type: wikipedia

text:
La est adoptée à l'unanimité lors de la séance du Conseil de sécurité des Nations unies le .
 À la suite de plusieurs incursions antérieures en République de Guinée par les troupes portugaises, le Conseil a exigé le retrait immédiat de toutes les forces armées extérieures, des mercenaires et du matériel militaire et a décidé qu'une mission spéciale, à constituer après consultation entre le Président du Conseil de sécurité et le Secrétaire général, serait envoyée sur le territoire.
 Voir aussi
 Sources
 Références
 Texte
 Résolution 289 Sur fr.wikisource.org
 Résolution 289 Sur en.wikisource.org
 Articles connexes
 Empire colonial portugais
 Guinée portugaise
 Opération Mer Verte
 Organisation des Nations unies
 Conseil de sécurité des Nations unies
 Résolution du Conseil de sécurité des Nations unies
 Résolutions de l'Assemblée générale des Nations unies
 Liste des résolutions du Conseil de sécurité des Nations unies
 Liste des résolutions du Conseil de sécurité des Nations unies par pays
 Liens externes
 Résolution 289 sur le site des Nations unies (PDF image).
 Charte des Nations unies sur le site des Nations unies.
 289
 1970 au Portugal
 1970 en Guinée
 Novembre 1970


type: other

text:
Debesėlis • View topic - Special locative adverbs from nouns
 It is currently 2019 04 19, 19:29
 Special locative adverbs from nouns
 Post subject: Special locative adverbs from nouns
 Posted: 2007 05 18, 20:13
 Vikipedija <http://lt.wikipedia.org/wiki/Lietuvi%C5%B3_kalba> contains:
 Vietininko linksnis (lokatyvas) lietuvių kalboje turi keturias atmainas – inesyvą (buvimas viduje, pvz., dvare, dvaruose), iliatyvą (ėjimas vidun, pvz., dvaran, dvaruosna, miškuosna, laukuosna), adesyvą (buvimas prie, pvz., dvariep, dvaruosemp, namiep) ir aliatyvą (ėjimas prie, link, pvz., namop, dvarop, dvarump).
 Adesyvas bei aliatyvas jau išnykę ir tebevartojami tik lietuviškuose kaimuose Baltarusijoje, o bendrinėje kalboje paprastai vartojama tik keletas aliatyvo kilmės prieveiksmių (velniop, šuniop, galop, rudeniop, vakarop). Iliatyvas gyvesnis tik tarmėse (pietų ir rytų aukštaičių), o bendrinėje kalboje tepavartojamas retai (dažniau tam tikrose sustabarėjusiose frazėse, kaip patraukti baudžiamojon atsakomybėn).
 Ablatyvo (atskirties) linksnis išnyko dar ankščiau, galbūt jau baltų-slavų bendruomenėje, susiliejęs su kilmininku (o kaip analitinis jo pakaitalas galbūt buvo sugalvotas prielinksnis nuo, pavyzdžiui, junginyje kilęs nuo Telšių vietoj jo galėjo būti vartotas tikrinio daiktavardžio Telšiai ablatyvas).
 But it doesn't describe the formation of the adessive, allative, or illative. The Lithuanian course at Baltic Online (University of Texas) <http://www.utexas.edu/cola/centers/lrc/eieol/litol-7-X.html#Lit07_GP33_01>
 talks about it slightly but the examples they give appear to sometimes contradict what they say:
 The illative denotes movement into something, e.g.:
 * Pakeliuĩ užsùksiu ir̃ savivaldýbėn 'On the way I will also drop in at the municipality office'.
 * Vakarè eĩsim svečiúosna 'Tonight we will pay a visit'.
 This case was replaced by the preposition į plus the accusative in Modern Lithuanian, e.g.:
 * Pakeliui užsuksiu ir į savivaldybę 'On the way I will also drop in at the municipality office'.
 * Vakare eĩsim į svečius 'Tonight we will pay a visit'.
 The illative was formed by affixing the postposition n(a) to the accusative.
 The adessive denotes proximity to something, e.g.:
 Tie dabar sė́di kojosemp Viešpaties 'They are sitting now at the feet of the Lord'.
 The allative indicates direction towards something, e.g.:
 * Jis nedrįso pakelt dangausp akių savų
 * 'He did not dare to raise his eyes to the sky'.
 Both the adessive and the allative were formed by affixing the postposition pie. The adessive was formed when the postposition pie was added to the old locative and the allative was formed when pie was added to the genitive. The adessive and the allative competed with the preposition prie 'by, near, to' plus the genitive and pàs 'by, to' plus the accusative, e.g.:
 * Tie dabar sėdi prie Viešpaties kojų 'They are siting now at the feet of the Lord'.
 * Jis nedrįso pakelt į dangų savo akių ''He did not dare to raise his eyes to the sky'.
 Corresponding plural forms were created later.
 How are these adverbial forms declined from the standard noun and adjective declensions?
 Posted: 2007 05 20, 03:38
 Maybe I need to expound on this:
 I think the declension would be:
 1st declension singular plural
 Allative stalop stalump arkliop arkliump
 Illative stalan staluosna arklin arkliuosna
 Adessive staliep staluomp arkliep arkliuomp
 Allative kojosp kojump marlėsp marliump
 Illative kojan kojasna marlen marliusna
 Adessive kojojep kojosemp marlėjep marlėsemp
 I suspect the illative for marlė is marlėn
 Allative akiesp akiump dantiesp dantump
 Illative akin akisna dantin dantisna
 Adessive akyjep akysemp dantyjep dantysemp
 4th declension
 Allative sūnausp sūnump professoriausp professoriump
 Illative sūnun sūnusna professoriun professoriusna
 Adessive sūnujep sūnousemp professoriujep professoriuosemp
 5th declension
 Allative vandensp vandenump sesersp seserump
 Illative vandenin vandenisna seserin seserisna
 Adessive vandenyjep vandenump sesereriep seserysemp
 I'm not certain that the allative is correct here for the 5th declension
 1st decension
 Allative mažop/mažosp mažump
 Illative mažan mažusna/mažasna
 Adessive mažamiep/mažojep mažuosemp/mažosemp
 Allative platausp/plačiosp plačiump
 Illative platun/plačian plačiusna/plačiasna
 Adessive plačiamiep/plačiojep plačiuosemp/plačiosemp
 Allative mediniop/medinėsp mediniump
 Illative medinin/medinen mediniusna/medinesna
 Adessive mediniamiep/medinėjep mediniousemp/medinėsemp
 I suspect that the illatives are incorrect: medinen should be medinėn, and medinesna should be medinėsna
 The real question is how much of this is correct?
 Posted: 2007 05 20, 12:43
 This is going to be fun, because I always wanted to learn and use all of the locatives.
 Illative case (vidaus einamasis vietininkas) is the easiest, because we still use it very often. It is used to replace the preposition į, as you know.
 You make the singular of it according to what vowel is the 'dominant' (miškas - a - miškan; arklys, arklį - i - arklin; troba, trobos - o - trobon; akmuo, akmenį - i - akmenin; etc). The plural is made according to the locative case (miškuose - miškuosna; parduotuvėse - parduotuvėsna; skaičiuose - skaičiuosna; but: lietūse - still lietuosna).
 1st declension:
 miškas: miškan, miškuosna
 kelias: kelian, keliuosna
 medis: medin, medžiuosna
 arklys: arklin, arkliuosna
 2nd declension:
 troba: trobon, trobosna
 valdžia: valdžion, valdžiosna
 parduotuvė: parduotuvėn, parduotuvėsna
 3rd declension:
 stotis: stotin, stotysna
 4th declension:
 lietus: lietun, lietuosna
 skaičius: skaičiun, skaičiuosna
 5th declension:
 akmuo, akmens: akmenin, akmenysna
 sesuo, sesers: seserin, seserysna
 Adjectives' 1st declension:
 baltas: baltan, baltuosna
 balta: balton, baltosna
 šlapias: šlapian, šlapiuosna
 šlapia: šlapion, šlapiosna
 gražus: gražian (this seems to be exceptionate), gražiuosna
 graži: gražion, gražiosna
 didelis: didelin, dideliuosna
 didelė: didelėn, didelėsna
 medinis: medinin, mediniuosna
 medinė: medinėn, medinėsna
 Now the other two are going to be harder and I will probably fail at making them thoroughly.
 The allative case (pašalio einamasis vietininkas) can be used instead of the preposition prie (by, nearby) or pas (at, to) when it means a direction near/at something.
 miškas: miškopi, miškumpi
 kelias: keliopi, keliumpi
 medis: medžiopi, medžiumpi
 arklys: arkliopi, arkliumpi
 troba: trobospi, trobumpi
 valdžia: valdžiospi, valdžiumpi
 parduotuvė: parduotuvėspi, parduotuviumpi
 stotis: stotiespi, stočiumpi
 lietus: lietauspi, lietumpi
 skaičius: skaičiauspi, skaičiumpi
 akmuo, akmens: akmenspi/akmeniopi, akmenumpi
 sesuo, sesers: seserspi/seseriopi, seserumpi
 baltas: baltopi, baltumpi
 balta: baltospi, baltumpi
 šlapias: šlapiopi, šlapiumpi
 šlapia: šlapiospi, šlapiumpi
 gražus: gražauspi, gražiumpi
 graži: gražiospi, gražiumpi
 didelis: dideliopi, dideliumpi
 didelė: didelėspi, dideliumpi
 medinis: mediniopi, mediniumpi
 medinė: medinėspi, mediniumpi
 I am not sure this is correct either, but it's what I can make from the material found on the internet.
 By the way, pi can be shortened to simply p (miškopi - miškop), just as the infinitive of verbs ti can be shortened to t (dirbti - dirbt).
 Now the adessive case (pašalio esamasis vietininkas) is also used instead of the preposition prie (by, nearby) or pas (at, to) but this time when it means being near/at something.
 miškas: miškiepi, miškuosempi
 kelias: kelipi/kelimpi (not sure), keliuosempi
 medis: medipi/medimpi (not sure), medžiuosempi
 arklys: arklipi/arklimpi (not sure), arkliuosempi
 troba: trobojpi (not sure), trobosempi
 valdžia: valdžiojpi (not sure), valdžiosempi
 parduotuvė: parduotuvėjpi, parduotuvėsempi
 stotis: stotipi (not sure), stotysempi
 lietus: lietujpi (not sure), lietuosempi
 skaičius: skaičiujpi (not sure), skaičiuosempi
 akmuo, akmens: akmenipi/akmenimpi (not sure), akmenysempi
 sesuo, sesers: seseripi/seserimpi (not sure), seserysempi
 baltas: baltampi (not sure), baltuosempi
 balta: baltojpi (not sure), baltosempi
 šlapias: šlapiampi (not sure), šlapiuosempi
 šlapia: šlapiojpi (not sure), šlapiosempi
 gražus: gražiampi (not sure), gražiuosempi
 graži: gražiojpi (not sure), gražiosempi
 didelis: dideliampi (not sure), dideliuosempi
 didelė: didelėjpi (not sure), dideliosempi
 medinis: mediniampi (not sure), mediniuosempi
 medinė: medinėjpi (not sure), medinėsempi
 Here just as well pi can be shortened to p.
 I hope someone corrected me or found a website with all this work done. I will tell you though if I find all the correct endings, Rinkevičiau!
 Posted: 2007 11 30, 22:09
 So where the Greek (Lk 1:28) has:
 kai eiselthoœn pros auteœn eipen; chaire, kecharitoœmeneœ, ho kyrios meta sou [Eng: and having entered toward her, he says "Rejoice, being engracen, the Lord has use of thee"]. You might see Lt: ir įejęs pačiospi sako „džiauk, pamalonintoji, Viešpats [su] tavimi”
 Post subject: pronouns and definitive adjectives
 Posted: 2010 06 09, 09:12
 I'm going to guess a bit so correct it if I'm wrong
 Illative sing. jin jan
 plur. juosna josna
 def. sing jinjin (o jįjin?) janjan (o jąjan?)
 def. pl. juosnajouna josnajousna
 Allative sing. jopi jospi
 plur. jumpi jumpi
 def. sing jopiejopi jospiejospi
 def. pl. jumpiejumpi jumpiejumpi
 Adessive sing. jamiepi jojepi
 plur. juosempi josempi
 def. sing jamiepiejamiepi jojepiejojepi
 def. pl. juosempiejuosempi josempiejosempi
 I presume that the definitive adjectives follow the same pattern of creation for each of these cases??
 [ 5 posts ] Moderators: crankshaft, asCii


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 EUROOPAN KOMISSIO
 Bryssel 12.3.2018
 COM(2018) 122 final
 2018/0056(NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutosten hyväksymiseen SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksynnän hakemiseen merkityksellisille suuntaviivoille aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutosten hyväksymiseen vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön
 PERUSTELUT
 1.Ehdotuksen kohde
 Tämä ehdotus koskee päätöstä Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa unionin puolesta otettavan kannan vahvistamisesta. Tarkoituksena on hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksyä merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä hyväksyä muutoksia vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön (vuoden 2010 FTP-säännöstö).
 2.Ehdotuksen tausta
 2.1.Kansainvälistä merenkulkujärjestöä (IMO) koskeva yleissopimus
 Kansainvälistä merenkulkujärjestö (IMO) on perustettu yleissopimuksella. IMO tarjoaa foorumin hallitusten väliselle yhteistyölle kaikkien kansainvälisen kauppamerenkulun teknillisiä kysymyksiä koskevien hallitusten omaksumien säännösten ja menettelytapojen alalla, edistää tiukimpien mahdollisten määräysten yleistä hyväksymistä meriturvallisuuden, tehokkaan navigoinnin sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisen ja torjunnan alalla yhtäläisten toimintaedellytysten luomiseksi ja käsittelee asiaan liittyviä hallinnollisia ja oikeudellisia seikkoja.
 Yleissopimus tuli voimaan 17. maaliskuuta 1958.
 Kaikki jäsenvaltiot ovat sen sopimuspuolia.
 Kaikki jäsenvaltiot ovat myös ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, sopimuspuolia. SOLAS-yleissopimus tuli voimaan 25 päivänä toukokuuta 1980. Unioni ei ole SOLAS-yleissopimuksen sopimuspuoli.
 2.2.Kansainvälinen merenkulkujärjestö
 Kansainvälinen merenkulkujärjestö (IMO) on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista sekä alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä. IMO on yleinen standardeja laativa viranomainen kansainvälisen merenkulun turvallisuuden, turvatoimien ja ympäristönsuojelun tason alalla. Sen tärkein tehtävä on luoda oikeudenmukainen ja tehokas merenkulkualan sääntelykehys, joka hyväksytään ja pannaan täytäntöön yleisesti.
 IMOn jäsenyys on avoin kaikille valtioille, ja kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat IMOn jäseniä. Euroopan komissiolla on ollut IMOssa tarkkailijan asema vuodesta 1974 lähtien. Se perustuu Kansainvälisen merenkulkualan neuvoa-antavan järjestön (IMCO)
 1
 ja Euroopan yhteisöjen komission väliseen yhteistyöjärjestelyyn molemmille tärkeissä asioissa.
 IMOn meriturvallisuuskomitea, joka koostuu kaikista IMOn jäsenistä, kokoontuu vähintään kerran vuodessa. IMOn meriturvallisuuskomitean tehtävänä on käsitellä kaikkia kysymyksiä, jotka kuuluvat järjestön toimialaan ja koskevat merenkulun apuneuvoja, alusten rakentamista ja varustamista, turvallisuuden vaatimaa alusten miehitystä, sääntöjä yhteentörmäysten ehkäisemiseksi, vaarallisten lastien käsittelyä, meriturvallisuutta tehostavia toimenpiteitä, hydrograafisia tiedonantoja, laivapäiväkirjoja ja merenkulkutietoja, merionnettomuuksien tutkimista, meripelastusta sekä muita merenkulun turvallisuutta suoranaisesti koskevia asioita.
 Meriturvallisuuskomitea huolehtii IMOn yleissopimuksen, yleiskokouksen tai neuvoston sille määräämien tehtävien suorittamisesta sekä kaikkien sellaisten edellä mainittuun soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille on mahdollisesti annettu jonkin muun, IMOn hyväksymän kansainvälisen välineen perusteella tai puitteissa. Meriturvallisuuskomitea ja sitä avustavat elimet tekevät päätöksensä jäsenten enemmistöllä.
 2.3.IMO:n meriturvallisuuskomitean suunniteltu säädös
 Meriturvallisuuskomitean on määrä 16.–25. toukokuuta 2018 pidettävässä 99. istunnossa (MSC 99) hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksyä merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä hyväksyä muutoksia vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön (vuoden 2010 FTP-säännöstö).
 Suunnitelluilla muutoksilla SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön pyritään ulottamaan SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöön sisältyvä vaatimus, joka koskee aluksen päällikön tueksi annettavia tietokoneistettuja tietoja vakavuuden laskemiseksi täyttymistilanteessa, koskemaan olemassa olevia matkustaja-aluksia.
 Vuoden 2010 FTP-säännöstön muuttamisella pyritään siihen, ettei palontorjuntavaatimuksissa enää tehdä eroa alle 36 matkustajan ja yli 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettujen alusten välillä. Näin voidaan selkeyttää vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 esitettyjen alttiita lattiapäällysteitä (exposed floor coverings) koskevien vaatimusten soveltamista niin, että niitä sovelletaan myös alle 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettuihin matkustaja-aluksiin.
 3.Unionin puolesta esitettävä kanta
 3.1.Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön ja merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa
 Lontoossa 17.–21. marraskuuta 2014 pidetyssä meriturvallisuuskomitean 94. istunnossa (MSC 94) muun muassa Bahama esitti pyynnön uudeksi aloitteeksi (MSC 94/6/1), joka koski SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 säännön muuttamista. Pyyntö hyväksyttiin.
 IMOn alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean Lontoossa 18.–22. tammikuuta 2016 pidetyssä 3. istunnossa (SDC 3) todettiin, että osastoimista ja vaurioituneen aluksen vakavuutta käsittelevällä työryhmällä oli ollut vain vähän aikaa tarkastella ehdotusta, jolla SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 säännössä oleva vaatimus, joka koskee aluksen päällikölle annettavia tietokoneistettuja tietoja vakavuuden laskemiseksi aluksen täyttymistilanteessa, ulotetaan koskemaan olemassa olevia matkustaja-aluksia. Mainitussa vaatimuksessa on kyse siitä, että aluksen päällikön tukena on säännöllisesti päivitettyjä tietoja aluksen jäännösvakavuudesta täyttymistilanteessa.
 Vaikka osastoimista ja vaurioituneen aluksen vakavuutta käsittelevä työryhmä katsoi, että ehdotetut muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöön ovat riittäviä otettavaksi viimeisteltäviksi IMOn alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean 4. istunnossa (SDC 4), SDC 3 totesi kuitenkin, että olisi tarkasteltava perusteellisemmin, miten luonnosta, joka koskee tarkistettuja suuntaviivoja matkustaja-alusten päälliköille annettavista operatiivisista tiedoista turvallisesta paluusta satamaan omalla voimalla tai hinauksessa (Guidelines on operational information for masters of passenger ships for safe return to port by own power or under tow – MSC.1/Circ.1400), voidaan soveltaa olemassa oleviin matkustaja-aluksiin, ja pyysi esittämään huomautuksia SDC 4:ää varten.
 SDC 4:ssä, joka pidettiin Lontoossa 13.–17. helmikuuta 2017, keskusteltiin siitä, missä määrin SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöä olisi sovellettava olemassa oleviin matkustaja-aluksiin. Keskustelujen päätteeksi SDC 4 vahvisti, että kaikkien voimassa olevien suuntaviivojen (MSC.1/Circ.1400, MSC.1/Circ.1532 ja MSC.1/Circ.1229) sovellettavuuden rajoituksia varten olisi kehitettävä uusi suuntaviivapaketti, joka koskee vakavuustietokoneita ja maista annettavaa tukea ennen 1. tammikuuta 2014 rakennetuille matkustaja-aluksille.
 SDC 4 hyväksyi luonnoksen muutoksiksi SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, jotka koskevat aluksen päällikölle annettavia tietokoneistettuja tietoja vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa (SDC 4/16, liite 2). SDC 4 ei kuitenkaan kyennyt tekemään päätöstä ehdotettujen muutosten voimaantuloon liittyvästä menettelystä, koska uuden suuntaviivapaketin mukaisten vakavuustietokoneisiin sovellettavien kriteerien monimutkaisuus vaikuttaisi siihen, mistä päivästä lähtien uusien sääntöjen luonnosta voitaisiin soveltaa olemassa oleviin matkustaja-aluksiin.
 Meriturvallisuuskomitea hyväksyi Lontoossa 7.–16. kesäkuuta 2017 pitämässään 98. istunnossa (MSC 98) luonnoksen muutoksiksi SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön seuraavassa istunnossa (MSC 99) annettavaa lopullista hyväksyntää silmällä pitäen. Se asetti kuitenkin edellytykseksi, että IMOn alusten suunnittelua ja rakentamista käsittelevän alakomitean 5. istunnossa (SDC 5) vahvistetaan päivämäärä, josta lähtien SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3 sääntöluonnosta sovelletaan, ja viimeistellään luonnos suuntaviivoiksi vakavuustietokoneesta ja maista annettavasta tuesta ennen 1. tammikuuta 2014 rakennetuille matkustaja-aluksille. Lontoossa 22.–26. tammikuuta 2018 pidetyssä SDC 5:ssä vahvistettiin, että ennen 1. tammikuuta 2014 rakennettujen matkustaja-alusten on täytettävä SOLAS-yleissopimuksen II-1/8-1.3.1 sääntö viimeistään ensimmäisen uusintakatsastuksen hetkellä viiden vuoden kuluttua voimaantulopäivän jälkeen. Lisäksi SDC 5 päätti toimittaa asiaan liittyvät suuntaviivat MSC 99:lle hyväksyntää varten.
 Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön vahvistetaan IMO-asiakirjan MSC 98/23/Add.1 liitteessä 13. Meriturvallisuuskomitean 98. istunnosta laaditun raportin (MSC 98/23) 10.9 kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa.
 3.2.Muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön
 Aluksen järjestelmiä ja laitteistoja käsittelevän alakomitean 3. istunnossa (SSE 3) Lontoossa 14.–18. päivänä maaliskuuta 2016 katsottiin, että vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevassa taulukossa 1 mainittuja määräyksiä, jotka koskevat alttiita lattiapäällysteitä (exposed floor coverings) ja joita sovelletaan yli 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin, olisi sovellettava myös alle 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin. SSE 3 hyväksyi kannan, jonka mukaan ohjeistusta alttiita lattiapäällysteitä koskevista vaatimuksista, joita sovelletaan yli 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin, olisi sovellettava myös alle 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin. Näin ollen SSE 3 päätti pyytää palontorjuntaa käsittelevää työryhmää tarkastelemaan asiaa edelleen ja tämän jälkeen neuvomaan alakomiteaa vastaavasti.
 Otettuaan huomioon vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevassa taulukossa esitetyt 1 määräykset ja palontorjuntaa käsittelevän työryhmän kannan SSE 3 katsoi, että vuoden 2010 FTP-säännöstön liitteessä 3 olevaa taulukkoa 1 olisi sovellettava myös alle 36 matkustajaa kuljettaviin matkustaja-aluksiin ja että asia voitaisiin ratkaista poistamalla virkkeestä maininta yli 36 matkustajan kuljettamisesta (’carrying more than 36 passengers’).
 Tätä ratkaisumahdollisuutta ei kuitenkaan esitetty Lontoossa 21.–25. marraskuuta 2016 pidetyssä meriturvallisuuskomitean 97. istunnossa (MSC 97), koska SSE 3 oli jo tarkastellut tätä kysymystä turvallisuutta, turvatoimia ja ympäristönsuojelua koskevien IMO-määräysten yhdenmukaista tulkintaa käsittelevässä esityslistan kohdassa (”Unified interpretation of provisions of IMO safety, security, and environment related convention”).
 MSC 98 sen sijaan tarkasteli ehdotettuja muutoksia vuoden 2010 FTP-säännöstöön ja hyväksyi ne MSC 99:ssä annettavaa lopullista hyväksyntää silmällä pitäen.
 Muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön esitetään MSC 98:n raportissa MSC 98/23/Add.1) olevassa liitteessä 25. MSC 98:n raportin (MSC 98/23) 12.47 kohdassa todetaan, että nämä muutokset on määrä hyväksyä lopullisesti MSC 99:ssä.
 3.3.Asiaa koskeva EU:n lainsäädäntö ja EU:n toimivalta
 3.3.1.Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön ja merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa
 Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia.
 3.3.2.Muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön
 Vuoden 2010 FTP-säännöstö sisältää kansainväliset vaatimukset, joita sovelletaan SOLAS-yleissopimuksen II-2 luvussa lueteltujen tuotteiden laboratoriotestaukseen, tyyppihyväksyntään ja palotestimenettelyihin (kyseinen luku sisältää myös palonsuojelua, palon havaitsemista ja palonsammutusta koskevia sääntöjä). Ihmishengen turvallisuudesta merellä tehtyyn kansainväliseen yleissopimukseen (SOLAS-yleissopimus) tehdyt muutokset, joiden myötä kansainvälisestä palokoemenetelmiä koskevasta säännöstöstä (vuoden 2010 FTP-säännöstö) tulee sitova, tulivat voimaan 1. heinäkuuta 2012 (päätöslauselma MSC.307(88)).
 Matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY 6 artiklan 2 kohdan a alakohdan i alakohdan mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on kaikilta osin oltava vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimusten mukaisia. Lisäksi direktiivin 2009/45/EY liitteessä I olevan II-2 luvun A ja B osan mukaan paloturvallisuusjärjestelyjen säännöstöä, joka on hyväksytty päätöslauselmalla MSC.98(73), sovelletaan B-, C- ja D-luokan aluksiin, jotka on rakennettu 1. tammikuuta 2003 tai sen jälkeen.
 3.3.3.EU:n toimivalta
 Muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.
 4.Oikeusperusta
 4.1.Menettelyllinen oikeusperusta
 4.1.1.Periaatteet
 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT-sopimus) 218 artiklan 9 kohdassa määrätään päätöksistä ”sopimuksella perustetussa elimessä unionin puolesta esitettävien kantojen vahvistamisesta, silloin kun tämän elimen on annettava säädöksiä, joilla on oikeusvaikutuksia, lukuun ottamatta säädöksiä, joilla täydennetään tai muutetaan sopimuksen institutionaalisia rakenteita”.
 SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohtaa sovelletaan riippumatta siitä, onko unioni sopimuksessa mainitun elimen jäsen tai kyseisen sopimuksen osapuoli
 2
 .
 Ilmaisu ’säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia’ kattaa myös säädökset, joilla on oikeusvaikutuksia kyseiseen elimeen sovellettavan kansainvälisen oikeuden nojalla. Se kattaa myös välineet, joilla ei ole sitovaa vaikutusta kansainvälisen oikeuden nojalla, mutta jotka ”voivat vaikuttaa ratkaisevasti sen säännöstön sisältöön, jonka unionin lainsäätäjä antaa”
 3
 .
 4.1.2.Soveltaminen tässä asiassa
 IMOn meriturvallisuuskomitea on sopimuksella perustettu elin. Kyseinen sopimus on Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskeva yleissopimus.
 Säädökset, jotka IMO:n meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä, ovat säädöksiä, jolla on oikeusvaikutuksia. Suunnitellut säädökset vaikuttavat ratkaisevasti EU:n lainsäädännön, nimittäin matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY, sisältöön. Tämä johtuu siitä, että direktiivin 2009/45/EY mukaan A-luokan uusien matkustaja-alusten on täytettävä kaikki vuoden 1974 SOLAS-yleissopimuksen, sellaisena kuin se on muutettuna, vaatimukset edellä kohdissa 3.1 ja 3.2 esitetyn mukaisesti.
 Siksi muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutokset vuoden 2010 FTP-säännöstöön vaikuttaisivat EU:n lainsäädäntöön direktiivin 2009/45/EY soveltamisen kautta.
 Suunnitelluilla säädöksillä ei täydennetä eikä muuteta sopimuksen institutionaalisia rakenteita.
 Tämän vuoksi ehdotetun päätöksen menettelyllinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohta.
 4.2.Aineellinen oikeusperusta
 4.2.1.Periaatteet
 SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla annettavan päätöksen aineellinen oikeusperusta määräytyy ensisijaisesti sen suunnitellun säädöksen tavoitteen ja sisällön perusteella, jota unionin puolesta otettava kanta koskee. Jos suunnitellulla säädöksellä on kaksi tavoitetta tai siihen sisältyy kaksi osatekijää ja jos näistä tavoitteista tai osatekijöistä toinen on mahdollista määritellä pääasialliseksi tavoitteeksi tai osatekijäksi, johon nähden toinen tavoite tai osatekijä on liitännäinen, SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan nojalla hyväksyttävällä päätöksellä on oltava vain yksi aineellinen oikeusperusta, eli se, jota pääasiallinen tai ensisijainen tavoite tai osatekijä edellyttää.
 4.2.2.Soveltaminen tässä asiassa
 Suunnitellun säädöksen pääasiallinen tarkoitus ja sisältö liittyvät meriliikenteeseen. Sen vuoksi ehdotetun päätöksen aineellinen oikeusperusta on SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta.
 4.3.Päätelmä
 Ehdotetun päätöksen oikeusperustana olisi oltava SEUT-sopimuksen 100 artiklan 2 kohta yhdessä SEUT-sopimuksen 218 artiklan 9 kohdan kanssa.
 2018/0056 (NLE)
 Ehdotus
 NEUVOSTON PÄÄTÖS
 Kansainvälisen merenkulkujärjestön meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa Euroopan unionin puolesta esitettävästä kannasta muutosten hyväksymiseen SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, hyväksynnän hakemiseen merkityksellisille suuntaviivoille aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutosten hyväksymiseen vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön
 EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
 ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan yhdessä sen 218 artiklan 9 kohdan kanssa,
 ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
 sekä katsoo seuraavaa:
 (1)Merenkulkualalla toteutettavalla unionin toiminnalla olisi pyrittävä parantamaan meriturvallisuutta.
 (2)Kansainvälistä merenkulkujärjestöä, jäljempänä ’IMO’, koskeva yleissopimus tuli voimaan 17 päivänä maaliskuuta 1958.
 (3)IMO on Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestö, joka vastaa merenkulun turvallisuudesta ja turvatoimista. Kansainvälistä merenkulkujärjestöä koskevan yleissopimuksen 28 artiklan b kohdan mukaan meriturvallisuuskomitea, joka on IMOn komitea, huolehtii kaikkien niiden tehtävien suorittamisesta, joita sille on määrätty mainitussa yleissopimuksessa, IMOn yleiskokouksessa tai IMOn neuvostossa, tai kaikkien sellaisten mainitun artiklan soveltamisalaan kuuluvien tehtävien suorittamisesta, joita sille voidaan antaa jonkin muun kansainvälisen välineen perusteella ja jotka IMO voi hyväksyä.
 (4)Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä, jäljempänä ’SOLAS-yleissopimus’, tuli voimaan 25 päivänä toukokuuta 1980.
 (5)SOLAS-yleissopimuksen VIII artiklan b kohdan iii alakohdan mukaan IMOn meriturvallisuuskomitea voi hyväksyä muutoksia SOLAS-yleissopimukseen.
 (6)Meriturvallisuuskomitean on määrä hyväksyä 16.–25. toukokuuta 2018 pidettävässä 99. istunnossa (MSC 99) muutoksia SOLAS-yleissopimuksen SII-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutoksia vuoden 2010 kansainväliseen palokoemenetelmiä koskevaan säännöstöön, jäljempänä ’FTP-säännöstö’.
 (7)On aiheellista vahvistaa MSC 99:ssä unionin puolesta esitettävä kanta, koska muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön, merkitykselliset suuntaviivat aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista tiedoista vakavuuden laskemiseksi olemassa olevien matkustaja-alusten täyttymistilanteessa sekä muutokset FTP-säännöstöön vaikuttavat ratkaisevasti unionin lainsäädännön, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/45/EY
 4
 , sisältöön.
 (8)SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 säännön muutoksilla ja suuntaviivoilla aluksen päällikön tueksi annettavista tietokoneistetuista, säännöllisesti päivitetyistä tiedoista aluksen jäännösvakavuudesta täyttymistilanteessa olisi luotava perusta operatiivisille suuntaviivoille olemassa olevia matkustaja-aluksia varten.
 (9)FTP-säännöstöön tehtävissä muutoksissa, jotka koskevat alttiille lattiapäällysteille (exposed floor coverings) asetettavia testivaatimuksia, olisi vahvistettava, että asianomaisia määräyksiä sovelletaan myös alle 36 matkustajan kuljettamiseen tarkoitettuihin matkustaja-aluksiin.
 (10)Unionin kannan ilmaisevat yhdessä unionin jäsenvaltiot, jotka ovat IMO:n meriturvallisuuskomitean jäseniä,
 ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
 1 artikla
 IMOn meriturvallisuuskomitean 99. istunnossa unionin puolesta esitettävät kannat ovat seuraavat:
 a) Hyväksytään muutokset SOLAS-yleissopimuksen II-1/1 ja II-1/8-1 sääntöön ja merkitykselliset suuntaviivat, jotka vahvistetaan tähän päätökseen liitetyn IMO-asiakirjan MSC 98/23/Add.1 liitteessä 13.
 b) Hyväksytään muutokset vuoden 2010 kansainvälisen palokoemenetelmiä koskevan säännöstön liitteessä 3 olevaan taulukkoon 1, joka vahvistetaan tähän päätökseen liitetyn IMO-asiakirjan MSC 98/23/Add.1 liitteessä 25.
 2 artikla
 1. Unionin jäsenvaltiot, jotka ovat IMOn meriturvallisuuskomitean jäseniä, esittävät yhdessä edellä 1 artiklan a ja b kohdassa tarkoitetut kannat.
 2. Vähäisistä muutoksista 1 artiklan a ja b kohdassa tarkoitettuihin kantoihin sovitaan ilman uutta neuvoston päätöstä asiasta.
 Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
 Tehty Brysselissä
 Neuvoston puolesta
 Puheenjohtaja
 (1)
 Nimi muutettiin vuonna 1982 Kansainväliseksi merenkulkujärjestöksi.
 (2)
 Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 64 kohta.
 (3)
 Asia C-399/12, Saksa v. neuvosto (OIV), ECLI:EU:C:2014:2258, 61–64 kohta.
 (4)
 Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/45/EY, annettu 6 päivänä toukokuuta 2009, matkustaja-alusten turvallisuussäännöistä ja -määräyksistä (EUVL L 163, 25.6.2009, s. 1).


type: contracts

text:
 Avis juridique important
 |
 22001A0807(02)
 Avtal mellan Europeiska gemenskapen och Republiken Polen om landets deltagande i Europeiska miljöbyrån och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning
 Europeiska gemenskapernas officiella tidning nr L 213 , 07/08/2001 s. 0012 - 0019
 BILAGAAvtalmellan Europeiska gemenskapen och Republiken Polen om landets deltagande i Europeiska miljöbyrån och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakningEUROPEISKA GEMENSKAPEN,å ena sidan, ochREPUBLIKEN POLEN, nedan kallad Polen,å andra sidan,SOM BEAKTAR Polens ansökan om att få delta i Europeiska miljöbyrån redan före anslutningen,SOM ERINRAR OM att Europeiska rådet vid sitt möte i Luxemburg i december 1997 gjorde deltagandet i gemenskapsprogram och gemenskapsorgan till ett sätt att påskynda föranslutningsstrategin för de central- och östeuropeiska länderna,SOM BEAKTAR rådets förordning (EEG) nr 1210/90 ändrad genom rådets förordning (EG) nr 933/1999, om inrättande av Europeiska miljöbyrån och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning,SOM ÄR MEDVETNA OM att Polens slutgiltiga mål är att bli medlem i Europeiska unionen, och att deltagandet i Europeiska miljöbyrån kommer att hjälpa Polen att nå detta mål,HAR ENATS OM FÖLJANDE.Artikel 1Polen skall delta fullt ut i Europeiska miljöbyrån, nedan kallad byrån, och Europeiska nätverket för miljöinformation och miljöövervakning, nedan kallat nätverket, inrättat genom rådets förordning (EEG) nr 1210/90, ändrad genom rådets förordning (EG) nr 933/1999.Artikel 2Polen skall lämna ett ekonomiskt bidrag till den verksamhet som avses i artikel 1 (byrån och nätverket) i enlighet med följande:- Bidraget skall ökas progressivt under en treårsperiod då verksamheten gradvis inleds av Polen. De ekonomiska bidragen skall uppgå till följande:- Första året: 1454000 euro- Andra året: 1838000 euro- Tredje året: 2222000 euroPolen skall från och med det fjärde året efter det att detta avtal trätt i kraft bära hela kostnaden för sitt ekonomiska bidrag, dvs. 2222000 euro.- Polen får under den inledande treårsperioden delvis använda gemenskapsbistånd för att betala sitt bidrag till byrån, dock högst 75 % av Phare-biståndet under första året, 60 % under andra året och 50 % under tredje året.Polen skall från och med det fjärde året bära hela kostnaden för sitt ekonomiska bidrag till byrån.Övriga villkor för Polens ekonomiska bidrag anges i bilaga I till avtalet, vilken utgör en integrerad del av avtalet.Artikel 3Polen skall delta fullt ut, utan rösträtt, i byråns styrelse och associeras med arbetet i byråns vetenskapliga kommitté.Artikel 4Polen skall senast tre månader efter det att avtalet trätt i kraft underrätta byrån om de huvudsakliga beståndsdelarna i dess nationella miljöinformationsnätverk enligt artikel 4.2 i förordning (EEG) nr 1210/90, ändrad genom förordning (EG) nr 933/1999.Artikel 5Polen skall bland de institutioner som avses i artikel 4 eller andra organisationer med säte inom landet särskilt utse en nationell kontaktpunkt för samordning eller överföring av sådan information som på nationell nivå skall överlämnas till byrån och till institutioner och organ som ingår i nätverket, inbegripet de ämnescentra som avses i artikel 6.Artikel 6Polen får också, inom den tidsperiod som anges i artikel 4, utse sådana institutioner eller andra organisationer med säte inom landet som uttryckligen kan få i uppgift att samarbeta med byrån i vissa frågor av särskilt intresse. En institution som utsetts på detta sätt bör kunna träffa en överenskommelse med byrån om att den skall fungera som ett ämnescentrum inom nätverket för särskilda arbetsuppgifter. Dessa ämnescentra skall samarbeta med andra institutioner som ingår i nätverket.Artikel 7Senast tre månader efter det att den information som avses i artiklarna 4, 5 och 6 mottagits skall byråns styrelse se över nätverkets huvuddelar med hänsyn till Polens deltagande.Artikel 8Polen bör tillhandahålla uppgifter i enlighet med de åtaganden och den praxis som fastställts i byråns arbete.Artikel 9Byrån får med de institutioner och organ som utsetts av Polen och som ingår i nätverket enligt artiklarna 4, 5 och 6 komma överens om de arrangemang, särskilt avtal, som behövs för att de uppgifter som byrån kan tilldela dessa institutioner och organ skall kunna utföras med framgång.Artikel 10Miljöinformation som överlämnas till eller utgår från byrån får offentliggöras och skall vara tillgänglig för allmänheten, under förutsättning att konfidentiell information är skyddad i lika hög grad i Polen som i gemenskapen.Artikel 11Byrån skall vara en juridisk person i Polen. Den skall i Polen åtnjuta den mest omfattande rättskapacitet som tilldelas juridiska personer enligt landets lagstiftning.Artikel 12Polen skall tillämpa protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier på byrån, och protokollet, som bifogas som bilaga II till detta avtal, utgör en integrerad del av detta avtal.Artikel 13Genom undantag från artikel 12.2 a i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 om fastställande av tjänsteföreskrifter för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkor för övriga anställda i dessa gemenskaper får polska medborgare som åtnjuter fullständiga medborgerliga rättigheter anställas på kontrakt av byråns verkställande direktör.Artikel 14Parterna skall vidta de allmänna eller särskilda åtgärder som fordras för att fullgöra sina åtaganden enligt avtalet. De skall se till att de mål som anges i avtalet uppnås.Artikel 15Detta avtal ingås för obestämd tid till dess att Polen blir medlem i Europeiska unionen. Endera parten kan säga upp avtalet genom underrättelse till den andra parten. Avtalet upphör att gälla sex månader efter den dag då underrättelsen lämnades till den andra parten.Artikel 16Detta avtal skall tillämpas, å ena sidan, på de territorier där Fördragen om upprättandet av Europeiska gemenskapen, Europeiska atomenergigemenskapen och Europeiska kol- och stålunionen tillämpas och på de villkor som fastställs i fördragen och, å andra sidan, på Polens territorium.Artikel 17Detta avtal är upprättat i två exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska, tyska och polska, vilka samtliga texter är lika giltiga.Artikel 18Detta avtal skall godkännas av parterna i enlighet med deras egna förfaranden. Detta avtal träder i kraft den första dagen i den andra månaden efter den dag då den sista parten har lämnat anmälan till den första parten om att dess förfaranden har slutförts.BILAGA IPOLENS EKONOMISKA BIDRAG TILL EUROPEISKA MILJÖBYRÅN1. Det ekonomiska bidrag som Polen skall betala till Europeiska unionens budget för sitt deltagande i Europeiska miljöbyrån skall uppgå till följande:- Första året: 1454000 euro- Andra året: 1838000 euro- Tredje året: 2222000 euroPolen skall från och med det fjärde året bära hela kostnaden för sitt ekonomiska bidrag, dvs. 2222000 euro.2. Polen får under den inledande treårsperioden delvis använda gemenskapsbistånd för att betala sitt bidrag till Europeiska miljöbyrån, dock högst 75 % av Phare-biståndet under första året, 60 % under andra året och 50 % under tredje året. Begärd Phare-finansiering kommer att överföras till Polen genom en separat finansieringsöverenskommelse i enlighet med ett separat programplaneringsförfarande.Resten av bidraget skall bäras av Polen. Polen skall från och med det fjärde året bära hela kostnaden för sitt ekonomiska bidrag till byrån.3. Polens bidrag skall förvaltas i enlighet med den förordning som gäller för Europeiska unionens allmänna budget.Kostnader för resa och uppehälle för polska företrädares och experters deltagande i Europeiska miljöbyråns verksamhet eller möten som hör ihop med genomförandet av byråns arbetsprogram skall ersättas av Europeiska miljöbyrån på samma grunder och enligt samma förfaranden som nu gäller för Europeiska unionens medlemsstater.4. När detta avtal trätt i kraft och därefter i början av varje år skall kommissionen sända en uppmaning till Polen om att betala det bidrag till Europeiska miljöbyrån som landet enligt detta avtal är skyldigt att erlägga. Under det första kalenderåret av dess deltagande skall Polen betala ett proportionellt bidrag beräknat från dagen då deltagandet inleddes till årets utgång. Därefter skall bidraget erläggas i enlighet med avtalet.5. Bidraget skall anges i euro och betalas in på ett av Europeiska gemenskapernas kommissions eurokonton.6. Polen skall betala bidraget enligt betalningsinfordran- av egna medel senast den 1 maj om kommissionen skickat betalningsinfordran före den 1 april, annars senast 30 dagar efter det att betalningsinfordran skickats,- av Phare-medel senast den 1 maj om motsvarande belopp skickats till Polen före detta datum, annars senast 30 dagar efter det att anslagen skickats till landet.7. Vid betalningsförseningar debiteras Polen dröjsmålsränta på utestående belopp från förfallodagen. Dröjsmålsräntan är den ränta som Europeiska centralbanken den dagen tillämpar för sina transaktioner i euro, med ett tillägg på 1,5 procentenheter.BILAGA IIPROTOKOLL OM EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS IMMUNITET OCH PRIVILEGIERDE HÖGA FÖRDRAGSSLUTANDE PARTERNA,SOM BEAKTAR att, i enlighet med artikel 28 i Fördraget om upprättandet av ett gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska gemenskaperna, skall dessa gemenskaper och Europeiska investeringsbanken åtnjuta sådan immunitet och sådana privilegier inom medlemsstaternas territorium som behövs för att de skall kunna utföra sina uppgifter,HAR ENATS OM följande bestämmelser som skall fogas till detta fördrag.KAPITEL IEUROPEISKA GEMENSKAPERNAS EGENDOM, MEDEL, TILLGÅNGAR OCH TRANSAKTIONERArtikel 1Gemenskapernas lokaler och byggnader skall vara okränkbara. De får inte genomsökas, beslagtas, konfiskeras eller exproprieras. Gemenskapernas egendom och tillgångar får inte utan tillstånd från domstolen bli föremål för några administrativa eller rättsliga tvångsåtgärder.Artikel 2Gemenskapernas arkiv skall vara okränkbara.Artikel 3Gemenskaperna, deras tillgångar, inkomster och övrig egendom skall vara befriade från alla direkta skatter.Medlemsstaternas regeringar skall i alla de fall där så är möjligt vidta lämpliga åtgärder för att efterskänka eller betala tillbaka summan av de indirekta skatter och avgifter som ingår i priset på lös eller fast egendom när gemenskaperna för tjänstebruk gör betydande inköp i vilka denna typ av skatter och avgifter inkluderas i priset. Dessa bestämmelser får dock inte tillämpas på ett sådant sätt att konkurrensen inom gemenskaperna snedvrids.Ingen befrielse skall beviljas för sådana skatter och avgifter som utgör betalning för allmännyttiga tjänster.Artikel 4Gemenskaperna skall vara befriade från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av varor som är avsedda för tjänstebruk. Varor som på detta sätt har förts in i en stat får inte avyttras - vare sig detta sker mot betalning eller inte - inom denna stats territorium, om det inte sker på villkor som godkänts av den statens regering.Gemenskaperna skall också vara befriade från alla tullar, förbud och restriktioner vad avser import och export av gemenskapernas publikationer.Artikel 5Europeiska kol- och stålgemenskapen får inneha valutor av alla slag och får ha konton i vilken valuta som helst.KAPITEL IIMEDDELANDEN OCH IDENTITETSHANDLINGARArtikel 6Vad avser gemenskapernas officiella meddelanden och översändandet av alla deras dokument skall gemenskapernas institutioner inom varje medlemsstats territorium åtnjuta samma behandling som staten i fråga ger diplomatiska beskickningar.Officiell korrespondens och andra former av officiella meddelanden som gemenskapernas institutioner skickar får inte censureras.Artikel 71. Identitetshandling i den form som rådet skall fastställa kan av ordförandena för gemenskapernas institutioner utställas till ledamöter, medlemmar och anställda i gemenskapernas institutioner och skall godtas som giltig resehandling av medlemsstaternas myndigheter. Dessa identitetshandlingar skall utställas till tjänstemän och övriga anställda enligt de villkor som fastställts i tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen och anställningsvillkoren för övriga anställda i gemenskaperna.Kommissionen får sluta avtal om att dessa identitetshandlingar skall gälla som giltiga resehandlingar inom tredje lands territorium.2. Bestämmelserna i artikel 6 i protokollet om Europeiska kol- och stålgemenskapens immunitet och privilegier skall dock även fortsättningsvis vara tillämpliga på de av institutionernas ledamöter, medlemmar och anställda som den dag då detta fördrag träder i kraft besitter en sådan identitetshandling som föreskrivs i den artikeln, till dess att bestämmelserna i punkt 1 i denna artikel är tillämpliga.KAPITEL IIIEUROPAPARLAMENTETS LEDAMÖTERArtikel 8Europaparlamentets ledamöter får inte underkastas någon begränsning av administrativ eller annan natur i sin rörelsefrihet under resa till eller från Europaparlamentets mötesplats.Europaparlamentets ledamöter skall, vad avser tull- och valutakontroll,a) av sin egen regering beviljas samma lättnader som högre tjänstemän som tillfälligt reser utomlands i offentligt uppdrag,b) av regeringarna i övriga medlemsstater beviljas samma lättnader som företrädare för utländska regeringar med tillfälligt offentligt uppdrag.Artikel 9Europaparlamentets ledamöter får inte förhöras, kvarhållas eller lagföras på grund av yttranden de gjort eller röster de avlagt under utövandet av sitt ämbete.Artikel 10Under Europaparlamentets sessioner skall dess ledamöter åtnjuta,a) vad avser deras egen stats territorium, den immunitet som beviljas parlamentsledamöter i deras land,b) vad avser alla andra medlemsstaters territorium, immunitet vad gäller alla former av kvarhållande och lagföring.Immuniteten skall även vara tillämplig på ledamöterna under resan till och från Europaparlamentets mötesplats.Immuniteten kan inte åberopas av en ledamot som tas på bar gärning och kan inte hindra Europaparlamentet att utöva sin rätt att upphäva en av dess ledamöters immunitet.KAPITEL IVFÖRETRÄDARE FÖR DE MEDLEMSSTATER SOM DELTAR I ARBETET I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS INSTITUTIONERArtikel 11Företrädare för de medlemsstater som deltar i arbetet i gemenskapernas institutioner, deras rådgivare och tekniska experter skall i sin tjänsteutövning och under resan till och från mötesplatsen åtnjuta sedvanliga privilegier, immunitet och lättnader.Denna artikel skall även vara tillämplig på ledamöter av gemenskapernas rådgivande organ.KAPITEL VTJÄNSTEMÄN OCH ANSTÄLLDA I EUROPEISKA GEMENSKAPERNAArtikel 12Inom varje medlemsstats territorium och oberoende av statstillhörighet skall tjänstemän och övriga anställda i gemenskapernaa) åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden vad avser handlingar som de har begått i sin tjänsteutövning, inbegripet muntliga och skriftliga uttalanden, om inte annat följer av bestämmelserna i de fördrag som dels behandlar reglerna för tjänstemännens och de anställdas ansvar gentemot gemenskaperna, dels domstolens behörighet att döma i tvister mellan gemenskaperna och deras tjänstemän och övriga anställda; de skall åtnjuta denna immunitet även efter det att deras uppdrag har upphört,b) tillsammans med sina äkta makar och av dem försörjda familjemedlemmar vara undantagna från bestämmelser om begränsning av invandring och formaliteter för registrering av utlänningar,c) beviljas samma lättnader i fråga om valuta- och växlingsbestämmelser som normalt beviljas tjänstemän i internationella organisationer,d) då de tillträder sin tjänst i landet i fråga, ha rätt att tullfritt föra in sitt bohag och sina personliga tillhörigheter, samt ha rätt att tullfritt föra ut sitt bohag och sina personliga tillhörigheter då deras tjänstgöringstid i landet är slut, om inte annat följer av de villkor som regeringen i det land där rätten utövas, i båda fallen, anser nödvändiga,e) ha rätt att tullfritt införa ett motorfordon för personligt bruk som antingen förvärvats enligt gällande regler för hemmamarknaden i det land där de senast var bosatta eller i det land där de är medborgare, samt ha rätt att tullfritt föra ut fordonet, om inte annat följer av de villkor som det berörda landets regering, i båda fallen, anser nödvändiga.Artikel 13Gemenskapens tjänstemän och övriga anställda skall vara skyldiga att betala skatt till gemenskaperna på de löner och arvoden de får av gemenskaperna enligt de villkor och det förfarande som rådet på förslag från kommissionen har fastställt.De skall vara befriade från nationella skatter på de löner och arvoden de får av gemenskaperna.Artikel 14Gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda som enbart på grund av sin tjänsteutövning i gemenskaperna bosätter sig inom territoriet för en annan medlemsstat än den i vilken de vid tiden för sitt tjänstetillträde vid gemenskaperna var skatterättsligt bosatta, skall - vad avser inkomst- och förmögenhetsbeskattning samt arvsskatt och tillämpningen av avtal om undvikande av dubbelbeskattning som ingåtts mellan gemenskapernas medlemsstater - i båda länderna behandlas som om de fortfarande var bosatta på sin tidigare bostadsort, förutsatt att denna befinner sig inom en av gemenskapernas medlemsstater. Detta gäller även för äkta makar, förutsatt att de inte utövar någon egen yrkesverksamhet, och för barn som de personer som avses i denna artikel försörjer och har hand om.Lös egendom som tillhör de personer som avses i föregående stycke och som finns inom den stats territorium i vilken de uppehåller sig, skall vara befriad från arvsskatt i den staten. Vid fastställande av sådan skatt skall den lösa egendomen anses finnas i den stat där personerna skatterättsligt är bosatta, om inte annat följer av tredje lands rätt och eventuell tillämpning av bestämmelser i internationella avtal om dubbelbeskattning.Vid tillämpningen av bestämmelserna i denna artikel skall inte hänsyn tas till en bostadsort som enbart beror på tjänsteutövning inom andra internationella organisationer.Artikel 15Rådet skall enhälligt och på förslag från kommissionen fastställa ordningen för sociala förmåner för gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda.Artikel 16Rådet skall på förslag från kommissionen och efter att ha samrått med övriga berörda institutioner, besluta vilka grupper av gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda bestämmelserna i artikel 12, artikel 13 andra stycket och artikel 14 helt eller delvis skall tillämpas på.Medlemsstaternas regeringar skall regelbundet underrättas om namn, ställning och adress på de tjänstemän och övriga anställda som ingår i dessa grupper.KAPITEL VIIMMUNITET OCH PRIVILEGIER FÖR TREDJE LANDS BESKICKNINGAR ACKREDITERADE HOS EUROPEISKA GEMENSKAPERNAArtikel 17Den medlemsstat på vars territorium gemenskaperna har sitt säte skall bevilja tredje lands beskickning som är ackrediterad hos gemenskaperna immunitet och privilegier enligt diplomatisk sedvänja.KAPITEL VIIALLMÄNNA BESTÄMMELSERArtikel 18Privilegier, immunitet och lättnader skall endast beviljas gemenskapernas tjänstemän och övriga anställda om det ligger i gemenskapernas intresse.Var och en av gemenskapernas institutioner skall upphäva den immunitet som har beviljats en tjänsteman eller en annan anställd, om institutionen anser att upphävandet av immuniteten inte strider mot gemenskapernas intresse.Artikel 19Gemenskapernas institutioner skall vid tillämpningen av detta protokoll samarbeta med de berörda medlemsstaternas ansvariga myndigheter.Artikel 20Artiklarna 12-15 och 18 skall vara tillämpliga på kommissionens ledamöter.Artikel 21Artiklarna 12-15 och 18 skall vara tillämpliga på domstolens domare, generaladvokater, justitiesekreterare och biträdande referenter, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 3 i protokollen om stadgan för domstolen vad avser immunitet mot rättsliga förfaranden för domare och generaladvokater.Artikel 22Detta protokoll skall även vara tillämpligt på Europeiska investeringsbanken, på ledamöterna av dess organ, dess personal och de företrädare för medlemsstaterna som deltar i bankens arbete, utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om bankens stadga.Europeiska investeringsbanken skall dessutom vara befriad från alla skatter eller liknande avgifter vid de tillfällen då dess kapital utökas och från de olika formaliteter som kan vara förknippade därmed i den stat där banken har sitt säte. På samma sätt skall bankens upplösning eller likvidation inte medföra några skatter eller avgifter. Slutligen skall den verksamhet som banken och dess organ bedriver i enlighet med dess stadga inte vara föremål för någon omsättningsskatt.Artikel 23Detta protokoll skall också tillämpas på Europeiska centralbanken, medlemmarna av dess beslutande organ och dess personal, dock utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i protokollet om stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken.Europeiska centralbanken skall dessutom vara befriad från alla skatter och liknande avgifter på grund av en ökning av dess kapital och från olika formaliteter som kan vara förenade därmed i den stat där banken har sitt säte. Bankens och dess beslutande organs verksamhet enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken skall inte påföras någon omsättningsskatt.Ovannämnda bestämmelser skall också tillämpas på Europeiska monetära institutet. Dess upplösning eller likvidation skall inte medföra någon beskattning.TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta protokoll.Som skedde i Bryssel den åttonde april nittonhundrasextiofem.


text:
A DLL-hell (DLL pokol) egy színes kifejezés arra a helyzetre, amikor a Windows operációs rendszer képtelen helyesen kezelni a telepített DLL-eket (dinamikus linkelésű könyvtárakat). Az általánosabb verziópokol speciális esete. Ennek több oka is lehet:
 A futtatott DLL számára szükséges másik DLL nem található vagy inkompatibilis a verziója;
 Ugyanannak a DLL-nek több verziója is fenn van a rendszeren;
 Problémák
 A DLL-ek lényege, hogy több program is használhatja ugyanazokat az eljárásokat, így memóriát és lemezterületet takarítva meg, valamint a programok készítése is egyszerűsödik, mivel ugyanazt a rutineljárást csak egyszer kell elkészíteni. A statikus könyvtárakat az egyes programok tartalmazzák, így növelik azok méretét. Azonban, ha egy új program úgy telepít egy DLL-t, hogy felülírja annak régebbi változatát, ez eredményezheti, hogy régebb telepített programok (amelyek a régi DLL-t használták) többet nem fognak futni, vagy hibásan működnek.
 A DLL-ekbe nincs beépítve a visszafelé kompatibilitás. Emiatt még a kisebb változások miatt is olyan DLL fordulhat, melynek belső szerkezete annyira különbözik az előzőektől, hogy a korábbi verziókat használó programok összeomlanak. A statikus könyvtárakkal nincs ilyen probléma, mivel azok együtt vannak a program többi részével, egy egységben.
 A DLL-ek szerkezetének változása azért olyan fontos, mivel a kliens programok a bennük található adattípusokat, függvényeket és eljárásokat aszerint hivatkozzák, hogy hányadikként szerepelnek a DLL-ekben.
 Okozhatja a káoszt az is, ha egy alkalmazás nem törli le a csak általa használt DLL-t, mikor a rendszerből eltávolítják. Konfliktusba kerülhetnek különböző verziók vagy nehéz lehet megszerezni a szükséges DLL-eket.
 Extrém esetben ez az operációs rendszer teljes összeomlását is eredményezheti: a Microsoft Windows rendszerekben ez kék halálként ismeretes.
 A Microsoft már előzetesen megpróbált megoldást találni. A .Net keretrendszerben az assemblyk nyújtanak lehetséges alternatívát.
 Összeférhetetlenség
 Egy DLL adott verziója megfelelő lehet egyes programok számára, míg mások számára nem. A Windows is sebezhetővé vált, mivel támogatta a dinamikus linkelést a C++ könyvtárak és az Object Linking and Embedding (OLE) objektumok között. A C++ osztályok exportálják metódusaikat, de például már az is inkompatibilitást okozhat, hogy hozzáadnak egy új metódust vagy virtuálissá tehetnek egy már létezőt. Ezt az Object Linking and Embedding megpróbálja úgy kivédeni, hogy az interfészeknek stabilnak kell maradniuk, és a memóriakezelők nem közösek. Ez azonban nem elégséges, mivel a szemantika is változhat. Egy alkalmazás javítása okozhatja azt, hogy egy másikban elvész egy képesség. A Windows 2000 előtti Windowsok sebezhetőségét okozta, hogy közösek voltak a COM osztálytáblák a felhasználók és a folyamatok között. Egy DLL/EXE csak egy COM-ot definiálhatott; ha egy programnak szüksége volt ennek egy példányára, akkor mindig csak a központit kaphatta. Emiatt, ha egy új program a DLL új verzióját telepítette, azzal használhatatlanná tehette a gépen már meglevő programokat.
 Régebbi verziók
 Nemcsak az újabb, hanem a korábbi verziók is okozhatnak problémát. A Windows 3.1-ben gyakori probléma volt a ctl3d.dll és a ctl3dv2.dll felülírása. Ezeket a Microsoft hozta létre, de a telepített programok nem az aktuális, hanem a korábbi verziókkal érkeztek, és írták felül. Okai:
 A Microsoft a múltban futásidejű DLL-eket osztott meg, mint megosztott rendszerkomponenseket (eredetileg C:\WINDOWS és C:\WINDOWS\SYSTEM). Ezzel próbáltak takarékoskodni a hellyel és a memóriával. Ezt a többi fejlesztő csak lemásolta.
 A telepítők rendszerint privilegizált szinten futnak, hogy jogosultak arra, hogy DLL-eket telepítsenek rendszerkönyvtárba, DLL-eket és COM-okat regisztráljanak. Egy nem megfelelően működő telepítő emiatt a rendszer DLL-eket legacy verziókkal írhatja felül. Ezen nem segíthet sem a Windows File Protection, sem a Windows Resource Protection. A Windows Vistától kezdve csak megbízható telepítő szerezhet ilyen jogosultságot.
 A Windows alkalmazások jogosultak voltak arra, hogy telepítőjük frissítéseket végezzen az operációs rendszeren. Sok Microsoft DLL szabadon terjeszthető volt, saját verziójukat telepítették.
 A Windows Installer előtt a telepítőket a fejlesztők készítették, így akár figyelmetlenségből vagy tapasztalatlanságból is elronthatták a verziók kezelését. A fejlesztőkörnyezetek sem mind adták hozzá automatikusan a megfelelő verziót. Csak arra volt lehetőség, hogy ellenőrizzék az adatokat, felülírják a fájlokat vagy kihagyják a felülírást, ha már telepítve van a DLL.
 Néha az operációs rendszer is régebbiekre cserélt DLL-eket, amelyek akár elavultak is lehettek. Így például ha egy színes nyomtató után fekete-fehér nyomtatót telepítettek, akkor a színeket ismerő nyomtató DLL-eket felülírta színeket nem ismerő DLL-ekkel.
 Inkorrekt COM regisztráció
 A side-by-side assemblyk előtt a Registry döntött arról, hogy melyik DLL-t kell használni. Ha a modul egy másik verziója van regisztrálva, akkor az fog betöltődni, és nem az, amit a felhasználó elvár. Okozhatják ütköző telepítések, amelyek ugyanabba a könyvtárba települnek; ekkor az utolsó telepítés verziója érvényes.
 Megosztott modulok a memóriában
 A 16 bites Windowsok (és a Windows on Windows) egy adott DLL egy példányát töltik be. Minden alkalmazás ezt használja. Ha már nincs rá szükség, akkor törlődik a memóriából. A többi (32 illetve 64 bites) Windowson csak akkor osztoznak programok egy példányon, ha ugyanazt a megosztott DLL-t töltötték be. Így, ha egy program már betöltötte a modult egy másik könyvtárban, akkor nem indítható egy másik program, ami egy ezzel összeférhetetlen verziót használ. Ehhez előbb az összes, az ütköző verziót használó programot be kell zárni, és utána ezt elindítani. Előfordulhat, hogy ezután a másik program újra elindítható; így a probléma csak akkor jelentkezik, ha nem a megfelelő sorrendbe indították az alkalmazásokat.
 Használhatóság
 Ha egy DLL frissítése nem rontja el az összes programot, ami használja, akkor nehezebb a DLL verziójával kapcsolatos problémákat kezelni. A biztonsági frissítések sürgető és fájdalmas esetek. Ahelyett, hogy csak a legújabb verziót vizsgálná, minden korábbi verziót is tesztelni kell összeférhetőség szempontjából.
 Okai
 A DLL-ek között konfliktust okozhatnak a következők:
 A memória korlátjai, 16 bites Windowsoknál az, hogy a folyamatoknak nincs külön memóriatere.
 A DLL-ekbe nincs beépítve a visszafelé kompatibilitás. Nincs konvenció a verziókra, nincsenek szabványok az elnevezésekre, hiányoznak a fájlrendszer lokalizációs szabályok.
 Nincs kikényszeríthető szabványos módszer a telepítésre és eltávolításra (csomagkezelés)
 Nincs központosított támogatás a DLL bináris alkalmazói interfészek kezelésére és védelmére, emiatt lehetnek összeférhetetlen DLL verziók ugyanazzal a névvel és belső verziószámozással.
 Túlegyszerűsített kezelőeszközök, amelyek nem segítik, hogy a felhasználók megtalálják, hogy melyik DLL okozta a problémát.
 Az elosztott modulok fejlesztői megtörhetik a visszafelé kompatibilitást.
 Az operációs rendszer futásidejű komponenseinek frissítési rendszere.
 A régebbi Windows verziók képtelensége arra, hogy több verziót futtassanak egy adott könyvtárból.
 Az aktuális könyvtárra vagy a %PATH% környezeti változóra hagyatkozás, amikor a DLL-eket keresi a gép.
 A fejlesztőknek meg van engedve, hogy újrahasználják alkalmazásaik COM interfészeinek minta alkalmazásainak ClassID-jét, holott generálhatnának új GUID-eket.
 A Windows NT előtti verziókban gyakori jelenség volt a DLL-pokol. Ez főként amiatt volt, hogy a 16 bites Windowsok nem különítették el az egyes alkalmazások által használt memóriát, emiatt nem tölthették be saját verziójukat az osztott könyvtárra. A telepítőktől elvárták, hogy verifikálják DLL-információjukat, mielőtt felülírják a rendszer DLL-eket. A Microsoft és mások különböző eszközöket adtak a fejlesztések megkönnyítésére, amelyek magukkal vitték a rendszer DLL-eket. A terjesztőknek szabvány telepítőt kellett használniuk, aminek megfelelően kellett működnie, mielőtt megkapták a Microsoft logót. A jó polgár megközelítés nem segítette a probléma kezelését, mivel az Internet terjedése miatt számos más programot lehetett letölteni és telepíteni, amelyek nem feltétlenül viselkedtek jó polgár módjára.
 A problémák nagy része még azóta is fennáll, amit kihasználnak a kártevők készítői is. Ez további sebezhetőséget jelent, ami érint minden programterjesztőt, aki Windowsra ad ki programokat, köztük a Microsoftot is.
 Megoldások
 A probléma kezelésére számos megoldást gondoltak ki.
 Statikus linkelés
 A statikus linkelés megkerüli a problémát azzal, hogy egyáltalán nem használ dinamikus linkelést. C/C++ alkalmazásoknál gyakori, hogy ahelyett, hogy amiatt kellene aggódni, hogy milyen verziója van telepítve például a MFC42.DLL könyvtárnak, az alkalmazás statikusan linkeli ugyanazokat a könyvtárakat. Ezzel viszont csak azokra a könyvtárakra korlátozza magát, melyek statikusan linkelhetők. Ez a megoldás feláldozza azt a célt is, amire a DLL-eket használják: hogy csökkentse a memóriahasználatot. A könyvtári kód duplikálásával a szoftverek mérete megnő. Bonyolultabbá válnak a biztonsági frissítések és a függőségek új verzióinak telepítése.
 Windows File Protection
 A DLL felülírási problémát mérsékli a Windows File Protection, amit a Windows 2000-ben vezették be. Ez megelőzi, hogy nem igazolt alkalmazások felülírjanak rendszer DLL-ek, hacsak nem használnak bizonyos meghatározott Windows API-t, ami ezt megengedi. Továbbra is fennáll az a kockázat, hogy a Microsoft frissítések összeférhetetlenek egyes alkalmazásokkal, de ezt a kockázatot csökkenti a side-by-side assemblyk használata.
 Más telepítők nem írhatják felül a rendszer DLL-eket, hacsak nem kötik be a Windows updatert is. Lehetséges még a Windows File Protection letiltása, vagy a Windows Vistától kezdődően a fájlrendszer birtokba vétele és saját maguk feljogosítása. Ezeket a változásokat azonban a SFC vissza tudja állítani.
 Több DLL párhuzamos használata
 Ebben a megközelítésben az ütközéseket úgy oldják fel, hogy a vitatott DLL-ből egy vagy több program saját verziót tart.
 Kézi megoldásként a 32 és 64 bites programoknál megtehető, hogy a megfelelő DLL-t a program mappájába másoljuk. Ekkor a program el tud indulni más programok előtt és után is. 16 bites programok esetén ez nem tehető meg, csak különböző virtuális gépek használatával. A Windows 98 SE/2000 előtt ezt az OLE felügyelte, így egyszerre egy DLL-nek egy verziója lehetett betöltve.
 A Windows 98 SE/2000 bevezette a side-by-side assembly lehetőségét. Ez képes több különböző verziójú DLL-t betölteni, lehetővé téve, hogy az ugyanazt a DLL-t betöltő programok továbbra is ugyanazokat az objektumokat használják, így memóriát takarítva meg. Hátránya, hogy az árva DLL-eket nem fogja karban tartani az automatikus folyamatok.
 Hordozható alkalmazások
 Futásidejű környezettől és architektúrától függően, a hordozható alkalmazások csökkenthetik a DLL által okozott problémákat azzal, hogy a program egy csomagban tartalmazza a DLL-eket is. Ekkor a program nem minősíti a teljes elérési utat, hanem arra a mechanizmusra hagyatkozik, ami először helyben keresi a szükséges adatokat és programokat. Azonban ezt is kihasználhatják rosszindulatú programok. A nagyobb rugalmasság ára a biztonság romlása, ha a magán DLL-ek nem kapnak biztonsági frissítéseket.
 Az alkalmazásvirtualizáció lehetővé teszi, hogy minden alkalmazás a saját kis világában fusson, így ne férhessen hozzá közvetlenül a fájlrendszerben levő fájlokhoz.
 További ellenintézkedések
 A népszerű Microsoft Visual Studio fejlesztőkörnyezethez hozzá vannak kapcsolva installációs eszközök. Ezek az eszközök ellenőrzik a DLL-ek verzióit, és csatolhatnak már létező telepítőcsomagokat a programokhoz. Így a programok úgy integrálhatják az operációs rendszer komponensfrissítését, hogy telepítőt kellene írniuk hozzá.
 A rendszer-visszaállítás segít eltüntetni a rossz telepítések által okozott károkat. Habár ez nem segít elkerülni a problémákat, de megkönnyíti azok megoldását.
 A WinSxS könyvtár lehetővé teszi, hogy egy könyvtárból egyszerre több verzió is együtt létezzen.
 32 bites rendszeren a 16 bites alkalmazások külön memóriatérben való futtatása, így különböző verziójú DLL-eket használhatnak megkötések nélkül.
 A Windows Me óta a Windowsok védik rendszerfájljaikat a változásoktól. A Windows Me és Windows 2000 bevezette a Windows File Protectiont, és ezt használta a Windows XP és a Windows Server 2003 is. Ezt a Windows Vistától a Windows Resource Protection váltotta fel.
 A regisztrációt nem igénylő COM-ot a Windows XP vezette be. Ez lehetővé teszi, hogy minden program a saját könyvtárában tárolja a COM regisztrációját, ahelyett, hogy egy központi COM lenne. Így az alkalmazások saját verzióval bírhatnak, amit a Mocrosoft "Side-by-Side Assembly"nek nevez. Ez azonban nem teljesül az EXE COM szerverekre vagy az olyan összetevőkre, mint az MDAC, MSXML, DirectX vagy az Internet Explorer.
 A Windows Me és a Windows 2000 óta a Windows Installer fejlettebb csomagkezelést végez, így nyomon követi a DLL függőséget. Ennek használatát bátorítani is kellett, és lebeszélni a felhasználókat a kézi telepítésről.
 Egy központi adatbázis is elvégezheti a DLL konfliktus megoldását. Ez ellenőrzi, hogy egy DLL-nél fennáll-e a kompatibilitás a különböző verziók között. Inkompatibilitás esetén a hozzáadhat egy adapter interfészt a régebbi programok számára, vagy külön csomagként telepítheti.
 Ha egy programozó vagy egy csapat megváltoztatja az általa használt könyvtárat, akkor választhatja a statikus linkelést vagy magával viheti a saját DLL-jét.
 Modularizáció szempontjából ugyan a DLL a legjobb, de statikus linkeléssel gyorsabb program készíthető. Modern rendszereken nem olyan kritikus a memória mennyisége, mint régen.
 A Windows Vistától kezdve a Windowsra a TrustedInstaller speciális szolgáltatás telepíti az operációs rendszer fájljait. Más felhasználók, még a SYSTEM sem írhatja felül a rendszerfájlokat. A Windows 7 ezt a védelmet a Registry egyes részeire is kiterjeszti.
 A webes alkalmazások azzal kerülik meg a problémát, hogy szerveren futnak egy külön buborékban, és a böngészőn keresztül kommunikálnak a klienssel.
 Hasonló problémák más operációs rendszerek alatt
 A "DLL hell", magyarul "DLL pokol" szakkifejezés definíció szerint kizárólag Windows operációs rendszerre vonatkozhat, mivel a több processz által is használható megosztott eljáráskönyvtárakat egyedül itt hívják DLL-nek, ugyanis eredetileg ez a kiterjesztés tartozott hozzájuk.
 Ugyanakkor megosztott eljáráskönyvtárak minden modernebb operációs rendszerben előfordulnak, csak a nevük más. Például Linux/Unix rendszerekben shared lib a nevük. A "DLL hell" probléma megfelelője elvileg velük kapcsolatban is előállhat, ám a ma használatos Linux rendszerek esetén több tényező is gátat vet neki:
 Linux (és a legtöbb Unix) alatt a kernel és a userspace folyamatok mind koncepcionálisan, mind strukturálisan élesen elhatárolódnak. Teljes rendszerleállást csak kernelhiba tud okozni, ám a shared libek teljes mértékben userspace-ben vannak. Ezért bármilyen shared lib-eredetű programhiba csak egyes programok hibás működését tudja okozni, magát a rendszert nem állíthatja le.
 A rendszer nyílt forráskódú volta miatt az egyes shared libek kezelői felülete is teljes mértékben megismerhető, és általában jól is dokumentált, ezért könnyebb őket a különböző verzióik között egymással kompatibilisre megírni
 A rendszer dinamikus linkere felhasználóként, akár futásidőben is beállítható, ezért nagyon könnyen kivitelezhető, hogy az egyes szoftverek más és más shared libeket használjanak. Erre szolgáló mechanizmus később a Windows-ban is megjelent (GAC: Global Assembly Cache).
 Jegyzetek
 Források
 Getting Out of DLL Hell on Microsoft TechNet
 Simplifying Deployment and Solving DLL Hell with the .NET Framework on MSDN
 Avoiding DLL Hell: Introducing Application Metadata in the Microsoft .NET Framework by Matt Pietrek
 Dr. Dobb's on DLL Hell (details on LoadLibraryEx)
 Joel on Software discussion
 Article on DLL Hell
 Fordítás
 Informatika


text:
 Avis juridique important
 |
 31999D0478
 1999/478/CE: Décision de la Commission, du 14 juillet 1999, renouvelant le comité consultatif de la pêche et de l'aquaculture [notifiée sous le numéro C(1999) 2042]
 Journal officiel n° L 187 du 20/07/1999 p. 0070 - 0073
 DÉCISION DE LA COMMISSIONdu 14 juillet 1999renouvelant le comité consultatif de la pêche et de l'aquaculture[notifiée sous le numéro C(1999) 2042](1999/478/CE)LA COMMISSION DES COMMUNAUTÉS EUROPÉENNES,vu le traité instituant la Communauté européenne,(1) considérant qu'il importe à la Commission de recueillir les avis des milieux concernés sur les questions soulevées par l'établissement d'une politique commune de la pêche (PCP);(2) considérant qu'un comité consultatif (CCP) a été créé dans le secteur de la pêche par la décision 71/128/CEE de la Commission(1) dont le texte a été remplacé en dernier lieu par la décision 89/4/CEE(2), modifiée par la décision 97/246/CE(3);(3) considérant qu'il paraît indiqué d'élargir, dans le cadre du CCP, le dialogue sur l'élaboration et la gestion de la PCP à l'ensemble des milieux concernés, notamment au secteur de l'aquaculture et aux organisations non professionnelles; considérant que, à cet effet, il est nécessaire de revoir la structure du comité;(4) considérant que, afin d'encourager la formulation d'analyses et de positions communes sur la PCP, il est utile d'inviter les membres du CCP à se saisir de questions les concernant en priorité;(5) considérant que pour un travail efficace il est nécessaire de limiter le nombre de membres du comité;(6) considérant qu'il est utile d'améliorer les conditions du dialogue grâce à une meilleure articulation entre une plénière, chargée d'orienter les travaux du comité et d'émettre des avis, et les groupes de travail chargés de préparer ces avis;(7) considérant que le mandat des membres du comité arrive à échéance le 31 juillet 1999 à l'issue d'une période de transition fixée afin de procéder à une réforme dudit comité et qu'il est donc opportun de procéder aux modifications du texte de la décision dans le sens indiqué ci-dessus;(8) considérant que dans un souci de clarté il convient de remplacer le texte de la décision 71/128/CEE,DÉCIDE:Article premier1. Il est constitué auprès de la Commission un comité consultatif de la pêche et de l'aquaculture, composé d'une plénière ci-après dénommée "le comité" et de quatre groupes de travail visés à l'article 7.2. Le comité est composé de représentants des milieux concernés suivants: les organisations professionnelles représentatives des entreprises de production, de transformation ou de négoce des produits de la pêche et de l'aquaculture et les organisations non professionnelles représentatives des intérêts de la consommation, de l'environnement et du développement.3. Sont en outre représentés dans les groupes définis à l'article 7 les experts du secteur de la pêche représentant les organismes scientifiques et/ou économiques, de crédit et de première mise en marché.Article 2Le comité peut être consulté par la Commission ou se saisir, à l'initiative de son président ou sur demande d'un ou plusieurs de ses membres, de questions relatives aux réglementations de la politique commune de la pêche et notamment sur les mesures que la Commission est amenée à prendre dans le cadre de ces réglementations ainsi que sur les questions économiques et sociales du secteur de la pêche à l'exception de celles qui concernent, en tant que partenaires sociaux, les employeurs et les travailleurs de la pêche.Article 3Le comité comprend vingt membres ci-après dénommés "membres du comité":1) Un siège est attribué à chacun des onze milieux concernés suivants numérotés de 1 à 11. Pour chacun de ces onze sièges il est prévu un membre titulaire et un membre suppléant.>TABLE>2) Siègent en outre de droit dans le comité le président et le vice-président du comité de dialogue sectoriel "pêche"(4), les présidents et vice-présidents des groupes de travail n° 1, 3 et 4 visés à l'article 7, le président du groupe de travail n° 2 visé à l'article 7.Article 41. Les membres du comité sont nommés par la Commission sur proposition des organismes constitués à l'échelon de la Communauté les plus représentatifs des milieux concernés visés à l'article 3, paragraphe 1. Le représentant des consommateurs est proposé par le comité des consommateurs(5).Pour chacun des sièges à pourvoir, à l'exception des sièges réservés au comité de dialogue sectoriel pêche, ces organismes proposent deux candidats de nationalité différente. Pour les sièges attribués aux milieux visés par l'article 3, paragraphe 1, les propositions précisent le nom du titulaire et celui du suppléant.Le mandat de membre du comité a une durée de trois ans. Il est renouvelable. Les fonctions exercées ne font l'objet d'aucune rémunération.Après expiration de la période de trois ans, les membres du comité restent en fonction jusqu'à ce qu'il soit pourvu à leur remplacement ou au renouvellement de leur mandat.Le mandat d'un membre prend fin avant l'expiration de la période de trois ans par démission ou décès.Il peut également être mis fin au mandat d'un membre lorque l'organisme qui a présenté la candidature demande son remplacement.Il est remplacé pour la durée du mandat restant à courir selon la procédure prévue au paragraphe 1.2. La liste des membres du comité est publiée par la Commission au Journal officiel des Communautés européennes, pour information.Article 5Le comité élit, pour une durée de trois ans, un président et deux vice-présidents. L'élection a lieu à la majorité des deux tiers des membres présents.Les membres du comité visés à l'article 3, paragraphe 2, composent le bureau du comité à l'exception du représentant des armateurs, membre du comité de dialogue sectoriel.Le bureau élit son président, prépare et organise les travaux des groupes de travail visés à l'article 7.Article 6À la demande de l'une des organisations visées dans l'article 4, paragraphe 1, le président peut inviter un délégué de cette organisation à assister aux réunions du comité. Il peut dans les mêmes conditions inviter à participer aux travaux du comité en tant qu'expert toute personne ayant une compétence particulière sur l'un des sujets inscrits à l'ordre du jour. Les membres suppléants peuvent assister à leurs frais aux réunions à titre d'observateurs.Article 7Le comité institue quatre groupes de travail afin de préparer ses avis.La dénomination de ces groupes ainsi que leurs présidences et compositions figurent à l'annexe de la présente décision.En accord avec la Commission, les participants aux groupes de travail sont choisis en fonction de l'ordre du jour de chaque réunion par les organismes constitués à l'échelon de la Communauté les plus représentatifs. Les représentants de la biologie ou de l'économie sont choisis par le CSTEP(6). La Commission peut, selon l'ordre du jour, désigner des experts supplémentaires.Article 81. Le comité se réunit sur convocation de la Commission en fonction d'un programme de travail annuel arrêté en accord avec la Commission. Le bureau se réunit sur convocation de son président en accord avec la Commission.2. Les représentants des services de la Commission participent aux réunions du comité du bureau et des groupes d'experts.3. Les services de la Commission assurent le secrétariat du comité, du bureau et des groupes d'experts.4. En accord avec la Commission, le comité élabore les règles relatives à l'exécution du programme de travail, à la préparation des réunions, à la tenue des séances, aux comptes rendus, aux prises de position ou relevés de conclusions, à la formulation des avis ou recommandations.Article 9Le comité est appelé à prendre position sur les demandes d'avis formulées par la Commission ainsi que sur les sujets figurant dans son programme de travail.La Commission, en sollicitant l'avis du comité, peut fixer le délai dans lequel l'avis devra être donné.Les prises de position des milieux concernés représentés figurent dans un compte rendu transmis à la Commission.Dans le cas où l'avis demandé fait l'objet d'un accord unanime du comité, celui-ci établit des conclusions communes qui sont jointes au compte rendu.Article 10Sans préjudice des dispositions de l'article 287 du traité, les membres du comité ainsi que ceux des groupes d'experts sont tenus de ne pas divulguer les renseignements dont ils ont eu connaissance par les travaux du comité ou des groupes de travail, lorsque la Commission informe ceux-ci que l'avis demandé ou la question posée porte sur une matière présentant un caractère confidentiel.Dans ce cas, seuls les membres du comité et les représentants des services de la Commission assistent aux séances.Article 11La décision 71/128/CEE et la décision 97/247/CE de la Commission(7) relative à la création d'une section spécialisée "aquaculture" du comité consultatif de la pêche sont abrogées.Article 12La présente décision entre en vigueur le 1er août 1999.Fait à Bruxelles, le 14 juillet 1999.Par la CommissionEmma BONINOMembre de la Commission(1) JO L 68 du 22.3.1971, p. 18.(2) JO L 5 du 7.1.1989, p. 33.(3) JO L 97 du 12.4.1997, p. 27.(4) JO L 225 du 12.8.1998, p. 27 (98/500/CE).(5) JO L 162 du 13.7.1995, p. 37.(6) JO L 297 du 2.12.1993, p. 25.(7) JO L 97 du 12.4.1997, p. 28.ANNEXEGroupes de travail visés à l'article 71. Intitulés des groupes de travailGroupe n° 1: Accès aux ressources et gestion des activités de pêcheGroupe n° 2: Aquaculture: élevages de poissons, crustacés et mollusquesGroupe n° 3: Marchés et politique commercialeGroupe n° 4: Questions générales: économie et analyse de filière2. Présidences et vice-présidencesUn représentant des armateurs privés préside les groupes de travail no 1 et n° 4.Un représentant des armateurs coopératifs vice-préside le groupe de travail no 1.Un représentant des éleveurs de poisson et un représentant des éleveurs de mollusques/crustacés président et vice-président en alternance le groupe de travail no 2.Un représentant des transformateurs préside le groupe de travail no 3.Un représentant des négociants vice-préside le groupe no 4.Un représentant des organisations de producteurs vice-préside le groupe no 3.3. Nombre de sièges par milieu concerné>TABLE>La Commission peut désigner des experts supplémentaires selon l'ordre du jour.


text:
Składy na czas trwania COSAFA Cup 2005. W nawiasach podane są kluby piłkarzy w czasie rozpoczęcia turnieju.
 Grupa A
 Trenerzy: Jean Francois Dhebon i Bonaventure Boana.
 Bramkarze: Robin Rakotonirina (Commune Majunga), Kandy Rambelomasina (ECO Redipharm).
 Obrońcy: Zafisalama Andriantsilaza (Stade Olympique Emyrne), Leonard Baraka (ECO Redipharm), Jimmy Fernand Rahajaniaiana (Stade Olympique Emyrne), Mamy Gervais Randrianrisoa (FC Antsanio), Jimmy Razakaniaina (Tfc PMU).
 Pomocnicy: Marius Maharesy (ECO Redipharm), Mario Miradji (ECO Redipharm), Dimby Rabeariniala (Ajesaia), Sidore Rafenoarinosy (ECO Redipharm), Tojoharijoro Razafindrabe (TIA Antsirabe), Fulgence Razaoniasy (AS Adema), Jean de l’Or Tsaralaza (AS Adema).
 Napastnicy: Rodson Joseph Dedy (Starlight Curepipe), Gervais Lantohasindrainy (AS Jirima Fanar), Praxis Rabemananjara (FC Pamplemousse), Paulin Voavy (Ajesaia).
 Trenerzy: Rajesh Gunesh i Elvis Antonie.
 Bramkarze: Nicholas Doro (Pamplemousse SC), Yannick Macoa (Pas Mates).
 Obrońcy: Henri Speville (AS Port Louis 2000), Cyril Mourgine (AS Port Louis 2000), Guillano Edouard (US Beau-Bassin/Rose Hill), Stephan L’Enfle (AS Port Louis 2000), Bassanio Diolle (Savanne SC), Jimmy Cundasamy (St Pierroise).
 Pomocnicy: Sebastien Bax (Santos), Desire Periatambee (Le Mans FC), Gilbert Bayaram (AS Port Louis 2000), Ricardo Naboth (La Possession), Jerry Louis (St Denis FC), Washley Laboucherie (Savanne S.C.).
 Napastnicy: Kersley Appou (AS Port Louis 2000), Christopher Perle (US Tamponnaise), Doddy Edouard (Faucon Flacq S.C.), Jiovanni Jubeau (Pamplemousse SC).
 Trener: Stuart Baxter.
 Bramkarze: Brian Baloyi (Mamelodi Sundowns), Tladi Mathibe (Kaizer Chiefs).
 Obrońcy: Robyn Johannes (University of Pretoria), Mbulelo Mabizela (bez klubu), Lefa Mogaila (Silver Stars), Lucas Thwala (Orlando Pirates), Lucas Tlhomelang (Bloemfontein Celtic).
 Pomocnicy: Lance Davids (TSV 1860 Monachium), Rowen Hendricks (FK Rostów), Junior Khanye (Kaizer Chiefs), Reagan Noble (Wits University), Siyabonga Siphika (Manning Rangers), Cyril Zuma (Maritzburg United).
 Napastnicy: Lerato Chabungu, Rudi Issacs (obaj University of Pretoria), Trando Mngomeni (Helsingborg), Katlego Mphela (Racing Strasbourg), Sandile Ndlovu (Dynamos).
 Trener: Bernard Dorasamy.
 Bramkarze: Nelson Sopha (St Michel FC), Ricky Rose (Anse Reunion FC).
 Obrońcy: Percy Larami (Red Star FC), Harry Libanotis (St Michel FC), Jonathan Bibi (La Passe FC), Brian Ravania (Red Star FC), Verna Rose (La Passe FC), Alex Nibourette (St Michel FC).
 Pomocnicy: Henry Dufrene (St Michel FC), Garry Robert (St Michel FC), Denis Barbe (Survivors FC), Vincent Volcere (Red Star FC), Joffrey Brutus (Red Star FC).
 Napastnicy: Philip Zialor (St Louis FC), Alpha Balde (St Louis FC), Wilness Brutus (Red Star FC), Robert Suzette (Sunshine FC), Jude Ladouce (La Passe FC), Ted Esther (La Passe FC).
 Grupa B
 Trener: Vesselin Jelusic.
 Bramkarze: Modiri Marumo (Botswana Defence Force XI), Kagiso Tshelametsi (Notwane).
 Obrońcy: Ernest Amos (TASC FC), Ndiapo Letsholathebe (Police XI), Alex Matshameko (Botswana Meat Commission FC), Khumo Motlhabankwe (Extension Gunners), Mompati Thuma (Mogoditshane Fighters).
 Pomocnicy: Seaba Gabanakgosi (Township Rollers), Nelson Gabolwelwe (Botswana Defence Force XI), Mogogi Gabonamong (Township Rollers), Moemedi Moatlhaping (Township Rollers), Michael Mogaladi (Botswana Defence Force XI), Tebego Mothusi (TASC FC), Tshepo Motlhabankwe (Extension Gunners), Keoagetse Radipotsane (Notwane).
 Napastnicy: Duncan Kgopolelo (Police XI), Pontsho Moloi (Notwane), Tshepiso Molwantwa (Township Rollers), Joel Mogorosi (Botswana Meat Commission FC), Kgakgamotso Pharo (Botswana Defence Force XI).
 Trener: Artur Semedo.
 Bramkarze: Rodrigo (Ferroviario Maputo), Victor (Desportivo Maputo).
 Obrońcy: Caito (Costa do Sol), Fred (Ferroviario Maputo), Kito (Ferroviario Maputo), Mano (Al-Sahel), Zaide (Ferroviario Nampula), Zito (Ferroviario Maputo).
 Pomocnicy: Artur (Maxaquene), Cantona (Ferroviario Maputo), Danito (Ferroviario Maputo), Domingues (Desportivo Maputo), Hagi (Ferroviario Maputo), Nelinho (Desportivo Maputo), Paulito (Mamelodi Sundowns).
 Napastnicy: Chana (Ferroviario Maputo), Mauricio (Ferroviario Maputo), To (Jomo Cosmos).
 Namibia
 Trener: Max Johnson.
 Bramkarze: Attiel Mbaha (Blue Waters), Efraim Tjihonge (Black Africa).
 Obrońcy: Richard Aoseb (Black Africa), Jeremia Baisako (Tigers FC), Richard Gariseb (Orlando Pirates), Nelson Geingob (Chief Santos), Moses Katjiteo (Black Africa), Gerson Keister (Black Africa), Steven Tjeenao (Chief Santos), Hartman Toromba (Black Africa).
 Pomocnicy: Charlie Aoseb (Eleven Arrows), Brian Gurirab (Chief Santos), Rudi Louw (Civics), Sydney Plaatjies (Blue Waters), Johannes Seibeb (African Stars).
 Napastnicy: Henrico Botes (Ramblers), Wilfred Coetzee (Black Africa), Heroldt Haimbodi (Golden Bees).
 Trener: Charles Mhlauri.
 Bramkarze: Tapiwa Kapini (Highlanders), Energy Murambadoro (Caps United).
 Obrońcy: Cephas Chimedza (Caps United), Herbert Dick (AmaZulu Bulawayo), Gift Lunga (Highlanders), James Matola (Buymore), Peter Moyo (Hwange FC), Method Mwanjili (Shabanie Mine), David Sengu (Caps United).
 Pomocnicy: Honour Gombani (Highlanders), Leo Kurauzvione (Dynamos Harare), Justice Majabvi (Lancashire Steel), Clement Matawu (Motor Action), Raymond Undi (Caps United).
 Napastnicy: Brian Badza (Caps United), Takesure Chinyama (Hwange FC), Sageby Sandaka (AmaZulu Bulawayo), Leonard Tsipa (Caps United).
 Grupa C
 Lesotho
 Trener: Tony Hey.
 Bramkarze: Thabo Khoboli (Lesotho Correctional Services), Isaah Mosala (Lioli).
 Obrońcy: Lengana Nkhethoa (Lesotho Defence Force), Mohapi Ntobo (Matlama), Moitheri Ntobo (Lesotho Correctional Services), Sheli Ramoseeka (Lioli), Sello Seholoholo (Matlama).
 Pomocnicy: Shalane Lehohla (Lesotho Correctional Services), Brown Makobe (Matlama), Boraro Matsoso (Liloi), Bushi Moletsane (Matlama), Bokang Mothoana (Likhopo), Malefetsane Pheko (Lesotho Defence Force), Ramashalane Taeli (Lesotho Correctional Services).
 Napastnicy: Refiloe Potse (Lesotho Correctional Services), Thulo Ranchobe (Lesotho Defence Force), Motlatsi Rantja (Matlama).
 Trener: Yasin Osman.
 Bramkarze: Simoen Kapuza (ESCOM), Swadick Sanudi (Bakili Bullets).
 Obrońcy: Godfrey Banda (Silver Strikers), Allan Kamanga Monomotapa (Highlanders FC), Peter Mponda Monomotapa (Highlanders FC), Maupo Msowoya (ESCOM), Petros Mwalweni (Bakili Bullets), Wisdom Ndhlovu (Bakili Bullets).
 Pomocnicy: Moses Chavula (Wanderers), James Chilapondwa (Bakili Bullets), Emmanuel Chipatala (Silver Strikers), Daniel Chitsulo (FC Kolonia), Joseph Kamwendo (Caps United), Fisher Kondowe (Bakili Bullets), John Maduka Bloemfontein (Celtic F.C.), Jacob Ngwira (ESCOM).
 Napastnicy: Noel Mkandawire (Civo United), Jimmy Zakazaka (Bakili Bullets).
 Trener: Nyanga Hlope.
 Bramkarze: Mlondi Mdluli (Manzini Wanderers), Njabuliso Simelane (Green Mamba).
 Obrońcy: Morris Dlamini (Royal Leopards), Sipho Dube (Green Mamba), Sipho Gumbi (Mbabane Swallows), Sabelo Mnisi (Mhlambanyatsi Rovers), Ngwazi Nxumalo (Manzini Wanderers), Mduduzi Sibiya (Manzini Wanderers), Vusi Soko (Young Buffaloes).
 Pomocnicy: Lwazi Maziya (Alabama University), Mxolisi Mthethwa (Royal Leopards), Sifiso Ntibane (Royal Leopards), Vusi Thumbatha (Sundowns), Tony Tsabedze (SuperSport United), Maxwell Zikalala (Green Mamba).
 Napastnicy: Taribo Bhembe (Alabama University), Mfanzile Dlamini (Mhlambanyatsi Rovers), Mzwandile Mamba (Mbabane Swallows).
 Trener: Kalusha Bwalya.
 Bramkarze: Kalililo Kakonje (Power Dynamos), Kennedy Mweene (Lusaka Celtic).
 Obrońcy: Clive Hachilensa (ZESCO United), Francis Kasonde (Power Dynamos), Misheck Lungu (Green Buffaloes), Joseph Musonda (ZESCO United), Billy Mwanza (Power Dynamos), Kennedy Nkethani (ZANACO).
 Pomocnicy: Isaac Chansa (Orlando Pirates), Rainford Kalaba (Kitwe United), Christopher Katongo (Jomo Cosmos), Felix Katongo (Green Buffaloes), Clifford Mulenga (University Pretoria), Numba Mumamba (ZANACO), Perry Mutapa (Orlando Pirates), Mark Sinyangwe (Green Buffaloes).
 Napastnicy: Collins Mbesuma (Kaizer Chiefs), Davies Mwape (Chambishi).
 Zobacz też
 COSAFA Cup 2005
 COSAFA Cup
 2005 w piłce nożnej
 2005 w Afryce