alkuperäsääntöjen mukaisiin unionin, Sveitsin, Norjan tai Turkin alkuperäaineksiin koskevat määräykset;
 (d)ei-alkuperäainesten käytön yleistä helpotusta koskevat määräykset;
 (e)edunsaajamaista peräisin olevien tuotteiden muuttumattomuutta koskevat määräykset;
 (f)korvaavien alkuperäselvitysten antamista tai laatimista koskevat määräykset;
 (g)vaatimus hallinnollisesta yhteistyöstä edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa alkuperäselvitystä koskevissa asioissa.
 2. Unioni ja Norja tunnustavat, että unionin, Sveitsin, Norjan tai Turkin GSP-alkuperäsääntöjen mukaiset alkuperäainekset saavat kumman tahansa osapuolen GSP-järjestelmän edunsaajamaan alkuperäaseman, jos niille on suoritettu kyseisessä edunsaajamaassa laajempi valmistus tai käsittely kuin valmistus- tai käsittelytoimet, joita pidetään riittämättöminä antamaan alkuperäasema. Tätä alakohtaa sovelletaan Sveitsin ja Turkin alkuperäaineksiin edellyttäen, että 15 ja 16 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät.
 Unionin jäsenvaltioiden ja Norjan tulliviranomaiset antavat toisilleen asiaankuuluvaa hallinnollista apua, erityisesti edellisessä alakohdassa tarkoitettuja aineksia koskevien alkuperäselvitysten jälkitarkastuksessa. Euroopan talousyhteisön ja Norjan kuningaskunnan 14 päivänä toukokuuta 1973 tekemässä pöytäkirjassa nro 3 olevia hallinnollista yhteistyötä koskevia määräyksiä on sovellettava.
 Tämän kohdan määräyksiä ei sovelleta harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän, jonka tulliyhteistyöneuvoston perustamista koskevalla yleissopimuksella 15 päivänä joulukuuta 1950 Brysselissä perustettu järjestö on hyväksynyt, jäljempänä ’harmonoitu järjestelmä’, 1–24 ryhmän tuotteisiin.
 3. Unioni ja Norja sitoutuvat hyväksymään korvaavat alkuperäselvitykset toisen osapuolen tulliviranomaisten antamien korvaavien A-alkuperätodistusten, jäljempänä ’korvaava todistus’, ja toisen osapuolen kyseistä tarkoitusta varten rekisteröimien jälleenlähettäjien laatimien korvaavien alkuperävakuutusten muodossa.
 Kumpikin osapuoli voi arvioida korvaavien alkuperäselvitysten kattamien tuotteiden oikeutusta etuuskohteluun oman lainsäädäntönsä mukaisesti.
 4. Kumpikin osapuoli huolehtii siitä, että seuraavia ehtoja noudatetaan, ennen kuin ne antavat tai laativat korvaavan alkuperäselvityksen:
 (a)korvaavia alkuperäselvityksiä saa antaa tai laatia vain, jos alkuperäiset alkuperäselvitykset on annettu tai laadittu unionissa tai Norjassa sovellettavan lainsäädännön mukaisesti;
 (b)vain silloin, kun tuotteita ei ole luovutettu vapaaseen liikkeeseen yhdessä osapuolessa, alkuperäselvitys tai korvaava alkuperäselvitys voidaan korvata yhdellä tai useammalla korvaavalla alkuperäselvityksellä kaikkien tai joidenkin alkuperäisen alkuperäselvityksen kattamien tuotteiden lähettämiseksi kyseisestä osapuolesta toiseen osapuoleen;
 (c)tuotteita on täytynyt pitää tullin valvonnassa jälleenlähettävässä osapuolessa eikä niitä saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla tehty mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja, jäljempänä ’muuttamattomuuden periaate’;
 (a)jos tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman osapuolen myöntämällä poikkeuksella alkuperäsäännöistä, korvaavia alkuperäselvityksiä ei anneta tai laadita, jos tuotteet jälleenlähetetään toiseen osapuoleen;
 (b)tulliviranomaiset voivat antaa tai jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperäselvityksiä, jos toisen osapuolen alueelle jälleenlähetettävät tuotteet ovat saaneet alkuperäaseman alueellisen kumulaation perusteella;
 (c)tulliviranomaiset voivat antaa tai jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperäselvityksiä, jos jälleenlähettävä osapuoli ei ole myöntänyt etuuskohtelua toisen osapuolen alueelle jälleenlähetettäville tuotteille.
 5. Sopimuksen 4 kohdan c alakohdan osalta sovelletaan seuraavaa:
 Jos on perusteltua aihetta epäillä muuttamattomuuden periaatteen noudattamista, lopullisen määräpaikan osapuolen tulliviranomaiset voivat pyytää ilmoittajaa esittämään periaatteen noudattamista koskevia todisteita, jotka voidaan antaa millä tahansa tavalla.
 Jälleenlähettävän osapuolen tulliviranomaiset todistavat jälleenlähettäjän pyynnöstä, että tuotteet ovat olleet tullin valvonnassa sen ajan, kun ne ovat olleet kyseisen osapuolen alueella, eivätkä tulliviranomaiset ole antaneet lupaa muuttaa tai jalostaa niitä millään tavalla tai tehdä niille mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimintoja osapuolen alueella varastoinnin aikana.
 Jos korvaava selvitys on korvaava todistus, lopullisen määräpaikan osapuolen tulliviranomaiset eivät pyydä todistusta siitä, että tavaroita ei ole käsitelty sinä aikana, kun tuotteet ovat olleet toisessa osapuolessa.
 6. Kummankin osapuolen on varmistettava, että
 (a)
 jos korvaavat alkuperäselvitykset vastaavat unionin ja Norjan GSP-järjestelmän edunsaajamaan antamia tai laatimia alkuperäisiä alkuperäselvityksiä, unionin jäsenvaltioiden ja Norjan tulliviranomaiset antavat toisilleen asiaankuuluvaa hallinnollista apua, erityisesti kyseisten korvaavien alkuperäselvitysten jälkitarkastuksen osalta. Jälleenlähettävän osapuolen tulliviranomaiset käynnistävät lopullisen määräpaikan osapuolen pyynnöstä vastaavien alkuperäisten alkuperäselvitysten jälkitarkastusmenettelyn ja seuraavat sitä;
 (b)
 jos korvaavat alkuperäselvitykset vastaavat yksinomaan lopullisen määräpaikan osapuolen GSP-järjestelmään kuuluvan edunsaajamaan antamia tai laatimia alkuperäisiä alkuperäselvityksiä, kyseinen osapuoli suorittaa yhteistyössä edunsaajamaan kanssa jälkitarkastusmenettelyn, joka koskee alkuperäisiä alkuperäselvityksiä. Jälleenlähettävän osapuolen tulliviranomaisten on toimitettava alkuperäiset alkuperäselvitykset, jotka vastaavat tarkastettavia korvaavia alkuperäselvityksiä, tai tarvittaessa jäljennökset alkuperäisistä alkuperäselvityksistä, jotka vastaavat tarkastettavia korvaavia alkuperäselvityksiä, lopullisen määräpaikan osapuolen tulliviranomaisille, jotta nämä voivat suorittaa jälkitarkastusmenettelyn.
 7. Kummankin osapuolen on varmistettava, että
 (a)jokaisen korvaavan todistuksen oikean yläkulman kohtaan on merkitty todistuksen antaneen jälleenlähettävän välittäjämaan nimi;
 (b)kohtaan 4 on merkitty toinen seuraavista ilmauksista: ”certificat de remplacement” tai ”replacement certificate”, sekä alkuperäisen A-alkuperätodistuksen antamispäivä ja todistuksen sarjanumero;
 (c)kohtaan 1 on merkitty jälleenlähettäjän nimi;
 (d)kohtaan 2 voidaan merkitä lopullisen vastaanottajan nimi;
 (e)kaikki alkuperäisessä todistuksessa olevat jälleenlähetettäviä tuotteita koskevat merkinnät on siirretty kohtiin 3–9;
 (f)kohtaan 10 voidaan merkitä viittaukset jälleenlähettäjän kauppalaskuun;
 (g)korvaavan todistuksen antanut tulliviranomainen on vahvistanut asiakirjan merkinnällään kohtaan 11. Tämä viranomainen on vastuussa ainoastaan korvaavan todistuksen antamisesta. Alkuperämaata ja määrämaata koskevien tietojen, jotka ilmoitetaan kohdassa 12, on oltava samat kuin alkuperäisessä A-alkuperätodistuksessa olevat tiedot. Tässä kohdassa on oltava jälleenlähettäjän allekirjoitus. Kohdan 12 vilpittömästi allekirjoittanut jälleenlähettäjä ei vastaa alkuperäisessä A-alkuperätodistuksessa annettujen tietojen oikeellisuudesta;
 (h)tulliviranomainen, jota pyydetään antamaan korvaava todistus, on merkinnyt alkuperäiseen A-alkuperätodistukseen jälleenlähetettyjen kollien painot, numerot ja lajin sekä vastaavan yhden tai useamman korvaavan todistuksen sarjanumerot. Kyseisen tulliviranomaisen on säilytettävä alkuperäinen A-alkuperätodistus sekä korvaavan todistuksen saamista koskeva hakemus vähintään kolme vuotta.
 (i)Korvaavat alkuperätodistukset on laadittava englanniksi tai ranskaksi.
 8. Kummankin osapuolen on varmistettava, että
 (a)jälleenlähettäjä ilmoittaa seuraavat tiedot jokaisessa korvaavassa alkuperävakuutuksessa:
 (1)kaikki jälleenlähetettyjen tuotteiden tiedot, jotka on otettu alkuperäisestä alkuperäselvityksestä;
 (2)päivämäärä, jolloin alkuperäinen alkuperäselvitys on laadittu;
 (3)alkuperäisen alkuperäselvityksen tiedot, mukaan lukien tarvittaessa tiedot kumulaatiosta, jota on sovellettu alkuperävakuutuksen kattamiin tavaroihin;
 (4)nimi, osoite ja rekisteröidyn viejän numero;
 (5)vastaanottajan nimi ja osoite unionissa tai Norjassa;
 (6)alkuperävakuutuksen laatimisen tai alkuperätodistuksen antamisen päivämäärä ja paikka;
 (b)jokaiseen korvaavaan alkuperävakuutukseen merkitään ilmaisu ”Attestation de remplacement” tai ”Replacement statement”;
 (c)rekisteröityjen viejien sähköiseen järjestelmään (REX-järjestelmään) rekisteröityneet jälleenlähettäjät laativat korvaavat alkuperävakuutukset riippumatta alkuperäisen lähetyksen sisältämien alkuperätuotteiden arvosta;
 (d)jos alkuperäselvitys on korvattu, jälleenlähettäjä ilmoittaa seuraavat tiedot alkuperäisessä alkuperäselvityksessä:
 (1)korvaavan alkuperävakuutuksen (korvaavien alkuperävakuutusten) laatimispäivä ja korvaavan alkuperävakuutuksen (korvaavien alkuperävakuutusten) kattamien tavaroiden määrät;
 (2)jälleenlähettäjän nimi ja osoite;
 (3)vastaanottajan tai vastaanottajien nimi ja osoite unionissa tai Norjassa;
 (e)alkuperäiseen alkuperävakuutukseen merkitään sana ”Remplacé” tai ”Replaced”;
 (f)korvaava alkuperävakuutus on voimassa 12 kuukautta sen laatimispäivästä.
 (g)Korvaavat alkuperävakuutukset on laadittava englanniksi tai ranskaksi.
 9. Jälleenlähettäjän on säilytettävä alkuperäiset alkuperäselvitykset ja jäljennökset korvaavista alkuperäselvityksistä vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden lopusta, jolloin korvaavat alkuperäselvitykset on annettu tai laadittu.
 10. Osapuolet sopivat jakavansa REX-järjestelmän kustannukset osapuolten toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien yhteistyömenettelyjen mukaisesti.
 11. Mahdolliset osapuolten väliset erimielisyydet, jotka koskevat tämän sopimuksen tulkintaa tai soveltamista, ratkaistaan yksinomaan osapuolten kahdenvälisissä neuvotteluissa. Jos erimielisyydet voivat vaikuttaa Sveitsin ja/tai Turkin etuihin, niitä on kuultava.
 12. Osapuolet voivat muuttaa tätä sopimusta keskinäisellä kirjallisella sopimuksella koska tahansa. Osapuolet neuvottelevat keskenään tämän sopimuksen mahdollisista muutoksista toisen osapuolen pyynnöstä. Jos muutokset voivat vaikuttaa Sveitsin ja/tai Turkin etuihin, niitä on kuultava. Muutokset tulevat voimaan yhteisesti sovittuna päivänä, kun kumpikin osapuoli on ilmoittanut toiselle sisäisten vaatimusten täyttymisestä.
 13. Kumpikin osapuolista voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen, jos sillä on vakavia epäilyjä sopimuksen moitteettomasta toiminnasta, edellyttäen, että se on ilmoittanut siitä kirjallisesti toiselle osapuolelle kolme kuukautta etukäteen.
 14. Kumpikin osapuolista voi irtisanoa sopimuksen edellyttäen, että se on ilmoittanut siitä kirjallisesti toiselle osapuolelle kolme kuukautta etukäteen.
 15. Sopimuksen 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan Sveitsin alkuperäaineksiin vain, jos osapuolet ovat tehneet samanlaisen sopimuksen Sveitsin kanssa ja ilmoittaneet toisilleen tämän ehdon täyttymisestä.
 16. Sopimuksen 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan Turkin
 3
 alkuperäaineksiin vain, jos osapuolet ovat tehneet samanlaisen sopimuksen Turkin kanssa ja ilmoittaneet toisilleen tämän ehdon täyttymisestä.
 17. Norjan ja Turkin välisen sopimuksen voimaantulosta alkaen kumpikin osapuoli voi tämän sopimuksen 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti ja edellyttäen Turkin vastavuoroisuutta päättää, että osapuolet voivat antaa tai laatia korvaavia alkuperäselvityksiä tuotteille, jotka sisältävät Turkin alkuperäaineksia, jotka on käsitelty kahdenvälisen kumulaation mukaisesti GSP-edunsaajamaissa.
 18. Tämä sopimus tulee voimaan yhteisesti sovittuna päivänä, kun unioni ja Norja ovat ilmoittaneet toisilleen vaadittujen sisäisten hyväksymismenettelyjen päätökseen saattamisesta. Kyseisestä päivästä alkaen se korvaa kirjeenvaihtona tehdyn sopimuksen
 4
 , joka on allekirjoitettu 14 päivänä joulukuuta 2000.
 Vahvistan hallitukseni hyväksyvän edellä esitetyn.
 (1)
 Unioni täytti tämän ehdon, kun se julkaisi yhteisön tullikoodeksin säännösten soveltamista koskevan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 85 artiklan mukaisen komission tiedotteen mainitussa artiklassa vahvistetun kahdenvälisen kumulaation ulottamisesta Turkkiin (EUVL C 134, 15.4.2016, s. 1).
 (2)
 EYVL L 38, 8.2.2001, s. 24.
 (3)
 Unioni täytti tämän ehdon, kun se julkaisi yhteisön tullikoodeksin säännösten soveltamista koskevan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 85 artiklan mukaisen komission tiedotteen mainitussa artiklassa vahvistetun kahdenvälisen kumulaation ulottamisesta Turkkiin (EUVL C 134, 15.4.2016, s. 1).
 (4)
 EYVL L 38, 8.2.2001, s. 24.


type: wikipedia

text:
Ants Lauter (5. juuli 1894 Veski küla, Velise vald – 30. oktoober 1973 Tallinn) oli eesti näitleja, lavastaja, teatrijuht ja pedagoog.
 Elukäik
 Lapsepõlv ja koolitee
 Ants Lauter sündis Velise vallas Veski külas. Vennad Jüri, Kustas, Mihkel ja õed Anu ning May olid kõik Hansuks ristitud vennast vanemad ning kooli lõpetanud, kui viimane seitsmeaastaselt 1901. aastal alles õpinguid alustas.
 Esimene kool oli vallakool. Vend Mihkel oli Päärdus kooliõpetajaks ja Ants käis algul seal. Aasta pärast viidi vend üle Velisele, Ants järgnes. Vallakooli aeg lõppes Antsul Valgus, sest vend määrati vahepeal sinna.
 Isa Mihkel, vallavanema ametit pidav hoolas mees soovis, et Antsust saaks kantseleiametnik. Haridustee jätkus Järvakandi ministeeriumikoolis. Ants oli siis 11-aastane.
 Väikest Lauterit huvitasid madrused ja püssid. Lemmikraamatuteks olid Eduard Bornhöhe "Tasuja" ja "Villu võitlused". Esimene etteastumine oli kooliaktusel Krõlovi valmiga "Demjani kalasupp".
 Teatrit nägi noor Lauter esmakordselt Raikkülas piduõhtul, kus mängiti Christian Rutoffi "Vastu vett", talle tundus kõik nähtu kirjeldamatult ilusana.
 1909. aastal läks Ants haridusteed jätkama Tallinna Gustav Narusbeki Kaubanduskooli. Õppemaks oli kõrge ja isa tegi suuri pingutusi, et Antsu õpingute eest maksta. Tallinnas hakkas ta ka sageli Estonia teatris käima ja viis end kurssi Estonia trupiga.
 1911. aastal lõpetas ta kooli ja temast sai kontoriametnik Mayeri vabrikus. Lauteri töökaaslased tegid vabal ajal "teatrit" tolleaegses antvärkide klubis Gewerbeverein. Ka Ants esines vahel seal õhtuti lauldes ja tekste esitades.
 1913. aastal tegid Antsu kaks venda proove Jakob Mändmetsa "Nelja päevaga". Neist vanem – Kustas, Saue vallakirjutaja ja näiteringi hing – kutsus ka Antsu kaasa lööma. Lavastus valmis ja seda etendati ka väljaspool Sauet. Ühel külalisetendusel Kohilas sattusid etendust vaatama Karl Jungholz ja Theodor Altermann, kes otsisid just sel hetkel noort inimest, kes neile Estoniasse tööle sobiks. Antsul polnud nende arvates väga vigagi ning nõnda kirjutasid kaks teatrisuurmeest Paul Pinnale ja pakkusid Antsule võimalust tulla senise 48-rublase kontorikuupalga asemel 35-rublase teatrikuupalgaga Estoniasse näitlejaks ja inspitsiendiks. Ants oli kõhklematult nõus. Sellega algas Ants Lauteri teatritee 1913. aastal ehk 19-aastaselt.
 Teatritee algusaastad
 1913. aasta sügisel avati Estonia uus maja Shakespeare'i "Hamletiga". Ants oli seal Fortinbrasi rollis. Karl Jungholz kutsus Antsu enda juurde koju, et talle lavalist liikumist ja kõnet õpetada. Ants meenutas oma esimest etendust naljatlevalt hirmutundega.
 Pärast Fortinbrasi mängis ta terves reas väiksemates osades. Pinna püüdis temast välja lihvida maapoisikohmakust. Talle endale jäi esimesest hooajast kõige paremini meelde Carl Rössleri "Viis frankfurtlast". Esimest korda mängis ta selles koos Erna Villmeriga. Samuti sai nooruk seal esimest korda lilli ja oli sellest ehmunud ja meelitatud.
 Hooaja lõpul, 1914. aasta kevadel lagunes Estonia trupp. Karl Jungholz läks Pärnusse, Paul Pinna Nižni Novgorodi operetiteatrisse. Altermanni haigus, mille tunnused olid ilmnenud juba "Hamletis", muutus raskemaks. Altermann kirjutas Lauterile, et see Jungholziga Pärnusse ei läheks, ning tunnistas ta oma järglaseks. Lauter sai üha suuremaid rolle ja Altermann tegi temaga eraproove.
 Sõja-aegne teatritegevus
 1915. aasta algul Ants mobiliseeriti. Rindel sai Lauter aga gaasimürgituse ning pärast paranemist viidi ta üle tagavarapolku Novgorodi. Polgul oli oma teater, mis andis 2–3 korda nädalas etendusi. Ants tegi seal kaasa kuni teenistusest vabanemiseni 1917. sügiseni. Sealt edasi sai temast Novgorodi Linnateatri näitleja, kus ta oli 1918. aasta augustini. Venemaal olles õppis ta palju ja omandas teistsugust näitlemisviisi kui Estonias. Tal olid kolleegideks suured eeskujud, Venemaa tippnäitlejad. Tuli mängida väheste proovidega palju ja laiahaardeliselt.
 1918. aasta augustis jõudis Lauter tagasi Eestisse. Jungholz võttis ta vastu avasüli, kuid Venemaal rooduülemana teeninud Lauter oli karjumiste ja käsklustega oma hääle rikkunud.
 Eestis tagasi
 Kümne hooaja kestel, 1918. aasta sügisest 1928. aasta sügiseni valmis Lauteril sadakond rolli, enamasti peaosad. Naasnud Venemaalt, hakkas ta ka kohe lavastama. Ta oli algaja, kuid sellegipoolest lavastas meeletu tempoga – kümne aasta vältel ligi 80 tükki. See oli rohkem kui pool repertuaarist. Ta mängis kaasa Vene Draamateatri etendustes, lavastas Pärnu Endlas ja Draamastuudio Teatris, tõlkis näidendeid. Aru saanud, et võimed jäävad tehniliste vajakajäämiste taha pidama, hakkas Ants võtma hääleseade tunde, tegi sporti, võimles, käis liikumistundides. Häält ta tagasi siiski ei saanud, kuid omandas oskuse rikutud häält kasutada.
 1920 ja 1923 külastas Lauter Lääne-Euroopa teatrilinnu – Berliini, Viini, Prahat ja Leipzigit ning kogus sealt innukalt tähelepanekuid ja oskusi. Proovis seejärel ka eesti teatris moodsat välismaal nähtud mängulaadi rakendada. Ekspressionistlike katsetuste kõrgpunktiks oli 1924. aastal lavastatud Ernst Tolleri "Masinahävitajad", mille kriitikud esile tõid kui leidlikku, huvitavat, senist taset ületavat saavutust lavastajatöö kallal.
 1923. aasta sügisel lavastas Karl Jungholz "Hamleti" ja seekord mängis Ants Lauter selles nimiosa – Hamletit. Fortinbrasist oli saanud Hamlet. Teatrisse tööle astumisest oli möödunud 10 aastat. Selja taga oli tublisti üle 100 rolli.
 1925. aastal, pärast Karl Jungholzi surma, sai Lauterist viimase järglane – Estonia draamatrupi juht.
 Lavakunstnikuks kujunemise juurde mahtusid ka mõttevahetused Konstantin Stanislavski teemadel Erna Villmeriga. 1928. aasta sügisel sõitis Lauter koos Erna Villmeri, Liina Reimani ja Betti Kuuskemaaga Moskvasse Kunstiteatri 30. aastapäeva üritustele. Seal kohtus ta esmakordselt Stanislavskiga.♙
 Lavaliselt täiskasvanuks saamine
 1930ndail oli üle poolte näidendeist Lauteri lavastada. Temast sai ka õppejõud Eesti Teatrikoolis. Suur osa Lauteri erialases arengus oli õppereisidel. Ta külastas 1928. ja 1937. aastal Saksamaad, 1934. aastal Nõukogude Liitu, 1929. aastal Poolat, 1937. aastal Rootsit, Norrat, Taanit ja Inglismaad. Peaaegu terve hooaja – 1928/29 – viibis ta Berliinis, kus nägi väga täpset ja süstematiseeritud, lausa matemaatilise täpsusega teatrit. Lauter pidas parimaks välismaa teatriks Poola teatrit, kuna ütles, et poola näitlejad omavad slaavi tõugu teatriverd ja täiendavad seda prantslastelt laenatud peene maitse ja vormiga.
 Välismaareisidelt naasnud, oli Lauteri stiil välises kokkuhoidlikum, täpsem ja näidendi mõttele rohkem avarust andev. 1937. aastal jõudis Eesti teatrisse ingliskeelne väljaanne Stanislavski raamatust "Näitleja töö iseendaga". Lauter tõlkis õhinaga olulisima ja viis selle kohe oma näitlejatele lugeda.
 Näitlejana mängis Lauter kolmekümnendail aastail kõige mitmekesisemaid osi, talupoegadest ärimeesteni, advokaate, sõjamehi, arste – rumalaid, arukaid, õilsaid, alatuid, noori, vanu.
 1939. aastal polnud Lauter enam draamatrupi juht. Ka lavastajatöö koormus oli muutunud üle jõu käivaks ning ta jätkas näitlejana. Hooajal 1940/1941 ei lavastanud ta ühtki lavastust.
 1941. aastal mobiliseeriti Ants Lauter ja viidi Ivdeli sovhoosi. Seal pidi ta tegema kõikvõimalikke põllutöid. Paul Pinnal, kes oli samuti mobiliseeritud, olid peas keerlemas aga teatrimõtted ning mõne aja pärast kutsutigi ta Nõukogude Eesti valitsuse poolt Tšeljabinskisse Eesti Kunstiansambleid organiseerima. Trupiga käidi esinemas sõjarühmadele ja laskurdiviisidele.
 Ajapikku liikus rinne aina rohkem ja rohkem läände ning mõne aja pärast oligi draamatrupp oma esinemistega juba Narvas ja Võrus. Jõuti tagasi Eestisse, kus leiti eest Estonia kahjustatud teatrimaja. Lauter oli üks eestvedajatest, kes teatrit taas üles ehitama hakkasid. Loometöö jätkus samal ajal aga teistes ruumides. Lauter asus kohe lavastama. Väljapaistvamad neist: Anton Tšehhovi "Kolm õde" ja August Jakobsoni "Kaks leeri".
 1947. aastal sai Ants Lauter kui instituudi lavakunsti kateedri õppejõud professori nimetuse.
 1947. ja 1948. aastal pälvis Lauter Nõukogude Eesti preemia
 1948. aasta suvel anti Lauterile NSV Liidu rahvakunstniku nimetus.
 1949. aasta kevadel liideti Estonia draamatrupp Tallinna Riikliku Draamateatri omaga, mille peanäitejuhiks sai Ants Lauter. Ühel traagilisel koosolekul pidi ta aga selle ameti maha panema ning temast sai 1951. aastal Vanemuise näitleja ja lavastaja. Vanemuises töötas ta koos Epp Kaidu, Aleksander Poljakovi ja Kaarel Irdiga.
 1952. aastal pälvis Ants Lauter Stalini preemia ja 1956. aastal Lenini ordeni.
 1958. aasta suvel sai Ants Lauter Estonia direktoriks ja 1959. aastal jäi Ants Lauter pensionile. Aastatel 1960–1962 töötas Lauter veel Estonia kunstilise konsultandina. Ka elu lõpuaastatel tegutses ta kindla päevaplaani järgi ning arvas sinna valudest ja nõrkusest hoolimata isegi suplemise.
 Lauter suri 79-aastasena 30. oktoobril 1973 Tallinnas.
 Eesti Teatriliit annab aastast 1975 välja temanimelist noore näitleja ja noore lavastaja preemiat.
 Ants Lauterist on ilmunud tema mälestuste ja artiklite kogumikud "Käidud teedelt" (I 1979, II 1982).
 Temast on film "Mõistus, tahe, töö ja Lauter" (1963, ETF).
 Erna Villmer Ants Lauterist
 "Pärast Venemaalt tulekut (1918. aastal) oli Ants tavaline provintslik edev ja täispuhutud asjaarmastaja, nagu neid oli küllalt noorte näitlejate hulgas. Pikapeale muutus Lauteri mäng loomulikumaks ja tasasemaks. Ta arenes oma töö, aastate ja elu mõjul.
 Lauter lõi oma kujud spontaanselt. Nagu välgu sähvatusel leidis ta proovil oma kuju. Meie kõik imetlesime sellist kiiret protsessi. Lauter raputas otsekui varrukast oma karakterosi. Ta liikus sealjuures välistel karakterjoontel ja oli selles võrratu. See looming ei jäänud ainult välistesse joontesse – elustav veri voolas muidugi ande-südamest, närvitsentrumist. Kui ütelda piltlikult – Lauter oli veepealne aurik, mina allveelaev.
 Partnerina oli Lauter mulle seda, mis instrumentaalkunstnikule hea mänguriist. Kui partner reageerib õiges suunas, kui tema elamuste ja mõtete helid vastavad sinu helidele, on kerge luua. Iga mu sõna või tunne-mõte leidis õige vastukaja.
 Lauter oli lavastajana kõigepealt täpne, lausa matemaatiline. Lava oli tema režiiraamatus nagu malelaud, mille ruutudes liikusid malendid. Kui mõnel neist oli võõrastus sellise viisi vastu ja hakkas liikuma oma tahtmist mööda, siis oli Lauter painduv küllalt, et nõustuda, kui selline muutus oli põhjendatud, esile kutsutud näitleja inspiratsioonist. Kuid ta märkis selle muutuse kohe oma režiiraamatusse, et juba järgmisel proovil seda vajaduse korral meelde tuletada".
 Ants Lauteri mõtteid
 "Päev, millal inimene midagi uut ei õpi, on kaotatud päev. Väljendugu see uus teadmiste, oskuste või lihtsalt uute muljete juurdesaamise näol."
 "Näitejuht peab olema kasvataja, kes peab juhtima näitlejate tähelepanu sellele, et ta oma võimete piirides annaks enesest maksimumi – ja et ta ei piirduks ainult oma osa lihtsa "ärategemisega". Meil on tarvis lahti saada hurraatava asjaarmastaja vaimust, mis pole kooskõlas kutselise teatri süsteemiga, ning kohusetundliku tööga tuua esile oma annet. Seda olen nõudnud niihästi eneselt kui ka teistelt. Peaaegu kõik meie näitlejad on autodidaktilised leiutajad üksteise najal."
 "Näitleja peab looma elust. Järelikult peab ta eluga kokku puutuma. Elu ei lakka hetkekski. Ka näitleja loomingulised tähelepanekud peavad kestma vahet pidamata. Igal hetkel, kus ta silmad ja kõrvad on lahti. Igal hetkel peab ta olema erk ja tähelepanelik. Nii ümbruse kui ka iseenda suhtes. Ainult sel teel saab ta lavalgi anda täisverelisi inimesi: kõige mustemaski südames oma päikesetera ja kõige õilsamaski hinges oma terakese musta."
 "Meisterlikkus nõuab meistrilt pingelist ja vahetpidamatut tööd enda kallal. Algul selleks et üldse meistriks saada, pärast – et meistriks jääda. Anne üksi ei tee veel meistriks. Lihvimata teemant pole veel briljant. Kuid tehtud briljandiks, ta jääbki selleks. Anne aga nõuab pidevat hoolt ja arendamist. Muidu ta roostub ja muutub muuseumlikuks väärtuseks."
 Elu- ja töökäik
 1911 lõpetas Tallinna kaubanduskooli
 1913 alustas teatritegevust Estonias inspitsiendi ja näitlejana
 Võttis lipnikuna osa Esimesest maailmasõjast
 1916–1918 mängis Novgorodi teatris
 1918–1926 Estonia draamajuht
 1926–1927 Endla lavastaja ja näitleja
 1927–1941 Estonia draamajuht
 1941 Mobiliseeriti reservohvitserina Punaarmeesse
 1942 osales Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite asutamises
 1944 juhtis Eesti NSV Riiklike Kunstiansamblite draamatruppi
 1944–1949 Estonia peanäitejuht
 1949 Tallinna Draamateatri peanäitejuht
 1950–1951 näitleja Draamateatris
 1951–1958 Vanemuise näitleja ja lavastaja
 1953–1955 Vanemuise kunstiline juht
 1958–1959 Estonia direktor
 1960–1962 Estonia kunstiline konsultant
 1938–1941 Tallinna Konservatooriumi Lavakunstikooli õppejõud
 1946–1950 Eesti Riikliku Teatriinstituudi lavapraktikaõppejõud (aastast 1947 professor, tagandati ebaseaduslikult 1950)
 1945–1950 ja 1969–1973 Eesti NSV Teatriühingu juhatuse esimees.
 Lavastused ja rollid
 Estonias
 1913
 Fortinbras (William Shakespeare "Hamlet") 24. VIII.
 Ivask (Carl Robert Jakobson "Artur ja Anna") 25. VIII.
 Ohvitser (Leonid Andrejev "Meie elupäevad") 19. IX.
 1914
 Jakoble (Carl Rössler "Viis frankfurtlast") 16. I.
 Ohvitser (Sergei Gorodetski "Ivan Sussanin ehk Elu tsaari eest") 21. II.
 Sander (Eduard Vilde "Pisuhänd") 25. II.
 Elga vend (Gerhart Hauptmann "Elga") 31. VIII.
 Osatäitja (Heinrich Bohrmann-Riegen "Kaotatud au") 20. IX.
 Hannus Raud (Heino Anto "Merepojad") 27. IX
 Hermann (Ernst Wildenbruch "Lõoke") 11. X.
 Osatäitja (Georg Okonkowski "Kosjaturg") 1. XI.
 Osatäitja (Johann Nestroy "Purustatud vaim") 15. XI.
 Kunstnik (Rudolf Presber "Venus Anadyomene") 22. XI.
 Hans (Juhan Liiv "Varemed") 13. XII.
 1915
 Osatäitja (Bjørnstjerne Bjornson "Noorpaar") 3. I.
 Nezanamov (Aleksandr Ostrovski "Süüta süüdlased") 10. I.
 1918
 Piibeleht (Eduard Vilde "Pisuhänd") 4. IX.
 Cleaver (John Galsworthy "Justiits") 17. IX.
 Neznamov (Aleksandr Ostrovski "Süüta süüdlased") 8. X.
 Felicien Bedarride (Paul Gavault "Väike kompvekiplika") 5. XI.
 Gustaw Kundke (Clara Viebig "Preili Freschbolzen". Mängiti koos sama autori näidendiga "Võitlus mehe pärast") 12. XI.
 Hlestakov (Nikolai Gogol "Revident") 3. XII.
 Kählmann (August Kitzberg "Enne kukke ja koitu") 10. XII.
 Lavastused
 "Süüta süüdlased". "Väike kompvekiplika". "Revident".
 1919
 Richard Didgeon (George Bernard Shaw "Kuradi õpipoiss") 21. I.
 Bischof (Wilhelm Schmidtbonn "Appi, laps kukkus taevast!") 4. II.
 Ernesto (José Echnegaray "Suur Galeotto") 15. IV.
 Demetrius (William Shakespeare "Suveöö unenägu") 30. VIII.
 Kurt von Selzer (Hermann Sudermann "Ülem elu") 14. X.
 Allan (August Strindberg "Surmatants") I osa – 2. XII, II osa – 12. XII.
 Teddy Kimberley (André Rivoire ja Lucien Besnard "Sõber Teddy") 23. XII.
 Lavastused
 "Kuradi õpipoiss".
 Carl Rössler ja Ludwig Heller "Tugitoolis" 18. III.
 "Suur Galeotto".
 Anton Tšehhov "Kirsiaed" 23. IX.
 "Ülem elu".
 "Sõber Teddy".
 1920
 Dr. Roby Woodleigh (Gustav Kadelburgi, Rudolf Presber "Tume täpp") 13. I.
 Paris (Wilhlem Schmidtbonni "Mängiv Eros") 4. II.
 Thomas Armstrong (Edward Sheldoni "Romaan") 2. III.
 Noor piirivaht (Karl Schönherri "Naiskurat") 13. IV.
 Anton Melzer (Gabriel Dregely "Hästiõmmeldud sabakuub") 24. VIII.
 Karl Rünk (Ernst Peterson-Särgava "Sõnajalaõis") 31. VIII.
 Stefan Prandtner (E. Knoblauch "Juudaskell") 14. IX.
 Balthasar (Curt Goetz "Tuvikene pihus"), hr. Tittori (Curt Goetz "Koer peas") – "Menagerie" 28. IX.
 Friedl (Rudolf Greinz "Mägioja perenaine") 19. X.
 Miljardäri poeg (Georg Kaiser "Gaas") 2. XI.
 Viscount Goring (Oscar Wilde "Ideaalne abikaasa") 23. XI.
 Gaius Petronius (Henryk Sienkiewiczi "Quo vadis?") 14. XII.
 Lavastused
 "Romaan".
 "Naiskurat".
 Montague Glass "Potaš ja Perlmutter" 4. V.
 "Juudaskell".
 "Menagerie".
 "Quo vadis?".
 1921
 Marc-Arron (Sophus Michaëlis "Revolutsiooni pulm") 25. I.
 Remigio (Arthur Schnitzler "Naine pistodaga") 8. II.
 Prinzivalli (Maurice Maeterlinck "Monna Vanna") 1. III.
 Johann Vincenz Maurermeier (Heinrich Lautensack "Kirikumõisa komöödia") 22. III.
 Sõber (Walter Hasenclever "Poeg") 19. IV.
 Arlekiin (Rudolph Lothar "Kuningas Arlekiin") 28. IV.
 Harry Marsland (Gustav Moser "Raamatukoguhoidja") 10. V.
 Arnold Melchthal (Friedrich Schiller "Wilhelm Tell") 8. IX.
 Jaan Jalakas (August Kitzberg "Püve talus") 16. IX.
 Figaro (Pierre Beaumarchais "Figaro pulm") 27. IX.
 Turkka (Teuvo Pakkala "Parvepoisid") 11. X.
 Emmanuel (Jules Romains "Põline Cromedeyre") 18. X.
 Henri (H. Devere "Navarra Henrik") 22. XI.
 Prints Paul (Oscar Straus "Viimne valss") 6. XII.
 Lavastused
 "Revolutsiooni pulm".
 "Monna Vanna".
 "Kirikumõisa komöödia".
 "Raamatukoguhoidja".
 "Figaro pulm".
 "Navarra Henrik".
 1922
 Insener Vihalem (S. Vardi "Dekoratsioon") 10. I.
 Prokurör Pantasi Tschuku (Ludwig Ganghofer, Marco Brociner "Waleni pulm") 31. I.
 Krahv Aleksei Gorny (Melchior Lengyel, Lajos Bíró "Tsaarinna") 21. III.
 Vürst Nehljudov (Lev Tolstoi – Henry Bataille "Ülestõusmine") 30. III
 Pierre Marechal (Pierre Frondaie "Montmartre") 2. V.
 Emil Gross (Franz von Schönthan ja Paul von Schönthan "Sabiini naiste röövimine") 14. V.
 Ants (August Kitzbergi "Enne kukke ja koitu") 12. IX.
 Jägala (J. H. Talomaa "Igavene elu") 5. X.
 Kassander (Ludwig Fulda "Eesli vari") 26. X.
 Lord Harry Sherbourg (Lulu Kitzberg-Pappel "Fatme") 14. XI.
 Krahv Neipperg (Victorien Sardou "Madame Sans-Gene") 28. XI
 Too, kloun Briquet' tsirkuses (Leonid Andrejev "Too, kes saab kõrvahoope") 12. XII.
 Lavastused
 "Waleni pulm".
 "Mängupõrgu".
 Toni Impekoweni ja Carl Matherni järgi Hugo Raudsepp – 28. II. "Tsaarinna"
 "Sabiini naiste röövimine".
 "Eesli vari".
 "Too, kes saab kõrvahoope".
 1923
 Andre d'Eguzon (Gaston Arman de Caillavet, Robert de Flers, Étienne Rey "Võrratu avantüür") 23. I.
 Robespierre (Romain Rolland "Danton") 13. III.
 Karl Annemann (Ernst Peterson-Särgava "Uus minister") 10. IV.
 Orest (Hugo von Hofmannsthal "Elektra") 24. IV.
 Marc-Arron (Sophus Michaëlis "Revolutsiooni pulm") 6. V.
 Heinrich (August Kitzbergi "Neetud talu") 21. VIII.
 Hamlet (William Shakespeare'i "Hamlet") 7. IX.
 Lavastused
 "Võrratu avantüür".
 "Danton".
 "Revolutsiooni pulm".
 Molière'i "Ihnus" 2. X.
 1924
 Jaan (Mait Metsanurk "Vagade elu") 8. I.
 Othello (William Shakespeare "Othello") 12. III.
 Miklos Agi (Ferenc Molnar "Luik") 29. IV.
 Olovernes (Anton Hansen Tammsaare "Juudit") 16. IX.
 Jussi Harri (Artturi Järviluoma "Põhjalased") 28. X.
 Karl (Friedrich Schiller "Röövlid") 16. XII.
 Lavastused
 Ernst Toller "Masinahävitajad" 22. I.
 Hugo Raudsepp "Demobiliseeritud perekonnaisa" 19. II.
 "Othello".
 Montague Glass "Potaš ja Perlmutter".
 "Luik".
 "Juudit".
 Thaddäus Rittner "Hundid ööl" 7. X. "Röövlid".
 1925
 Advokaat Kurt Westfal (Ludwig Fulda "Kadunud tütar") 4. I.
 Crichton (James Matthew Barrie "Imetlusväärne Crichton") 20. I.
 Harry Domin (Karel Čapek "R. U. R.") 17. II.
 Simo Affleck (Hurt) (Eino Leino "Simo Hurt") 26. II.
 Leo Saalep (Eduard Vilde "Tabamata ime") 10. III.
 Dr. Max Barren (Sydney Garrick "Daam lahutuspõhjusega") 31. III. (mänginud suvel külalisena ka Kuressaare teatris.)
 Balthasar ("Tuvikene pihus"), herra Tittori ("Koer ajus") – Carl Goetzi "Menagerie" 28. IV.
 Alonso Enriques (Leo Lunz "Lindprii") 8. IX.
 Johanees Pomarius (Cornelis Petrus van Rossem "Pomarius") 22. IX.
 Narkas (Lauri Haarla "Hanuumani tütar") 8. X.
 Rahvasaadik. Mees. (Ferenc Molnar "Punane veski") 27. X.
 Hans (Lydia Koidula "Saaremaa onupoeg") 20. XI.
 Jaan Jalakas (August Kitzberg "Püve talus") 22. XI.
 Maurice, lavakirjanik (August Strindberg "Patt") 15. XII.
 Lavastused
 "Imetlusväärne Crichton".
 "Daam lahutuspõhjusega".
 "Menagerie" ja Prosper Mérimée "Viimse jumalaarmu tõld" 28. IV.
 "Lindprii".
 "Punane veski".
 James Matthew Barrie "Kvaliteedi tänav" 12. XI.
 "Püve talus" (lõpetas pärast Karl Jungholzi Noorleini]surma lavastuse).
 1926
 Konrad ("Mõrtsukas"), Lord ("Muinasjutt") – Carl Goetzi lühinäidendite õhtu 12. III.
 Janos (Ferenc Molnari "Punane veski") 27. I (hakkas mängima hiljem).
 Baron Thomas Hoxton (John Galsworthy "Inimsõber") 2. II.
 Simson (Hugo Raudsepp "Kohtumõistja Simson") 24. II.
 Seenetreial (Hugo Raudsepp "Ameerika Kristus") 10. III.
 James Ellison (Franz Arnold ja Ernst Bach "Vana Aadam") 17. IV.
 Lavastused
 "Inimsõber".
 "Vana Aadam".
 Hugo Rudsepp "Demobiliseeritud perekonnaisa" (draamatrupi tuluõhtuks) 16. V.
 Osad Endlas:
 Karl Moor (Friedrich Schiller "Röövlid") 15. IX.
 Balthasar ("Tuvikene pihus"), herra Tittori ("Koer ajus") – Carl Goetzi "Menagerie" 18. IX. (Lauter mängis esietendusel).
 Hamlet (William Shakespeare "Hamlet") 20. XI.
 Endlas
 1926
 "Röövlid" (ka dekoratsioonieskiisid. Teostas Aleksander Möldroo)
 "Menagerie"
 "Hamlet"
 Franz Arnld ja Ernst Bach "Vana Aadam" 2. XII.
 1927
 Seenetreial (Hugo Raudsepp "Ameerika Kristus") 29. I.
 Crichton (James Matthew Barrie "Imetlusväärne Crichton") 12. II.
 Elias Kolk, pastor (Lauri Haarla "Volbri öö") 24. II.
 Tony (Jacques Deval "Oma naiivses puhtuses") 9. VII.
 Osaline (Victorien Sardou, Émile de Najaci "Lähme lahku") 23. VII.
 Osaline (Hans Sturm "Armastuse keerdkäigud") 6. VIII (lahkumisetendus).
 Lavastused
 "Imetlusväärne Crichton".
 "Volbri öö".
 "Oma naiivses puhtuses" (lavastanud ja mänginud külalisena Tonyt ka Narva teatris Võitleja).
 "Lähme lahku".
 Osa Draamastuudio Teatris
 1926
 Narr Tantris (Ernst Hardt "Narr Tantris") 8. X.
 Lavastused Draamastuudio Teatris
 1926
 William Shakespeare "Palju kära ei millestki" 31. X.
 1927
 Lauri Haarla "Volbri öö" 22. I.
 Osa ja lavastus Tallinna Töölisteatris
 1926
 (teised Draamastuudio Teatri tegelased): Kindral (Mait Metsanurk "Kindrali poeg") 16. X.
 1927
 Aleksei Faiko "Õpetaja Bubus" 30. IV.
 Jätkus töö Estonias
 1927
 Lord Arthur Dilling (Frederick Lonsdale "Mrs. Cheney lõpp") 1. IV.
 Cyrano (Edmond Rostand "Cyrano de Bergerac") 24. IV.
 Krahv Lasca (Carlo Goldoni "Smürna impressaario") 17. V.
 Andre Saligelle (Jacques Deval "Oma naiivses puhtuses"), 18. V.
 Peer (Henrik Ibsen "Peer Gynt") 7. IX.
 Jaan Jalakas (August Kitzberg "Püve talus") 11. IX.
 William (William Somerset Maugham "Viktooria") 25. X.
 Lavastused:
 Eduard Vilde "Pisuhänd" 25. IX.
 Franz Grillparzer "Sappho" 29. XI.
 1928
 Vernon Wethrelle (Jerome Klapka Jerome "Fanny ja ta teenijaid") 10. I.
 Tammaru peremees (August Kitzberg "Libahunt") 31. I.
 Oliver (William Shakespeare "Armu-ja narrimäng" ("Nagu teile meeldib")) 6. III.
 Prof. Waldemat Weber (Franz Arnold ja Ernst Bach "Hurraa-poiss") 4. V.
 Fiesco (Friedrich Schiller "Fiesco" ("Vandenõu Genuas"). Kavalehel alapealkiri "Vabariiklik vandenõu") 11. IX.
 Möbius (Walter Hasenclever "Peenem härra") 26. IX.
 Krahv Peeter von der Pahlen, Peterburi sõjakuberner (Alfred Neumann "Patrioot") 16. X.
 Lavastused
 "Libahunt".
 "Armu- ja narrimäng".
 "Peenem härra".
 "Patrioot".
 Hugo Raudsepp "Siinai tähistel" 16. XI.
 Vabaõhuetendus (Draamastuudio Teatriga):
 Arthur Adson "Toomapäev" 1. VII.
 1929
 Sebastian (William Shakespeare "Torm") 22. IX.
 Topaze (Marcel Pagnol "Eluaabits") 22. X.
 Praost (Mait Metsanurk "Talupoja poeg") 20. XI.
 Peeter Paul Lutz (Rudolf Bernauer, Rudolf Öesterreicher "Raha tänaval") 6. XII.
 Peer (Henrik Ibsen "Peer Gynt"), külalisesinemine Narva teatris Võitleja.
 Lavastused
 "Torm". Walter Hasenclever "Peenem härra" Vanemuises 24. XI.
 1930
 Mackie (Machath) (Bertolt Brecht, Kurt Weill "Kolmekrossiooper") 10. I.
 Universaalpanga direktor Thomas (Ladislaus Fodor "Vaene kui kirikurott") 4. II.
 Jalaka Jaan (August Kitzberg "Püve talus") 24. II.
 Stanhope (Robert Cedric Sherriff, Vernon Bartlet "Teekonna lõpp") 4. III.
 Jason (Franz Grillprazeri "Medea") 27. IV.
 Turkka (Teuvo Pakkala "Parvepoisid", B. Kuuskemaa lahkumisetendus) 11. V.
 Julius (August Kitzberg "Neetud talu") 12. IX.
 Patrik Abel (Anne Nichols "Iiri roos") 2. X.
 Bernard Joyce (William Somerset Maugham "Kiri") 31. X.
 Felix (Walter Hasenclever "Abielud sõlmitakse taevas") 19. XI.
 Lavastused
 "Kolmekrossiooper".
 "Püve talus".
 "Teekonna lõpp".
 1931
 Lauluisa (Kreutzwald) (Arthur Adson "Lauluisa ja Kirjaneitsi") 9. I.
 Doktor Konrad Ross (Bruno Frank "Torm veeklaasis") 13. II.
 Maurice (Louis Verneuil "Saatan" ("Härra Lamberthier")) 15. III.
 Noorkikas (Hugo Raudsepp "Põrunud aru õnnistus") 11. IX.
 Henry Lennox (John Galsworthy "Tuli" ("Katus")) 9. X.
 Lääne vanem Kulle (Arthur Adson "Neli kuningat") 1. XI.
 Dr. Sporum (Ferenc Molnar "Õnnehaldjas") 29. XI.
 Lavastused
 "Põrunud aru õnnistus".
 "Tuli".
 "Neli kuningat".
 Eduard Vilde "Pisuhänd" 2. XI.
 1932
 Teemandi-Louis (Charles MacArthur, Ben Hecht "Kõmu") 6. I.
 Franzi (Frantisek Langeri "Agul") 12. II.
 Tundmatu (Hella Wuolijoki "Koidula") 21. X.
 Krahv Georg P. E. Dy Lay (Arthur Adson "Iluduskuninganna") 18. XI.
 Lavastused
 "Kõmu".
 Jaan Mets "President Nuiatust" 10. IV.
 Hugo Raudsepp "Vedelvorst" 7. IX.
 "Koidula".
 Agapetuse Yrjö Soini "Õnnelik Sakarias" 30. XII.
 1933
 Stefan (Bruno Frank "Niina") 5. II.
 Lembitu (Johannes Karma "Lembitu") 23. II.
 Kaarel Kukk (Christian Rutoff "Väimehed") 17. III.
 Dr. Konrad Bickert (Max Alsberg, Otto Hesse "Eeljuurdlus) 17. IV.
 Paul (Franz Cammerlohr, Erich Ebermayer "Sularaha") 30. IV.
 Enzinger (Siegfried Geyer, Paul Frank "Suhkur ja sool") 21. V.
 Kivirist (Hugo Raudsepp "Salongis ja kongis") 8. IX.
 Harry Easter (Elmer Rice "Tänav") 26. XI.
 Lavastused
 "Väimehed".
 "Salongis ja kongis".
 Bernhard Blume "Punane kukk" 22. X.
 1934
 Ferdys Pistora (Frantisek Langer "Puhastustuli") 5. I.
 Köster (August Tammann "Pilveristi") 8. IV.
 Jalaka Jaan (August Kitzberg "Püve talus") 28. V.
 Lucien Garraud (Octave Mirbeau "Äri on äri") 5. X.
 Vabakunstnik (Arthur Adson "Elav kapital") 11. XI.
 Gaston Valtier (Louis Verneuil, Georges Berr "Maksumaksjate kool") 2. XII.
 Briggs (Jo Swerling, Edward G. Robinsoni "Börsipalavik") 23. XII.
 Lavastused
 "Pilveristi".
 "Püve talus".
 Hugo Raudsepp "Roosad prillid" 9. IX.
 "Börsipalavik".
 1935
 Robert Dudley (Friedrich Schiller "Maria Stuart") 30. I.
 Vilhelm Voigt (Carl Zuckmayer "Köpenicki pealik") 8. III.
 Martin Jool (Karl August Hindrey "Raidaru kirikumõis") 5. V.
 Malvolio (William Shakespeare "Mida soovite") 15. IX.
 Marc Fournier (Edouard Bourdet "Äsja ilmunud") 18. X.
 Naatan (Eugene O'Neill "Oi, noorus!") 15. XII.
 Lavastused
 Hjalmar Bergman "Nobeli auhind" 29. III.
 Aino Kallas "Mare ja ta poeg" 15. XI.
 "Oi, noorus!".
 1936
 Christian Ivanovitš Hübner (Nikolai Gogol "Revident") 31. I.
 Benedict (William Shakespeare "Palju kära ei millestki") 17. V.
 Wilhelm Tell (Friedrich Schiller "Wilhelm Tell") 21. IX.
 Aarne (Hella Wuolijoki "Niskamäe naised") 15. XI.
 Lavastused
 Hugo Raudsepp "Mikumärdi" 22. II.
 Jacques Deval "Preili" 29. III.
 William Somerset Maugham "Peavõtt" 16. X.
 August Kitzberg "Püve Talus" 2. II Valga teatris "Säde".
 1937
 Vinnal (Hugo Raudsepp "Lipud tormis") 24. II.
 Graziano (William Shakespeare "Veneetsia kaupmees") 9. IV.
 Kaarel (August Kitzberg "Tuulte pöörises") 12. IX.
 Theseus (William Shakespeare "Suveöö unenägu") 17. IX.
 Lavastused
 "Lipud tormis".
 Oskar Luts "Paunvere" 14. V.
 "Suveöö unenägu".
 Hugo Raudsepp "Mees, kelle käes on trumbid" 17. X.
 1938
 Figaro (Pierre Beaumarchais "Figaro pulm") 14. I.
 Karla (A. H. Tammsaare–Andres Särev "Andres ja Pearu") 18. II.
 Kaarle Kristjan Soratie (Hella Wuolijoki "Juuraku Hulda) 25. III.
 Frank Haines (Dodie Smith "Esimene kevadpäev") 8. V.
 Mehe hääl valjuhääldajast (Karel Čapek "Ema") 16. XI.
 Lavastused
 "Andres ja Pearu".
 "Esimene kevadpäev".
 Eduard Vilde "Pisuhänd" 11. IX.
 Wlodzimierz Perzyński "Kergemeelne õde" 18. XII.
 1939
 Kapten (Albert Kivikas, August Annist "Nimed marmortahvlil") 24. II.
 Aarne (Hella Wuolijoki "Niskamäe leib") 2. IV.
 Johannes Niglas (Hugo Raudsepp "Ameerika Kristus") 10. IX.
 Dr. Hans Lepik (August Jakobson "Viirastused") 17. XI.
 Lavastused
 "Nimed marmortahvlil".
 "Niskamäe leib".
 Ilmari Turja "Kohtunik Marta" 18. X (lõpetas Pekka Alpo lavastuse)
 Mait Metsanurk "Vagade elu" 19. XI.
 1940
 Hans Ilves (Eduard Vilde "Side") 14. IX.
 Härra Topaze (Marcel Pagnol "Eluaabits") 3. XI.
 Vincentio (William Shakespeare "Tõrksa taltsutus") 22. XII.
 1941
 Andrei Nahhodka (Maksim Gorki "Ema") 23. II.
 Tammaru peremees (August Kitzberg "Libahunt") 4. IV.
 Cotillard (René Fauchois "Ettevaatust! Värske värv!" 23. V.
 1944
 Topaze (Marcel Pagnol "Eluaabits") 19. XI.
 Lavastus
 Konstantin Simonov "Vene inimesed" 22. XII.
 1945
 Cotillard (René Fauchois "Ettevaatust! Värske värv!") 4. II.
 Riho Laiksaar (Johannes Semper "Aja käsk") 8. XI.
 Claudius (William Shakespeare "Hamlet") 2. XII.
 Lavastused
 I. Štok "Udu lahe kohal" 24. VI.
 "Aja käsk" – näitejuht, lavastaja Felix Moor
 1946
 Mihhail Skrobotov (Maksim Gorki "Vaenlased") 16. VI.
 Ivan Petrov (Konstantin Simonov "Praha kastanite all") 21. IV.
 Haritonov (Boris Lavrenjov "Nende eest kes merel") 31. XII.
 Lavastused
 L. Hellmann "Rebased" 20. II.
 "Vaenlased".
 Hugo Raudsepp "Tagatipu Tiisenoosen" 29. IX.
 "Nende eest, kes merel" – näitejuht, lavastaja Georgi Tugolessov
 1947
 Soobik (August Jakobson "Rooste") 9. XI.
 Veršinin (Anton Tšehhov "Kolm õde") 7. XII.
 Lavastused
 Konstantin Simonov "Vene küsimus" 20. IV.
 "Rooste".
 "Kolm õde".
 1948
 Doktor Ninko (Branislav Nušić "Proua minister") 30. XI.
 Lavastused
 Georgi Berjozko "Mehisus" 23. II.
 August Jakobson "Kaks leeri" 26. IX.
 Ilja Ehrenburg "Lõvi linnaväljakul" 16. XI.
 1949
 Othello (William Shakespeare "Othello") 13. I.
 Einari Pitkäniemi (Elmar Grin "Tuul lõunast") 16. II.
 1949. a. märtsist Tallinna Riikliku Draamateatri peanäitejuht.
 Claudius (William Shakespeare "Hamlet") 2. VII.
 Luka Lukitš Hlopkov (Nikolai Gogol "Revident") 15. X.
 Costa Varra (N. Vitra "Hukkamõistetute vandenõu") 12. XI.
 Lavastused
 Aleksandr Korneitšuk "Ukraina steppides" 22. V.
 Georgi Mdivani "Kes on süüdi?" 8. IX.
 "Revident".
 Anatoli Sofronov "Moskva iseloom" 21. XII.
 1950
 Sergei Aleksandrovitš Trubnikov (Konstantin Simonov "Võõras vari") 12. II.
 Paralepp (A. H. Tammsaare-Andres Särev "Pankrot") 12. XI.
 Lavastus
 August Jakobson "Ehitajad" 8. VII.
 1951
 Lund (August Jakobson "Öö ja päeva piiril") 14. II.
 Ricaredo (Lope de Vega "Tantsuõpetaja") 25. IV.
 Voronov (Vsevolod Višnevski "Unustamatu 1919") 12. VI.
 Richard Berg (Lev Šeinin "Sajandi keskel") 4. X.
 Moki Parmjonõtš Knurov (Aleksandr Ostrovski "Kaasavaratu") 24. XI.
 1952
 Okajomov (Aleksandr Afinogenov "Mašake") 16. II.
 Karenin (Lev Tolstoi "Anna Karenina") 3. V.
 Sm. Stepanjan (Anatoli Surov "Koit Moskva kohal") 17. V.
 Adõlov (A. Kahhari "Siidsüžanee") 4. X.
 Kindral de Frandchamp (Honoré de Balzac "Võõrasema") 28. XII.
 Lavastused
 August Jakobson "Šaakalid" 26. I.
 Janis Rainis "Puhu, tuul!" 16. III.
 1953
 Gunnar Hansen (August Jakobson "Kaitseinger Nebraskast") 11. IV.
 Roman Krugljakov (L. Zorin "Avameelne kõnelus") 21. VI.
 Lavastused
 Aleksei Arbuzov "Tanja" 22. II.
 Afanassi Salõnski "Ohtlik kaaslane" 7. XI.
 1954
 Dr. Villak (August Jakobson "Viirastused") 25. VI.
 Lavastused
 August Jakobson "Suremine" 30. I.
 Anton Tšehhov "Kolm õde" 1. V.
 William Shakespeare "Mõõt mõõdu vastu" 30. XII.
 1955
 Anton Antonovitš Skvoznik-Dmuhhanovski, Linnapealik (Nikolai Gogol "Revident") 8. V.
 Gustav Räni (August Jakobson "Vana tamm") 28. VI.
 Küüslauk (August Kitzberg "Laurits") 26. XII.
 Lavastused
 "Revident".
 Hella Wuolijoki "Põlev maa" 18. IX.
 Leonid Leonov "Tavaline inimene" 7. X.
 1956
 Fjodor Favrilovitš Tereštšenko (Aleksandr Korneitšuki "Tiivad") 26. II.
 Harald Lauer (Aadu Hint "Peibutuslaul") 15. IX.
 Rittmeister (Aleksandr Fredro "Daamid ja husaarid") 30. IX.
 Organist Heinmann (Eduard Vilde "Tabamata ime").
 Lavastus
 "Daamid ja husaarid".
 1957
 Jaak Jooram (Hugo Raudsepp "Mikumärdi") 21. IV.
 Felian O'Relian (Halldor Laxness "Müüdud hällilaul") 27. VI.
 Maksim Fornostajev (Konstantin Trenjov "Ljubov Jarovaja") 3. XI.
 1958
 Shylock (William Shakespeare "Veneetsia kaupmees") 13. IV.
 1959
 Pjotr Nikolajevitš Sorin (Anton Tšehhov "Kajakas") 18. X.
 1963
 Karpa (Valdo Pant "Avarii" V. Kingissepa nim. TRA Draamateatris) 7. XI.
 1964
 Lavastus
 August Kitzberg "Neetud talu"- diplomilavastus ETÜ lavakunsti stuudios V. Kingissepa nim. TRA Draamateatri juures 25. IV.
 1966
 Sir Fogg (Pavel Kohout "80 päevaga ümber maailma" ENSV Riiklikus Noorsooteatris) 27. II.
 Osad telelavastustes
 (Aleksander Volodin "Minu vanem õde") 2. V 1962
 Dopetrovski, Keefiri Teadusliku Instituudi direktor (Lvov Rakov, Daniel Al "Ohtlikum vaenlasest") 18. III 1963
 Brosius (Hans Pfeiffer "Kaks arsti") 9. XII 1963.
 Bur Molottke (Heinrich Böll "Dr. Murke kogub vaikust") 7. V 1965.
 Parkinson ("Parkinsoni seadus") 8 saadet 14. III – 20. VI 1965.
 Kirjanik (Erni Krusten "Vana võrukael") 14. IX 1967.
 Muheim, ettevõtja (Friedrich Dürrenmatt "Meteoor") 29. III 1969.
 Klassik (Enn Vetemaa "Illuminatsioonid keravälgule") 11. V 1969.
 Draakon (Jevgeni Švarts "Draakon") 5., 6., 7. XII 1969.
 Vanamees Petruhhov (Stanisław Grochowiak "Kuu") 23. II 1970.
 Matemaatika õpetaja (Frigyes Karinthy "Tagastage kooliraha") 12. VI 1971.
 Osad filmides
 Kaljo, rahvavanem Olevi poeg ("Mineviku varjud"). Eesti film 1924.
 Salapiirituslaeva kapten ("W. M. W. 6"). Suomi-Filmi 1936
 Episoodiline osa ("Elu tsitadellis"). Lenfilm 1947.
 Episoodiline osa ("Valgus Koordis"). Lenfilm ja Tallinnfilm 1951.
 Arulaid ("Andruse õnn"). Tallinnfilm 1955.
 Kallak ("Pöördel"). Tallinnfilm 1957.
 Episoodiline osa ("Esimese järgu kapten"). Tallinnfilm 1958.
 Polkovnik Kikas ("Kutsumata külalised"). Tallinnfilm 1959.
 Telefilm ("Mõistus, tahe, töö ja Lauter". 1963.
 Preester ("Hamlet"). Lenfilm 1964.
 Parun von Kremer ("Mäeküla piimamees"). Tallinnfilm 1965.
 Episoodiline osa ("Pimedad aknad"). Telefilm 1968.
 Üks kuuest mehest, gigantse ettevõte juht ("Mehed ei nuta"). Telefilm 1968.
 Vanaisa ("Kaugel läänes"). Mosfilm 1969.
 Kuninga nõunik ("Nõukogude Liidu suursaadik"). Mosfilm 1969.
 Vana Tark ("Viimne reliikvia"). Tallinnfilm 1969.
 Episoodiline osa ("Kolme katku vahel"). Eesti Telefilm 1970.
 Arst ("Kuningas Lear"). Lenfilm 1970.
 Päri ("Valge laev"). Tallinnfilm 1970.
 Episoodiline osa ("Tuuline rand"). Tallinnfilm 1972.
 Tunnustus
 1938 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärk
 1942 Eesti NSV rahvakunstnik
 1948 NSV Liidu rahvakunstnik
 Mälestuse jäädvustamine
 13. veebruaril 1976 nimetati osa Imanta tänavast Lenini puiestee ja Kingissepa tänava vahel Ants Lauteri tänavaks.
 Eesti NSV Teatriühingu ettepanekul 19. veebruaril 1974 Eesti NSV Kultuuriministeeriumi juurde moodustatud Ants Lauteri mälestuse jäädvustamise komisjoni otsusega pälvib igal aastal üks kuni kümme aastat teatritööd teinud noor näitleja ja/või lavastaja (alates esimesest lavastusest) Ants Lauteri nimelise auhinna. Alates Eesti NSV Teatriühingu ümbernimetamisest 1987. aastal on auhinda välja andnud Eesti Teatriliit. Auhinnaga kaasneb Vaike Pääsukese kujundatud auaadress ja Eesti Kultuurkapitali rahaline preemia.
 Isiklikku
 Oli abielus 1917–1925 Maria Merjanskajaga (kelle isa oli näitleja Nil Merjanski), 1928–1949 Erna Villmeriga ja 1949. aastast Heli Viisimaaga.
 Viited
 Välislingid
 Katri Aaslav-Tepandi artikkel "Ants Lauter ja "Estonia" kriisid": 1. osa, 2. osa
 Eesti näitlejad
 Eesti lavastajad
 Eesti filminäitlejad
 Eesti Punase Risti III klassi teenetemärgi kavalerid
 Eesti NSV rahvakunstnikud
 Nõukogude Liidu rahvakunstnikud
 Metsakalmistule maetud
 Sündinud 1894
 Surnud 1973


type: other

text:
Parecer PGR 19/2019
 Escolas profissionais privadas - regime sancionatório 19-11-2019 Direção Regional da Administração Pública e da Modernização Administrativa
 Parecer n.o 19/2019, da Procuradoria-Geral da República, publicado no Diário da República n.o 222/2019, Série II de 2019-11-19, sobre as escolas profissionais privadas - regime sancionatório.
 Escolas Profissionais Privadas - Sanção Administrativa - Proibição de Analogia - Medida de Polícia Administrativa - Direitos, Liberdade e Garantias
 1.a As escolas profissionais juridicamente enquadradas pelo Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho, prestam de forma integrada diferentes níveis de ensino e capacitação dos formandos para o mercado de trabalho, segundo as qualificações profissionais definidas pelo Estado e, em certa medida, pela União Europeia.
 2.a Sem continuidade com uma longa tradição de ensino técnico, industrial e comercial prestado exclusivamente pelo Estado, e que remonta ao século XIX, o Decreto-Lei n.o 26/89, de 21 de janeiro, abriu à iniciativa privada e cooperativa a criação de escolas profissionais.
 3.a Tais escolas, conquanto sejam estabelecimentos de ensino particular e cooperativo, encontram-se expressamente excluídas do Estatuto do Ensino Particular e Cooperativo, aprovado pelo Decreto-Lei n.o 152/2013, de 4 de novembro (cf. artigo 2.o, n.o 2, alínea d)).
 4.a As penas disciplinares aplicadas aos proprietários e diretores de estabelecimentos de ensino particular e cooperativo, consignadas no que subsiste em vigor do Decreto-Lei n.o 553/80, de 21 de novembro, mostram-se insuscetíveis de aplicação subsidiária aos proprietários e diretores pedagógicos de escolas profissionais, por infrações praticadas contra o regime do Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho.
 5.a Aplicá-las subsidiariamente representaria identificar lacunas sancionatórias e recorrer à analogia a fim de as integrar, o que se tem por atentatório dos princípios gerais de direito sancionatório, indissociáveis de um Estado de direito (cf. artigo 2.o da Constituição) senão mesmo das garantias constitucionais nullum crimen sine lege e nulla poena sine lege (cf. artigo 29.o, n.o 1 da Constituição). No limite, quanto mais não fosse, a proibição de aplicar normas sancionatórias por analogia, sempre decorreria da proibição ínsita no artigo 11.o do Código Civil relativamente a normas excecionais.
 6.a Ao contrário do que sugere a epígrafe do artigo 63.o do Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho, referindo-se a sanções, as medidas consignadas nas respetivas normas constituem medidas de polícia administrativa.
 7.a Todas elas dispensam o apuramento de responsabilidade pessoal. São adotadas apenas em ordem a assegurar ou restabelecer a legalidade e a reintegrar o interesse público educativo lesado ou em risco de o ser, precedendo a verificação de quebra em pressupostos essenciais que sustentaram a autorização de funcionamento de certa escola profissional privada ou a celebração de um contrato-programa de comparticipação financeira.
 8.a A sua aplicação compreende modulações seja por via de alguns poderes discricionários conferidos ao Ministro da Educação, seja na valoração própria que suscitam os conceitos indeterminados como o de manifesta degradação pedagógica, o de relevante oferta formativa ou o de funcionamento com qualidade.
 9.a Tais poderes discricionários são compatíveis com a formulação de termos, modos, condições ou reservas apostos ao ato administrativo, nos termos do artigo 149.o, n.o 1, do Código do Procedimento Administrativo.
 10.a E porque a advertência, designada como pena no artigo 99.o-A do Decreto-Lei n.o 553/80, de 21 de novembro, presta-se a constituir medida de polícia administrativa, pode subsidiariamente ser aplicada ao regime jurídico das escolas profissionais, em face da iminência de factos ilícitos ou perante infrações de menor gravidade que não afetem o normal funcionamento de uma escola, de modo a que os proprietários ou a direção empreendam as correções necessárias.
 11.a Importa que de uma tal aplicação decorra inequivocamente tratar-se de aplicação subsidiária do Estatuto do Ensino Particular e Cooperativo e com as devidas adaptações, o que significa não ir além de uma chamada de atenção para a necessidade de corrigir ou melhorar certo aspeto da atividade escolar, em termos tais que não represente uma sanção admonitória, que não se confunda com as penas de repreensão ou de admoestação.
 12.a A advertência com este alcance estrito não faz precludir a ulterior revogação da autorização de funcionamento nem a resolução unilateral de eventual contrato-programa que vierem a mostrar-se necessários. Com efeito, se a advertência não surtir efeito e a perturbação do interesse público continuar a agravar-se podem tais providências ser adotadas pelo Ministro da Educação, pois entre medidas de polícia administrativa em sentido estrito não faz sentido invocar a garantia proibitiva non bis in idem.
 13.a De igual modo, pode aplicar-se subsidiariamente às escolas profissionais privadas o regime do encerramento compulsório previsto no artigo 72.o do Estatuto do Ensino Particular e Cooperativo, pois na eventualidade de funcionarem sem autorização ou com autorização revogada, encontram-se reduzidas à condição de estabelecimento de ensino ilegal ou clandestino.
 14.a Não obstante o Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho, ter sido aprovado como decreto-lei de desenvolvimento da Lei de Bases do Sistema Educativo (Lei n.o 46/86, de 14 de outubro) e de objetivamente desenvolver também as Bases do Ensino Particular e Cooperativo (Lei n.o 9/79, de 19 de março) a iniciativa legislativa que vier a estabelecer sanções administrativas haverá de respeitar a competência legislativa da Assembleia da República que é relativamente reservada em matéria de direitos, liberdades e garantias, segundo o disposto no artigo 165,o, n.o 1, alínea b), da Constituição.
 15.a A Assembleia da República exerceu a sua competência legislativa ao ter fixado nas Bases do Ensino Particular e Cooperativo a necessidade de autorização, como condição de abertura e funcionamento de todos os estabelecimentos que lhe dizem respeito (cf. artigos 6.o e 7.o da Lei n.o 9/79, de 19 de março), algo que o Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho, transporta para a categoria especialíssima das escolas profissionais e do serviço público que prestam, ao desenvolver esta modalidade educativa prevista no artigo 18.o, n.o 1, da Lei de Bases do Sistema Educativo.
 16.a Apesar de o desenvolvimento da Lei de Bases do Ensino Particular e Cooperativo ter sido realizado por decreto-lei de desenvolvimento (o Decreto-Lei n.o 152/2013, de 4 de novembro) já no tocante a infrações e sanções a aplicar limitou-se a manter em vigor o regime que a Assembleia da República aprovara, pouco antes, através da Lei n.o 33/2012,de 23 de agosto, a qual aditara ao Decreto-Lei n.o 553/80, de 21 de novembro, os artigos 99.o-A e seguintes.
 17.a O desenvolvimento de uma lei de bases por decreto-lei, ainda que em perfeita sintonia com os princípios respetivos e a eles se circunscrevendo, não se encontra dispensado de, quando for esse o caso, observar a reserva de competência legislativa da Assembleia da República em matéria de direitos, liberdades e garantias (cf. artigo 165.o, n.o 1, alínea b) da Constituição).
 18.a Mesmo que se opte por introduzir contraordenações e que as normas a aprovar se revelem inteiramente conformes com o Regime Geral do Ilícito de Mera Ordenação Social, definido no Decreto-Lei n.o 433/82, de 27 de outubro, a intervenção legislativa incide em direitos, liberdades e garantias (cf. artigo 165.o, n.o 1, alínea b) da Constituição) por efeito do artigo 43,o, n.o 4, da Constituição, que consigna o direito de criação de escolas cooperativas e particulares. O Governo só o pode efetuar sob autorização legislativa.
 19.a Em alternativa, a optar-se pelo ilícito disciplinar ou por instituir sanções administrativas de outra categoria, o Governo deve igualmente propor à Assembleia da República que aprove lei de autorização legislativa, a qual fixará não apenas a duração da mesma, como também o sentido, alcance e extensão da competência derivada (cf. artigo 165.o, n.o 2, da Constituição).
 20.a Se o regime de reconhecimento e fiscalização das escolas profissionais privadas ainda pode ser considerado no âmbito da regulamentação dos direitos económicos, sociais e culturais, à vista da incumbência ao Estado de reconhecer e fiscalizar os estabelecimentos de ensino particular e cooperativo, nos termos da lei (cf. artigo 75.o, n.o 2, da Constituição) já a imposição de constrangimentos punitivos seria invasiva do direito a criar escolas particulares e cooperativas (cf. artigo 43.o, n.o 4) e, por conseguinte, desconforme com a aludida reserva parlamentar de legislar nessa matéria.
 21.a Tal reserva é integral. Não se limita à introdução de restrições a direitos, liberdades e garantias, pois compreende, de igual modo, normas que simplesmente condicionem ou limitem o direito a criar escolas, tanto quanto produzam uma inovação na ordem jurídica.
 22.a É certo que as escolas profissionais, privadas ou públicas, fazem parte do serviço público de educação, nos termos do artigo 6.o do Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho, e integram a rede de entidades formadoras do Sistema Nacional de Qualificações, nos termos do artigo 16.o, n.o 1, do Decreto-Lei n.o 396/2007, de 31 de dezembro.
 23.a É certo, de igual modo, que o direito fundamental a criar escolas privadas e cooperativas (cf. artigo 43.o, n.o 4) não contempla a definição de qualificações públicas para efeitos profissionais, nem tão-pouco o direito a comparticipações financeiras do Estado ou de outras entidades de natureza pública.
 24.a Contudo, a atividade das escolas profissionais privadas assenta sempre no exercício do direito à criação de estabelecimentos de ensino particular e cooperativo, decorrente da liberdade de aprender e de ensinar (cf. artigo 43.o, n.o 1, da Constituição), motivo por que não permanece confiada à esfera de proteção da livre iniciativa económica e cooperativa, cujas limitações encontram esteio constitucional alargado aos termos da lei e ao interesse geral (cf. artigo 61.o, n.o 1).
 25.a Por conseguinte, pode revelar-se orgânica e formalmente inconstitucional um decreto-lei que, estribado na competência concorrente do Governo com a Assembleia da República ou na competência para desenvolver leis de bases (cf. artigo 198.o, n.o 1, alíneas a) e c), respetivamente) instituísse sanções administrativas sobre ilícitos praticados pelos proprietários ou diretores técnicos e pedagógicos das escolas profissionais privadas contra normas ou princípios do Decreto-Lei n.o 92/2014, de 20 de junho.
 Parecer PGR 19/2019Escolas Profissionais PrivadasSanção AdministrativaProibição de AnalogiaMedida de Polícia AdministrativaDireitos, Liberdade e Garantias


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 7.11.2009
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 267/78
 Rikors ippreżentat fil-15 ta’ Settembru 2009 — Pucci International vs UASI — El Corte Inglés (Emidio Tucci)
 (Kawża T-357/09)
 2009/C 267/140
 Lingwa tar-rikors: L-Ingliż
 Partijiet
 Rikorrenti: Emilio Pucci International BV (Baarn, l-Olanda) (rappreżentanti: M. Boletto, E. Gavuzzi, G. Lazzeretti u P. Roncaglia, avukati)
 Konvenut: L-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni)
 Parti oħra quddiem il-Bord tal-Appell: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanja)
 Talbiet tar-rikorrenti
 —
 tannulla d-deċiżjoni tat-Tieni Bord tal-Appell tal-Uffiċċju għall-Armonizzazzjoni fis-Suq Intern (Trade marks u Disinni) tat-18 ta’ Ġunju 2009 fil-Każijiet magħquda R 770/2008-2 u R 826/2008-2, sa fejn din taċċetta l-applikazzjoni għal reġistrazzjoni tat-trade mark Komunitarja Nru 3 679 594“Emidio Tucci” għall-prodotti u servizzi kollha li hija tkopri fil-klassijiet 1, 2, 4-17, 19, 20, 21, 22, 23, 26-45.
 —
 tikkundanna lill-konvenut għall-ispejjeż li għamlet ir-rikorrenti matul dawn il-proċeduri; u
 —
 tikkundanna lill-parti l-oħra quddiem il-Bord tal-Appell għall-ispejjeż li għamlet ir-rikorrenti matul il-proċeduri quddiem id-Diviżjoni tal-Oppożizzjoni u l-Bord tal-Appell tal-UASI.
 Motivi u argumenti prinċipali
 Applikant għat-trade mark Komunitarja: Il-parti l-oħra quddiem il-Bord tal-Appell
 Trade mark Komunitarja kkonċernata: It-trade mark figurattiva “Emidio Tucci”, għal prodotti u servizzi fil-klassijiet 1-45.
 Proprjetarju tat-trade mark jew tas-sinjal invokat insostenn tal-oppożizzjoni: Ir-rikorrenti
 Trade mark jew sinjal invokat: Reġistrazzjoni tat-trade mark Komunitarja figurattiva “Emilio Pucci” irreġistrata għal prodotti fil-klassijiet 18 u 24; reġistrazzjoni tat-trade mark verbali Taljana “EMILIO PUCCI” irreġistrata għal prodotti fil-klassijiet 3, 14, 18, 21, 24, 25 u 33, reġistrazzjoni tat-trade mark verbali Taljana “EMILIO PUCCI” irreġistrata għal prodotti fil-klassijiet 9, 12, 18, 20, 26, 27 u 34; reġistrazzjoni tat-trade mark figurattiva Taljana “Emilio Pucci” irreġistrata għal prodotti fil-klassijiet 14, 18, 24 u 25.
 Deċiżjoni tad-Diviżjoni tal-Oppożizzjoni: Oppożizzjoni milqugħa parzjalment
 Deċiżjoni tal-Bord tal-Appell: Appell milqugħ parzjalment fil-Każijiet R 826/2008-2 u R 770/2008-2; u appell miċħud għall-kumplament.
 Motivi invokati: Ksur tal-Artikoli 8(1)(b) u 8(5) tar-Regolament tal-Kunsill 207/2009, peress li l-Bord tal-Appell wettaq żball meta kkonkluda li dawn id-dispożizzjonijiet ġuridiċi ma setgħux japplikaw għall-prodotti u s-servizzi koperti mit-trade mark Komunitarja kkonċernata fil-klassijiet 1, 2, 4-17, 19, 20, 21 (in parti), 22,23 u 26-45.