type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 |
 52014PC0341
 Pasiūlymas EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS nustatantis Sąjungos procedūras bendros prekybos politikos srityje siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos taisyklėmis, ypač sudarytomis globojant Pasaulio prekybos organizacijai (PPO), suteiktų Sąjungos teisių įgyvendinimą (kodifikuota redakcija) /* COM/2014/0341 final - 2014/0174 (COD) */
 AIŠKINAMASIS MEMORANDUMAS
 1. Žmonių Europos kontekste
 Komisija didelį dėmesį skiria tam, kad Sąjungos teisė
 būtų papastesnė ir aiškesnė siekiant, kad ji taptų
 suprantamesnė ir prieinamesnė piliečiams, kurie įgytų
 naujų galimybių ir galėtų pasinaudoti konkrečiomis
 jiems suteiktomis teisėmis.
 Šis tikslas nebus pasiektas, jei daug
 nuostatų, kurios buvo iš dalies ir dažnai iš esmės keičiamos
 keletą kartų, liktų išsibarsčiusios įvairiuose
 aktuose, ir todėl dalies jų reikėtų ieškoti pradiniame
 akte, o kitų – vėlesniuose keičiančiuose aktuose.
 Todėl siekiant surasti konkrečiu momentu galiojančias taisykles
 reikia atlikti tiriamąjį darbą lyginant įvairius
 teisės aktus.
 Dėl šios priežasties siekiant, kad teisė
 būtų aiški ir skaidri, svarbu kodifikuoti taisykles, kurios buvo
 dažnai keičiamos.
 2. 1987 m. balandžio 1 d.
 Komisija nusprendė[1],
 kad visi aktai, kurie buvo iš dalies pakeisti ne daugiau nei dešimt
 kartų, turėtų būti kodifikuojami ir pabrėžė, kad
 šis reikalavimas yra minimalus bei kad Komisijos padaliniai turėtų
 stengtis parengti kodifikuotas tekstų, už kuriuos jie yra atsakingi,
 redakcijas per trumpesnį laikotarpį siekdami užtikrinti, jog jų
 nuostatos būtų aiškios ir lengvai suprantamos.
 3. Tai buvo patvirtinta 1992 m. gruodžio mėn.
 Edinburgo Europos vadovų taryboje pirmininkavusios valstybės išvadose[2],
 pabrėžiančiose kodifikavimo, kuris konkrečiu momentu tam
 tikroje srityje taikomai teisei suteikia apibrėžtumo, svarbą.
 Kodifikavimas turi būti vykdomas laikantis
 įprastos Sąjungos aktų priėmimo tvarkos.
 1994 m. gruodžio 20 d. Europos
 Parlamentas, Taryba ir Komisija, atsižvelgdami į tai, kad kodifikuojamuose
 teisės aktuose negali būti daromi esminiai pakeitimai, sudarė
 tarpinstitucinį susitarimą, kuriuo nusprendė kodifikuojamiems
 teisės aktams taikyti pagreitinto priėmimo tvarką.
 4. Šiuo pasiūlymu siekiama
 kodifikuoti 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos reglamentą (EB)
 Nr. 3286/94 nustatantį Bendrijos procedūras bendros prekybos
 politikos srityje siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos
 taisyklėmis, ypač sudarytomis globojant Pasaulio prekybos
 organizacijai (PPO), suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą[3]. Naujas
 reglamentas pakeis įvairius aktus, kurių nuostatos buvo į
 jį įtrauktos[4];
 šis pasiūlymas nekeičia kodifikuojamų teisės aktų
 turinio, nes jame tik sujungiami šie aktai, atliekant kodifikavimui
 būtinus formos pakeitimus.
 5. Pasiūlymas dėl kodifikuoto
 teisės akto buvo parengtas remiantis preliminariu Reglamento (EB)
 Nr. 3286/94 ir jį iš dalies keičiančių teisės
 aktų konsoliduotu tekstu, kurį 22 oficialiomis kalbomis
 parengė Europos Sąjungos leidinių biuras naudodamas duomenų
 apdorojimo sistemą. Kadangi straipsniams suteikiami nauji numeriai,
 kodifikuoto reglamento II priede nurodomas buvusių ir naujų
 straipsnių numerių atitikimas.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 2014/0174 (COD)
 Pasiūlymas
 EUROPOS PARLAMENTO IR TARYBOS REGLAMENTAS
 nustatantis Ö Sąjungos Õ procedūras
 bendros prekybos politikos srityje siekiant užtikrinti tarptautinėmis
 prekybos taisyklėmis, ypač sudarytomis globojant Pasaulio prekybos
 organizacijai (PPO), suteiktų Ö Sąjungos Õ teisių
 įgyvendinimą (kodifikuota redakcija)
 EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS
 SĄJUNGOS TARYBA,
 atsižvelgdami į Sutartį Ö dėl
 Europos Sąjungos veikimo Õ, ypač į
 jos Ö 207 straipsnio
 2 dalį Õ,
 atsižvelgdami į Europos Komisijos
 pasiūlymą,
 perdavus įstatymo galią
 turinčio teisės akto projektą nacionaliniams parlamentams,
 atsižvelgdami
 į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę[5],
 laikydamiesi įprastos
 teisėkūros procedūros,
 kadangi:
 ê
 (1) Reglamentas (EB)
 Nr. 3286/94[6]
 buvo keletą kartų iš esmės keičiamas[7]. Dėl aiškumo ir
 racionalumo tas reglamentas turėtų būti kodifikuotas;
 ê 3286/94 1
 konstatuojamoji dalis
 (2) bendra prekybos politika turi
 remtis vienodais principais, ypač prekybos apsaugos srityje;
 ê 3286/94 4
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (3) būtina Ö Sąjungai
 numatyti Õ procedūras,
 kuriomis būtų užtikrintas veiksmingas naudojimasis tarptautinės
 prekybos taisyklių suteiktomis Ö Sąjungos Õ teisėmis;
 ê 3286/94 5
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (4) tarptautinės prekybos
 taisyklės visų pirma yra globojant Ö Pasaulio
 prekybos organizacijai (Õ PPO) sudarytos ir PPO
 sutarties prieduose išdėstytos taisyklės, tačiau tai taip pat
 gali būti kituose susitarimuose, kurių šalis yra Ö Sąjunga Õ, nustatytos Ö Sąjungos Õ bei
 trečiųjų šalių prekybai taikomos taisyklės. Tikslinga
 aiškiai apibrėžti, su kokioms susitarimų rūšimis yra susijusi
 sąvoka „tarptautinės prekybos taisyklės“;
 ê 3286/94 6
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (5) pirmiau minėtos Ö Sąjungos Õ procedūros
 turėtų remtis teisiniu mechanizmu, sukurtu pagal Ö Sąjungos Õ teisę, kuris Ö yra Õ visiškai skaidrus
 bei Ö užtikrina Õ, kad sprendimas
 pasinaudoti tarptautinės prekybos taisyklių suteiktomis Ö Sąjungos Õ teisėmis
 būtų priimtas remiantis tikslia faktine informacija ir teisine
 analize;
 ê 3286/94 7
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (6) šio mechanizmo tikslas –
 numatyti procedūrines priemones, kuriomis būtų reikalaujama, kad
 Ö Sąjungos Õ institucijos
 imtųsi priemonių trečiųjų šalių sudarytų
 arba palaikomų prekybos kliūčių, dėl kurių
 padaroma žala arba kitokio pobūdžio neigiamas poveikis prekybai,
 atžvilgiu, jei galiojančiomis tarptautinės prekybos taisyklėmis
 yra suteikta teisė imtis veiksmų tokių kliūčių
 atžvilgiu;
 ê 3286/94 8
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (7) valstybių narių
 teisė taikyti šį mechanizmą neturėtų riboti jų
 galimybės tokiems pat arba panašiems klausimams nagrinėti taikyti
 esamas Ö Sąjungos Õ procedūras,
 ypač kol pagal Sutarties Ö 207 straipsnio 3
 dalį Õ bus įsteigtas
 komitetas;
 ê 3286/94 9
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (8) reikėtų atkreipti
 dėmesį į pagal Sutarties Ö 207 straipsnio 3
 dalį Õ įsteigto
 komiteto institucinį vaidmenį formuluojant patarimus Ö Sąjungos Õ institucijoms visais
 prekybos politikos klausimais. Dėl to šį komitetą
 reikėtų nuolatos informuoti apie atskirų atvejų
 nagrinėjimo raidą, kad jis galėtų apsvarstyti jų
 platesnę politinę reikšmę;
 ê 3286/94 11
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (9) tikslinga Ö nustatyti Õ, kad Ö Sąjunga Õ turi veikti
 laikydamasi savo tarptautinių įsipareigojimų ir tais atvejais,
 kai tie įsipareigojimai yra numatyti susitarimuose, išlaikyti tarp
 teisių ir įsipareigojimų pusiausvyrą, kurią sukurti
 yra tokių susitarimų tikslas;
 ê 3286/94 12
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (10) taip pat tikslinga Ö nustatyti Õ, jog visos
 priemonės, kurių buvo imtasi pagal minimą tvarką,
 turėtų atitikti Ö Sąjungos Õ tarptautinius
 įsipareigojimus ir nepažeisti kitų priemonių, kurių gali
 būti imtasi tiesiogiai pagal Sutarties Ö 207 Õ straipsnį
 tais atvejais, kai šis reglamentas netaikomas;
 ê 3286/94 13
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (11) reikėtų Ö išdėstyti Õ darbo tvarkos
 taisykles, kurių reikės laikytis visų pirma atliekant šiame
 reglamente numatytą Ö Sąjungos Õ institucijų ir
 suinteresuotų šalių teisių bei įsipareigojimų
 patikrinimą ir sąlygas, kuriomis suinteresuotos šalys
 galėtų gauti informaciją ir prašyti pateikti svarbiausius patikrinimo
 faktus bei rezultatus;
 ê 3286/94 14
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (12) veikdama pagal šį
 reglamentą, Ö Sąjunga Õ turi atminti
 poreikį imtis greitų ir veiksmingų priemonių laikantis Ö šiame Õ reglamente numatytos
 sprendimų priėmimo tvarkos;
 ê 3286/94 15
 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 (13) pagal Ö Sąjungos Õ tarptautines teises
 ir įsipareigojimus Komisija veiksmų trečiųjų
 šalių sudarytų arba palaikomų prekybos kliūčių
 atžvilgiu turi imtis tik tada, kai dėl Ö Sąjungos Õ interesų
 būtina įsikišti. Vertindamos tokius interesus, Komisija
 turėtų tinkamai atsižvelgti į visų procedūromis
 suinteresuotų šalių išdėstytus požiūrius;
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. (pritaikytas)
 (14) Ö šiame Õ reglamente
 numatytų patikrinimo procedūrų įgyvendinimui reikalingos
 vienodos sprendimų dėl patikrinimo procedūrų eigos
 priėmimo ir su procedūra susijusių priemonių patvirtinimo
 sąlygos. Tos priemonės turėtų būti tvirtinamos pagal Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamentą (ES) Nr. 182/2011[8];
 (15) turėtų būti
 taikoma patariamoji procedūra sprendžiant dėl patikrinimo vykdymo
 sustabdymo, atsižvelgiant į tokių priemonių poveikį ir
 loginį ryšį su priemonių patvirtinimu;
 (16) Europos Parlamentas ir Taryba
 turėtų būti informuojami apie su šiuo reglamentu susijusius
 pokyčius, kad jie galėtų apsvarstyti tų pokyčių
 platesnę politinę reikšmę;
 (17) be to, kai susitarimas su
 trečiąja šalimi laikomas tinkamiausia ginčo, kylančio
 dėl kliūčių prekybai, sprendimo priemone, derybos šiuo
 tikslu turėtų būti vedamos laikantis Sutarties
 207 straipsnyje nustatytų procedūrų,
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 PRIĖMĖ ŠĮ
 REGLAMENTĄ:
 1 straipsnis
 Ö Dalykas Õ
 Šis reglamentas Ö numato
 Sąjungos Õ procedūras
 bendros prekybos politikos srityje siekiant užtikrinti naudojimąsi
 tarptautinės prekybos taisyklių, ypač sudarytų globojant
 Pasaulio prekybos organizacijai Ö (PPO) Õ, Ö Sąjungai Õ suteiktomis
 teisėmis, kurios, laikantis esamų nacionalinių
 įsipareigojimų ir tvarkos, yra skirtos tam, kad būtų:
 a) imtasi priemonių prekybos
 kliūčių, kurios veikia Ö Sąjungos Õ rinką, atžvilgiu
 siekiant pašalinti dėl jų patirtą žalą;
 b) imtasi priemonių prekybos
 kliūčių, kurios veikia trečiosios šalies rinką,
 atžvilgiu siekiant pašalinti dėl jų pasireiškiantį neigiamą
 poveikį prekybai.
 Ši tvarka visų pirma taikoma
 tarptautinių ginčų sprendimo procedūroms bendros prekybos
 politikos srityje pradėti, tolesniam jų vykdymui irnutraukimui.
 2 straipsnis
 Sąvokos
 1. Šiame reglamente Ö taikomos šios
 sąvokų apibrėžtys Õ:
 a) prekybos kliūtys – tai
 trečiosios šalies pasirinkta ar remiama prekybos veikla, kurios atžvilgiu
 tarptautinės prekybos taisyklėse yra numatyta teisė imtis
 priemonių; tokia teisė imtis priemonių suteikiama, kai tarptautinėmis
 prekybos taisyklėmis yra visiškai uždraudžiama verstis veikla arba kitai
 šios veiklos veikiamai šaliai suteikiama teisė reikalauti pašalinti
 minėtos veiklos padarinius;
 b) Ö Sąjungos Õ teisės – tai
 tokios tarptautinės prekybos teisės, kuriomis Ö Sąjunga Õ gali pasinaudoti
 pagal tarptautines prekybos taisykles; šiame kontekste „tarptautinės
 prekybos taisyklės“ – tai visų pirma globojant PPO sudarytos ir PPO
 sutarties priede išdėstytos taisyklės, tačiau tai taip pat gali
 būti kitais susitarimais, kurių šalis yra Ö Sąjunga Õ, priimtos ir Ö Sąjungos Õ bei
 trečiųjų šalių prekybai taikomos taisyklės;
 c) žala – tai žala, patirta Ö Sąjungos Õ rinkoje Ö Sąjungos Õ pramonės
 dėl prekybos kliūčių, sudarytų produktui ar paslaugai,
 arba grėsmė tokiai žalai atsirasti;
 d) neigiamas poveikis prekybai – tai
 prekybos kliūčių sukeltas poveikis Ö Sąjungos Õ įmonių
 produktui arba paslaugai trečiosios šalies rinkoje, kuris turi
 materialinės įtakos Ö Sąjungos Õ arba Ö Sąjungos Õ regiono ekonomikai
 arba jų ekonominės veiklos sektoriui, arba grėsmė tokiam
 poveikiui atsirasti; tai, kad skundą pateikiantis asmuo nukenčia
 dėl tokio neigiamo poveikio, nelaikoma pakankama priežastimi Ö Sąjungos Õ institucijoms imtis
 priemonių;
 e) Ö Sąjungos Õ pramonė Ö - Õ
 i) visi Ö Sąjungos Õ gamintoja arba
 teikėja, atitinkamai:
 –
 produktų arba paslaugų, tapačių
 produktui ar paslaugai, kuriems sudaromos prekybos kliūtys, arba į
 juos panašių, arba
 –
 produktų ar paslaugų, kurie tiesiogiai
 konkuruoja su tokiu produktu ar paslauga, arba
 –
 kurie yra to produkto vartotojai ar
 perdirbėjai, arba tos paslaugos vartotojai ar naudotojai, kuriems
 sudaromos prekybos kliūtys,
 arba
 ii) visiems tiems gamintojams ar
 teikėjai, kurių bendros gamybos apimtys sudaro didžiausią visos Ö Sąjungos Õ minėtų
 produktų ar paslaugų produkcijos dalį; tačiau:
 –
 jei gamintojai arba teikėjai yra susiję
 su eksportuotojais arba importuotojais, arba patys importuoja produktą
 arba paslaugą, kuriems tariamai sudaromos prekybos kliūtys, terminas
 „Ö Sąjungos Õ pramonė“ gali
 būti aiškinamas kaip taikytinas likusiems gamintojams ar teikėjams;
 –
 susiklosčius tam tikroms aplinkybėms, Ö Sąjungos Õ regiono gamintojai
 arba teikėjai gali būti laikomi Ö Sąjungos Õ pramone, jei jų
 bendros gamybos apimtys sudaro didžiausią minėto produkto ar
 paslaugos produkcijos dalį valstybėje narėje arba valstybėse
 narėse, kuriose yra minėtas regionas, jei prekybos
 kliūčių poveikis labiausiai reiškiasi toje valstybėje
 narėje arba tose valstybėse narėse;
 f) Ö Sąjungos Õ įmonė Ö - Õ pagal valstybės
 narės teisę įsteigta ir registruotą buveinę,
 centrinę administraciją arba pagrindinę verslo vietą Ö Sąjungoje Õ turinti kompanija ar
 firma, kuri tiesiogiai užsiima tokių prekių gamyba arba tokių
 paslaugų teikimu, kuriems sudaromos prekybos kliūtys;
 g) paslaugos Ö - Õ tos paslaugos,
 dėl kurių, remdamasi Sutarties Ö 207 Õ straipsniu, Ö Sąjunga Õ gali sudaryti
 tarptautinius susitarimus.
 2. Šiame reglamente tiek 1 dalies e
 punkte apibrėžto termino „Ö Sąjungos Õ pramonė“, tiek 1 dalies
 f punkte apibrėžto termino „Ö Sąjungos Õ įmonė“
 kontekste sąvoka „paslaugų teikėjai“ nepažeidžia nekomercinio
 pobūdžio, kuriuo pagal valstybės narės teisės aktus gali
 pasižymėti konkreti teikiama paslauga.
 3 straipsnis
 Ö Sąjungos Õ pramonės
 vardu pateikiamas skundas
 1. Kiekvienas fizinis ar juridinis asmuo arba
 kiekviena juridinio asmens statuso neturinti organizacija, veikianti Ö Sąjungos Õ pramonės vardu
 ir mananti, kad dėl prekybos kliūčių, kurios turi
 poveikį Ö Sąjungos Õ rinkai, jai buvo
 padaryta žala, gali pateikti raštišką skundą.
 2. Skunde Ö pateikiama Õ pakankamai
 įrodymų, kad egzistuoja prekybos kliūtys ir kad dėl jų
 buvo patirta žala. Kai tikslinga, žalos įrodymai Ö išdėstomi Õ remiantis 11 straipsnyje
 pateiktu paaiškinamuoju veiksnių sąrašu.
 4 straipsnis
 Ö Sąjungos Õ įmonių
 vardu pateikiamas skundas
 ê 125/2008 1 str.
 (pritaikytas)
 1. Kiekviena Ö Sąjungos Õ įmonė arba
 organizacija, turinti juridinio asmens statusą ar jo neturinti, veikianti
 vienos ar kelių Ö Sąjungos Õ įmonių
 vardu ir mananti, kad tokios Ö Sąjungos Õ įmonės
 dėl prekybos kliūčių, kurios veikia trečiosios šalies
 rinką, patyrė neigiamą poveikį prekybai, gali pateikti
 rašytinį skundą.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 2. Skunde Ö pateikiama Õ pakankamai
 įrodymų, kad egzistuoja prekybos kliūtys ir kad dėl jų
 buvo patirtas neigiamas poveikis prekybai. Kai tikslinga, neigiamo poveikio
 prekybai įrodymai Ö išdėstomi Õ remiantis 11 straipsnyje
 pateiktu paaiškinamuoju veiksnių sąrašu.
 5 straipsnis
 Skundo pateikimo tvarka
 1. Ö 3 ir 4
 straipsniuose nurodytas Õ skundas pateikiamas
 Komisijai, kuri jo kopijas išsiunčia valstybėms narėms.
 2. Skundas gali būti atsiimtas, ir tokiu
 atveju procedūra gali būti sustabdyta, nebent toks sustabdymas
 būtų nenaudingas Ö Sąjungai Õ.
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 1 pp.
 3. Jei paaiškėja, kad skunde pateikta
 nepakankamai tyrimo pradėjimą pagrindžiančių
 įrodymų, apie tai pranešama pareiškėjui.
 Komisijai nusprendus, kad skunde pateiktų
 tyrimo pradėjimą pagrindžiančių įrodymų
 nepakanka, apie tai ji praneša valstybėms narėms.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 4. Gavusi pagal 3 arba 4 straipsnius
 pateiktą skundą, Komisija nedelsdama priima sprendimą dėl Ö Sąjungos Õ patikrinimo
 procedūros. Sprendimas priimamas per 45 dienas nuo skundo pateikimo
 dienos. Pareiškėjo prašymu arba su juo sutarus Ö to Õ termino eiga gali
 būti sustabdyta, kad būtų galima pateikti papildomos
 informacijos, kurios gali prireikti nuodugniai vertinant pareiškėjo atvejo
 pagrįstumą.
 6 straipsnis
 Valstybės narės Ö prašymas Õ
 1. Kiekviena valstybė narė gali
 paprašyti Komisijos pradėti 1 straipsnyje minėtas
 procedūras.
 2. Savo prašymui paremti Ö valstybė
 narė Õ Komisijai pateikia
 pakankamai prekybos kliūčių ir jų poveikio
 įrodymų. Kad dėl neigiamo poveikio prekybai patirtos žalos
 įrodymai būtų tinkami, kai tikslinga, jie Ö išdėstomi Õ remiantis 11 straipsnyje
 pateiktu paaiškinamuoju veiksnių sąrašu.
 3. Komisija apie prašymus nedelsdama praneša
 kitoms valstybėms narėms.
 ê 37/2014 1str.
 ir priedo 4 p. 2 pp.
 4. Jei paaiškėja, kad prašyme pateikta
 nepakankamai tyrimo pradėjimą pagrindžiančių
 įrodymų, apie tai pranešama valstybei narei.
 Komisijai nusprendus, kad skunde pateiktų
 tyrimo pradėjimą pagrindžiančių įrodymų
 nepakanka, apie tai ji praneša valstybėms narėms.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 5. Gavusi pagal Ö šį Õ straipsnį
 pateiktą valstybės narės Ö prašymą Õ, Komisija nedelsdama
 priima sprendimą dėl Ö Sąjungos Õ patikrinimo
 procedūros. Sprendimas priimamas per 45 dienas nuo Ö prašymo Õ pateikimo dienos. Besikreipiančios
 valstybės narės prašymu arba su ja sutarus Ö to Õ termino eiga gali
 būti sustabdyta, kad būtų galima pateikti papildomos informacijos,
 kurios gali prireikti nuodugniai vertinant besikreipiančios valstybės
 narės nurodyto atvejo pagrįstumą.
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 3 pp. (pritaikytas)
 7 straipsnis
 Komiteto procedūra
 1. Komisijai padeda Prekybos
 kliūčių komitetas komitetas). Tas komitetas – tai komitetas, kaip
 nustatyta Reglamente (ES) Nr. 182/2011.
 2. Kai daroma nuoroda į Ö šią dalį Õ, taikomas Reglamento
 (ES) Nr. 182/2011 4 straipsnis.
 3. Kai daroma nuoroda į Ö šią dalį Õ, taikomas Reglamento
 (ES) Nr. 182/2011 5 straipsnis.
 Ö 8 straipsnis Õ
 Ö Informacija Europos
 Parlamentui ir Tarybai Õ
 Informaciją, pateiktą pagal šį
 reglamentą, Komisija taip pat perduoda Europos Parlamentui ir Tarybai, kad
 šios institucijos galėtų apsvarstyti platesnę pokyčių
 reikšmę bendrai prekybos politikai.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 9 straipsnis
 Ö Sąjungos Õ patikrinimo
 procedūra
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 4 pp.
 1. Jei Komisijai yra akivaizdu, kad yra
 pateikta pakankamai patikrinimo procedūros pradėjimą
 pagrindžiančių įrodymų, ir jei tai būtina
 atsižvelgiant į Sąjungos interesus, Komisija imasi tokių veiksmų:
 a) Europos Sąjungos
 oficialiajame leidinyje ji paskelbia apie patikrinimo procedūros
 pradėjimą. Tokiame skelbime nurodomas susijęs produktas ar
 paslauga ir šalys, pateikiama gautos informacijos santrauka ir visa susijusi
 informacija, kuri turi būti Komisijai perduota; jame taip pat nurodomas
 laikotarpis, per kurį suinteresuotosios šalys gali būti išklausytos
 Komisijos pagal 5 dalį;
 b) apie tai ji oficialiai praneša
 šalies arba šalių, kuriai (-ioms) bus taikoma patikrinimo procedūra,
 atstovams, su kurias prireikus bus galima konsultuotis;
 c) ji atlieka patikrinimą Sąjungos
 lygiu bendradarbiaudama su valstybėmis narėmis.
 Komisija, nusprendusi, kad skunde pateikta
 pakankamai tyrimo pradėjimą pagrindžiančių
 įrodymų, apie tai praneša valstybėms narėms.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 2. Prireikus Komisija:
 a) siekia gauti visą jai
 reikalingą informaciją ir stengiasi su importuotojais,
 prekybininkais, platintojais, gamintojais, prekybos asociacijomis ir
 organizacijomis ją patikrinti, jei suinteresuotos įmonės arba
 organizacijos dėl to sutinka;
 b) atlieka tyrimus trečiųjų
 šalių teritorijoje, jei apie tai buvo oficialiai pranešta tų
 šalių Vyriausybėms, ir jos per pagrįstą laikotarpį tam
 neprieštaravo;
 Valstybės narės, kurios teritorijoje
 atliekami patikrinimai, pareigūnai padeda Komisijai atlikti tyrimą,
 jei ši valstybė narė to paprašo.
 3. Pagal Komisijos nustatytas išsamias
 taisykles Komisijos prašymu valstybės narės pateikia visą
 patikrinimui reikalingą informaciją.
 4. Pareiškėjai, suinteresuoti
 eksportuotojai ir importuotojai, suinteresuotos valstybės ar
 valstybių atstovai gali:
 a) patikrinti visą Komisijai
 pateiktą informaciją, išskyrus Komisijos ir administracijų
 vidaus dokumentus, jei ši informacija yra susijusi su jų interesų
 apsauga, nėra konfidenciali pagal 10 straipsnio nuostatas ir Komisija
 ja naudojasi patikrinimo procedūros metu;. tokie asmenys Komisijai
 pateikia pagrįstą raštišką prašymą, kuriame nurodo
 reikiamą informaciją;
 b) paprašyti pateikti svarbiausius
 patikrinimo faktus bei rezultatus.
 5. Komisija gali išklausyti suinteresuotas
 šalis. Ji jas išklauso, jei per Europos Ö Sąjungos Õ oficialiajame
 leidinyje išspausdintame pranešime nurodytą laiką šalys pateikia
 raštišką prašymą suteikti galimybę būti išklausytoms ir
 nurodo, jog jos yra šalys, tiesiogiai suinteresuotos procedūros taikymo
 rezultatais.
 6. Tiesiogiai susijusių šalių
 prašymu Komisija joms suteikia galimybę susitikti, kad būtų
 išdėstytos priešingos nuomonės ir pateikti bet kokie atsiliepimai.
 Suteikdama šią galimybę, Komisija atsižvelgia į šalių
 prašymus ir poreikį išlaikyti konfidencialumą. Nė vienai iš
 šalių neprivaloma dalyvauti susitikime ir nedalyvavimas neturi
 reikšmės tos šalies atvejo nagrinėjimui.
 7. Jei per pagrįstą laiką
 Komisijos paprašyta informacija nepateikiama arba tyrimas gerokai apsunkinamas,
 išvados gali būti padarytos remiantis turimais faktais.
 8. Baigusi patikrinimą, Komisija pateikia
 ataskaitą Komitetui. Ataskaita pateikiama per penkis mėnesius nuo
 procedūros pradžios paskelbimo, nebent dėl patikrinimo
 sudėtingumo Komisija šį laikotarpį pratęsia iki
 septynių mėnesių.
 10 straipsnis
 Konfidencialumas
 1. Pagal
 šį reglamentą gauta informacija naudojama tik tiems tikslams, kuriems
 jos buvo prašyta.
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 5 pp.
 2. Komisija, valstybės narės ir
 jų pareigūnai neatskleidžia pagal šį reglamentą gautos
 konfidencialios informacijos ir patikrinimo procedūroje
 dalyvaujančios šalies konfidencialiai suteiktos informacijos be tokią
 informaciją pateikiančios šalies specialaus leidimo.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 Kiekviename prašyme dėl konfidencialumo
 statuso nurodoma, kodėl minima informacija yra konfidenciali, ir prie jo
 pridedama nekonfidenciali informacijos santrauka arba išdėstomos
 priežastys, kodėl minėta informacija negali būti įtrauka
 į tokią santrauką.
 3. Informacija laikoma konfidencialia, jei
 ją atskleidus gali būti padarytas neigiamas poveikis tokios
 informacijos teikėjui arba šaltiniui.
 4. Jei paaiškėja, kad prašymas dėl
 konfidencialumo statuso yra nepagrįstas, o teikėjas nenori viešai
 skelbti minėtos informacijos arba leisti atskleisti ją apibendrinta
 ar sutrumpinta forma, į tokią informaciją gali būti
 neatsižvelgiama.
 5. Šis straipsnis neužkerta kelio Ö Sąjungos Õ institucijoms
 atskleisti apibendrintą informaciją, visų pirma priežastis,
 dėl kurių pagal šį reglamentą priimami sprendimai.
 Atskleidžiant tokią informaciją būtina atsižvelgti į
 teisėtą suinteresuotų šalių interesą, kad jų
 verslo paslaptys nebūtų atskleistos.
 11 straipsnis
 Įrodymai
 1. Tikrinant padarytą žalą atitinkamais
 tikrais atvejais atsižvelgiama į šiuos veiksnius:
 (a) Ö Sąjungos Õ importo arba
 eksporto konkrečias apimtis, ypač į tuos atvejus, kai buvo
 užregistruotas didelis augimas arba smukimas, išreikštas absoliutine verte arba
 lyginant su produkcija ar suvartojimu konkrečioje rinkoje;
 (b) Ö Sąjungos Õ pramonės
 konkurentų kainas, ypač siekiant nustatyti, ar Ö Sąjungos Õ arba trečiosios
 šalies rinkose buvo gerokai sumažintos Ö Sąjungos Õ pramonės
 kainos;
 (c) poveikį Ö Sąjungos Õ pramonei pagal tam
 tikrų ekonominių veiksnių kryptis: gamybai, pajėgumų
 išnaudojimui, atsargoms, realizacijai, rinkos daliai, kainoms (t. y.
 kainų sąstingiui arba trukdymui didinti kainas, kurios paprastai
 turėtų būti didinamos), pelnui, kapitalo grąžai,
 investicijoms, užimtumui.
 2. Įtarus, kad kilo grėsmė, jog
 gali būti padaryta žala, Komisija taip pat patikrina, ar galima aiškiai iš
 anksto numatyti, ar dėl konkrečios situacijos galėtų kilti
 faktinė žala. Tokiu atveju taip pat galima atsižvelgti į šiuos
 veiksnius:
 (a) eksporto į rinką, kurioje
 konkuruojama su Ö Sąjungos Õ produktu, augimo
 tempą;
 (b) esamas arba ateityje būsimas
 eksporto apimtis kilmės šalyje arba eksportuojančioje šalyje ir
 į tikimybę, kad tokios apimtys bus eksportuojamos į
 a punkte nurodytą rinką.
 3. Kiti žalą sukeliantys veiksniai, kurie
 atskirai arba kartu taip pat neigiamai veikia Ö Sąjungos Õ pramonę, negali
 būti priskirti nagrinėjamai veiklai.
 4. Įtarus, kad daromas neigiamas poveikis
 prekybai, Komisija patikrina tokio neigiamo poveikio įtaką Ö Sąjungos Õ ar Ö Sąjungos Õ regiono ekonomikai
 arba jų ekonominės veiklos sektoriui. Dėl to prireikus Komisija
 gali atsižvelgti į 1 ir 2 dalyse išvardytų rūšių
 veiksnius. Neigiamas poveikis prekybai, inter alia, gali pasireikšti
 esant situacijoms, kai dėl prekybos kliūčių yra stabdomi su
 produktu ar paslauga susiję prekybos srautai, jiems trukdoma arba jie
 nukreipiami, arba dėl susiklosčiusių situacijų, kai
 prekybos kliūtys materialiai paveikia Ö Sąjungos Õ įmonių
 pasiūlą arba sąnaudas, pavyzdžiui, dalis ir komponentus arba
 žaliavas. Įtarus, kad gali kilti grėsmė, jog bus padarytas
 neigiamas poveikis prekybai, Komisija taip pat patikrina, ar yra galimybė
 iš anksto aiškiai numatyti, kad dėl konkrečioas situacijos gali
 atsirasti faktinis neigiamas poveikis prekybai.
 5. Tikrindama neigiamo poveikio prekybai
 įrodymus, Komisija atsižvelgia į nuostatas, principus arba
 praktiką, kurie reglamentuoja 2 straipsnio 1 dalies a punkte
 minėtomis atitinkamomis tarptautinėmis taisyklėmis suteiktą
 teisę imtis priemonių.
 6. Komisija toliau tikrina kitus skunde arba Ö prašyme Õ išdėstytus
 susijusius įrodymus. Tokiu atveju 1–5 dalyse išvardytų veiksnių
 ir požymių sąrašas nėra baigtinis, o pagal vieną ar kelis
 tokius veiksnius ir požymius negalima neabejotinai teigti, kad buvo padaryta
 žala arba neigiamas poveikis prekybai.
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 6 pp. (pritaikytas)
 12 straipsnis
 Procedūros nutraukimas ir
 sustabdymas
 1. Jei pagal 9 straipsnį atliekamos
 patikrinimo procedūros metu nustatoma, kad atsižvelgiant į
 Sąjungos interesus jokių veiksmų nereikia imtis, Komisija,
 laikydamasi 7 straipsnio 3 dalyje nurodytos nagrinėjimo
 procedūros, baigia minėtą patikrinimo procedūrą.
 2. Jei po pagal 9 straipsnį atliktos
 patikrinimo procedūros susijusi trečioji šalis arba šalys imasi
 priemonių, kurios laikomos pakankamomis, ir dėl šios priežasties
 Sąjungai nebereikia imtis jokių veiksmų, Komisija
 minėtą procedūrą gali sustabdyti laikydamasi 7 straipsnio
 2 dalyje nurodytos patariamosios procedūros.
 Komisija, tam tikrais atvejais remdamasi
 informacija, kurią suinteresuotos trečiosios šalys pateikia
 nustatytais laiko tarpais jai paprašius ir kurią ji prireikus patikrina,
 prižiūri, kaip taikomos tos priemonės.
 Jei priemonės, kurių ėmėsi
 suinteresuota trečioji šalis arba šalys, buvo panaikintos, sustabdytos ar
 netinkamai įgyvendintos arba jei Komisija turi pagrindo manyti, kad taip
 atsitiko, arba jei Komisijos pagal antrą pastraipą Ö prašoma
 informacija Õ nebuvo Ö pateikta Õ, Komisija praneša
 valstybėms narėms ir, prireikus ir jei tai pagrįsta tyrimo
 rezultatais bei naujais turimais duomenimis priemonių imamasi pagal 14 straipsnio
 2 dalį.
 3. Jei atlikus patikrinimo procedūrą
 pagal 9 straipsnį arba kuriuo nors metu prieš pradedant
 tarptautinių ginčų nagrinėjimo procedūrą, jos
 metu arba jai pasibaigus paaiškėja, kad pati tinkamiausia ginčo,
 kylančio dėl kliūčių prekybai, sprendimo priemonė
 yra susitarimas su susijusia trečiąja šalimi arba šalimis, kuriuo
 gali būti pakeistos materialinės Sąjungos ir susijusios
 trečiosios šalies arba šalių teisės, Komisija sustabdo
 procedūrą vadovaudamasi 7 straipsnio 2 dalyje nurodyta
 patariamąja procedūra, ir pagal Sutarties 207 straipsnio
 nuostatas vykdomos derybos.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 13 straipsnis
 Prekybos politikos priemonių
 taikymas
 1. Paaiškėjus, remiantis patikrinimo
 procedūros rezultatais, nebent susiklosto tokia faktinė ir
 teisinė padėtis, kad patikrinimo procedūros nebereikia, kad Ö Sąjungos Õ interesais
 būtina imtis priemonių siekiant užtikrinti tarptautinėmis
 prekybos taisyklėmis suteiktų Ö Sąjungos Õ teisių
 įgyvendinimą ir pašalinti žalą arba dėl
 trečiųjų šalių sudarytų ar palaikomų prekybos
 kliūčių padarytą neigiamą poveikį prekybai, 14 straipsnyje
 nustatyta tvarka priimamos atitinkamos priemonės.
 2. Jei pagal Ö Sąjungos Õ tarptautinius
 įsipareigojimus reikia pradėti išankstinę tarptautinę
 konsultacijų arba ginčų sprendimo procedūrą, dėl
 šio straipsnio 3 dalyje nurodytų priemonių nusprendžiama tik
 baigus minėtą procedūrą ir atsižvelgus į jos
 rezultatus. Visų pirma Ö Sąjungai Õ pareikalavus, kad
 tarptautinė ginčų sprendimo institucija nurodytų ir
 leistų taikyti tarptautinių ginčų nagrinėjimo
 procedūros rezultatams įgyvendinti tinkamas priemones, Ö Sąjungos Õ prekybos politikos
 priemonių, kurių gali prireikti dėl tokio leidimo, imamasi
 atsižvelgiant į tokios tarptautinės ginčų sprendimo
 institucijos rekomendacijas.
 3. Gali būti imamasi prekybos politikos
 priemonių, kurios atitinka esamus tarptautinius įsipareigojimus ir
 tvarką, visų pirma:
 (a) sustabdyti arba atšaukti prekybos
 politikos derybų metu suteiktas lengvatas;
 (b) didinti esamus muitus arba
 įvesti kitus importo mokesčius;
 (c) įvesti kiekybinius apribojimus
 arba imtis kitų importo ar eksporto sąlygas keičiančių
 priemonių, arba kitaip paveikti prekybą su konkrečia
 trečiąja šalimi.
 4. Atitinkamuose sprendimuose išdėstomos
 jų priėmimo priežastys, ir jie paskelbiami Europos Ö Sąjungos Õ oficialiajame
 leidinyje. Jų paskelbimas taip pat laikomas pranešimu tiesiogiai
 susijusioms valstybėms ir šalims.
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 7 konstatuojamoji dalis (pritaikytas)
 14 straipsnis
 Sprendimų priėmimo
 procedūros
 1. Kai dėl pagal 3 arba
 4 straipsnį pateikto skundo arba pagal 6 straipsnį pateikto
 Ö prašymo Õ Sąjunga laikosi
 formalių tarptautinių konsultacijų vedimo arba ginčų
 sprendimo procedūrų, sprendimus dėl tokių
 procedūrų pradėjimo, jų vykdymo arba nutraukimo priima
 Komisija.
 Nusprendusi pradėti, vykdyti arba
 nutraukti formalias tarptautines konsultacijų arba ginčų
 sprendimo procedūras Komisija apie tai informuoja valstybes nares.
 2. Kai Sąjunga, vadovaudamasi 13 straipsnio
 2 dalimi, turi pagal 12 straipsnio 2 dalį arba 13 straipsnį
 priimti sprendimą dėl prekybos politikos priemonių taikymo, ji
 veikia nedelsdama pagal Sutarties 207 straipsnį ir, jei taikoma, Ö bet kokias
 kitas Õ taikytinas
 procedūras.
 ê 37/2014 1 str.
 ir priedo 4 p. 8 konstatuojamoji dalis
 15 straipsnis
 Ataskaita
 Vadovaudamasi Tarybos reglamento
 Nr. 1225/2009[9]
 22a straipsniu, Komisija į savo metinę ataskaitą Europos
 Parlamentui ir Tarybai dėl prekybos apsaugos priemonių taikymo ir
 įgyvendinimo įtraukia informaciją apie šio reglamento
 įgyvendinimą.
 ê 3286/94
 (pritaikytas)
 16 straipsnis
 Bendrosios nuostatos
 Šis reglamentas netaikomas tais atvejais,
 kuriems taikomos kitos bendros prekybos politikos taisyklės. Jis taikomas
 papildant:
 a) taisykles, kuriomis nustatomi bendro
 žemės ūkio rinkų organizavimo principai, bei jas
 įgyvendinančias nuostatas ir
 b) konkrečias pagal Sutarties Ö 352 Õ straipsnį
 priimtas taisykles, taikomas iš žemės ūkio produktų pagamintoms
 prekėms.
 Jis nepažeidžia kitų priemonių,
 kurių gali būti imtasi pagal Sutarties Ö 207 Õ straipsnį, ir Ö Sąjungos Õ tvarkos, kurios
 laikomasi sprendžiant pagal Sutarties Ö 207 Õ straipsnį
 įkurtame Komitete valstybių narių iškeltus su prekybos
 kliūtimis susijusius klausimus.
 ê 356/1995 1 str.
 1 p. (pritaikytas)
 17 straipsnis
 Panaikinimas
 Reglamentas (EB) Nr. Ö 3286/94 Õ panaikinamas.
 Nuorodos į panaikintą reglamentą laikomos nuorodomis
 į šį reglamentą Ö ir skaitomos
 pagal II priede pateiktą atitikmenų lentelę Õ.
 18 straipsnis
 Įsigaliojimas
 Šis reglamentas įsigalioja Ö dvidešimtą
 dieną nuo jo paskelbimo Europos
 Sąjungos oficialiajame leidinyje Õ.
 ê
 Šis
 reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse
 narėse.
 Priimta Briuselyje
 Europos Parlamento vardu Tarybos
 vardu
 Pirmininkas Pirmininkas
 [1] COM(87) 868 PV.
 [2] Žr. Išvadų 3 priedo A dalį.
 [3] Įtrauktas į 2014 teisės aktų
 leidybos programą.
 [4] Žr. šio pasiūlymo I priedą.
 [5] OL C [...], [...], p. [...].
 [6] 1994 m. gruodžio 22 d. Tarybos
 Reglamentas (EB) Nr. 3286/94 nustatantis Bendrijos procedūras bendros
 prekybos politikos srityje siekiant užtikrinti tarptautinėmis prekybos
 taisyklėmis, ypač sudarytomis globojant Pasaulio prekybos
 organizacijai (PPO), suteiktų Bendrijos teisių įgyvendinimą
 (OL L 349, 1994 12 31, p. 71).
 [7] Žr. I priedą.
 [8] 2011 m. vasario 16 d. Europos
 Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 182/2011, kuriuo nustatomos
 valstybių narių vykdomos Komisijos naudojimosi įgyvendinimo
 įgaliojimais kontrolės mechanizmų taisyklės ir bendrieji
 principai (OL L 55, 2011 2 28, p. 13).
 [9] 2009 m. lapkričio 30 d. Tarybos
 reglamentas (EB) Nr. 1225/2009 dėl apsaugos nuo importo dempingo
 kaina iš Europos bendrijos narėmis nesančių valstybių
 (OL L 343, 2009 12 22, p. 51).
 é
 I PRIEDAS
 Panaikinamas reglamentas
 ir jo vėlesnių pakeitimų sąrašas
 Tarybos reglamentas (EB) Nr. 3286/94 (OL L 349, 1994 12 31, p. 71) || ||
 || Tarybos reglamentas (EB) Nr. 356/95 (OL L 41, 1995 2 23, p. 3) ||
 || Tarybos reglamentas (EB) Nr. 125/2008 (OL L 40, 2008 2 14, p. 1) ||
 || Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (ES) Nr. 37/2014 (OL L 18, 2014 1 21, p. 1) || Tik priedo 4 punktas
 _____________
 II PRIEDAS
 Atitikmenų Lentelė
 Reglamentas (EB) Nr. 3286/94 || Šis reglamentas
 1 straipsnis || 1 straipsnis
 2 straipsnio 1 dalis || 2 straipsnio 1 dalies įžanginiai žodžiai ir a punktas
 2 straipsnio 2 dalis || 2 straipsnio 1 dalies b punktas
 2 straipsnio 3 dalis || 2 straipsnio 1 dalies c punktas
 2 straipsnio 4 dalis || 2 straipsnio 1 dalies d punktas
 2 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos įžanginių žodžių pirma dalis || 2 straipsnio 1 dalies e punkto įžanginiai žodžiai
 2 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos įžanginių žodžių antra dalis || 2 straipsnio 1 dalies e punkto i papunkčio įžanginiai žodžiai
 2 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos pirma įtrauka || 2 straipsnio 1 dalies e punkto i papunkčio pirma įtrauka
 2 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka || 2 straipsnio 1 dalies e punkto i papunkčio antra įtrauka
 2 straipsnio 5 dalies pirmos pastraipos trečia įtrauka || 2 straipsnio 1 dalies e punkto i papunkčio trečia įtrauka
 2 straipsnio 5 dalies antros pastraipos įžanginis sakinys || 2 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio įžanginiai žodžiai
 2 straipsnio 5 dalies antros pastraipos a punktas || 2 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio pirma įtrauka
 2 straipsnio 5 dalies antros pastraipos b punktas || 2 straipsnio 1 dalies e punkto ii papunkčio antra įtrauka
 2 straipsnio 6 dalis || 2 straipsnio 1 dalies f punktas
 2 straipsnio 7 dalis || 2 straipsnio 2 dalis
 2 straipsnio 8 dalis || 2 straipsnio 1 dalies g punktas
 3–6 straipsniai || 3–6 straipsniai
 7 straipsnio 1 dalies a punktas || 7 straipsnio 1 dalis
 7 straipsnio 1 dalies b punktas || 7 straipsnio 2 dalis
 7 straipsnio 1 dalies c punktas || 7 straipsnio 3 dalis
 7 straipsnio 2 dalis || 8 straipsnis
 8 straipsnio 1 dalis || 9 straipsnio 1 dalis
 8 straipsnio 2 dalies a punktas || 9 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos įžanginiai žodžiai ir a punktas
 8 straipsnio 2 dalies b punktas || 9 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos įžanginiai žodžiai ir b punktas
 8 straipsnio 2 dalies c punktas || 9 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
 8 straipsnio 3 dalis || 9 straipsnio 3 dalis
 8 straipsnio 4 dalies a punktas || 9 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos įžanginiai žodžiai ir a punktas
 8 straipsnio 4 dalies b punktas || 9 straipsnio 4 dalies pirmos pastraipos įžanginiai žodžiai ir b punktas
 8 straipsnio 5–8 dalys || 9 straipsnio 5–8 dalys
 9 straipsnio 1 dalis || 10 straipsnio 1 dalis
 9 straipsnio 2 dalies a punktas || 10 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
 9 straipsnio 2 dalies b punktas || 10 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
 9 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys || 10 straipsnio 3, 4 ir 5 dalys
 10 straipsnis || 11 straipsnis
 11 straipsnio 1 dalis || 12 straipsnio 1 dalis
 11 straipsnio 2 dalies a punktas || 12 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa
 11 straipsnio 2 dalies b punktas || 12 straipsnio 2 dalies antra pastraipa
 11 straipsnio 2 dalies c punktas || 12 straipsnio 2 dalies trečia pastraipa
 11 straipsnio 3 dalis || 12 straipsnio 3 dalis
 12 straipsnis || 13 straipsnis
 13 straipsnis || 14 straipsnis
 13a straipsnis || 15 straipsnis
 15 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos įžanginiai sakiniai || 16 straipsnio pirmos pastraipos įžanginiai sakiniai
 15 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos pirma įtrauka || 16 straipsnio pirmos pastraipos a punktas
 15 straipsnio 1 dalies pirmos pastraipos antra įtrauka || 16 straipsnio pirmos pastraipos b punktas
 15 straipsnio 1 dalies antra pastraipa || 16 straipsnio antra pastraipa
 15 straipsnio 2 dalies pirmas sakinys || 17 straipsnio pirma pastraipa
 15 straipsnio 2 dalies antras sakinys || 17 straipsnio antra pastraipa
 16 straipsnis || 18 straipsnis
 ___ || I priedas
 ___ || II priedas
 _____________


type: contracts

text:
 26.10.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 C 326/1
 PROTOKOL (št. 26)
 O STORITVAH SPLOŠNEGA POMENA
 VISOKE POGODBENICE SO SE
 Z ŽELJO da se poudari pomembnost storitev splošnega pomena,
 DOGOVORILE o naslednjih razlagalnih določbah, ki so priložene Pogodbi o Evropski uniji in Pogodbi o delovanju Evropske unije:
 Člen 1
 Skupne vrednote Unije glede storitev splošnega gospodarskega pomena v smislu člena 14 Pogodbe o delovanju Evropske unije zajemajo zlasti:
 —
 bistveno vlogo in široko polje proste presoje nacionalnih, regionalnih in lokalnih organov pri zagotavljanju, naročanju in organiziranju storitev splošnega gospodarskega pomena, in sicer čim bolj v skladu s potrebami uporabnikov;
 —
 raznolikost storitev splošnega gospodarskega pomena ter razlike v potrebah in željah uporabnikov, ki lahko izvirajo iz različnih geografskih, socialnih ali kulturnih okoliščin;
 —
 visoko raven kakovosti, varnosti in cenovne dostopnosti, enako obravnavo ter spodbujanje splošnega dostopa in pravic uporabnikov.
 Člen 2
 Določbe Pogodb nikakor ne vplivajo na pristojnost držav članic, da zagotavljajo, naročajo in organizirajo negospodarske storitve splošnega pomena.


type: wikipedia

text:
Darvinizmas yra pasaulėžiūra, besiremianti Alfred Russel Wallace (1823–1913) idėjomis ir Charles Darwin evoliucijos teorija, paremta gamtinės atrankos principu. Šiais laikais sąvoką dažniau vartoja socialinių mokslų atstovai bei filosofai, o ne biologai, kurie dažniau remiasi platesne evoliucijos teorija.
 Remiamasi principu, kad jokia rūšis negali neribotai daugintis, nes anksčiau ar vėliau prasideda konkurencija dėl ribotų išteklių. Šioje konkurencinėje kovoje išlieka tik geriausiai prisitaikę individai ir rūšys. Šios idėjos tiesiogiai išvedamos iš Darvino natūraliosios atrankos principo.
 Bandymai Darvino mokymą pritaikyti reiškinių žmonių visuomenėje aprašymui ar modifikavimui kartais vadinami socialiniu darvinizmu.
 Iš principo darvinizmą atmeta kreacionistai, kurie kritikavo ir Žano Batisto de Lamarko teoriją apie rūšių kaitą. Dažnai Darvinas buvo kritikuojamas ne tik iš mokslinės (teorija rėmėsi paveldėjimu, kuris tuo metu buvo neištirtas), bet ir moralinės bei religinės pusės. Kovoje dėl teorijos pripažinimo jos šalininkai ir priešininkai, tiek turėdami gerus tikslus, tiek sąmoningai klaidingai traktavo evoliucijos teoriją ir iškėlė ją iki dogmos.
 Pats Darvinas į savo teoriją žiūrėjo ne dogmatiškai, bet numatė galimybes ją tobulinti ir keisti. Jis įvardino ir pagrindines savo teorijos problemas:
 Sudėtingas perėjimas nuo paprastų prie sudėtingų struktūrų;
 trūkstami geologiniai įrodymai (šiuo metu tai nebelaikoma problema, nes teoriją patvirtina gausybė įrodymų iš kitų sričių).
 Darvinizmas ir evoliucijos teorija
 Dėl biologijos ir genetikos pažangos evoliucijos teorija buvo išplėsta. Šią išplėstą teoriją gydytojas ir biologas August Weismann (1834–1914) pavadino neodarvinizmu
 Mokslinė biologinės evoliucijos teorija vystosi toliau ir įtraukia naujas žinias iš neurobiologijos, molekulinės genetikos, populiacijų biologijos, sistemų teorijos, žaidimų teorijos. Dėl to ji dar vadinama sintetine evoliucijos teorija.
 Evoliucija


type: caselaw

text:
 9.6.2007
 EL
 Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης
 C 129/20
 Προσφυγή της 8ης Απριλίου 2007 — Spira κατά Επιτροπής
 (Υπόθεση T-108/07)
 (2007/C 129/36)
 Γλώσσα διαδικασίας: η αγγλική
 Διάδικοι
 Προσφεύγουσα: Diamanthandel A. Spira BVBA (Αμβέρσα, Βέλγιο) (εκπρόσωποι: J. Bourgeois, Y. van Gerven, F. Louis και A. Vallery, δικηγόροι)
 Καθής: Επιτροπή των Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων
 Αιτήματα της προσφεύγουσας
 Η προσφεύγουσα ζητεί από το Πρωτοδικείο:
 —
 Να ακυρώσει την απόφαση της Επιτροπής της 26ης Ιανουαρίου 2007, η οποία εκδόθηκε βάσει του άρθρου 7, παράγραφος 2, του κανονισμού 773/2004 του Συμβουλίου, στην υπόθεση COMP/38.826/B-2 — Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice·
 —
 Να καταδικάσει την Επιτροπή στα δικαστικά έξοδα.
 Ισχυρισμοί και κύρια επιχειρήματα
 Η προσφεύγουσα βάλλει κατά της αποφάσεως της Επιτροπής, της 26ης Ιανουαρίου 2007, στην υπόθεση ανταγωνισμού COMP/38.826/B-2 — Spira/De Beers/DTC Supplier of Choice, με την οποία απορρίφθηκε η καταγγελία της προσφεύγουσας περί παραβάσεων των άρθρων 81 ΕΚ και 82 ΕΚ σχετιζομένων με το σύστημα «Supplier of Choice »που έθεσε σ' εφαρμογή ο όμιλος De Beers όσον αφορά τη διανομή ακατέργαστων διαμαντιών, για τον λόγο ότι δεν υφίσταται επαρκές κοινοτικό συμφέρον για να δοθεί συνέχεια στην καταγγελία της προσφεύγουσας.
 Η προσφεύγουσα ισχυρίζεται ότι ο όμιλος De Beers — παραγωγός διαμαντιών, ο οποίος, κατά την προσφεύγουσα, δραστηριοποιείται κυρίως στα πρώτα στάδια της εμπορίας διαμαντιών — επιχειρεί, μέσω του συστήματος «Supplier of Choice», να επεκτείνει τον έλεγχό του επί της αγοράς στο σύνολο της αλυσίδας εμπορίας διαμαντιών από την εξόρυξη μέχρι τον καταναλωτή, δηλαδή και στα τελικά στάδια εμπορίας.
 Προς στήριξη της προσφυγής της, η προσφεύγουσα προβάλλει τρεις λόγους ακυρώσεως.
 Πρώτον, η προσφεύγουσα διατείνεται ότι η Επιτροπή δεν συμμορφώθηκε προς την υποχρέωσή της να ερευνήσει την καταγγελία με επιμέλεια και αμεροληψία και να εξετάσει με τη δέουσα επιμέλεια και αμεροληψία τις καταγγελόμενες αντίθετες προς τον ανταγωνισμό πρακτικές.
 Δεύτερον, η προσφεύγουσα ισχυρίζεται ότι, όσον αφορά το αν θα έπρεπε να δοθεί συνέχεια στην καταγγελία, η Επιτροπή δεν μπορούσε να προβάλει την έλλειψη επαρκούς κοινοτικού συμφέροντος, λαμβανομένων υπόψη του μεγέθους των εμπλεκομένων επιχειρήσεων, του γεωγραφικού εύρους των αντιθέτων προς τον ανταγωνισμό πρακτικών και της προκαλούμενης από τις παραβάσεις νοθεύσεως των όρων του ανταγωνισμού και της εσωτερικής αγοράς.
 Τέλος, τρίτον, η προσφεύγουσα υποστηρίζει ότι η Επιτροπή έκρινε ότι δεν υφίσταται επαρκές κοινοτικό συμφέρον βάσει εσφαλμένης εκτιμήσεως των περιστάσεων της υποθέσεως, τόσο νομικώς όσο και ως προς τα πραγματικά περιστατικά, δεδομένου ότι:
 1)
 η Επιτροπή δεν έλαβε υπόψη το δημοσιοποιηθέν προδήλως αντίθετο προς τον ανταγωνισμό αντικείμενο του συστήματος περιορισμένης επιλεκτικής διανομής του ομίλου De Beers·
 2)
 η Επιτροπή δεν μπορούσε να εξακριβώσει τα αντίθετα προς τον ανταγωνισμό αποτελέσματα του συστήματος διανομής του ομίλου De Beers χωρίς να έχει καταρχάς εξακριβώσει τη δεσπόζουσα θέση και την ισχύ του ομίλου στην αγορά·
 3)
 η Επιτροπή δεν έλαβε υπόψη τα ευάριθμα στοιχεία της καταγγελίας που αποδεικνύουν τον εγγενώς καταχρηστικό και αντίθετο προς τον ανταγωνισμό χαρακτήρα του συστήματος·
 4)
 η Επιτροπή υπέπεσε σε εσφαλμένη εκτίμηση της αποτελεσματικότητας των τροποποιημένων όρων του συστήματος παραπομπής στον Διαμεσολαβητή που προέβλεψε ο όμιλος De Beers για την επίλυση διαφορών σχετικών με την εφαρμογή του συστήματος διανομής, και
 5)
 η Επιτροπή υπέπεσε σε νομική πλάνη και σε πρόδηλη πλάνη εκτιμήσεως των πραγματικών περιστατικών κρίνοντας ότι το σύστημα διανομής του ομίλου De Beers δεν θέτει φραγμούς στην αγορά.


text:
Henry de Lichton (également appelé de Lychtone ou Leighton) est un prélat écossais mort en . Évêque de Moray (1414-1422) puis d'Aberdeen (1422-1440), il joue également le rôle d'ambassadeur au service du roi Jacques lors de plusieurs missions diplomatiques en Angleterre, en France et en Italie.
 Biographie
 Débuts
 Henry de Lichton est né dans le diocèse de Brechin, probablement dans la région d'Angus, à une date inconnue entre 1369 et 1379. Il fait ses études à l'université d'Orléans et (peut-être) celle de St Andrews, décrochant une licence en droit civil et en droit canonique, un baccalauréat en droit canonique et un doctorat en droit canon entre 1394 et 1415. Il obtient encore un doctorat en droit civil avant 1436. Parallèlement à ses études, Lichton mène une carrière ecclésiastique : il apparaît comme vicaire de , dans le Fife, en 1392. Ce vicariat relève du prieuré de la cathédrale de St Andrews. Il apparaît comme chanoine du diocèse de Moray en 1394 et archidiacre d'Aberdeen en 1395 et 1396.
 Évêque de Moray
 Après la mort de l'évêque de Moray John de Innes, en 1414, le chapitre de la cathédrale d'Elgin se réunit pour élire son successeur. L'élection se déroule le et voit Lichton être élu (bien que les sources ne citent pas le résultat de l'élection, le fait que son élévation n'ait suscité aucune opposition suggère que c'est bien lui qui a été élu). Il se rend sur le continent pour recevoir sa consécration du pape Benoît XIII, le à Valence dans le royaume d'Aragon.
 Lichton entretient des relations cordiales avec le comte de Mar Alexandre Stuart, qui est le principal baron de la région ; du moins ne semble-t-il avoir souffert d'aucune déprédation de sa part. Il lui permet d'annuler son mariage avec Isabelle Douglas en 1410 lorsque le comte décide de changer d'épouse en 1415. Les deux hommes étaient vraisemblablement apparentés, puisque Lichton est décrit comme parent du régent Robert Stuart, l'oncle du comte de Mar.
 Évêque d'Aberdeen
 Henry de Lichton est choisi pour succéder à l'évêque d'Aberdeen Gilbert de Greenlaw, mort en 1421. Il est transféré au diocèse d'Aberdeen au début du mois d' sur la décision du pape Martin V. Afin qu'il ne soit pas contraint de se rendre à Rome pour prêter serment, le pape délègue son autorité à l'évêque de Dunkeld et à l'évêque de Dunblane .
 Lichton est un évêque bâtisseur. Il initie la reconstruction de la cathédrale d'Aberdeen. D'après Hector Boece, les murs et deux des clochers sont terminés de son vivant, mais il meurt avant l'achèvement du troisième. Il fonde également une nouvelle chapelle dédiée à saint Jean. Il contribue financièrement aux travaux de reconstruction, ainsi qu'à l'achat de nouveaux livres et habits pour le service. On sait également qu'il est l'auteur de plusieurs textes de nature légale et religieuse, bien qu'aucun ne subsiste.
 Carrière diplomatique
 Le roi Jacques fait souvent appel à Henry de Lichton lors de missions diplomatiques. D'après l'historien du John Lesley, il fait partie des envoyés chargés de négocier la rançon du roi avec les Anglais. Le , il fait partie des prélats écossais auxquels le roi Henri VI accorde un sauf-conduit pour qu'ils puissent se rendre auprès du pape Martin V à Rome. En 1428, il dirige une mission diplomatique en France pour proposer une alliance au roi Charles VII et renouveler l'Auld Alliance. En , il est envoyé en Angleterre pour y examiner plusieurs points de contention. Sa présence est attestée au concile de Bâle le , mais on ne sait rien de ses activités.
 Mort
 Henry de Lichton est mort entre le et le . La date la plus probable est le 12 ou le , dates anniversaires figurant dans des sources des respectivement. Il est inhumé dans la chapelle dédiée à saint Jean qu'il a fondée à Aberdeen. Ayant fait vœu de chasteté, il ne s'est jamais marié, mais il laisse pourtant une fille illégitime prénommée Janet qui bénéficie d'une dispense papale pour se marier en 1432.
 Références
 Bibliographie
 .
 .
 .
 .
 .
 Liens externes
 Décès en 1440
 Évêque d'Aberdeen
 Évêque de Moray
 Évêque du XVe siècle
 Évêque écossais avant la Réforme


text:
 5.12.2009
 ET
 Euroopa Liidu Teataja
 C 297/7
 Euroopa Kohtu (kolmas koda) 15. oktoobri 2009. aasta otsus (Finanzgericht Baden-Württembergi (Saksamaa) eelotsusetaotlus) — Grundstücksgemeinschaft Busley ja Cibrian Fernandez versus Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
 (Kohtuasi C-35/08) (1)
 (Kapitali vaba liikumine - Kinnisvara - Tulumaks - Üürikahjumi mahaarvamine maksukohustuslase maksustatavast tulust - Degressiivse amortisatsiooni kohaldamine soetamis- või ehituskuludest lähtudes - Soodsam maksustamine, mis on ette nähtud ainult oma riigi territooriumil asuvate hoonete suhtes)
 2009/C 297/03
 Kohtumenetluse keel: saksa
 Eelotsusetaotluse esitanud kohus
 Finanzgericht Baden-Württemberg
 Põhikohtuasja pooled
 Kaebuse esitaja: Grundstücksgemeinschaft Busley ja Cibrian Fernandez
 Vastustaja: Finanzamt Stuttgart-Körperschaften
 Kohtuasja ese
 Eelotsusetaotlus — Finanzgericht Baden-Württemberg — EÜ asutamislepingu artiklite 18 ja 56 tõlgendamine — Tulumaksu käsitlevad liikmesriigi õigusnormid, mis piiravad kinnisvara üürileandmisest saadud kahjumi mahaarvamist nii, et maha arvata saab ainult oma riigi territooriumil asuva kinnisasjaga seotud kahjumi, ja näevad ainult sellise kinnisasja väärtuse vähenemise suhtes ette soodsama amortisatsioonimäära
 Resolutsioon
 EÜ artikliga 56 on vastuolus tulumaksu käsitlevad liikmesriigi õigusnormid, millega nii täieulatusliku maksukohustusega residendist füüsiliste isikute õigus arvata kinnisasja üürile- ja rendileandmisest saadud kahjum kahjumi tekkimise aastal maksustatavast summast maha kui ka degressiivse amortisatsioonimäära kohaldamine selliselt kinnisasjalt saadud tulu kindlaksmääramisel on seatud sõltuvusse tingimusest, et kinnisasi asuks selle liikmesriigi territooriumil.
 (1) ELT C 92, 12.4.2008.


text:
 23.11.2007
 DA
 Den Europæiske Unions Tidende
 L 305/24
 AFGØRELSE Nr. 1/2007 TRUFFET AF ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN
 den 9. november 2007
 om oprettelse af Underudvalget »Menneskerettigheder og demokrati«
 (2007/754/EF)
 ASSOCIERINGSRÅDET EU-TUNESIEN HAR —
 under henvisning til Euro-Middelhavsaftalen om oprettelse af en associering mellem Det Europæiske Fællesskab og dets medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (i det følgende benævnt »associeringsaftalen«), og
 ud fra følgende betragtninger:
 (1)
 Respekt for de demokratiske principper, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder udgør en integrerende del og et afgørende aspekt af rammen for forbindelserne mellem Den Europæiske Union (EU) og dets partnere i Middelhavsområdet.
 (2)
 Disse spørgsmål er et afgørende element i associeringsaftalen. De vil blive behørigt drøftet i de forskellige organer, der er oprettet ved aftalen.
 (3)
 Naboskabspolitikken fastsætter ambitiøse mål, der bygger på et gensidigt anerkendt engagement i fælles værdier såsom demokrati, retsstat samt respekt for og fremme af menneskerettighederne som helhed, herunder retten til udvikling.
 (4)
 EU’s forbindelser med de sydlige Middelhavslande bliver stadig mere intensive som følge af gennemførelsen af Euro-Middelhavsaftalerne, handlingsplanerne under den europæiske naboskabspolitik og videreførelsen af Euro-Middelhavspartnerskabet. Gennemførelsen af prioriteterne for Euro-Middelhavspartnerskabet med hvert land og den indbyrdes tilnærmelse af disse landes relevante lovgivning kræver en regelmæssig overvågning.
 (5)
 Forbindelserne og samarbejdet med Middelhavslandene kan udvikle sig under hensyntagen til EU’s kompetencer, sammenhængen og den samlede balance i Barcelona-processen samt det enkelte Middelhavslands særlige forhold og behov.
 (6)
 For at skabe en passende institutionel ramme for gennemførelsen og styrkelsen af samarbejdet har Associeringsrådet allerede besluttet at oprette underudvalg under Associeringsudvalget EU-Tunesien.
 (7)
 Ifølge associeringsaftalens artikel 84 kan der nedsættes arbejdsgrupper eller organer, der er nødvendige til aftalens gennemførelse —
 TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:
 Artikel 1
 1. Der oprettes et underudvalg »Menneskerettigheder og demokrati« under Associeringsudvalget EU-Tunesien (i det følgende benævnt »associeringsudvalget«).
 Udvalgets forretningsorden er anført i bilaget.
 2. De emner, der henhører under mandatet for underudvalget, kan ligeledes drøftes på højere niveau inden for rammerne af den politiske dialog mellem Den Europæiske Union og Tunesien.
 3. Associeringsudvalget foreslår associeringsrådet alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre, at underudvalget fungerer hensigtsmæssigt.
 Artikel 2
 Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
 Udfærdiget i Bruxelles, den 9. november 2007.
 På Associeringsrådet EU-Tunesiens vegne
 L. AMADO
 BILAG
 Forretningsorden for underudvalget »Menneskerettigheder og demokrati«
 1. Sammensætning og formandskab
 Underudvalget »Menneskerettigheder og demokrati« (i det følgende benævnt »underudvalget«) består af repræsentanter for Kommissionen og dets medlemsstater på den ene side og af repræsentanter for Den Tunesiske Republiks regering på den anden side. Formandskabet varetages af de to parter på skift.
 2. Rolle
 Underudvalget arbejder under associeringsudvalget EU-Tunesiens (i det følgende benævnt »associeringsudvalget«) myndighed og aflægger rapport til dette efter hvert møde. Underudvalget har ikke beslutningsbeføjelser. Det har derimod en forslagsret over for associeringsudvalget.
 3. Emner
 Underudvalget drøfter gennemførelsen af associeringsaftalen EU-Tunesien på nedennævnte områder. Det er også det vigtigste organ på teknisk plan for overvågning af gennemførelsen af de aktioner på området menneskerettigheder og demokrati, der er indeholdt i handlingsplanen EU-Tunesien inden for rammerne af naboskabspolitikken. Det vurderer fremskridtene med hensyn til tilnærmelse og gennemførelse af lovgivningen. Hvor det er relevant, drøftes samarbejdet mellem offentlige forvaltningsorganer i overensstemmelse med handlingsplanen inden for rammerne af naboskabspolitikken. Underudvalget vurderer de fremskridt, der gøres på nedennævnte områder, og stiller forslag til eventuelle foranstaltninger.
 a)
 Retsstat og demokrati, herunder styrkelse af demokratiet og retsstaten, retsvæsenets uafhængighed og adgangen til domstolene samt modernisering af retsvæsenet.
 b)
 Gennemførelse af de vigtigste internationale konventioner vedrørende menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, herunder undersøgelse af mulighederne for tiltrædelse af de fakultative protokoller til disse konventioner.
 c)
 Styrkelse af de nationale institutioners administrative kapacitet.
 Denne liste er ikke udtømmende, og associeringsudvalget kan tilføje andre spørgsmål efter aftale mellem de to parter.
 Underudvalget kan på et møde drøfte spørgsmål, der vedrører et, flere eller alle ovennævnte områder.
 4. Sekretariat
 En tjenestemand fra Europa-Kommissionen og en regeringsembedsmand fra Den Tunesiske Republik fungerer i fællesskab som faste sekretærer for underudvalget og forbereder dettes møder.
 5. Møder
 Underudvalget mødes mindst en gang om året. Der kan indkaldes til møde, når en af parterne fremsætter anmodning herom via dennes faste sekretær, der videregiver anmodningen til den anden part. Den anden parts faste sekretær svarer inden for en frist på 15 arbejdsdage efter modtagelsen af anmodningen.
 Hvert møde i underudvalget holdes på et tidspunkt og et sted, der aftales mellem parterne.
 Hver faste sekretær indkalder den respektive part til møde efter aftale med formanden. Før hvert møde underrettes formanden om, hvem der deltager i parternes delegationer.
 Hvis de to parter er enige, kan underudvalget pålægge eksperter at tilvejebringe specifikke oplysninger om forud aftalte emner.
 6. Dagsorden for møderne
 Alle forslag fra de to parter til punkter på underudvalgets dagsorden fremsendes til underudvalgets faste sekretærer.
 Den foreløbige dagsorden omfatter de punkter, som de faste sekretærer senest femten dage før mødet har modtaget anmodning om at få optaget på dagsordenen.
 Senest ti dage før mødets begyndelse opstiller formanden en foreløbig dagsorden for mødet i samråd med den anden part.
 Mødedokumenter skal være begge parter i hænde senest syv dage før mødet. Disse frister kan forkortes, hvis parterne er enige herom.
 Dagsordenen vedtages af underudvalget ved mødets begyndelse.
 7. Referat
 De to faste sekretærer udarbejder og godkender et referat efter hvert møde. Underudvalgets faste sekretærer sender associeringsudvalgets sekretærer og formand en kopi af referatet.
 8. Offentliggørelse
 Underudvalgets møder er ikke offentlige, og dets referater er fortrolige.


text:
Cathair sa Bhreatain is ea Sheffield. Tá an chathair suite i Sír Eabhrac agus an Humber i Sasana.
 Ceantair
 Arbourthorne
 Beauchief agus Greenhill, Birley, Broomhill, Burngreave
 Crookes
 Darnall, Dore agus Totley
 Ecclesfield Thiar, Ecclesfield Thoir, Ecclesall
 Firth Park, Fulwood, Yorkshire Theas
 Gleadless Valley, Graves Park
 Hillsborough
 Manor, Mosborough
 Nether Edge
 Richmond
 Sheffield Lár na Cathrach, Shiregreen agus Brightside, Southey, Stannington, Stocksbridge agus Upper Don
 Walkley, Woodhouse
 Nithe is díol spéise do thurasóirí
 Ardeaglais Sheffield, Abbeydale Picture House, Abhainn Rivelin
 Bishops' House, Beauchief Abbey
 Cathedral Church of St Marie
 Caisleán Peveril
 Sheffield Arena, Sheffield Manor, Halla na Cathrach
 Tagairtí
 Sasana
 Sheffield
 Bailte agus cathracha i Sasana


text:
IEEE 802.11 je skupina standarda za bežične lokalne mreže (WLAN) koje je razvila radna grupa 11. međunarodnog tijela IEEE 802.
 Skupina standarda 802.11 trenutačno sadrži šest načina bežične modulacije signala, koji koriste isti protokol, a najčešći načini su definirani a, b i g dodatcima izvornom standardu koji se ponekad naziva "802.11 legacy"; sigurnosne odredbe su naknadno dodane i okupljene su u 802.11i dodatku. Ostali dodatci ove porodice (c-f, h-j, n) su servisna poboljšanja i proširenja ili ispravke prijašnjih odredbi. 802.11b je prvi široko rasprostranjeni bežični standard, a 802.11g je trenutačno u najvećoj ekspanziji, dok je 802.11a slabije raširen, ali također vrlo prisutan u svijetu.
 802.11b i 802.11g standardi koriste nelicencirani pojas frekvencija na 2,4 GHz. Standard 802.11a koristi frekvencije na 5 GHz. Radom na tim frekvencijama, 802.11b i 802.11g uređaje mogu ometati mikrovalne pećnice, bežični telefoni, kamere i drugih uređaji koji također koriste taj "neregulirani" pojas frekvencija.
 Proizvodi napravljeni prema ovim standarima često nose zaštitni znak Wi-Fi.
 Protokoli
 802.11b
 Kanali i međunarodna kompatibilnost
 802.11b i 802.11g dijele područje frekvencija u 14 međusobno preklopljenih kanala koji su široki po 22 MHz. Kanali 1, 6 i 11 (a u nekim zemljama i 14) međusobno se ne preklapaju i te kanale (ali i druge koji su jednako razmaknuti) moguće je koristiti tako da više mreža može raditi jedna blizu druge a da se ne ometaju.
 Kanali 10 i 11 su jedini koji su dostupni u svim dijelovima svijeta, jer Španjolska nije dopustila upotrebu kanala od 1. do 9. za 802.11b uređaje. Tablica s popisom frekvencija prema IEEE STD 802.11b-1999/Cor 1-2001 izgleda ovako:
 802.11g
 802.11n
 30 - 130 Mbit/s
 Tablica modulacija
 Računalne mreže
 Komunikacije
 IEEE standardi i formati


text:
 23.6.2007
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 140/21
 Yhteisöjen ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimen tuomio 15.5.2007 — Black & Decker v. SMHV ja Atlas Copco (Keltamustaa sähkötyökalua kuvaava kolmiulotteinen merkki)
 (Yhdistetyt asiat T-239/05, T-240/05, T-245/05 — T-247/05, T-255/05, T-274/05 — T-280/05) (1)
 (Yhteisön tavaramerkki - Väitemenettely - Määräaika väitemenettelylle - Faksina lähettäminen - Tutkittavaksi ottaminen - Indication claire de la marque antérieure - Asetuksen (EY) N:o 2868/95 18 säännön 1 kohta)
 (2007/C 140/36)
 Oikeudenkäyntikieli: englanti
 Asianosaiset
 Kantaja: The Black & Decker Corporation (Towson, Maryland, Yhdysvallat) (edustajat: H. Carr, QC ja solicitor P. Harris)
 Vastaaja: Sisämarkkinoiden harmonisointivirasto (tavaramerkit ja mallit) (asiamies: A. Folliard-Monguiral)
 Vastapuoli valituslautakunnassa ja väliintulija ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuimessa: Atlas Copco AB (Tukholma, Ruotsi) (edustajat: barrister R. Meade ja solicitor M. Gilbert)
 Oikeudenkäynnin kohde
 Kolmetoista kannetta SMHV:n ensimmäisen valituslautakunnan 19.4.2005 tekemistä päätöksistä R 727/2004-1, R 729/2004-1, R 723/2004-1, R 730/2004-1 ja R 724/2004-1, 27.4.2005 tekemästä päätöksestä R 722/2004-1 sekä 3.5.2005 tekemistä päätöksistä 788/2004-1, R 789/2004-1, R 790/2004-1, R 791/2004-1, R 792/2004-1, R 793/2004-1 ja R 794/2004-1, jotka liittyvät Atlas Copco AB:n ja Black & Decker Corporationin välisiin väitemenettelyihin
 Tuomiolauselma
 1)
 Kanteet hylätään.
 2)
 Kantaja velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
 (1) EUVL C 205, 20.8.2005.


text:
22.12.2011
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 L 341/80
 EEE JUNGTINIO KOMITETO SPRENDIMAS
 Nr. 116/2011
 2011 m. spalio 21 d.
 kuriuo iš dalies keičiamas EEE susitarimo II priedas (Techniniai reglamentai, standartai, tyrimai ir sertifikavimas)
 EEE JUNGTINIS KOMITETAS,
 atsižvelgdamas į Europos ekonominės erdvės susitarimą (toliau – Susitarimas) su pakeitimais, padarytais Europos ekonominės erdvės susitarimą patikslinančiu protokolu, ypač į šio Susitarimo 98 straipsnį,
 kadangi:
 (1)
 Susitarimo II priedas buvo iš dalies pakeistas 2011 m. rugsėjo 30 d. EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 96/2011 (1);
 (2)
 į Susitarimą turi būti įtrauktas 2011 m. vasario 17 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 143/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XIV priedas (2), su pataisymais, padarytais OL L 49, 2011 2 24, p. 52;
 (3)
 į Susitarimą turi būti įtrauktas 2011 m. kovo 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 207/2011, kuriuo iš dalies keičiamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 1907/2006 dėl cheminių medžiagų registracijos, įvertinimo, autorizacijos ir apribojimų (REACH) XVII priedas (pentabromdifenileteris ir PFOS) (3),
 PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
 1 straipsnis
 Susitarimo II priedo XV skyriaus 12zc punktas (Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 1907/2006) papildomas šiomis įtraukomis:
 „—
 32011 R 0143: 2011 m. vasario 17 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 143/2011(OL L 44, 2011 2 18, p. 2) su pataisymais, padarytais OL L 49, 2011 2 24, p. 52,
 —
 32011 R 0207: 2011 m. kovo 2 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 207/2011 (OL L 58, 2011 3 3, p. 27).“
 2 straipsnis
 Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE priede skelbtini reglamentų (ES) Nr. 143/2011 su pataisymais, padarytais OL L 49, 2011 2 24, p. 52 ir (ES) Nr. 207/2011 tekstai islandų ir norvegų kalbomis yra autentiški.
 3 straipsnis
 Šis sprendimas įsigalioja 2011 m. lapkričio 1 d., jei EEE jungtiniam komitetui pateikti visi pranešimai pagal Susitarimo 103 straipsnio 1 dalį (4).
 4 straipsnis
 Šis sprendimas skelbiamas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio EEE skyriuje ir EEE priede.
 Priimta Briuselyje 2011 m. spalio 21 d.
 EEE jungtinio komiteto vardu
 Pirmininkas
 Kurt JÄGER
 (1) OL L 318, 2011 12 1, p. 34.
 (2) OL L 44, 2011 2 18, p. 2.
 (3) OL L 58, 2011 3 3, p. 27.
 (4) Konstitucinių reikalavimų nenurodyta.