text:
 Avis juridique important
 |
 42000A0922(06)
 Acquis di Schengen - Accordo di adesione della Repubblica ellenica alla Convenzione di applicazione dell'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i Governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativa all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni firmata a Schengen il 19 giugno 1990, alla quale hanno aderito la Repubblica italiana con l'Accordo firmato a Parigi il 27 novembre 1990 e il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese con gli Accordi firmati a Bonn il 25 giugno 1991
 Gazzetta ufficiale n. L 239 del 22/09/2000 pag. 0083 - 0089
 ACCORDO DI ADESIONE DELLA REPUBBLICA ELLENICAalla Convenzione di applicazione dell'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i Governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativa all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni firmata a Schengen il 19 giugno 1990, alla quale hanno aderito la Repubblica italiana con l'Accordo firmato a Parigi il 27 novembre 1990 e il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese con gli Accordi firmati a Bonn il 25 giugno 1991Il REGNO DEL BELGIO, la REPUBBLICA FEDERALE DI GERMANIA, la REPUBBLICA FRANCESE, il GRANDUCATO DEL LUSSEMBURGO e il REGNO DEI PAESI BASSI, Parti della Convenzione di applicazione dell'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania, della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni, firmata a Schengen il 19 giugno 1990, qui di seguito indicata "la Convenzione del 1990", nonché la Repubblica italiana che ha aderito alla Convenzione del 1990 con l'Accordo firmato a Parigi il 27 novembre 1990 e il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese che hanno aderito alla Convenzione del 1990 con gli Accordi firmati a Bonn il 25 giugno 1991, da un lato,e la REPUBBLICA ELLENICA, d'altro lato,considerata la firma avvenuta a Madrid, il sei novembre millenovecentonovantadue, del protocollo di adesione del governo della Repubblica ellenica all'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni quale emendato dal Protocollo di adesione del governo della Repubblica italiana firmato a Parigi il 27 novembre 1990 e dai Protocolli di adesione del Regno di Spagna e della Repubblica portoghese firmati a Bonn il 25 giugno 1991,fondandosi sull'articolo 140 della Convenzione del 1990,HANNO CONVENUTO QUANTO SEGUE:Articolo 1Con il presente Accordo, la Repubblica ellenica aderisce alla Convenzione del 1990.Articolo 21. Gli agenti di cui all'articolo 40 paragrafo 4 della Convenzione del 1990 sono, per quanto riguarda la Republica ellenica: il personale di polizia appartenente alla "Ελληνική Αστυνομία" e al "Λιμενικό Σώμα", nelle rispettive attribuzioni, nonché, alle condizioni stabilite dagli accordi bilaterali appropriati di cui all'articolo 40 paragrafo 6 della Convenzione del 1990, per quanto riguarda le attribuzioni concernenti il traffico illecito di stupefacenti e sostanze psicotrope, il traffico d'armi e d'esplosivi ed il trasporto illecito di detriti tossici e nocivi, i funzionari che dipendono dall'Amministrazione delle dogane.2. L'autorità di cui all'articolo 40 paragrafo 5 della Convenzione del 1990 è, per la Repubblica ellenica: "Διεύθυνση Διεθωούς Αστυνομικής Συνεργασίας του Υπουργείου Δημοσμιας Τάξεως".Articolo 3Il Ministero competente di cui all'articolo 65 paragrafo 2 della Convenzione del 1990 è, per la Repubblica ellenica, il Ministero di Giustizia.Articolo 4Ai fini di estradizione tra le Parti contraenti della Convenzione del 1990, la Repubblica ellenica non farà uso delle proprie riserve formulate in merito agli articoli 7, 18 e 19 della Convenzione europea di estradizione del 13 dicembre 1957.Articolo 5Ai fini dell'assistenza giudiziaria in materia penale tra le Parti contraenti della Convenzione del 1990, la Repubblica ellenica non farà uso della propria riserva formulata in merito agli articoli 4 e 11 della Convenzione europea di assistenza giudiziaria in materia penale del 20 aprile 1959.Articolo 61. Il presente Accordo è soggetto a ratifica, approvazione o accettazione. Gli strumenti di ratifica, approvazione o accettazione saranno depositati presso il governo del Granducato di Lussemburgo; quest'ultimo notificherà il deposito a tutte le Parti contraenti.2. Il presente Accordo entrerà in vigore il primo giorno del secondo mese successivo al deposito degli strumenti di ratifica, approvazione o accettazione da parte degli Stati per i quali è entrata in vigore la Convenzione del 1990 e da parte della Repubblica ellenica.Nei confronti degli altri Stati, il presente accordo entrerà in vigore il primo giorno del secondo mese successivo alla data di deposito dei rispettivi strumenti di ratifica, approvazione o accettazione, purché il presente accordo sia entrato in vigore in conformità del disposto del paragrafo precedente.3. Il governo del Granducato di Lussemburgo notifica la data dell'entrata in vigore a ciascuna delle Parti contraenti.Articolo 71. Il governo del Granducato di Lussemburgo rimette al Governo della Repubblica ellenica copia conforme della Convenzione del 1990 nelle lingue francese, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca.2. Il testo della Convenzione del 1990, nella versione in lingua greca, viene allegato al presente Accordo e fa fede alle stesse condizioni dei testi della Convenzione del 1990 nelle versioni in lingua francese, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca.In fede di che, i sottoscritti, debitamente autorizzati, hanno apposto la loro firma in calce al presente Accordo.Fatto a Madrid, il sei novembre millenovecentonovantadue, nelle lingue francese, greca, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca, i sette testi facenti ugualmente fede, in un esemplare originale, che verrà deposito presso gli archivi del governo del Granducato di Lussemburgo, il quale ne rimetterà copia conforme a ciascuna delle Parti contraenti.Per il governo del Regno del Belgio>PIC FILE= "L_2000239IT.008401.TIF">Per il governo della Repubblica federale di Germania>PIC FILE= "L_2000239IT.008402.TIF">Per il governo della Repubblica ellenica>PIC FILE= "L_2000239IT.008403.TIF">Per il governo del Regno di Spagna>PIC FILE= "L_2000239IT.008404.TIF">Per il governo della Repubblica francese>PIC FILE= "L_2000239IT.008501.TIF">Per il governo della Repubblica italiana>PIC FILE= "L_2000239IT.008502.TIF">Per il governo di Granducato di Lussemburgo>PIC FILE= "L_2000239IT.008503.TIF">Per il governo del Regno dei Paesi Bassi>PIC FILE= "L_2000239IT.008504.TIF">Per il governo della Repubblica portoghese>PIC FILE= "L_2000239IT.008505.TIF">ATTO FINALEI. In occasione della firma dell'Accordo di adesione della Repubblica ellenica alla Convenzione di applicazione dell'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni, firmata a Schengen il 19 giugno 1990, alla quale hanno aderito la Repubblica italiana con l'Accordo di adesione firmato a Parigi il 27 novembre 1990, il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese con gli Accordi di adesione firmati a Bonn il 25 giugno 1991, la Repubblica ellenica accetta l'atto finale, il processo verbale e la dichiarazione comune dei Ministri e Segretari di Stato, firmati al momento delle firma della Convenzione del 1990.La Repubblica ellenica accetta le dichiarazioni comuni e prende nota delle dichiarazioni unilaterali in essi contenute.Il governo del Granducato di Lussemburgo rimette al governo della Repubblica ellenica copia conforme dell'atto finale, del processo verbale e della dichiarazione comune dei Ministri e Segretari di Stato firmati in occasione della firma della Convenzione del 1990, nelle lingue francese, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca.I testi dell'atto finale, del processo verbale e della dichiarazione comune dei Ministri e Segretari di Stato firmati in occasione della firma della Convenzione del 1990, nella versione in lingua greca, sono allegati al presente atto finale e fanno fede alle stesse condizioni degli altri testi nelle lingue francese, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca.II. In occasione della firma dell'Accordo di adesione della Repubblica ellenica alla Convenzione di applicazione dell'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni, firmata a Schengen ill 19 giugno 1990, al quale hanno aderito la Repubblica italiana con l'Accordo firmato a Parigi il 27 novembre 1990 e il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese con gli Accordi di adesione firmati a Bonn il 25 giugno 1991, le Parti contraenti hanno adottato le seguenti dichiarazioni:1) Dichiarazione comune relativa all'Articolo 6 dell'Accordo di adesioneGli Stati firmatari si informano reciprocamente, prima dell'entrata in vigore dell'Accordo di adesione, di tutte le circostanze che rivestono importanza per le materie oggetto della Convenzione del 1990 e per l'entrata in vigore dell'Accordo di adesione.Il presente Accordo di adesione entrerà in vigore tra gli Stati nei quali è entrata in vigore la Convenzione del 1990 e la Repubblica ellenica solo quando saranno realizzate le condizioni necessarie per l'applicazione della Convenzione del 1990 in questi Stati e quando i controlli alle frontiere esterne saranno in essi effettivi.Nei confronti degli altri Stati, il presente Accordo di adesione entrerà in vigore solo quando saranno realizzate le condizioni necessarie per l'applicazione della Convenzione del 1990 e quando i controlli alle frontiere esterne saranno in essi effettivi.2) Dichiarazione comune relativa all'articolo 9 paragrafo 2 della Convenzione del 1990Le Parti contraenti precisano che, all'atto della firma dell'Accordo di adesione della Repubblica ellenica alla Convenzione del 1990, il regime comune dei visti, di cui all'articolo 9, paragrafo 2 della Convenzione del 1990, si riferisce al regime comune agli Stati firmatari della suddetta Convenzione, applicato dal 19 giugno 1990.3) Dichiarazione comune relativa alla protezione dei datiLe Parti contraenti prendono atto che il governo della Repubblica ellenica s'impegna ad adottare, prima della ratifica dell'Accordo di adesione alla Convenzione del 1990, tutte le iniziative necessarie affinché la legislazione ellenica venga completata conformemente alla Convenzione del Consiglio d'Europa del 28 gennaio 1981 sulla protezione delle persone nei riguardi del trattamento automatizzato dei dati di natura personale, e nel rispetto della raccomandazione R (87) 15 del 17 settembre 1987 del Comitato dei Ministri del Consiglio d'Europa tendente a regolamentare l'utilizzazione dei dati di natura personale nel settore della polizia, al fine di dare completa applicazione alle disposizioni degli articoli 117 e 126 della Convenzione del 1990 ed alle altre disposizioni di tale Convenzione relative alla protezione dei dati a carattere personale, di modo che sia raggiunto un livello di protezione compatibile con le disposizioni pertinenti della Convenzione del 1990.4) Dichiarazione comune relativa all'articolo 41 della Convenzione del 1990Le Parti contraenti prendono atto che il governo della Repubblica ellenica non ha designato le autorità di cui all'articolo 41 paragrafo 6, né ha fatto una dichiarazione ai sensi dell'articolo 41 paragrafo 9, perché il disposto del quinto paragrafo, lettera b), dell'articolo 41, tenuto conto della posizione geografica della Grecia, si oppone all'applicazione dello stesso nelle relazioni tra la Grecia e le altre Parti contraenti.Il procedimento adottato nella fattispecie dal governo greco fa salvo il disposto dell'articolo 137.5) Dichiarazione comune relativa al Monte AthosRiconoscendo che lo statuto speciale accordato al Monte Athos, garantito dell'articolo 105 della Costituzione ellenica e dalla Carta del Monte Athos, è giustificato esclusivamente da motivi di carattere spirituale e religioso, le Parti contraenti cureranno di tenerne conto nell'applicazione e nella futura elaborazione delle disposizioni dell'Accordo di Schengen del 1985 e della Convenzione di applicazione del 1990.III. Le parti contraenti prendono atto delle seguenti dichiarazioni della Repubblica ellenica:1) Dichiarazione della Repubblica ellenica relativa agli Accordi di adesione della Repubblica italiana, del Regno di Spagna e della Repubblica portogheseIl governo della Repubblica ellenica prende atto del contenuto degli Accordi di adesione della Repubblica italiana, del Regno di Spagna e della Repubblica portoghese alla Convenzione del 1990, nonché del contenuto degli atti finali e delle dichiarazioni allegate a tali Accordi.Il governo del Granducato di Lussemburgo rimetterà copia conforme dei summenzionati strumenti al governo della Repubblica ellenica.2) Dichiarazione della Repubblica ellenica relativa all'assistenza giudiziaria in materia penaleIl governo della Repubblica ellenica s'impegna ad esaminare con la massima sollecitudine le domande giudiziarie fatte dalle altre Parti contraenti, compreso quando sono indirizzate direttamente alle autorità giudiziarie greche secondo la procedura di cui all'articolo 53 paragrafo 1 della Convenzione del 1990.3) Dichiarazione relativa all'articolo 121 della Convenzione del 1990Il governo della Repubblica ellenica dichiara che applicherà, fatta eccezione per i frutti freschi di citrus, le sementi di cotone e di erba medica, le semplificazioni fitosanitarie di cui all'articolo 121 della Convenzione del 1990 dal momento della firma dell'Accordo di adesione alla Convenzione del 1990.Tuttavia, per quanto concerne i frutti freschi di citrus, la Repubblica ellenica trasporrà il disposto dell'articolo 121 e le misure ad esso relative al più tardi il 1o gennaio 1993.Fatto a Madrid, il sei novembre millenovecentonovantadue, nelle lingue francese, greca, italiana, olandese, portoghese, spagnola e tedesca, i sette testi facenti ugualmente fede, in un esemplare originale, che verrà deposito presso gli archivi del governo del Granducato del Lussemburgo, il quale ne rimetterà copia conforme a ciascuna delle Parti contraenti.Per il governo del Regno del Belgio>PIC FILE= "L_2000239IT.008801.TIF">Per il governo della Repubblica federale di Germania>PIC FILE= "L_2000239IT.008802.TIF">Per il governo della Repubblica ellenica>PIC FILE= "L_2000239IT.008803.TIF">Per il governo del Regno di Spagna>PIC FILE= "L_2000239IT.008804.TIF">Per il governo della Repubblica francese>PIC FILE= "L_2000239IT.008805.TIF">Per il governo della Repubblica italiana>PIC FILE= "L_2000239IT.008806.TIF">Per il governo del Granducato di Lussemburgo>PIC FILE= "L_2000239IT.008807.TIF">Per il governo del Regno dei Paesi Bassi>PIC FILE= "L_2000239IT.008808.TIF">Per il governo della Repubblica portoghese>PIC FILE= "L_2000239IT.008809.TIF">DICHIARAZIONE DEI MINISTRI E SEGRETARI DI STATOIl sei novembre millenovecentonovantadue, i rappresentanti dei governi del Regno del Belgio, della Repubblica federale di Germania, del Regno di Spagna, della Repubblica francese, della Repubblica ellenica, della Repubblica italiana, del Granducato di Lussemburgo, del Regno dei Paesi Bassi e della Repubblica portoghese hanno firmato a Madrid l'Accordo di adesione della Repubblica ellenica alla Convenzione di applicazione dell'Accordo di Schengen del 14 giugno 1985 tra i governi degli Stati dell'Unione economica Benelux, della Repubblica federale di Germania e della Repubblica francese relativo all'eliminazione graduale dei controlli alle frontiere comuni, firmata a Schengen il 19 giugno 1990, alla quale hanno aderito la Repubblica italiana con l'Accordo firmato a Parigi il 27 novembre 1990 e il Regno di Spagna e la Repubblica portoghese con gli Accordi firmati a Bonn il 25 giugno 1991.Essi hanno preso atto che il rappresentante del governo della Repubblica ellenica ha dichiarato associarsi alla dichiarazione fatta a Schengen il 19 giugno 1990 dai Ministri e Segretari di Stato rappresentanti i governi del Regno del Belgio, della Repubblica federale di Germania, della Repubblica francese, del Granducato di Lussemburgo e del Regno dei Paesi Bassi ed alla decisione confermata alla stessa data in occasione della firma della Convenzione d'applicazione dell'Accordo di Schengen, alle quali ha aderito il governo della Repubblica italiana, del Regno di Spagna e della Repubblica portoghese.


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
28.3.98 DA De Europñiske Fñllesskabers Tidende C 94/15
 Ð meddelelsens punkt 2 i strid med EF-traktatens erhvervsdrivende, som er bosat i Frankrig, men arbej-
 artikel 73 B og Rådets direktiv 88/361/EéF, idet der der i en anden medlemsstat.
 stilles krav om en lùbetid på mindst to år for uden-
 landske kreditinstitutters vñrdipapiremissioner på det Ð Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens
 tyske marked, og det herved gùres vanskeligere for omkostninger.
 sådanne kreditinstitutter at foretage emissioner end for
 tyske kreditinstitutter. Sùgsmålsgrunde og vñsentligste argumenter:
 CRDS (contribution pour le remboursement de la dette
 I modsñtning til, hvad forbundsregeringen har gjort gñl-
 sociale Ð bidrag til dñkning af underskuddet af de sociale
 dende, kan restriktioner for de frie kapitalbevñgelser
 sikringsordninger) blev indfùrt ved bekendtgùrelse nr. 96-
 ifùlge systematikken i artikel 73 B ff. og ordlyden af
 50 af 24. januar 1996, og provenuet overfùres til den
 artikel 109 E, stk. 2, litra a), fùrste led, i hvert fald ikke
 Caisse d'amortissement de la dette sociale, der blev opret-
 begrundes med valutapolitiske krav fra medlemsstaternes
 tet i henhold til den nñvnte bekendtgùrelse. Fysiske perso-
 side. De i meddelelsen opstillede restriktioner er under alle
 ner, som i henhold til de franske skattebestemmelser
 omstñndigheder i strid med proportionalitetsprincippet,
 betragtes som hjemmehùrende i Frankrig, skal betale
 fordi der Ð som en lang rñkke andre medlemsstaters
 CRDS, bl.a. af deres erhvervsindtñgter og indkomstsurro-
 eksempel viser Ð også kan fùres kontrol med pengemñng-
 gater. Skattepligtige personer, der er hjemmehùrende i
 den, uden at der opstilles restriktioner for de frie kapital-
 Frankrig, men hvis erhvervsindtñgter eller indkomstsurro-
 bevñgelser.
 gater hidrùrer fra en anden medlemsstat, er således omfat-
 tet af bestemmelserne om CRDS.
 I modsñtning til, hvad forbundsregeringen har gjort gñl-
 dende, angår bestemmelser, hvorefter der kun over for Da formålet med CRDS er at bidrage til finansieringen af
 indenlandske banker stilles mindstereservekrav for obliga- alle sikringsgrenene under den almindelige sociale sikrings-
 tioner, der udelukkende emitteres i indlandet, kun rent ordning i Frankrig, er der tale om et bidrag til social sik-
 indenlandske forhold. Der er således ikke tale om en dis- ring, der er omfattet af anvendelsesområdet for forordning
 krimination, der er fñllesskabsretligt relevant. (EéF) nr. 1408/71.
 (1) Rådets direktiv 88/361/EéF af 24. juni 1988 om gennem- Opkrñvningen af CRDS af erhvervsindtñgter og ind-
 fùrelse af traktatens artikel 67 (EFT L 178 af 8.7.1988, s. 5). komstsurrogater for personer, der er bosat i Frankrig, men
 (2) Rådets andet direktiv 89/646/EéF af 15. december 1989 om som arbejder i en anden medlemsstat, som f.eks. grñnsear-
 samordning af lovgivningen om adgang til at optage og udùve bejdere, er i strid med regelen om, at kun eÂn lovgivning
 virksomhed som kreditinstitut og om ñndring af direktiv 77/ finder anvendelse, idet CRDS, som skal finansiere de soci-
 780/EéF (EFT L 386 af 30.12.1989, s. 1). ale sikringsordninger, opkrñves af indtñgter, for hvilke der
 (3) »Erklärung der Deutschen Bundesbank zu DM-Emissionen« af allerede i beskñftigelsesstaten, der i henhold til artikel 13 i
 3. juli 1992.
 forordning (EéF) nr. 1408/71 er den eneste stat, der er
 kompetent med hensyn til social sikring, allerede er
 opkrñvet samtlige sociale bidrag.
 Den omstñndighed, at CRDS opkrñves af sådanne ind-
 tñgter, for hvilke der allerede er opkrñvet sociale bidrag i
 Sag anlagt den 12. februar 1998 af Kommissionen for De beskñftigelsesstaten, er uforenelig med ovennñvnte forord-
 Europñiske Fñllesskaber mod Den Franske Republik ning og er en hindring for udùvelsen af de grundlñggende
 friheder, der er sikret ved EF-traktatens artikel 48 og 52.
 (Sag C-34/98)
 (98/C 94/31) (1) Rådets forordning (EéF) nr. 1408/71 af 14. juni 1971 om
 anvendelse af de sociale sikringsordninger på arbejdstagere,
 selvstñndige erhvervsdrivende og deres familiemedlemmer, der
 flytter inden for Fñllesskabet (EFT 1971 II, s. 366).
 Ved De Europñiske Fñllesskabers Domstol er der den
 12. februar 1998 anlagt sag mod Den Franske Republik af
 Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber ved juri-
 disk konsulent Peter Hillenkamp og HeÂleÁne Michard,
 Kommissionens Juridiske Tjeneste, som befuldmñgtigede,
 og med valgt adresse i Luxembourg hos Carlos Gómez de
 la Cruz, Wagner-Centret, Kirchberg. Slettelse af sag C-72/97 (1)
 (98/C 94/32)
 Kommissionen har nedlagt fùlgende påstande:
 Ved kendelse af 18. november 1997 har prñsidenten for
 De Europñiske Fñllesskabers Domstol besluttet, at sag
 Ð Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat C-72/97, Kommissionen for De Europñiske Fñllesskaber
 sine forpligtelser i henhold til EF-traktatens artikel 48 mod Kongeriget Spanien, skal slettes af registret.
 og 52 og artikel 13 i forordning (EéF) nr. 1408/71 (1),
 idet den opkrñver CRDS (contribution pour le rem- (1) EFT C 108 af 5.4.1997.
 boursement de la dette sociale) af erhvervsindtñgter og
 indkomstsurrogater for arbejdstagere og selvstñndige


type: legislation

text:
 Tärkeä oikeudellinen huomautus
 |
 52009PC0055(01)
 Ehdotus: neuvoston päätös Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisesta /* KOM/2009/0055 lopull. */
 [pic] | EUROOPAN YHTEISÖJEN KOMISSIO |Bryssel 12.2.2009KOM(2009) 55 lopullinen2009/0020 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisestaEhdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä(komission esittämä)PERUSTELUT1. POLIITTINEN JA OIKEUDELLINEN TAUSTANeuvoston asetuksella (EY) N:o 1932/2006[1] muutettiin luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi Euroopan unionin ulkorajoja ylittäessään (viisumipakkoluettelo), ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske (viisumivapausluettelo), annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 539/2001[2] muun muassa niin, että kuusi kolmatta maata siirrettiin viisumipakkoluettelosta viisumivapausluetteloon. Kyseiset maat ovat Antigua ja Barbuda, Bahama, Barbados, Mauritius, Saint Kitts ja Nevis sekä Seychellit. Asetuksessa todetaan, että näiden maiden kansalaisten viisumivapauden olisi tultava voimaan vasta kun Euroopan yhteisön ja kyseisten maiden välillä on tehty kahdenvälinen viisumivapaussopimus, joka on myös tullut voimaan. Asetus annettiin 21. joulukuuta 2006 ja se tuli voimaan tammikuussa 2007.Tällä välin Karibian yhteisön (Caricom) maat ottivat 15. tammikuuta 2007 (määräaika siirrettiin myöhemmin 1. päivään helmikuuta) käyttöön useiden EU:n jäsenvaltioiden kansalaisia koskevan erikoisviisumijärjestelmän Karibian yhteisön alueella vuonna 2007 järjestettyjen kriketin maailmanmestaruuskisojen vuoksi (EU:n kansalaisia ei kohdeltu tasavertaisesti, sillä muiden jäsenvaltioiden kansalaisten viisumivapaus säilyi). Koska viisumipakko otettiin käyttöön uuden yhteisön asetuksen suotuisista säännöksistä huolimatta, näiden kolmansien maiden kanssa käytäviä viisumivapausneuvotteluja koskevien valtuutusluonnosten valmistelua lykättiin.Väliaikainen viisumijärjestelmä päättyi 15. toukokuuta 2007, ja neuvosto hyväksyi kuuden maan kanssa käytäviä neuvotteluja koskevat valtuutukset 5. kesäkuuta 2008. Tätä ennen eli 13. maaliskuuta 2008 Brysselissä järjestettiin alustava kokous kyseisten kuuden maan edustajien kanssa eräistä institutionaalisista ja teknisistä seikoista.Viisumivapautta koskevat muodolliset neuvottelut alkoivat heinäkuussa 2008 kunkin kuuden maan kanssa erikseen. Neuvottelujen toinen kierros käytiin 16. lokakuuta 2008 yhteisessä kokouksessa.Jäsenvaltioille tiedotettiin neuvotteluista ja niitä konsultoitiin kolme kertaa neuvoston viisumityöryhmässä.Sopimukset parafoitiin neljän maan kanssa 12. marraskuuta 2008 ja muiden kahden maan kanssa 19. marraskuuta.Yhteisön kannalta sopimuksen oikeusperustana on EY:n perustamissopimuksen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohta yhdessä sen 300 artiklan kanssa.Liitteenä olevat ehdotukset muodostavat oikeudellisen välineen sopimuksen allekirjoittamista ja tekemistä varten. Neuvosto päättää asiasta määräenemmistöllä. Euroopan parlamenttia on kuultava virallisesti sopimuksen tekemisestä EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 3 kohdan mukaisesti.Ottaen huomioon ajan, joka on kulunut siitä, kun Bahaman liittovaltio, jäljempänä ’Bahama’, siirrettiin viisumivapausluetteloon muuttamalla neuvoston asetusta (EY) N:o 539/2001, siihen, kun viisumivapaussopimus tehtiin, sen, että Bahama voi saattaa päätökseen sisäisen ratifiointimenettelyn lyhyessä ajassa ja ottaen huomioon myös Sveitsin tilanteen, sillä Sveitsi soveltaa Schengenin säännöstöä täysimääräisesti joulukuusta 2008 alkaen ja on jo myöntänyt Bahamalle viisumivapauden, allekirjoittamista koskevassa päätösehdotuksessa vahvistetaan, että sopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivästä alkaen perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti.Sopimuksen tekemistä koskevassa päätösehdotuksessa säädetään sopimuksen käytännön soveltamisessa tarvittavista sisäisistä järjestelyistä. Siinä säädetään muun muassa, että sopimuksen 6 artiklalla perustettavassa sekakomiteassa yhteisöä edustaa Euroopan komissio jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustamana.Sopimuksen 6 artiklan 4 kohdan mukaan sekakomitea vahvistaa oman työjärjestyksensä. Yhteisön kannan tähän asiaan vahvistaa komissio neuvoston nimeämää erityiskomiteaa kuultuaan.2. NEUVOTTELUJEN TULOKSETKomissio katsoo, että neuvoston neuvotteluohjeissaan asettamat tavoitteet on saavutettu ja että yhteisö voi hyväksyä viisumivapautta koskevan sopimuksen luonnoksen.Sopimuksen lopullisen sisällön voi esittää tiivistetysti seuraavasti:TarkoitusSopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Bahaman kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään kolmeksi kuukaudeksi kuuden kuukauden aikana.Bahama on jo myöntänyt useiden jäsenvaltioiden kansalaisille viisumivapauden. Kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaisen kohtelun varmistamiseksi sopimukseen on sisällytetty määräys, jonka mukaan Bahama voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden osalta ja vastaavasti yhteisö voi keskeyttää sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sopimuksen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin erityistilanne otetaan huomioon johdanto-osassa.SoveltamisalaViisumivapaus kattaa kaikki henkilöryhmät (henkilöt, joilla on tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi tai virkamatkapassi), jotka matkustavat eri tarkoituksissa, lukuun ottamatta henkilöitä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan. Viimeksi mainitun ryhmän osalta kukin jäsenvaltio ja myös Bahama voivat vapaasti vaatia toisen sopimuspuolen kansalaisilta viisumin sovellettavan yhteisön tai kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi sopimuksen liitteenä on yhteinen julistus siitä, miten olisi määriteltävä niiden henkilöiden ryhmä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.Oleskelun pituusSopimuksessa otetaan huomioon niiden jäsenvaltioiden tilanne, jotka eivät vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti. Viisumivapaus antaa Bahaman kansalaisille oikeuden oleskella kolme kuukautta kunkin kyseisen jäsenvaltion (Kypros, Bulgaria, Romania) alueella, niin kauan kuin kyseiset maat eivät kuulu sisärajattomaan Schengen-alueeseen, riippumatta ajasta, joka koskee oleskelua koko Schengen-alueella.Maantieteellinen soveltamisalaSopimuksessa on määräyksiä alueista, joihin sopimusta sovelletaan: Ranskan ja Alankomaiden tapauksessa viisumivapaus antaisi mainittujen kuuden maan kansalaisille oikeuden oleskella vain kyseisten jäsenvaltioiden Euroopassa sijaitsevilla alueilla.JulistuksetSopimukseen on liitetty yhteisiä julistuksia, jotka koskevat- kattavaa tiedottamista viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja muista seikoista, kuten maahantuloedellytyksistä, ja- sitä, miten lasketaan kolmen kuukauden oleskeluaika Schengen-alueella kuuden kuukauden aikana.Myös Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin tiivis osallistuminen Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen mainitaan sopimuksen liitteenä olevassa yhteisessä julistuksessa.3. PÄÄTELMÄTEdellä esitetyn perusteella komissio ehdottaa, että neuvosto- päättää, että sopimus allekirjoitetaan yhteisön nimissä, ja valtuuttaa neuvoston puheenjohtajan nimeämään henkilön tai henkilöt, jo(i)lla on valtuutus allekirjoittaa sopimus yhteisön puolesta;- hyväksyy sopimuksen väliaikaisen soveltamisen odotettaessa sen voimaantuloa;- hyväksyy Euroopan parlamenttia kuultuaan liitteenä olevan Euroopan yhteisön ja Bahaman välisen sopimuksen lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudesta. Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen allekirjoittamisesta ja väliaikaisesta soveltamisestaEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen[3],sekä katsoo seuraavaa:(1) Neuvoston asetuksella (EY) N:o 1932/2006 muutettiin luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi Euroopan unionin ulkorajoja ylittäessään (viisumipakkoluettelo), ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske (viisumivapausluettelo), annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 539/2001 muun muassa niin, että Bahaman liittovaltio, jäljempänä ’Bahama’, siirrettiin viisumipakkoluettelosta viisumivapausluetteloon. Asetuksessa todetaan, että viisumivapauden olisi tultava voimaan vasta kun Euroopan yhteisön ja Bahaman välillä on tehty kahdenvälinen viisumivapautta koskeva sopimus, joka on tullut voimaan.(2) Neuvosto valtuutti 5 päivänä kesäkuuta 2008 tekemällään päätöksellä komission neuvottelemaan Euroopan yhteisön ja Bahaman välillä tehtävästä lyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaussopimuksesta.(3) Sopimusta koskevat neuvottelut aloitettiin 4 päivänä heinäkuuta 2008, ja ne saatiin päätökseen 16 päivänä lokakuuta 2008.(4) Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 2008 parafoitu sopimus olisi allekirjoitettava [...] sillä varauksella, että se lopullisesti tehdään myöhemmin.(5) Allekirjoittamista koskevassa päätöksessä olisi määrättävä sopimuksen väliaikaisesta soveltamisesta EY:n perustamissopimuksen 300 artiklan 2 kohdan mukaisesti.(6) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan ja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se sen vuoksi sido niitä eikä sitä sovelleta niihin,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaNeuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jo(i)lla on valtuudet allekirjoittaa Euroopan yhteisön puolesta lyhytaikaista oleskelua koskeva Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välinen viisumivapaussopimus, joka käsittää sopimuksen tekstin ja siihen liittyvät julistukset, sillä varauksella, että sopimus lopullisesti tehdään myöhemmin.2 artiklaSopimusta sovelletaan väliaikaisesti sen allekirjoittamispäivästä alkaen kunnes sopimuksen tekemistä koskevat menettelyt on saatettu päätökseen.Tehty Brysselissä päivänä kuuta .Neuvoston puolestaPuheenjohtaja 2009/0020 (CNS)Ehdotus:NEUVOSTON PÄÄTÖSEuroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välisen lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestäEUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jokaottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 2 kohdan b alakohdan i alakohdan yhdessä 300 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäisen virkkeen ja 300 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan kanssa,ottaa huomioon komission ehdotuksen[4],ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon[5],sekä katsoo seuraavaa:(1) Komissio on neuvotellut Euroopan yhteisön puolesta lyhytaikaista oleskelua koskevan viisumivapaussopimuksen tekemisestä Bahaman liittovaltion kanssa.(2) Tämä sopimus on allekirjoitettu Euroopan yhteisön puolesta [...] 2009 sillä varauksella, että se lopullisesti tehdään myöhemmin, [...] tehdyn neuvoston päätöksen .../.../EY mukaisesti.(3) Sopimuksella perustetaan sopimuksen hallinnoinnista vastaava sekakomitea, joka vahvistaa työjärjestyksensä. On aiheellista säätää tässä tapauksessa yksinkertaistetun menettelyn noudattamisesta yhteisön kannan vahvistamisessa.(4) Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan ja Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti eivät osallistu tämän päätöksen tekemiseen eikä se sen vuoksi sido niitä eikä sitä sovelleta niihin,ON PÄÄTTÄNYT SEURAAVAA:1 artiklaHyväksytään täten yhteisön puolesta Euroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltion välinen lyhytaikaista oleskelua koskeva sopimus viisumivapaudesta.Sopimuksen teksti on tämän päätöksen liitteenä.2 artiklaNeuvoston puheenjohtaja tekee sopimuksen 8 artiklan 1 kohdassa määrätyn ilmoituksen [6].3 artiklaSopimuksen 6 artiklalla perustettavassa asiantuntijoiden sekakomiteassa yhteisöä edustaa komissio jäsenvaltioiden asiantuntijoiden avustamana.4 artiklaKomissio vahvistaa asiantuntijoiden sekakomiteassa esitettävän yhteisön kannan sopimuksen 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetusta komitean työjärjestyksestä kuultuaan asiasta neuvoston nimeämää erityiskomiteaa.5 artiklaTämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä .Tehty Brysselissä päivänä kuuta .Neuvoston puolestaPuheenjohtajaLIITEEuroopan yhteisön ja Bahaman liittovaltionvälinenSOPIMUSlyhytaikaista oleskelua koskevasta viisumivapaudestaEuroopan yhteisö, jäljempänä ’yhteisö’,sekäBahaman liittovaltio, jäljempänä ’Bahama’,jäljempänä ’sopimuspuolet’, jotka1) tarkoituksenaan kehittää edelleen sopimuspuolten välisiä ystävällisiä suhteita ja helpottaa matkustamista varmistamalla kansalaisilleen viisumivapaa maahantulo ja lyhytaikainen oleskelu;2) ottavat huomioon 21 päivänä joulukuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1932/2006[7], jolla muutettiin luettelon vahvistamisesta kolmansista maista, joiden kansalaisilla on oltava viisumi ulkorajoja ylittäessään, ja niistä kolmansista maista, joiden kansalaisia tämä vaatimus ei koske, annettua asetusta (EY) N:o 539/2001[8] muun muassa siirtämällä kuusi kolmatta maata, mukaan lukien Bahama, niiden kolmansien maiden luetteloon, joiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän oleskellessaan lyhyen ajan EU:n jäsenvaltioissa;3) ottavat huomioon, että neuvoston asetuksen (EY) N:o 1932/2006 2 artiklassa säädetään, että viisumivapautta on sovellettava kyseisiin kuuteen maahan vasta siitä päivästä lähtien, jona Euroopan yhteisön ja kyseisen kolmannen maan välinen viisumivapaussopimus tulee voimaan;4) toteavat, että useiden jäsenvaltioiden kansalaiset on vapautettu viisumipakosta heidän matkustaessaan Bahamaan enintään kolmen tai kahdeksan kuukauden ajaksi, kun taas toisten jäsenvaltioiden kansalaisiin sovelletaan viisumipakkoa;5) haluavat varmistaa, että kaikkien EU:n kansalaisten tasavertaista kohtelua koskevaa periaatetta noudatetaan;6) ottavat huomioon, että henkilöt, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan lyhytaikaisen oleskelunsa aikana, eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, minkä vuoksi tämän ryhmän osalta viisumipakkoon tai siitä myönnettävään vapautukseen ja työnsaantiin sovelletaan edelleen asiaa koskevia yhteisön sääntöjä ja jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä sekä Bahaman kansallista lainsäädäntöä;7) ottavat huomioon Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta tehdyn pöytäkirjan sekä Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan yhteisön perustamissopimukseen liitetyn, Schengenin säännöstön sisällyttämisestä osaksi Euroopan unionia tehdyn pöytäkirjan ja vahvistavat, että tämän sopimuksen määräyksiä ei sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan eikä Irlantiin,OVAT SOPINEET SEURAAVAA:1 artikla – KohdeTässä sopimuksessa määrätään Euroopan unionin ja Bahaman kansalaisten mahdollisuudesta matkustaa viisumivapaasti toisen sopimuspuolen alueelle enintään kolmeksi kuukaudeksi kuuden kuukauden aikana.2 artikla – MääritelmätTässä sopimuksessa tarkoitetaan:1. ’jäsenvaltiolla’ mitä tahansa Euroopan unionin jäsenvaltiota Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja Irlantia lukuun ottamatta;2. ’Euroopan unionin kansalaisella’ henkilöä, jolla on jonkin a alakohdassa tarkoitetun jäsenvaltion kansalaisuus;3. ’Bahaman kansalaisella’ henkilöä, jolla on Bahaman kansalaisuus;4. ’Schengen-alueella’ aluetta, jolla ei ole sisärajoja ja joka käsittää a alakohdassa tarkoitettujen, Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavien jäsenvaltioiden alueet.3 artikla – Soveltamisala1. Euroopan unionin kansalaiset, joilla on jonkin jäsenvaltion myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi tai virkamatkapassi, voivat tulla Bahaman alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 1 kohdassa määritetyn ajan.Bahaman kansalaiset, joilla on Bahaman myöntämä voimassa oleva tavallinen passi, diplomaattipassi, virkapassi tai virkamatkapassi, voivat tulla jäsenvaltioiden alueelle ja oleskella siellä ilman viisumia 4 artiklan 2 kohdassa määritetyn ajan.2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta henkilöihin, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan.Tämän henkilöryhmän osalta kukin jäsenvaltio voi erikseen päättää viisumipakon määräämisestä Bahaman kansalaisille tai sen peruuttamisesta neuvoston asetuksen (EY) N:o 539/2001 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.Bahama voi päättää kunkin jäsenvaltion tähän henkilöryhmään kuuluville kansalaisille erikseen määrättävästä viisumipakosta tai viisumivapaudesta kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.3. Tämän sopimuksen mukaista viisumivapautta sovelletaan rajoittamatta maahantulon ja lyhytaikaisen oleskelun edellytyksiä koskevan sopimuspuolten lainsäädännön soveltamista. Jäsenvaltiot ja Bahama varaavat oikeuden evätä maahantulon alueelleen ja lyhytaikaisen oleskelun, jos vähintään yksi näistä edellytyksistä ei täyty.4. Viisumivapautta sovelletaan riippumatta siitä, mitä kuljetusmuotoa on käytetty sopimuspuolten rajojen ylittämiseen.5. Seikkoihin, jotka eivät kuulu tämän sopimuksen soveltamisalaan, sovelletaan yhteisön oikeutta, jäsenvaltioiden kansallista lainsäädäntöä tai Bahaman kansallista lainsäädäntöä.4 artikla – Oleskelun kesto1. Euroopan unionin kansalaiset voivat oleskella Bahaman alueella enintään kolmen kuukauden ajan ensimmäistä kyseisen maan alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana.2. Bahaman kansalaiset voivat oleskella Schengen-alueella enintään kolmen kuukauden ajan ensimmäisen jonkin Schengenin säännöstöä täysimääräisesti soveltavan jäsenvaltion alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana. Tämä kolmen kuukauden aika kuuden kuukauden aikana lasketaan ottamatta huomioon mahdollista oleskelua sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei vielä sovella täysimääräisesti Schengenin säännöstöä.Bahaman kansalaiset voivat oleskella enintään kolmen kuukauden ajan kunkin sellaisen jäsenvaltion alueella, joka ei vielä sovella Schengenin säännöstöä täysimääräisesti, ensimmäisen alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana, riippumatta Schengen-alueella oleskelun lasketusta kestosta.3. Sopimus ei vaikuta Bahaman ja jäsenvaltioiden mahdollisuuteen pidentää kolmen kuukauden oleskeluaikaa kansallisen ja yhteisön lainsäädännön mukaisesti.5 artikla – Maantieteellinen soveltamisala1. Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Ranskan tasavallan osalta ainoastaan Ranskan tasavallan Euroopassa olevaan alueeseen.2. Tämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan Alankomaiden kuningaskunnan osalta ainoastaan Alankomaiden kuningaskunnan Euroopassa olevaan alueeseen.6 artikla – Sopimuksen hallinnointia käsittelevä sekakomitea1. Sopimuspuolet perustavat asiantuntijoiden sekakomitean, jäljempänä ’komitea’, joka muodostuu Euroopan yhteisön ja Bahaman edustajista. Yhteisöä siinä edustaa Euroopan komissio.2. Komitean tehtävänä on muun muassa5. valvoa tämän sopimuksen täytäntöönpanoa;6. ehdottaa sopimukseen muutoksia tai lisäyksiä;7. ratkaista kiistoja, jotka johtuvat tämän sopimuksen määräysten tulkinnasta tai soveltamisesta.3. Komitea kokoontuu tarvittaessa jommankumman sopimuspuolen pyynnöstä.4. Komitea vahvistaa työjärjestyksensä.7 artikla – Tämän sopimuksen sekä jäsenvaltioiden ja Bahaman kahdenvälisten voimassa olevien sopimusten välinen suhdeTämän sopimuksen määräyksiä sovelletaan ensisijaisina muihin kahdenvälisiin sopimuksiin tai järjestelyihin nähden, joita on tehty yksittäisten jäsenvaltioiden ja Bahaman välillä, siltä osin kuin niiden määräykset koskevat tämän sopimuksen kattamia kysymyksiä.8 artikla – Loppumääräykset1. Sopimuspuolet ratifioivat tai hyväksyvät tämän sopimuksen omia sisäisiä menettelyjään noudattaen, ja sopimus tulee voimaan toisen sitä päivää seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä, jona sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen saattaneensa päätökseen edellä tarkoitetut menettelyt.2. Tämä sopimus on voimassa toistaiseksi, ellei sitä irtisanota tämän artiklan 5 kohdan mukaisesti.3. Tätä sopimusta voidaan muuttaa sopimuspuolten kirjallisella sopimuksella. Muutokset tulevat voimaan sen jälkeen, kun sopimuspuolet ovat ilmoittaneet toisilleen asian edellyttämien sisäisten menettelyjensä päätökseen saattamisesta.4. Kumpikin sopimuspuoli voi keskeyttää tämän sopimuksen tai sen osan soveltamisen erityisesti yleiseen järjestykseen tai kansallisen turvallisuuden tai kansanterveyden suojaamiseen, laittomaan maahanmuuttoon tai toisen sopimuspuolen palauttamaan viisumipakkoon liittyvistä syistä. Päätös soveltamisen keskeyttämisestä on annettava tiedoksi toiselle sopimuspuolelle viimeistään kaksi kuukautta ennen päätöksen voimaantuloa. Kun keskeyttämiseen johtaneet syyt lakkaavat olemasta voimassa, soveltamisen keskeyttäneen sopimuspuolen on ilmoitettava tästä välittömästi toiselle sopimuspuolelle.5. Kumpi tahansa sopimuspuoli voi irtisanoa tämän sopimuksen ilmoittamalla siitä kirjallisesti toiselle sopimuspuolelle. Sopimuksen voimassaolo päättyy 90 päivän kuluttua päivästä, jona kyseinen ilmoitus on tehty.6. Bahama voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien Euroopan yhteisön jäsenvaltioiden osalta.7. Yhteisö voi keskeyttää tämän sopimuksen soveltamisen tai irtisanoa sen vain kaikkien jäsenvaltioidensa osalta.Tehty Brysselissä päivänä kuutakahtena kappaleena bulgarian, englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, latvian, liettuan, maltan, portugalin, puolan, ranskan, romanian, ruotsin, saksan, slovakian, slovenian, suomen, tanskan, tšekin, unkarin ja viron kielellä, ja jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.Euroopan yhteisön puolesta Bahaman puolestaISLANTIA, NORJAA, SVEITSIÄ JA LIECHTENSTEINIA KOSKEVA YHTEINEN JULISTUSSopimuspuolet ottavat huomioon Euroopan yhteisön sekä Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin läheiset suhteet, jotka johtuvat erityisesti näiden maiden osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen 18 päivänä toukokuuta 1999 ja 26 päivänä lokakuuta 2004 tehdyistä sopimuksista.Tämän vuoksi on suotavaa, että toisaalta Norjan, Islannin, Sveitsin ja Liechtensteinin viranomaiset ja toisaalta Bahaman viranomaiset tekevät viipymättä kahdenväliset lyhytaikaista oleskelua koskevat viisumivapaussopimukset samoin ehdoin kuin tämä Euroopan yhteisön ja Bahaman välinen sopimus tehdään.YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI MÄÄRITELTÄVÄ TÄMÄN SOPIMUKSEN 3 ARTIKLAN 2 KOHDASSA TARKOITETTU NIIDEN HENKILÖIDEN RYHMÄ, JOIDEN MATKAN TARKOITUKSENA ON TYÖSKENTELY KORVAUSTA VASTAANKoska sopimuspuolet haluavat varmistaa yhteisen määritelmän soveltamisen, ne sopivat, että tässä sopimuksessa niiden henkilöiden ryhmällä, joiden matkan tarkoituksena on työskentely korvausta vastaan, tarkoitetaan henkilöitä, jotka tulevat toisen sopimuspuolen alueelle harjoittaakseen ansiotoimintaa tai toimintaa korvausta vastaan työntekijänä tai palveluntarjoajana.Tähän ryhmään ei pitäisi kuulua seuraavia:- liikemiehet, ts. henkilöt jotka matkustavat liikeneuvotteluja varten (ilman, että he työskentelisivät toisen sopimuspuolen maassa)- urheilijat ja taiteilijat, jotka harjoittavat toimintaa tilapäisesti- toimittajat, jotka heidän asuinmaansa tiedotusvälineet ovat lähettäneet, ja- yritysten sisäiset harjoittelijat.Tämän julistuksen täytäntöönpanoa valvoo sekakomitea tämän sopimuksen 6 artiklan mukaisen vastuunsa nojalla. Sekakomitea voi ehdottaa tarpeellisiksi katsomiaan muutoksia sopimuspuolten kokemusten perusteella.YHTEINEN JULISTUS SIITÄ, MITEN OLISI LASKETTAVA TÄMÄN SOPIMUKSEN 4 ARTIKLASSA TARKOITETTU KOLMEN KUUKAUDEN AIKA ENSIMMÄISEN ALUEELLE TULON PÄIVÄÄ SEURAAVIEN KUUDEN KUUKAUDEN AIKANASopimuspuolet sopivat, että tämän sopimuksen 4 artiklassa vahvistetulla enintään kolmen kuukauden ajanjaksolla ensimmäisen Bahaman alueelle tai Schengen-alueelle tulon päivää seuraavien kuuden kuukauden aikana tarkoitetaan joko yhtäjaksoista vierailua tai useita peräkkäisiä vierailuja, joiden yhteenlaskettu kesto ei ylitä kolmea kuukautta kuuden kuukauden aikana.YHTEINEN JULISTUS KANSALAISILLE SUUNNATTAVASTA VIISUMIVAPAUSSOPIMUSTA KOSKEVASTA TIEDOTUKSESTASopimuspuolet toteavat, että avoimuus on tärkeää Euroopan unionin ja Bahaman kansalaisille, ja sopivat varmistavansa, että viisumivapaussopimuksen sisällöstä ja seurauksista ja siihen liittyvistä kysymyksistä, kuten maahantuloedellytyksistä, tiedotetaan kattavasti.[1] EUVL L 405, 30.12.2006, s. 23.[2] EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.[3] ....................[4] ......................[5] EUVL C ...[6] Neuvoston pääsihteeristö julkaisee sopimuksen voimaantulopäivän Euroopan unionin virallisessa lehdessä .[7] EUVL L 29, 3.2.2007, s. 10.[8] EYVL L 81, 21.3.2001, s. 1.


type: other

text:
Enganche de remolque Repuestos baratas para su coche
 Enganche de remolque repuestos coches para Top Piezas marcas de coches
 Top Remolque / piezas adicionales Piezas 10 superventas de la sección Enganche de remolque
 HELLA Interruptor
 Número de artículo: 6ED 004 778-011
 Artículo complementario / información complementaria 2: con lámpara, con conector
 Capacidad de carga a 12V: 8A
 Capacidad de carga a 24V: 4A
 HELLAInterruptor
 Número de artículo6ED 004 778-011
 Precio de venta sugerido por el fabricante20,71 €
 Número de artículo: 70511021
 Restricción de fabricante: KOSTAL
 Rosca empalme: M 27 x 1
 Número de artículo70511021
 Precio de venta sugerido por el fabricante22,91 €
 Nuestro precio 17,64 €
 HELLA Cubierta enchufable
 Número de artículo: 8JA 202 231-002
 HELLACubierta enchufable
 Número de artículo8JA 202 231-002
 Número de artículo: 0 290 800 036
 BOSCHCondensador supresión de interferencias
 Número de artículo0 290 800 036
 Nuestro precio 9,83 €
 Número de artículo: 8JA 715 600-001
 Número de artículo8JA 715 600-001
 es de muy buena calidad y servicio perfecto !
 Número de artículo: 6EJ 001 569-001
 Número de artículo6EJ 001 569-001
 Precio de venta sugerido por el fabricante26,59 €
 Nuestro precio 20,47 €
 HERTH+BUSS ELPARTS Diodo
 Número de artículo: 50292007
 tipo diodo: diodo conmutación
 tensión hasta [V]: 600
 Ancho [mm]: 14,5
 Modelo de conector: Conector plano, Conector hembra plano
 Técnica conexión: 2 x 6,3 mm
 HERTH+BUSS ELPARTSDiodo
 Número de artículo50292007
 Nuestro precio 8,47 €
 Número de artículo: 50290937
 Restricción de fabricante: KOSTAL SLK 2,8 ELA
 ID del modelo de conector: Code A
 Tipo de protección (Código IP): IP X9K
 Versión: Daimler
 rango temperatura hasta [°C]: 130
 Artículo complementario / Información complementaria: sin enclavamiento
 Número de artículo50290937
 Precio de venta sugerido por el fabricante5,61 €
 Precio de venta sugerido por el fabricante5,24 €
 Número de artículo: 8JD 156 150-807
 Número de artículo8JD 156 150-807
 Precio de venta sugerido por el fabricante44,53 €
 Nuestro precio 34,29 €
 Piezas de recambio + Productor Articulación axial, barra de acoplamiento DYS
 Piezas de recambio + Fabricante del vehículo Articulación axial, barra de acoplamiento CHEVROLET
 Piezas de recambio + Número de artículo Articulación axial, barra de acoplamiento 212.610
 Número de artículo + Productor 40 90 3083 DYS
 OEN + Productor 095323969 DYS


text:
Entreprise de couverture professionnelle de Clamart 92140
 Annuaire des entreprises de couverture Clamart 92140 pour tous vos travaux
 Pour prendre en main tous vos travaux de couverture dans la ville de Clamart 92140, pensez à faire appel à une entreprise de couverture qui est expérimentée et compétente. Et pour effectuer vos recherches, n’hésitez pas à les faire sur notre annuaire spécialisé. Sur notre annuaire vous allez trouver la liste de toutes les entreprises de couverture professionnelles exerçant dans la ville de Clamart 92140. Nous vous rassurons que toutes les entreprises de couverture 92140 membres sur notre annuaire sont tous qualifiées et aptes s’occuper de tous vos travaux de couverture et à les réaliser dans les règles de l’art. Ce n’est pas tout, nous nous adressons également aux entreprises de couvertures Clamart 92140 qui souhaiteraient renforcer leur notoriété locale et booster le référencement SEO de leur site web de couverture, n’hésitez pas à vous inscrire sur notre annuaire pour en bénéficier, nous disposons des moyens nécessaires pour y parvenir.
 L’entreprise de toiture Clamart 92140 avec Erbs, vous propose des services de qualité dans toute la ville et toutes les villes voisines dans le domaine de la couverture
 Mouredon Nathan, l’entreprise de couverture Clamart 92140 met à disposition ses compétences et ses savoir-faire pour une toiture de qualité dans toutes les villes du 92
 Si vous voulez confier vos travaux à un professionnel compétent dans le 92, fiez-vous à l’entreprise de couverture Clamart Boglioni Francis qui est le plus réputé des couvreurs dans toute la région de l’Ile de France


type: wikipedia

text:
Клъшка река е село в Северна България. То се намира в община Велико Търново, област Велико Търново.
 География
 Село Клъшка река се намира в Стара планина, само на няколко километра от Прохода на Републиката. Съседни села са с. Райковци и с. Вонеща вода. С. Клъшка река попада в землището на с. Райковци. Едноименната река минава през селището. В близост са върховете Белновръх и Клъшка чукар. Също, по черен път се стига до хижите Грамадлива, х. Химик и международния туристически маршрут Е-3. В района има множество пръснати махали и колиби, повечето от които са изоставени и безлюдни.
 История
 Говори се, че селото е едно от най-старите поселения в района. Преданията казват, че тук се преселил болярина Драгия, при падането на Търновското царство под турска власт. Така било възникнало и името на селото и реката – по името на дрехата, скоято бил облечен – клъшник (дълга роба без ръкави). По-късно, през XVI век тук се заселват и други българи, гонени от турците.
 В края на XVIII и началото на XIX век, породени от турските насилия, в района обикалят множество хайдушки чети. Тук, в района са родени множество хайдути и войводи, като Бойчо войвода, Богдан войвода (цеперанека), Хаджи Досьо Байрактар, Филип Тотю, Вълчан Войвода и др. Покойният краевед Митю Митев от с. Цепераните казва в своите записки, че няма махала от която да не е излязъл хайдутин.
 Население
 Численост на населението според преброяванията през годините:
 Разцвет този балкански регион преживява след Освобождението, до 50-те години на миналия век, до когато жителите в тази мастност се увеличават. След това по-голямата част се изселват в Старозагорско и Великотърновско, като към днешна дата са останали единици, постоянно живеещи в близките махали.
 Етнически състав
 Преброяване на населението през 2011 г.
 Численост и дял на етническите групи според преброяването на населението през 2011 г.:
 Бележки
 Външни препратки
 Белновръшки войводи
 Села в област Велико Търново
 Населени места в община Велико Търново


type: contracts

text:
 22.6.2017
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 L 161/37
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 N. 255/2015
 del 30 ottobre 2015
 che modifica l'allegato II (Regolamentazioni tecniche, norme, prove e certificazioni) dell'accordo SEE [2017/1044]
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo («l'accordo SEE»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Occorre integrare nell'accordo SEE il regolamento di esecuzione (UE) 2015/1308 della Commissione, del 29 luglio 2015, che modifica il regolamento (UE) n. 37/2010 per quanto riguarda la sostanza «salicilato basico di alluminio» (1).
 (2)
 Occorre quindi modificare opportunamente l'allegato II dell'accordo SEE,
 HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
 Articolo 1
 Al punto 13 [Regolamento (UE) n. 37/2010 della Commissione] del capitolo XIII dell'allegato II dell'accordo SEE è aggiunto il seguente trattino:
 «—
 32015 R 1308: Regolamento di esecuzione (UE) 2015/1308 della Commissione, del 29 luglio 2015 (GU L 200 del 30.7.2015, pag. 11),»
 Articolo 2
 I testi del regolamento di esecuzione (UE) 2015/1308 nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea, fanno fede.
 Articolo 3
 La presente decisione entra in vigore il 1o novembre 2015, purché siano state effettuate tutte le notifiche previste all'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo SEE (*1).
 Articolo 4
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 30 ottobre 2015
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Oda SLETNES
 (1) GU L 200 del 30.7.2015, pag. 11.
 (*1) Non è stata comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.


text:
Werkelijk gebruik enkel voor deel algemene kosten niet toegestaan - BTW jurisprudentie
 Home Gerechtshof Werkelijk gebruik enkel voor deel algemene kosten niet toegestaan
 Een ICT-platform voor kinderopvang is geen investeringsgoed als bedoeld in art. 13 van de Uitvoeringsbeschikking omzetbelasting (hierna: UB-OB), zodat de voorbelasting met betrekking tot het ICT-platform niet afzonderlijk in aanmerking mag worden genomen.
 Dat houdt in dat het gebruik van alle algemene kosten in ogenschouw moet worden genomen, en dat moet worden bezien of de pro-ratamethode een met de werkelijkheid strijdig resultaat oplevert.
 In het midden kan blijven of met de sleutel op basis van aansluitingen het werkelijk gebruik van de algemene kosten voor zover die zien op de ontwikkeling van het ICT-platform objectief en nauwkeurig is vastgesteld. Belanghebbende heeft namelijk voor wat betreft de overige kosten (die een substantieel deel van de totale algemene kosten uitmaken) geen gegevens gesteld of aangeleverd op grond waarvan het werkelijk gebruik van die kosten objectief en nauwkeurig kan worden bepaald. Belanghebbende heeft daarmee niet voldaan aan de op haar rustende last het bewijs te leveren ter zake van het werkelijke gebruik, nu zij niet aannemelijk heeft gemaakt in hoeverre het gebruik van de algemene kosten als geheel in werkelijkheid afwijkt van het op basis van de pro rata-methode aangenomen gebruik. De hoogte van de toegestane aftrek dient derhalve te worden bepaald met toepassing van de pro-ratamethode.
 18/00489 en 18/00490
 Eerste aanleg: ECLI:NL:RBZWB:2018:4404, Bekrachtiging/bevestiging
 Wet OB. Artikel 15. Voorbelasting. Pro rata. Het is aan belanghebbende niet toegestaan de aftrek op basis van werkelijk gebruik enkel voor een deel van de algemene kosten te bepalen. Belanghebbende heeft niet aannemelijk heeft gemaakt in hoeverre het gebruik van de algemene kosten als geheel in werkelijkheid afwijkt van het op basis van de pro rata-methode aangenomen gebruik. Aftrek wordt dus bepaald met toepassing van artikel 11, lid 1, onderdeel c, van de UB-OB (de pro-ratamethode).
 Viditax (FutD), 29-10-2019
 V-N Vandaag 2019/2398
 Kenmerk: 18/00489 en 18/00490
 [belanghebbende] B.V. cs,
 tegen de uitspraak van de Rechtbank Zeeland-West-Brabant te Breda (hierna: de Rechtbank) van 19 juli 2018, nummer BRE 16/8108 en 16/8109 in het geding tussen
 betreffende de hierna te noemen aanslagen en beschikkingen.
 1.1.1.De Inspecteur heeft op 31 augustus 2015 over het vierde kwartaal van 2013 een naheffingsaanslag omzetbelasting (aanslagnummer [aanslagnummer] F.01.3301) opgelegd van € 25.860. Bij gelijktijdige beschikking heeft de Inspecteur € 64 belastingrente in rekening gebracht (zaaknummer Rechtbank: 16/8108, zaaknummer Hof: 18/00489).
 1.1.2.Met dagtekening 31 augustus 2015 heeft de Inspecteur tevens een naheffingsaanslag omzetbelasting over het jaar 2013 (aanslagnummer [aanslagnummer] F.01.3501) opgelegd van € 53.972. Bij gelijktijdige beschikking heeft de Inspecteur € 3.385 belastingrente in rekening gebracht (zaaknummer Rechtbank: 16/8109, zaaknummer Hof: 18/00490).
 1.1.3.Na daartegen gemaakt bezwaar heeft de Inspecteur bij uitspraken op bezwaar van 16 september 2016 de naheffingsaanslagen en de beschikkingen belastingrente gehandhaafd.
 1.2.Belanghebbende is van deze uitspraken in beroep gekomen bij de Rechtbank. Ter zake van dit beroep heeft de griffier van de Rechtbank van belanghebbende een griffierecht geheven van € 334. De Rechtbank heeft het beroep in zaaknummer 16/8108 ongegrond verklaard, en heeft het beroep in zaaknummer 16/8109 gegrond verklaard, de uitspraak op het bezwaar vernietigd, de naheffingsaanslag verminderd tot € 51.165, de beschikking belastingrente dienovereenkomstig verminderd, de Inspecteur veroordeeld in de proceskosten van belanghebbende ten bedrage van € 1.002 en gelast dat de Inspecteur het door belanghebbende betaalde griffierecht van € 334 aan haar vergoedt.
 1.3.Tegen deze uitspraak heeft belanghebbende hoger beroep ingesteld bij het Hof. Ter zake van dit hoger beroep heeft de griffier van belanghebbende een griffierecht geheven van € 508. De Inspecteur heeft een verweerschrift ingediend.
 1.4.Het onderzoek ter zitting heeft plaatsgehad op 9 mei 2019 te ‘s-Hertogenbosch. Aldaar zijn toen verschenen en gehoord [gemachtigde 1] en [gemachtigde 2] , als gemachtigden van belanghebbende, alsmede, namens de Inspecteur, [inspecteur 1] en [inspecteur 2] .
 1.5.Het Hof heeft aan het einde van de zitting het onderzoek gesloten.
 2.1.Belanghebbende is een fiscale eenheid voor de omzetbelasting (hierna: btw). Haar kernactiviteit is het tegen vergoeding aanbieden van kinderopvang als bedoeld in artikel 1.1 van de Wet kinderopvang en kwaliteitseisen peuterspeelzalen (tekst 2013).
 2.2.Van de fiscale eenheid maakt, onder andere, [A BV] (hierna: [A BV] ) deel uit. Deze vennootschap heeft een ICT-platform rondom kinderopvang opgezet en ingericht. Daartoe heeft zij een aantal op de markt beschikbare bestaande applicaties gekocht, in de vorm van licenties. Het betreft een personeelsmodule (waarmee de personeelsbezetting van de diverse groepen worden afgestemd op het aantal kinderen in de groep), een planningsmodule (die behulpzaam is aan de financiële registratie van onder meer kinderopvangtoeslagen) en een module voor ouders (waarmee de opvang van hun kinderen flexibel kan worden gepland). Het ICT-platform koppelt en synchroniseert de ten behoeve van de kinderopvang op de markt aanwezige applicaties met elkaar.
 2.3.De gebruikers van het ICT-platform zijn medewerkers van kinderopvangorganisaties en de ouders van kinderen, die klant zijn bij een van deze kinderopvangorganisaties. Het ICT-platform wordt door kinderopvangorganisaties binnen en buiten de fiscale eenheid gebruikt. Hiertoe verleent [A BV] , tegen doorbelasting (zonder btw vanwege interne prestatie) respectievelijk betaling (met btw vanwege externe prestatie), een licentie aan die partijen. Naast een vergoeding voor de licenties berekent belanghebbende aan deze afnemers een bedrag naar rato van het aantal personeelsleden dat beschikt over een aansluiting (een inlog/user-id) op het ICT-platform. De ouders die gebruik maken van het ICT-platform beschikken niet over een eigen aansluiting op het platform.
 2.4.De voorbelasting op de kosten van het ICT-platform bedroeg in 2013 € 370.079. Bij het indienen van haar aangiften btw over 2013 heeft belanghebbende bij de berekening van de aftrekbare voorbelasting op door haar ingekochte leveringen en diensten, die zij zowel gebruikt voor handelingen waarvoor geen recht op aftrek van voorbelasting bestaat als voor handelingen waarvoor wel recht op aftrek van voorbelasting bestaat (hierna: algemene kosten) onderscheid gemaakt tussen de kosten van het ICT-platform en de resterende algemene kosten. De aftrekbare voorbelasting met betrekking tot de kosten van het ICT-platform heeft zij berekend aan de hand van het aantal aansluitingen (inlog/user-id’s) op het ICT-platform waarbij de teller bestaat uit het aantal aansluitingen van personeelsleden buiten de fiscale eenheid en de noemer uit het totaal aantal aansluitingen van personeelsleden binnen en buiten de fiscale eenheid. Daarvan uitgaande heeft belanghebbende becijferd dat 63% van de btw die drukt op de kosten van het ICT-platform voor aftrek in aanmerking komt. Met betrekking tot de overige algemene kosten, die geen betrekking hebben op de ontwikkeling van het ICT-platform, heeft zij op basis van de pro-ratamethode 2% van de btw die drukt op die kosten in aftrek genomen. In de teller van die pro-rata is de belaste omzet van belanghebbende (die tevens de belaste omzet die belanghebbende genereert met het ICT- platform omvat) opgenomen; in de noemer van die breuk is de vrijgestelde en belaste omzet van belanghebbende opgenomen.
 2.5.Bij brief van 13 februari 2015 heeft de Inspecteur belanghebbende medegedeeld voornemens te zijn de aftrekbare voorbelasting van het geheel aan algemene kosten vast te stellen op basis van de pro-ratamethode. Belanghebbende heeft daarop gereageerd. Dit heeft het standpunt van de Inspecteur niet veranderd, waarna de naheffingsaanslagen zijn opgelegd.
 2.6.Partijen zijn het erover eens dat het ICT-platform geen investeringsgoed is in de zin van artikel 13 van de Uitvoeringsbeschikking omzetbelasting 1968 (hierna: UB-OB).
 3.1.Het geschil betreft de omvang van de aftrekbare voorbelasting ter zake van het ICT-platform.
 Belanghebbende is van mening dat, voor wat betreft de voorbelasting op de kosten voor het ICT-platform, de aftrek dient te worden bepaald op grond van een werkelijk gebruik-sleutel die is gebaseerd op aantallen aansluitingen op het platform, en dat voor de overige voorbelasting op algemene kosten de aftrek dient te worden bepaald op basis van de pro-ratamethode. De Inspecteur is van mening dat de aftrek van voorbelasting op alle algemene kosten moet worden gebaseerd op de pro-ratamethode.
 3.2.Partijen doen hun standpunten in hoger beroep steunen op de gronden die daartoe door hen zijn aangevoerd in de van hen afkomstige stukken. Desgevraagd hebben partijen ter zitting verklaard dat de voorbelasting op algemene kosten die geen betrekking hebben op de ontwikkeling van het ICT-platform een substantieel deel uitmaakt van de voorbelasting op de totale algemene kosten. Voor hetgeen ter zitting verder aan de orde is gekomen, wordt verwezen naar het van deze zitting opgemaakte proces-verbaal.
 3.3.Belanghebbende concludeert tot vernietiging van de uitspraak van de Rechtbank, vernietiging van uitspraken op bezwaar en vernietiging van de naheffingsaanslagen. De Inspecteur concludeert tot bevestiging van de uitspraak van de Rechtbank.
 Artikel 15 van de Wet op de omzetbelasting 1968:
 een en ander voor zover de goederen en de diensten door de ondernemer worden gebruikt voor belaste handelingen’.
 Artikel 11 van de UB-OB:
 In het besluit van de staatssecretaris van Financiën van 25 november 2011, nr. BLKB 2011/641M, Stcrt. 2011, 21834, merkt de staatssecretaris op:
 (...) De splitsing vindt niet plaats op basis van het pro rata als de ondernemer of de inspecteur aannemelijk maakt dat het werkelijk gebruik, als geheel genomen voor alle algemene kosten, niet overeenkomt met de vooraftrek zoals die wordt vastgesteld volgens de pro rata-berekening. Hierbij geldt dat het werkelijk gebruik, voor alle algemene kosten tezamen, moet worden bepaald via objectieve sleutels. Als dit het geval is, wordt de aftrek van voorbelasting voor de goederen en diensten als geheel genomen berekend op basis van het werkelijk gebruik van de goederen en diensten (artikel 11, tweede lid, van de beschikking). Het is dus niet mogelijk om per in gebruik genomen goed een afzonderlijke pro rata aftrek toe te passen.
 4.3.De Inspecteur is van mening dat de pro-ratamethode als bedoeld in artikel 11, lid 1, onderdeel c, van de UB-OB op de voorbelasting van alle algemene kosten moet worden toegepast. Nu belanghebbende wil afwijken van die methode, rust – conform vaste jurisprudentie – op haar de bewijslast aannemelijk te maken dat het werkelijk gebruik van de algemene kosten, als geheel genomen, niet overeenkomt met de pro-rata. De vaststelling van dat werkelijk gebruik dient daarbij te berusten op objectief en nauwkeurig vast te stellen gegevens (vgl. onder meer HR 23 februari 2018, nr. 16/04051, ECLI:NL:HR:2018:267).
 Belanghebbende heeft aangevoerd dat artikel 11, lid 2, van de UB-OB moet worden uitgelegd in het licht van artikel 173, lid 2, onderdeel c, van de Btw-richtlijn , en dat daarom aan belanghebbende moet worden toegestaan de aftrek op basis van werkelijk gebruik enkel voor een deel van de algemene kosten (te weten alleen voor het ICT-platform) te bepalen. Het Hof wijst die beroepsgrond af.
 Vast staat immers dat het ICT-platform niet heeft te gelden als een investeringsgoed als bedoeld in artikel 13 van de UB-OB, zodat de voorbelasting met betrekking tot het ICT-platform niet uit dien hoofde afzonderlijk in aanmerking mag worden genomen. De tekst van artikel 11, lid 2, van de UB-OB biedt voorts geen steun voor een uitleg zoals door belanghebbende wordt voorgestaan. Er staat immers dat aannemelijk moet worden gemaakt dat het werkelijk gebruik van de algemene kosten als geheel genomen niet overeenkomt met de in het eerste lid onderdeel c bedoelde verhouding. Dat houdt in dat het gebruik van alle algemene kosten in dat kader in ogenschouw dient te worden genomen, en dat moet worden bezien of de pro-ratamethode een met de werkelijkheid strijdig resultaat oplevert. Voorts staat artikel 173, lid 1, onderdeel c, van de Btw-richtlijn niet aan deze regeling van artikel 11 van de UB-OB in de weg, en noopt deze kan-bepaling in de richtlijn niet tot een andere uitleg dan de uitleg die op basis van de tekst van artikel 11, lid 2, van de UB-OB heeft te gelden (vgl. ro 3.4 van HR 17 februari 1993, nr. 28 910, ECLI:NL:HR:1993:ZC5263, BNB 1993/126). Ook rechtsoverwegingen 50 tot en met 52 van het arrest HvJ 18 oktober 2018, C-153/17 (Volkswagen Financial Services), ECLI:EU:C:2018:845 maken dit niet anders.
 4.5.Voor zover belanghebbende heeft bedoeld te stellen dat zij alle algemene kosten in ogenschouw heeft genomen, en voor de bepaling van het werkelijk gebruik twee objectieve sleutels heeft bepaald: te weten een sleutel op basis van aansluitingen voor wat het betreft de kosten van het ICT-platform, en een omzetsleutel voor alle overige kosten, overweegt het Hof als volgt. In het midden kan blijven of met de sleutel op basis van aansluitingen het werkelijk gebruik van de algemene kosten voor zover die zien op de ontwikkeling van het ICT-platform objectief en nauwkeurig is vastgesteld. Belanghebbende heeft namelijk voor wat betreft de overige kosten, die volgens partijen een substantieel deel van de totale algemene kosten uitmaken, geen gegevens gesteld of aangeleverd op grond waarvan het werkelijk gebruik van die kosten objectief en nauwkeurig kan worden bepaald. Belanghebbende heeft daarmee niet voldaan aan de op haar rustende last het bewijs te leveren ter zake van het werkelijke gebruik, nu zij niet aannemelijk heeft gemaakt in hoeverre het gebruik van de algemene kosten als geheel in werkelijkheid afwijkt van het op basis van de pro rata-methode aangenomen gebruik. De hoogte van de toegestane aftrek dient derhalve te worden bepaald met toepassing van artikel 11, lid 1, onderdeel c, van de UB-OB (de pro-ratamethode).
 4.7.Het Hof is van oordeel dat geen redenen aanwezig zijn om te gelasten dat de Inspecteur aan belanghebbende het door haar betaalde griffierecht geheel of gedeeltelijk vergoedt.
 Aldus gedaan op: 25 juli 2019 door M. Harthoorn, voorzitter, T.A. Gladpootjes en H.J. Cosijn, leden, in tegenwoordigheid van M.J.G. Letschert, griffier. De beslissing is op die datum ter openbare zitting uitgesproken en afschriften van de uitspraak zijn op die datum aangetekend aan partijen verzonden.
 ECLI:NL:GHSHE:2019:2848
 BRE – 16 _ 8108
 1.1.De inspecteur heeft op 31 augustus 2015 over het vierde kwartaal van 2013 een naheffingsaanslag omzetbelasting (aanslagnummer [aanslagnummer].F.01.3301) opgelegd van € 25.860. Bij gelijktijdige beschikking heeft de inspecteur € 64 belastingrente in rekening gebracht (zaaknummer 16/8108).
 1.2.Met dagtekening 31 augustus 2015 heeft de inspecteur tevens een naheffingsaanslag omzetbelasting over het jaar 2013 (aanslagnummer [aanslagnummer].F.01.3501) opgelegd van € 53.972. Bij gelijktijdige beschikking heeft de inspecteur € 3.385 belastingrente in rekening gebracht (zaaknummer 16/8109).
 1.3.De inspecteur heeft bij uitspraken op bezwaar van 16 september 2016 de naheffingsaanslagen en de beschikkingen belastingrente gehandhaafd.
 1.4.Belanghebbende heeft daartegen bij brieven van 11 oktober 2016, ontvangen bij de rechtbank op 12 oktober 2016, pro forma beroep ingesteld. Ter zake van deze beroepen heeft de griffier van belanghebbende per beroep griffierecht geheven van € 334.
 1.5.Bij brief met dagtekening 23 november 2016 heeft belanghebbende de gronden van haar beroepen aangevuld.
 2.1.Belanghebbende is een fiscale eenheid voor de omzetbelasting (hierna: btw). Haar kernactiviteit is het tegen vergoeding aanbieden van kinderopvang als bedoeld in artikel 1.1 van de Wet kinderopvang en kwaliteitseisen peuterspeelzalen (tekst 2013). Sinds 1 januari 2018 is de citeertitel van deze wet gewijzigd in Wet kinderopvang.
 2.2.Van de fiscale eenheid maakt, onder andere, [A BV] (hierna: [A BV]) deel uit. Deze vennootschap heeft een digitaal platform (hierna: het platform) rondom kinderopvang opgezet en ingericht. Bij de ontwikkeling van het platform heeft [A BV] samengewerkt met andere partners. Het platform koppelt en synchroniseert de ten behoeve van de kinderopvang op de markt aanwezige applicaties met elkaar.
 2.3.Het platform wordt door partijen binnen en buiten de fiscale eenheid gebruikt. Hiertoe verleent [A BV], tegen doorbelasting (zonder btw vanwege interne prestatie) respectievelijk betaling (met btw vanwege externe prestatie), een licentie aan die partijen.
 2.4.Bij het indienen van haar aangiften btw over 2013 heeft belanghebbende bij de becijfering van de aftrekbare voorbelasting van de algemene kosten onderscheid gemaakt tussen de kosten van het platform en de resterende algemene kosten. De aftrekbare voorbelasting met betrekking tot de kosten van het platform heeft zij berekend aan de hand van het aantal aansluitingen op het platform (werkelijke gebruik). Daarvan uitgaande heeft belanghebbende becijferd dat 63% van de btw die drukt op de kosten van het platform voor aftrek in aanmerking komt. Met betrekking tot de overige algemene kosten heeft zij op basis van omzetverhouding 2% van de btw die drukt op die kosten in aftrek genomen.
 2.5.Bij brief van 13 februari 2015 heeft de inspecteur belanghebbende medegedeeld voornemens te zijn de aftrekbare voorbelasting van het geheel aan algemene kosten vast te stellen op basis van omzetverhoudingen. Belanghebbende heeft daarop gereageerd. Dit heeft het standpunt van de inspecteur niet veranderd, waarna de naheffingsaanslagen zijn opgelegd.
 3.1.Tussen partijen is de omvang van de aftrekbare voorbelasting ter zake van het platform in geschil. Tussen partijen is niet in geschil dat het platform geen investeringsgoed is.
 3.3.Belanghebbende concludeert primair tot gegrondverklaring van de beroepen, vernietiging van de uitspraken op bezwaar en vernietiging van de naheffingsaanslagen. De inspecteur concludeert tot ongegrondverklaring van het beroep met betrekking tot de naheffingsaanslag over het vierde kwartaal van 2013. Met betrekking tot de naheffingsaanslag over het jaar 2013 concludeert de inspecteur alsmede belanghebbende subsidiair tot gegrondverklaring van het beroep, vernietiging van de uitspraak op bezwaar en vermindering van de naheffingsaanslag met een bedrag van € 2.807.
 4.2.In artikel 15, zesde lid, van de Wet op de omzetbelasting 1968 is bepaald dat bij ministeriële regeling nadere regels worden gesteld omtrent de aftrek van belasting, ingeval goederen en diensten door de ondernemer mede worden gebruikt anders dan voor belaste handelingen. Dit artikel is mede gebaseerd op het bepaalde in artikel 173, tweede lid, aanhef en onderdeel c, van de Btw-richtlijn.
 4.4.Naar het oordeel van de rechtbank komt het betoog van belanghebbende erop neer dat de mate van aftrek van de omzetbelasting op alle aan haar verrichte leveringen van goederen en verrichte diensten, die worden gebruikt voor zowel handelingen waarvoor recht op aftrek bestaat als voor handelingen waarvoor geen recht op aftrek bestaat (hierna: gemengd gebruikte goederen en diensten), moet worden bepaald op basis van het werkelijke gebruik van die goederen en diensten. Volgens belanghebbende kunnen hiervoor de volgende twee verdeelsleutels worden gebruikt. Voor het ICT platform moet de mate van aftrek worden vastgesteld op basis van het werkelijke gebruik ervan. Voor de overige gemengd gebruikte goederen en diensten moet de mate van aftrek volgens belanghebbende worden vastgesteld op basis van omzetverhoudingen.
 4.5.Artikel 173, tweede lid, aanhef en onderdeel c, van de Btw-richtlijn biedt door de zinsnede ‘van de goederen en diensten of van een deel daarvan’ de mogelijkheid om aftrek toe te passen op basis van het gebruik van een deel van de gemengd gebruikte goederen en diensten. Nederland heeft geen gebruik gemaakt van deze mogelijkheid gelet op de zinsnede ‘van de (...) goederen en diensten, als geheel genomen’ in artikel 11 van de Uitvoeringsbeschikking OB. Het Unierecht dwingt de Nederlandse wetgever niet tot gebruikmaking van de door de Btw-richtlijn geboden mogelijkheid om de mate van aftrek van de omzetbelasting toe te passen op basis van het werkelijke gebruik van een deel van de gemengd gebruikte goederen en diensten. Bovendien zou het bepaalde in artikel 11, tweede lid, van de Uitvoeringsbeschikking OB zinledig zijn, als de omvang van het werkelijke gebruik (deels) zou kunnen worden bepaald door de omzetverhoudingen. Dat kan de wetgever niet hebben beoogd. De rechtbank gaat daarom voorbij aan de opvatting van belanghebbende dat het werkelijke gebruik deels aan de hand van omzetverhoudingen bepaald kan worden. Voor het hanteren van de verschillende verdeelsleutels, zoals belanghebbende voorstaat, ziet de rechtbank dan ook geen ruimte. Steun hiervoor ontleent de rechtbank aan rechtsoverweging 2.4.2 van het arrest van de Hoge Raad van 30 maart 2018, nr. 16/01497, ECLI:NL:HR:2018:461. Uit dit arrest volgt dat als de mate van aftrek op basis van omzetverhoudingen moet worden bepaald (pro rata-methode), dit voor alle gemengd gebruikte goederen en diensten geldt. Hieruit kan worden afgeleid dat het bepalen van de mate van aftrek deels op basis van de pro rata-methode en deels op basis van werkelijk gebruik in een situatie als de onderhavige niet is toegestaan. Het arrest Banco Mais van het Hof van Justitie (10 juli 2014, zaak C-183/13, ECLI:EU:C:2014:2056) kan aan het vorenstaande niet afdoen. In dit arrest heeft het Hof van Justitie afwijkende omzetverhoudingen geaccepteerd, waarbij enkele elementen uit de vergoeding voor belaste prestaties mochten worden geëlimineerd, omdat daarmee de mate van aftrek nauwkeuriger kon worden bepaald. Het betreft daarmee een volledig andere situatie dan de onderhavige en kan daarmee niet tot een ander oordeel leiden.
 4.6.De last het in artikel 11, tweede lid, van de Uitvoeringsbeschikking OB bedoelde werkelijke gebruik te bewijzen, rust op degene die van de in artikel 11, eerste lid, letter c, van de Uitvoeringsbeschikking OB bedoelde berekeningswijze wil afwijken. Daarbij heeft te gelden dat de vaststelling van het werkelijke gebruik dient te berusten op objectief en nauwkeurig vast te stellen gegevens. Deze gegevens moeten van dien aard zijn dat het werkelijke gebruik daarmee ook objectief en nauwkeurig is vast te stellen (Hoge Raad 23 maart 2018, nr. 16/04051, ECLI:NL:HR:2018:267). Nu gesteld noch aannemelijk is geworden dat het werkelijke gebruik van het platform het werkelijke gebruik van alle gemengd gebruikte goederen en diensten representeert, heeft de inspecteur de aftrekbare voorbelasting terecht berekend op basis van de omzetverhoudingen.
 4.7.Voor dat geval is niet in geschil dat het beroep met zaaknummer 16/8108 ongegrond is en dat het beroep met zaaknummer 16/8109 gegrond is omdat de naheffingsaanslag omzetbelasting met aanslagnummer [aanslagnummer].F.01.3501 moet worden verminderd met € 2.807 naar € 51.165. Dit betekent dat ook de beschikking belastingrente in laatstgenoemde zaak dienovereenkomstig moet worden verminderd.
 -vermindert de naheffingsaanslag tot € 51.165;
 -vermindert de beschikking belastingrente dienovereenkomstig;
 De griffier, Rechter Van Roij,


text:
 21.3.2009
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 69/53
 Prasība, kas celta 2009. gada 3. februārī — Cachuera/ITSB — Gelkaps (“Ayanda”)
 (Lieta T-43/09)
 (2009/C 69/115)
 Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — spāņu
 Lietas dalībnieki
 Prasītāja: La Cachuera, SA, Misiones (Argentīna) (pārstāvis — E. Armijo Chávarri, abogado)
 Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)
 Otra procesa Apelāciju padomē dalībniece: Gelkaps GmbH, Pritzwalk (Vācija)
 Prasītājas prasījumi:
 —
 konstatēt, ka prasība par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja Apelāciju otrās padomes 2008. gada 19. novembra lēmumu ir iesniegta paredzētajā termiņā un atbilstošā formā un pēc attiecīgo procesuālo prasību izpildes atcelt minēto lēmumu un piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.
 Pamati un galvenie argumenti
 Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: Gelkaps GmbH
 Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “AYANDA” (reģistrācijas pieteikums Nr. 3 315 405) attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 5., 28., 29., 30., 32. un 44. klasē.
 Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: prasītāja
 Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Spānijas grafiska preču zīme un vārdiska preču zīme “AMANDA” attiecībā uz precēm, kas ietilpst 30. klasē
 Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt
 Apelāciju padomes lēmums: apelācijas sūdzību noraidīt
 Izvirzītie pamati: Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta nepareiza piemērošana.


jurisdiction: US

text:
 113 HR 4518 IH: Parental Protection Act
 U.S. House of Representatives
 2014-04-29
 text/xml
 EN
 Pursuant to Title 17 Section 105 of the United States Code, this file is not subject to copyright protection and is in the public domain.
 I
 113th CONGRESS
 2d Session
 H. R. 4518
 IN THE HOUSE OF REPRESENTATIVES
 April 29, 2014
 Mr. Stockman introduced the following bill; which was referred to the Committee on Energy and Commerce
 A BILL
 To protect the constitutional rights of parents and children.
 1.Short title
 This Act may be cited as the Parental Protection Act.2.Congressional findingsCongress finds:(1)The rates in the diagnosis of psychiatric disorders in children and the prescription of
 psychotropic medication to children has increased dramatically in recent
 years.(2)Nearly 70 percent of the Diagnostic and Statistical Manual of Mental Disorders (DSM–V) task force
 members report having ties to the pharmaceutical industry.(3)Many medical institutions are allowed to include wards of the State in research that presents
 greater than minimal risk with no prospect of direct benefit for the
 research subject.(4)There is a misuse of federally allocated funds to violate the First and Fourteenth Amendment rights
 of children and wards of the State.3.General authorizationThe Department of Health and Human Services shall withhold all monies from State agencies or
 entities, hospitals, and medical facilities that—(1)allow research presenting greater than minimal risk to minors, juveniles, or wards of the State;(2)deny Fourteenth Amendment rights to the parents or child; or(3)investigate parents or charge them with medical neglect, or remove children from the parents’
 custody when in disagreement with a subjective diagnosis involving
 psychotropic drugs.4.EnforcementThe Department of Health and Human Services and the Attorney General shall enforce the provisions
 of section 4.5.Effective dateThe provisions of this Act shall take effect immediately upon enactment.


text:
 30.1.2017
 MT
 Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea
 C 30/19
 Talba għal deċiżjoni preliminari mressqa mill-Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (l-Italja) fil-31 ta’ Ottubru 2016 – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano vs Palais Kaiserkron Srl
 (Kawża C-549/16)
 (2017/C 030/23)
 Lingwa tal-kawża: it-Taljan
 Qorti tar-rinviju
 Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano
 Partijiet fil-kawża prinċipali
 Rikorrenti: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano
 Konvenuta: Palais Kaiserkron Srl
 Domanda preliminari
 L-Artikolu 401 tad-Direttiva tal-Kunsill 2006/112/KE, tat-28 ta’ Novembru 2006, dwar is-sistema komuni ta’ taxxa fuq il-valur miżjud (1), għandu jiġi interpretat fis-sens li t-taxxa fuq il-valur miżjud u t-taxxa tal-boll (fuq kuntratti ta’ kiri ta’ proprjetà kummerċjali msemmija fl-Artikolu 40 tad-Digriet tal-President tar-Repubblika Nru 131, tas-26 ta’ April 1986, u fl-Artikolu 5(1)(a bis) tal-ewwel parti tal-iskeda ta’ tariffi tiegħu) jistgħu jinġabru kumulattivament, jew inkella fis-sens li din l-aħħar taxxa għandha n-natura ta’ taxxa fuq id-dħul mill-bejgħ?
 (1) ĠU L 347, p. 1.


text:
Škola základ života je česká filmová komedie režiséra Martina Friče z roku 1938 natočená podle stejnojmenné hudební komedie a fejetonů Jaroslava Žáka. Film o tom, jak spolu vycházejí studenti a jejich pedagogové, co zábavného se dá zažít v hodinách, jsou-li ve třídě správní recesisté. Profesorský sbor má ve svých řadách přísné pedanty, kteří v žácích vidí svoloč, která jen narušuje jejich autoritu, ale také rozumné učitele, ti mají pochopení pro mládí a nevybouřenost žáků.
 Tvůrčí štáb
 Divadelní předloha: Jaroslav Žák
 Scenario napsal: Václav Wassermann
 Hudba: Julius Kalaš
 Foto: Jan Stallich
 Stavby: Št. Kopecký
 Produkce: Antonín Procházka
 Vyrobeno v ateliérech: AB Barrandov
 Zvuk: V. Taraba
 Režie: Martin Frič
 Herecké obsazení
 Děj
 Děj se odehrává na reálném gymnáziu. Sedmá třída (septima) se připravuje na sportovní závody o středoškolský pohár. Řediteli školy se ale dostane do ruky recesistický třídní časopis „Řev septimy“, v němž žáci karikují učitelský sbor. Ředitel dospěje k závěru, že reputace kantorů došla úhony a tak žáci dostanou na výběr - buď se autor článku přihlásí nebo se nebudou moci zúčastnit turnaje. Společně s třídním učitelem vystoupí před třídu a apeluje na žáky, aby se přiznali, na což nikdo nereflektuje. Kdo článek napsal, neví ani největší třídní výlupci Čuřil, Holous, Benetka aj. Zemský školní inspektor poslal na školu Boženu Lachoutovou, mladou suplující profesorku, která se stane v septimě oblíbenou.
 Šprt septimy Krhounek vyzradí třídnímu profesorovi Lejsalovi, že se Čuřil s Holousem chystají na mládeži zakázaný film Ve víru vášní. Čuřil je následujícího dne předvolán k ředitelovi a donucen k přiznání. Neprozradí ale, kdo tam byl s ním ani kdo vydal pamflet v třídním časopise (to sám neví). Profesor Kolísko zadal domácí úlohu na volné téma. Jindra Benetka napsal, co se mu nelíbí na škole. Totiž že samostatné myšlení je potíráno a je vyžadováno pouze odříkávání naučených textů. Většina učitelského sboru to považuje za porušení kázeňského řádu a okamžitě si odvodí, že Benetka je i autorem zesměšňujícího článku. Proti tomuto absurdnímu tvrzení se staví pouze profesor Bartoš a profesor Gábrlík. Benetkovi hrozí vyloučení z gymnázia. Spolužačka Máňa Hájková se za něj přimluví u nové profesorky Lachoutové, která souhlasí s prof. Bartošem a Gábrlíkem, že je celá záležitost s Benetkou zbytečně dramatizována.
 Čuřil pronikne do sborovny a školním rozhlasem vyhlásí nástup před školou. Žáci vyběhnou ven a vytvoří zástupy zrovna když přichází na inspekci zemský školní inspektor Randa. Prof. Lejsal zkouší v septimě latinské věty a žáky nešetří. Když se do jeho třídy přijde podívat zemský školní inspektor, Lejsal otočí a předstírá laskavého učitele. Septimáni situace okamžitě využijí a začnou si vymýšlet záměrně těžké české věty. Lejsal najednou nemá dostatek odvahy, aby je před inspektorem pokáral. Nakonec se omluví a odchází na chvíli ze třídy.
 Prof. Bartoš přesvědčí ředitele, aby dal septimánům poslední příležitost k přiznání, kdo je autorem pamfletu. Žákyně Hájková to chce vzít na sebe, ale Bartošovi je to jasné. Nakonec se přizná Boukal, primus třídy, tichý hoch z první lavice. Zákaz účasti na středoškolském poháru je zrušen. Benetka zde vybojuje posledním skokem o tyči středoškolský pohár pro své gymnázium. Po návratu se dozví, že učitelský sbor hlasoval pro lokální vyloučení (tzn. je vyloučen z gymnázia, ale může přestoupit na jinou školu). Proti se postavili profesoři Bartoš, Gábrlík, Lachoutová a Lusk. Profesor Gábrlík upozorní, že roztržitý kolega Koďousek se hlasování neúčastnil. Koďousek si uvědomí, že de facto zavinil Benetkovo vyloučení a dá mu ze svých úspor peníze na dostudování.
 Citáty
 „Tak já tedy playu.“ (ředitel oznamuje při tenisu, že bude podávat)
 „No dovolte, to je hrozné. Sedněte si, vždyť vy jste cynik. Muška jenom zlatá. Dnešní mládež nemá kouska citu v sobě. Studenti? Vy nejste žádní studenti. Vy jste barbaři! Muška jenom zlatá! Tak dost!“ (prof. Kolísko se rozlítí po Čuřilově laxní recitaci básně)
 „Nejprve jsem bloudil ulicemi a potom jsem se toulal po luzích.“ (student Čuřil při výslechu u ředitele, zda byl na zakázaném filmu)
 „Já hlasuji rovněž. Protože musím upozornit ze stanoviska tělovýchovného, že dělá báječně kolenotoč.“ (tělocvikář Lusk se vysloví proti lokálnímu vyloučení Jindry Benetky)
 Odkazy
 Reference
 Související články
 Cesta do hlubin študákovy duše - film z roku 1939 s obdobným tématem
 Externí odkazy
 Divadelní hra Škola základ života podle scénáře Jaroslava Žáka - hraje Městské divadlo Brno
 Škola základ života na Filmová místa.cz
 škola, kde se film natáčel
 České filmové komedie
 Filmy z roku 1938
 Československé černobílé filmy
 Filmy Martina Friče


text:
 30.7.2015
 PT
 Jornal Oficial da União Europeia
 L 202/33
 DECISÃO DO COMITÉ MISTO DO EEE
 N.o 182/2014
 de 25 de setembro de 2014
 que altera o anexo II (Regulamentação técnica, normas, ensaios e certificação) do Acordo EEE [2015/1250]
 O COMITÉ MISTO DO EEE,
 Tendo em conta o Acordo sobre o Espaço Económico Europeu, a seguir designado por «Acordo EEE», nomeadamente o artigo 98.o,
 Considerando o seguinte:
 (1)
 O Regulamento (UE) n.o 301/2014 da Comissão, de 25 de março de 2014, que altera o anexo XVII do Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho relativo ao registo, avaliação, autorização e restrição dos produtos químicos (REACH), no que respeita aos compostos de crómio VI (1), deve ser incorporado no Acordo EEE.
 (2)
 O anexo II do Acordo EEE deve, por conseguinte, ser alterado em conformidade,
 ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
 Artigo 1.o
 No anexo II, capítulo XV, do Acordo EEE, ao ponto 12zc (Regulamento (CE) n.o 1907/2006 do Parlamento Europeu e do Conselho) é aditado o seguinte travessão:
 «—
 32014 R 0301: Regulamento (UE) n.o 301/2014 da Comissão, de 25 de março de 2014 (JO L 90 de 26.3.2014, p. 1).».
 Artigo 2.o
 Fazem fé os textos do Regulamento (UE) n.o 301/2014 nas línguas islandesa e norueguesa, que serão publicados no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Artigo 3.o
 A presente decisão entra em vigor em 26 de setembro de 2014, desde que tenham sido efetuadas todas as notificações previstas no artigo 103.o, n.o 1, do Acordo EEE (2).
 Artigo 4.o
 A presente decisão é publicada na Secção EEE e no Suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia.
 Feito em Bruxelas, em 25 de setembro de 2014.
 Pelo Comité Misto do EEE
 O Presidente
 Kurt JÄGER
 (1) JO L 90 de 26.3.2014, p. 1.
 (2) Não foram indicados requisitos constitucionais.


text:
 19.1.2006
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 14/20
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 132/2005
 z dne 21. oktobra 2005
 o spremembi Priloge II (Tehnični predpisi, standardi, preskušanje in certificiranje) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, v nadaljnjem besedilu „Sporazum“, in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga II k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 107/2005 (1).
 (2)
 Direktivo Sveta 2005/25/ES z dne 14. marca 2005 o spremembi Priloge VI k Direktivi 91/414/EGS glede fitofarmacevtskih sredstev, ki vsebujejo mikroorganizme (2), je treba vključiti v Sporazum –
 SKLENIL:
 Člen 1
 V točki 12a (Direktiva Sveta 91/414/EGS) poglavja XV Priloge II k Sporazumu se doda naslednja alinea:
 „—
 32005 L 0025: Direktiva Sveta 2005/25/ES (UL L 90, 8.4.2005, str. 1).“
 Člen 2
 Besedili Direktive 2005/25/ES v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavita v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, sta verodostojni.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 22. oktobra 2005, pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (3).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v oddelku EGP in Dopolnilu EGP Uradnega lista Evropske unije.
 V Bruslju, 21. oktobra 2005
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Njegova presvetla visokost princ Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) UL L 306, 24.11.2005, str. 45.
 (2) UL L 90, 8.4.2005, str. 1.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
21.2.2009
 IT
 Gazzetta ufficiale dell'Unione europea
 C 44/9
 Sentenza della Corte (Prima Sezione) 22 dicembre 2008 — Commissione delle Comunità europee/Repubblica d'Austria
 (Causa C-161/07) (1)
 (Inadempimento di uno Stato - Art. 43 CE - Normativa nazionale che fissa le condizioni per l'iscrizione delle società su domanda dei cittadini dei nuovi Stati membri - Procedimento di accertamento dello status di lavoratore autonomo)
 (2009/C 44/14)
 Lingua processuale: il tedesco
 Parti
 Ricorrente: Commissione delle Comunità europee (rappresentanti: E. Traversa e G. Braun, agenti)
 Interveniente a sostegno della ricorrente: Repubblica di Lituania (rappresentante: D. Kriaučiūnas, agente)
 Convenuta: Repubblica d'Austria (rappresentanti: C. Pesendorfer e M. Winkler, agenti)
 Oggetto
 Inadempimento di uno Stato — Violazione dell'art. 43 CE — Normativa nazionale che fissa le condizioni per l'iscrizione delle società di cui siano titolari cittadini di Stati terzi, parimenti applicabile ai cittadini cechi, estoni, lettoni, lituani, ungheresi, polacchi, sloveni e slovacchi — Obbligo previsto per tutti i soci di società di persone e per tutti i soci di minoranza di società a responsabilità limitata, che forniscono prestazioni di lavori proprie di un'attività dipendente, di assolvere un procedimento specifico diretto a verificare lo status di lavoratore autonomo del richiedente, procedimento nel corso del quale quest'ultimo deve dimostrare la propria partecipazione alle decisioni della società di cui chiede l'iscrizione nello Stato membro medesimo
 Dispositivo
 1)
 Avendo imposto, ai fini dell'iscrizione di società nei registri commerciali su domanda di cittadini degli Stati membri che hanno aderito all'Unione europea il 1o maggio 2004 — eccezion fatta per la Repubblica di Cipro e la Repubblica di Malta —, soci di una società di persone o soci di minoranza di una società a responsabilità limitata, l'accertamento del loro status di lavoratore autonomo da parte dell'Arbeitsmarktservice o la presentazione di un attestato di esenzione dal permesso di lavoro, la Repubblica d'Austria è venuta meno agli obblighi ad essa incombenti ai sensi dell'art. 43 CE.
 2)
 La Repubblica d'Austria è condannata alle spese.
 (1) GU C 140 del 23.6.2007.