text:
 23.6.2017
 SK
 Úradný vestník Európskej únie
 L 162/48
 VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) 2017/1119
 z 22. júna 2017,
 ktorým sa stanovuje prideľovací koeficient, ktorý sa má uplatňovať na množstvá, na ktoré sa vzťahujú žiadosti o dovozné povolenia podané od 1. júna do 10. júna 2017, a ktorým sa určujú množstvá, ktoré sa majú pridať k množstvu stanovenému na čiastkové obdobie od 1. januára do 30. júna 2018 v rámci colných kvót otvorených nariadením (ES) č. 2535/2001 v odvetví mlieka a mliečnych výrobkov
 EURÓPSKA KOMISIA,
 so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
 so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1308/2013 zo 17. decembra 2013, ktorým sa vytvára spoločná organizácia trhov s poľnohospodárskymi výrobkami a ktorým sa zrušujú nariadenia Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a najmä na jeho článok 188,
 keďže:
 (1)
 Nariadením Komisie (ES) č. 2535/2001 (2) sa otvorili ročné colné kvóty na dovoz výrobkov z odvetvia mlieka a mliečnych výrobkov.
 (2)
 Množstvá, na ktoré sa vzťahujú žiadosti o dovozné povolenia podané od 1. júna do 10. júna 2017 na čiastkové obdobie od 1. júla do 31. decembra 2017, sú v prípade niektorých kvót vyššie ako dostupné množstvá. Malo by sa teda určiť, do akej miery sa môžu dovozné povolenia vydávať, a to stanovením prideľovacieho koeficientu, ktorý sa má uplatniť na požadované množstvá a ktorý sa vypočíta v súlade s článkom 7 ods. 2 nariadenia Komisie (ES) č. 1301/2006 (3).
 (3)
 Množstvá, na ktoré sa vzťahujú žiadosti o dovozné povolenia podané od 1. júna do 10. júna 2017 na čiastkové obdobie od 1. júla do 31. decembra 2017, sú v prípade niektorých kvót nižšie ako dostupné množstvá. Mali by sa teda určiť množstvá, na ktoré neboli podané žiadosti. Tieto množstvá treba pridať k množstvu stanovenému na nasledujúce čiastkové kvótové obdobie.
 (4)
 S cieľom zaistiť účinnosť opatrenia by toto nariadenie malo nadobudnúť účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie,
 PRIJALA TOTO NARIADENIE:
 Článok 1
 1. Na množstvá, na ktoré sa vzťahujú žiadosti o dovozné povolenia podané podľa nariadenia (ES) č. 2535/2001 na čiastkové obdobie od 1. júla do 31. decembra 2017, sa uplatňujú prideľovacie koeficienty uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu.
 2. Množstvá, na ktoré neboli žiadosti o dovozné povolenia podané podľa nariadenia (ES) č. 2535/2001 a ktoré sa majú pridať do čiastkového obdobia od 1. januára do 30. júna 2018, sú uvedené v prílohe k tomuto nariadeniu.
 Článok 2
 Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
 Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
 V Bruseli 22. júna 2017
 Za Komisiu
 v mene predsedu
 Jerzy PLEWA
 generálny riaditeľ
 Generálne riaditeľstvo pre poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka
 (1) Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 671.
 (2) Nariadenie Komisie (ES) č. 2535/2001 zo 14. decembra 2001, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá uplatňovania nariadenia Rady (ES) č. 1255/1999 o dohodách týkajúcich sa dovozu mlieka a mliečnych výrobkov a otvorenia colných kvót (Ú. v. ES L 341, 22.12.2001, s. 29).
 (3) Nariadenie Komisie (ES) č. 1301/2006 z 31. augusta 2006, ktorým sa ustanovujú všeobecné pravidlá pre správu dovozných colných kvót pre poľnohospodárske produkty spravovaných prostredníctvom systému dovozných licencií (Ú. v. EÚ L 238, 1.9.2006, s. 13).
 PRÍLOHA
 I.A
 Poradové číslo
 Prideľovací koeficient – žiadosti podané na čiastkové obdobie od 1.7. do 31.12.2017
 (v %)
 Množstvá, na ktoré neboli podané žiadosti a ktoré sa majú pridať k množstvám, ktoré sú dostupné na čiastkové obdobie od 1.1. do 30.6.2018
 (v kg)
 09.4590
 —
 34 268 500
 09.4591
 —
 2 680 000
 09.4592
 —
 9 219 000
 09.4593
 —
 2 706 500
 09.4594
 —
 10 003 500
 09.4595
 —
 5 302 500
 09.4596
 —
 9 653 400
 09.4599
 —
 5 680 000
 I.F
 Výrobky s pôvodom vo Švajčiarsku
 Poradové číslo
 Prideľovací koeficient – žiadosti podané na čiastkové obdobie od 1.7. do 31.12.2017
 (v %)
 Množstvá, na ktoré neboli podané žiadosti a ktoré sa majú pridať k množstvám, ktoré sú dostupné na čiastkové obdobie od 1.1. do 30.6.2018
 (v kg)
 09.4155
 —
 847 200
 I.H
 Výrobky s pôvodom v Nórsku
 Poradové číslo
 Prideľovací koeficient – žiadosti podané na čiastkové obdobie od 1.7. do 31.12.2017
 (v %)
 09.4179
 —
 I.I
 Výrobky s pôvodom na Islande
 Poradové číslo
 Prideľovací koeficient – žiadosti podané na čiastkové obdobie od 1.7. do 31.12.2017
 (v %)
 Množstvá, na ktoré neboli podané žiadosti a ktoré sa majú pridať k množstvám, ktoré sú dostupné na čiastkové obdobie od 1.1. do 30.6.2018
 (v kg)
 09.4205
 —
 175 000
 09.4206
 —
 0
 I.K
 Výrobky s pôvodom na Novom Zélande
 Poradové číslo
 Prideľovací koeficient – žiadosti podané na čiastkové obdobie od 1.7. do 31.12.2017
 (v %)
 Množstvá, na ktoré neboli podané žiadosti a ktoré sa majú pridať k množstvám, ktoré sú dostupné na čiastkové obdobie od 1.9. do 31.12.2017
 (v kg)
 09.4514
 —
 7 000 000
 09.4515
 —
 4 000 000
 09.4182
 —
 33 612 000
 09.4195
 —
 40 980 000
 I.L
 Výrobky s pôvodom na Ukrajine:
 Poradové číslo
 Prideľovací koeficient – žiadosti podané na čiastkové obdobie od 1.7. do 31.12.2017
 (v %)
 09.4600
 —
 09.4601
 —
 09.4602
 0,584795


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 1.6.2013
 LT
 Europos Sąjungos oficialusis leidinys
 C 156/50
 2013 m. balandžio 2 d. pareikštas ieškinys byloje Bouwfonds Ontwikkeling ir Schouten & De Jong Projectontwikkeling prieš Komisiją
 (Byla T-193/13)
 2013/C 156/92
 Proceso kalba: olandų
 Šalys
 Ieškovės: Bouwfonds Ontwikkeling BV (Hoevelaken, Nyderlandai) ir Schouten & De Jong Projectontwikkeling BV (Leidschendamas, Nyderlandai), atstovaujamos advokatų E. Pijnacker Hordijk ir X. Reintjes
 Atsakovė: Europos Komisija
 Reikalavimai
 Ieškovės Bendrojo Teismo prašo:
 —
 panaikinti skundžiamą sprendimą ir
 —
 priteisti iš Komisijos bylinėjimosi išlaidas.
 Ieškinio pagrindai ir pagrindiniai argumentai
 Ieškinys pareikštas dėl 2013 m. sausio 23 d. Komisijos sprendimo C(2013) 87 dėl Nyderlandų suteiktos valstybės pagalbos SA.24123 (2012/C) (ex. 2011/NN) — Tariamas Leidschendamo–Vorburgo savivaldybės žemės pardavimas žemesne negu rinkos kaina.
 Grįsdamos ieškinį ieškovės remiasi trimis pagrindais.
 1.
 Pirmasis ieškinio pagrindas, susijęs su esminių reikalavimų, kad Komisija savo įgaliojimus įgyvendintų per protingą terminą, nepaisymu, tuo pažeidžiant teisinio tikrumo principą, gynybos teises ir Europos Sąjungos Pagrindinių teisių chartijos 41 straipsnį
 Ieškovės teigia, kad Komisija neleistinai vilkino procedūrą, nes nuo to momento, kai ji sužinojo apie ginčijamas priemones, iki ginčijamo sprendimo priėmimo praėjo maždaug 38 mėnesiai, ir taip nepaisė esminio reikalavimo laikytis protingo termino. Be to, dėl itin ilgai trukusio tyrimo, ieškovėms buvo sunkiau paneigti Komisijos argumentus, todėl Komisija savo veiksmais pažeidė ir jų gynybos teises.
 2.
 Antrasis ieškinio pagrindas, susijęs su dideliais trūkumais nustatant ir vertinant reikšmingus faktus ir (arba) su pareigos motyvuoti pažeidimu, ir (arba) SESV 107 straipsnio 1 dalies pažeidimu dėl neteisingo privataus investuotojo principo taikymo
 Apskritai, ieškovės neturėjo jokios finansinės naudos ir juo labiau jokios finansinės naudos, kurią būtų galima laikyti neteisėta valstybės pagalba.
 Komisija neteisingai apskaičiavo tariamos naudos dydį, be kita ko, sutartą kainos sumažinimą 100 % priskyrusi savivaldybei, nors kaina buvo sumažinta viešojo ir privačiojo sektoriaus partnerystės, kurioje savivaldybei teko 50 % rizikos, sąskaita. Be to, nenurodžiusi motyvų, Komisija neatsižvelgė į anksčiau šios partnerystės sutartus kainos sumažinimus.
 Skundžiamame sprendime Komisija taip pat neteisingai taikė privataus investuotojo principą, nes savivaldybės veiksmus vertino pagal teisiškai neįgyvendinamus ir, be to, finansiškai ypač nenaudingus hipotetinius fiktyvaus privataus investuotojo veiksmus.
 3.
 Trečiasis ieškinio pagrindas, susijęs su neteisingu SESV 107 straipsnio 3 dalies taikymu
 Jeigu bus pripažinta buvus valstybės pagalbos, ji bet kuriuo atveju yra visiškai suderinama su vidaus rinka. Komisija klaidingai manė, kad savivaldybė negalėjo įrodyti, jog ginčijamomis priemonėmis siekiama bendrojo intereso. Ginčijamas 2009 ir 2010 m. priemones Komisija klaidingai vertino atsižvelgdama į 2004 m. vyravusią (palankesnę) rinkos situaciją.
 Taip Komisija neatsižvelgė į tai, kad ginčijamos priemonės buvo reikalingos, tinkamos ir proporcingos, siekiant pagyvinti apleistą Leidschendamo miesto centrą, o šis tikslas atitinka ESS 3 straipsnyje ir SESV 174 straipsnyje aiškiai aprašytą ir pripažintą ES ekonominės ir socialinės sanglaudos tikslą. Negali būti kalbama apie nepagrįstą konkurencijos iškraipymą.


type: legislation

text:
 EIROPAS KOMISIJA
 Briselē, 22.1.2020
 COM(2020) 24 final
 2020/0011(NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS,
 ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 2019. gada Konvenciju pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos (Nr. 190)
 PASKAIDROJUMA RAKSTS
 1.PRIEKŠLIKUMA PRIEKŠMETS
 Ierosinātais Padomes lēmums ļaus dalībvalstīm ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) 2019. gada Konvencijas par vardarbības un aizskarošas izturēšanās izskaušanu darba vietā (drīkst citēt kā “Konvenciju pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos”) (Nr. 190) (turpmāk “konvencija”) daļas, kas ietilpst Eiropas Savienības kompetencē.
 2.PRIEKŠLIKUMA KONTEKSTS
 Kā to nesen izgaismojusi #meetoo un ar to saistītās kustības, vardarbība un aizskaroša izturēšanās, arī ar dzimumu saistīta vardarbība un uzmākšanās, ir izplatīta visā pasaulē. Ir jāpastiprina preventīvie pasākumi un jāaizsargā cietušie.
 Lai šo jautājumu risinātu, 108. jeb gadsimta Starptautiskā Darba konference 2019. gada 21. jūnijā pieņēma SDO 2019. gada Konvenciju pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos (Nr. 190) un 2019. gada Ieteikumu pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos (Nr. 206) (turpmāk “ieteikums”).
 Konvencija ir pirmais starptautiskais instruments, kurā noteikti konkrēti, pasaules mērogā piemērojami standarti ar darbu saistītas aizskarošas izturēšanās un vardarbības apkarošanai un precizēti valstīm un citiem attiecīgajiem dalībniekiem veicamie pasākumi. Konvencijas un ieteikuma mērķis ir izveidot iekļaujošu, integrētu un dzimumsensitīvu pieeju vardarbības un aizskarošas izturēšanās novēršanai un izskaušanai darba pasaulē.
 Eiropas Savienība (ES) ir apņēmusies veicināt cilvēktiesību ievērošanu un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību, arī drošus un veselīgus darba apstākļus un sieviešu un vīriešu līdztiesību, un izbeigt diskrimināciju gan savās iekšējās, gan ārējās attiecībās.
 Eiropas Savienībā Eiropas sociālie partneri 2007. gadā noslēdza “Pamatnolīgumu par uzmākšanās un vardarbības novēršanu darbavietā”
 1
 , un tā pamatā ir Komisijas un Eiropas sociālo partneru apspriešanās par vardarbību darbavietā un tās ietekmi uz darba aizsardzību
 2
 . Tas darba devējiem, darba ņēmējiem un viņu pārstāvjiem nodrošina uz rīcību orientētu sistēmu, pēc kuras apzināt, novērst un risināt problēmas, kas saistītas ar aizskarošu izturēšanos un vardarbību darbavietā.
 ES interesēs ir saskaņā ar tās iekšējo sistēmu veicināt starptautiska instrumenta īstenošanu vardarbības un aizskarošas izturēšanās apkarošanai darba pasaulē, jo konvencija attiecas uz noteiktām Savienības tiesību jomām, bet Eiropas Savienība tai pievienoties nevar. Konvencijas saturs nerada ar spēkā esošo ES acquis saistītas bažas. Tāpēc ES interesēs ir, lai ES dalībvalstis konvenciju ratificētu. Šajā nolūkā un ņemot vērā ES kompetenci jomās, uz kurām attiecas konvencija, ir nepieciešams ES līmenī novērst jebkādus juridiskus šķēršļus, kas dalībvalstīm traucē konvenciju ratificēt.
 2.1.Konvencijas saturs
 SDO 2019. gada Konvencijas pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos (Nr. 190) saturu var apkopot šādi.
 Konvencijas preambula:
 ·atzīst ikvienas personas tiesības uz tādu darba pasauli, kurā nav vardarbības un aizskarošas izturēšanās;
 ·atzīst, ka vardarbība un aizskaroša izturēšanās darba pasaulē var būt cilvēktiesību aizskārums vai pārkāpums un ka vardarbība un aizskaroša izturēšanās apdraud iespēju vienlīdzību un ir nepieņemama un nesavienojama ar pienācīgas kvalitātes nodarbinātību;
 ·atzīst, ka vardarbība un aizskaroša izturēšanās darba vidē ietekmē personas psiholoģisko, fizisko un seksuālo veselību, cieņu, kā arī ģimenes un sociālo vidi un var aizkavēt personu, jo īpaši sieviešu, piekļuvi darba tirgum un iespēju tajā palikt un izvirzīties.
 Konvencijas I daļa “Definīcijas”:
 ·nosaka vienotu “vardarbības un aizskarošas izturēšanās” definīciju, kas aptver dažāda veida nepieņemamu uzvedību un praksi vai tās draudus, kuri var būt vienreizēji vai atkārtoti un kuru iecere, rezultāts vai iespējamais rezultāts ir fiziska, psiholoģiska, seksuāla vai ekonomiska kaitējuma nodarīšana (1.a pants);
 ·definē ar dzimumu saistītu vardarbību un uzmākšanos (1.b pants);
 ·neskarot vienoto “vardarbības un aizskarošas izturēšanās” definīciju, nosaka, ka vardarbību un aizskarošu izturēšanos valsts normatīvajos aktos var definēt kā vienotu jēdzienu vai kā atsevišķus jēdzienus (1.2. pants).
 Konvencijas II daļa “Darbības joma”:
 ·aizsargā darba ņēmējus un citas personas darba pasaulē, to vidū darba ņēmējus, kādi definēti valsts tiesību aktos un praksē, kā arī strādājošas personas neatkarīgi no to līgumiskā statusa, personas, kuras mācās, arī praktikantus un mācekļus, darba ņēmējus, kuru nodarbinātība ir pārtraukta, brīvprātīgos, darba meklētājus un darba pretendentus, un personas, kas īsteno darba devēja pilnvaras, pienākumus vai atbildību (2. pants);
 ·attiecas uz vardarbību un aizskarošu izturēšanos “darba pasaulē”, kura pārsniedz darba vietas fiziskās robežas un ietver ar darbu saistītu aprīkojumu un saziņu, ceļošanu un sociālos pasākumus, kā arī darba devēja nodrošinātu izmitināšanu un svārstsatiksmi uz darbu un no tā (3. pants).
 Saskaņā ar III daļu “Pamatprincipi” ratificējošās valstis cita starpā:
 ·pieņem iekļaujošu, integrētu un dzimumsensitīvu pieeju, ar kuru novērš un izskauž vardarbību un aizskarošu izturēšanos darba pasaulē, un šī pieeja ietver vardarbības un aizskarošas izturēšanās aizliegšanu ar likumu (4.2. pants);
 ·nodrošina, ka pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos vēršas attiecīgas rīcībpolitikas (4.2.b pants);
 ·pieņem visaptverošu stratēģiju, ar kuru apkaro vardarbību un aizskarošu izturēšanos, un nodrošina cietušajiem piekļuvi tiesiskās aizsardzības līdzekļiem un atbalstam (4.2.c pants);
 ·pieņem normatīvos aktus un rīcībpolitikas, kas nodrošina tiesības uz vienlīdzību un nediskriminēšanu nodarbinātībā, arī neaizsargātām grupām un neaizsargātības situācijā esošām grupām (6. pants).
 Saskaņā ar IV daļu “Aizsardzība un profilakse” ratificējošās valstis konkrēti:
 ·pieņem atbilstīgus pasākumus, ar kuriem novērš vardarbību un aizskarošu izturēšanos darba vidē (8. pants);
 ·pieņem normatīvos aktus, kas no darba devējiem prasa novērst vardarbību un aizskarošu izturēšanos, cita starpā novērtējot vardarbības un aizskarošas izturēšanās riskus, sniedzot informāciju un nodrošinot apmācību attiecīgajām personām (9. pants).
 Turklāt saskaņā ar V daļu “Izpildes panākšana un tiesiskās aizsardzības līdzekļi” ratificējošās valstis veic atbilstīgus pasākumus, ar kuriem nodrošina vieglu piekļuvi atbilstīgiem un efektīviem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem; atzīst ģimenē notikušas vardarbības sekas un, ciktāl tas ir praktiski iespējams, mazina tās ietekmi darba pasaulē; nodrošina, ka darba ņēmējiem ir tiesības nepalikt darba situācijā, kurā pastāv nenovēršami un nopietni draudi, kas saistīti ar vardarbību un aizskarošu izturēšanos (10. pants).
 Konvencijā ir arī noteikumi par vadošajiem norādījumiem, apmācību un izpratnes veicināšanu.
 2.2.Savienības tiesību akti darbavietā notiekošas vardarbības un aizskarošas izturēšanās jomā
 Daži konvencijas aspekti kopā ar ieteikumu aptver jomas, uz kurām attiecas ES tiesību akti, proti:
 ·LESD 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunkts un 157. panta 3. punkts, saskaņā ar kuriem Savienība atbalsta un papildina dalībvalstu darbības attiecībā uz darba vides uzlabošanu, lai aizsargātu darba ņēmēju veselību un drošību un vīriešu un sieviešu līdztiesību attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā, kā arī pieņem pasākumus, lai nodrošinātu, ka tiek piemērots princips, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos;
 ·Pamatdirektīva 89/391/EEK
 3
 aptver visus darba ņēmēju veselības un drošības riskus darbā, arī psihosociālos riskus, piemēram, aizskarošu izturēšanos un vardarbību;
 ·Eiropas sociālo partneru 2007. gada pamatnolīgums
 4
 par aizskarošas izturēšanās un vardarbības novēršanu darbavietā, noslēgts saskaņā ar EK līguma 138. pantu (tagad LESD 155. pants), darba devējiem, darba ņēmējiem un viņu pārstāvjiem nodrošina uz rīcību orientētu sistēmu, pēc kuras apzināt, novērst un risināt problēmas, kas saistītas ar aizskarošu izturēšanos un vardarbību darbavietā;
 ·ES stratēģiskais satvars par darba aizsardzību no 2014. līdz 2020. gadam
 5
 un Komisijas paziņojums “Drošāks un veselīgāks darbs visiem. ES darba drošības un veselības aizsardzības tiesību aktu un politikas modernizācija”
 6
 uzsver, cik svarīgi ir uzlabot psihosociālo risku profilaksi darbavietā;
 ·Direktīva 2006/54/EK
 7
 ir par vienlīdzīgas attieksmes un vienlīdzīgu iespēju principa piemērošanu attiecībā pret sievietēm un vīriešiem nodarbinātības un profesijas jautājumos un ietver noteikumus, kuri aizliedz aizskarošu izturēšanos un seksuālu uzmākšanos;
 ·[Padomes] 2000. gada 27. novembra Direktīva 2000/78/EK
 8
 nosaka kopēju vienlīdzīgas attieksmes sistēmu nodarbinātības un profesijas jautājumos;
 ·Direktīva 2000/43/EK
 9
 ievieš vienlīdzīgas attieksmes principu neatkarīgi no cilvēka rases vai etniskās piederības;
 ·Padomes 2017. gada 11. maija lēmumi par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu
 10
 Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu (“Stambulas konvencija”)
 11
 un Padomē notiekošās diskusijas par Savienības pievienošanos Stambulas konvencijai. Tie ietver noteikumus par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē (arī seksuālas uzmākšanās) novēršanu, no šādas vardarbības cietušo aizsardzību un vainīgo sodīšanu.
 Daži konvencijas un ieteikuma aspekti ir padziļinātā saistībā ar tādām Savienības tiesību aktu jomām kā tiesu iestāžu sadarbība un cietušo tiesības
 12
 , migrācija, patvērums un pārvietošanās brīvība
 13
 , kurās Savienības sekundārajos tiesību aktos
 14
 ir noteiktas noziegumos cietušo un viņu ģimenes locekļu tiesības uz atbilstīgu informāciju, atbalstu un aizsardzību, uz piedalīšanos kriminālprocesā un uz cieņpilnu un nediskriminējošu attieksmi.
 Konvencija un ieteikums ietver arī dalībvalstu kompetencē esošus noteikumus, jo īpaši attiecībā uz darba koplīguma slēgšanas sarunām.
 3.APSPRIEŠANĀS AR IEINTERESĒTAJĀM PERSONĀM UN IETEKMES NOVĒRTĒJUMU REZULTĀTI
 Neattiecas.
 4.ATĻAUJA SAVIENĪBAS INTERESĒS RATIFICĒT KONVENCIJU
 Konvencija attiecas uz tādām Savienības tiesību jomām kā, piemēram, darba aizsardzība, līdztiesība un nediskriminēšana, kurās regulējuma pakāpe ir sasniegusi augstu līmeni.
 Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas izstrādātajiem noteikumiem par ārējo kompetenci
 15
 un, konkrētāk, par SDO konvenciju noslēgšanu un ratificēšanu
 16
 dalībvalstis vienas pašas nevar konvenciju ratificēt, jo konvencija daļēji ir Savienības kompetencē saskaņā ar LESD 3. panta 2. punktu.
 Tomēr ES Starptautiskās Darba organizācijas konvenciju ratificēt nevar, jo saskaņā ar SDO konstitūciju
 17
 šādām konvencijām var pievienoties tikai valstis.
 Tāpēc ES iestādēm un dalībvalstīm attiecīgi jārīkojas, lai sadarbotos konvencijas ratificēšanā un no tā izrietošo saistību īstenošanā
 18
 .
 Laikā kopš 2005. gada Padome ir pilnvarojusi dalībvalstis ES interesēs ratificēt piecas SDO konvencijas un vienu SDO protokolu, kas daļēji ietilpa ES kompetencē
 19
 .
 Konvencijas materiālie noteikumi nerada ar spēkā esošo acquis saistītas bažas. Saskaņā ar SDO konstitūcijas 19. panta 8. punktu konvencijā noteikti minimālie standarti. Tas nozīmē, ka ES tiesību akti drīkst būt stingrāki nekā SDO standarti, un otrādi
 20
 .
 Tāpēc ierosinātais Padomes lēmums pilnvaros dalībvalstis ES interesēs ratificēt konvencijas daļas, kas ietilpst ES kompetencē, un ieteiks censties to paveikt līdz 2022. gada beigām.
 5.JURIDISKAIS PAMATS
 5.1.Procesuālais juridiskais pamats
 Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 6. punktu piemēro neatkarīgi no tā, vai Savienība ir tās organizācijas locekle, kura starptautisko nolīgumu pieņēmusi
 21
 .
 5.2.Materiālais juridiskais pamats
 5.2.1.Principi
 Lēmuma, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 6. punktu, materiālais juridiskais pamats galvenokārt ir atkarīgs no tā, kāds mērķis un saturs ir starptautiskajam nolīgumam, kuru Savienības interesēs ratificē. Ja nolīgumam ir divi mērķi vai divi komponenti un viens no tiem ir atzīstams par galveno, bet otram ir pakārtota nozīme, tad lēmums, ko pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 6. punktu, jābalsta uz viena materiālā juridiskā pamata, proti, tā, ko prasa galvenais jeb dominējošais mērķis vai komponents. Ja ar nolīgumu vienlaikus vēlas sasniegt vairākus mērķus vai tam ir vairāki komponenti, kuri ir nesaraujami saistīti un no kuriem neviens nav pakārtots citam, saskaņā ar LESD 218. panta 6. punktu pieņemama lēmuma materiālajā juridiskajā pamatā izņēmuma kārtā jāietver dažādie atbilstīgie juridiskie pamati.
 5.2.2. Piemērošana konkrētajā gadījumā (sk. arī 2. punktu par Savienības tiesību aktiem)
 Lai gan konvencijā ir arī elementi, kas saistīti ar nediskriminēšanu, tiesu iestāžu sadarbību un cietušo tiesībām, galvenais konvencijas mērķis un saturs attiecas uz sociālo politiku, jo īpaši attiecībā uz darba vides uzlabošanu, lai aizsargātu darba ņēmēju veselību un drošību (LESD 153. panta 1. punkta a) apakšpunkts), un vīriešu un sieviešu līdztiesību attiecībā uz iespējām darba tirgū un vienlīdzīgu attieksmi darbā (LESD 153. panta 1. punkta i) apakšpunkts) – šajās jomās ir pieņemtas direktīvas saskaņā ar LESD 153. panta 2. punktu –, kā arī attiecībā uz vienlīdzīgu iespēju un vienlīdzīgas attieksmes principa piemērošanu vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos saskaņā ar LESD 157. panta 3. punktu.
 Papildus saskaņā ar 19. pantu konvencijas mērķis un saturs attiecas uz cīņu pret diskrimināciju.
 Tāpēc ierosinātā lēmuma materiālais juridiskais pamats ir LESD 153. panta 2. punkts, lasīts saistībā ar LESD 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunktu un 157. panta 3. punktu.
 6.Secinājums
 Ierosinātā lēmuma juridiskajam pamatam vajadzētu būt LESD 153. panta 2. punktam, 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunktam un 157. panta 3. punktam – tie ir galvenais juridiskais pamats Savienības tiesību aktiem, kuri attiecas uz darba aizsardzību un vīriešu un sieviešu līdztiesību nodarbinātībā un profesijā, – lasītiem saistībā ar LESD 218. panta 6. punktu.
 2020/0011 (NLE)
 Priekšlikums
 PADOMES LĒMUMS,
 ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 2019. gada Konvenciju pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos (Nr. 190)
 EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
 ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 153. panta 2. punktu, lasītu saistībā ar 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunktu, 157. panta 3. punktu un 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu,
 ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
 ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
 tā kā:
 (1)2019. gadā Starptautiskās Darba konferences 108. sesijā tika pieņemta Starptautiskās Darba organizācijas 2019. gada Konvencija par vardarbības un aizskarošas izturēšanās izskaušanu darba vietā (drīkst citēt kā “Konvenciju pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos”) (Nr. 190) (“konvencija”).
 (2)Lai veicinātu pienācīgas kvalitātes nodarbinātību visiem, darba aizsardzību un dzimumu līdztiesību, kā arī lai apkarotu diskrimināciju, Savienība veicina to starptautisko darba konvenciju ratifikāciju, kuras Starptautiskā Darba organizācija klasificējusi kā aktuālas.
 (3)Attiecībā uz darba aizsardzību un vīriešu un sieviešu līdztiesību nodarbinātībā un profesijā daži konvencijas noteikumi Savienības sociālās politikas acquis jau ir ietverti
 22
 saskaņā ar LESD 153. panta 2. punktu, 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunktu un 157. panta 3. punktu. Daži konvencijas noteikumi ir ietverti Savienības acquis nediskriminēšanas jomā
 23
 .
 (4)Tādējādi atsevišķas konvencijas daļas ir Savienības kompetencē, un dalībvalstis attiecībā uz minētajām daļām nedrīkst uzņemties saistības ārpus Savienības iestāžu sistēmas
 24
 .
 (5)Savienība konvenciju ratificēt nevar, jo konvencijas dalībnieces var būt vienīgi valstis.
 (6)Šādā situācijā būtu jāatļauj dalībvalstīm, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs, ratificēt tās konvencijas daļas, kas ir Savienības kompetencē,
 IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
 1. pants
 Dalībvalstis tiek pilnvarotas ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 2019. gada Konvencijas pret vardarbību un aizskarošu izturēšanos (Nr. 190) daļas, kas Eiropas Savienības kompetencē ietilpst saskaņā ar LESD 153. panta 2. punktu, 153. panta 1. punkta a) un i) apakšpunktu un 157. panta 3. punktu.
 2. pants
 Dalībvalstīm būtu jāveic nepieciešamie pasākumi savu konvencijas ratifikācijas instrumentu deponēšanai Starptautiskā Darba biroja ģenerāldirektorātā iespējami drīz un, vēlams, līdz 2022. gada 31. decembrim.
 3. pants
 Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
 Briselē,
 Padomes vārdā –
 priekšsēdētājs
 (1)
 COM(2007) 686.
 (2)
 C(2004) 5220.
 (3)
 Padomes Direktīva 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (OV L 183, 29.6.1989., 1.–8. lpp.).
 (4)
 COM (2007) 686.
 (5)
 COM (2014) 332 final.
 (6)
 COM (2017) 12 final.
 (7)
 OV L 204, 26.7.2006., 23.–36. lpp. Līdzīgi noteikumi iekļauti arī Padomes 2004. gada 13. decembra Direktīvā 2004/113/EK, ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (OV L 373, 21.12.2004., 37.–43. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 7. jūlija Direktīvā 2010/41/ES par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ Padomes Direktīvu 86/613/EEK (OV L 180, 15.7.2010., 1.–6. lpp.).
 (8)
 OV L 303, 2.12.2000. 16.–22. lpp.
 (9)
 OV L 180, 19.7.2000., 22.–26. lpp.
 (10)
 Padomes Lēmums (ES) 2017/865 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās (OV L 131, 20.5.2017., 11.–12. lpp.); Padomes Lēmums (ES) 2017/866 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu attiecībā uz patvērumu un neizraidīšanu (OV L 131, 20.5.2017., 13.–14. lpp.).
 (11)
 Eiropas Padomes Konvencija par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu, 210. numurs Eiropas Padomes līgumu sarakstā, teksts pieejams
 https://www.coe.int/en/web/conventions/full-list/-/conventions/rms/090000168008482e
 .
 (12)
 LESD 82., 83., 84. un 156. pants.
 (13)
 LESD 21., 46., 78. un 79. pants.
 (14)
 Direktīva 2012/29/ES (2012. gada 25. oktobris), ar ko nosaka noziegumos cietušo tiesību, atbalsta un aizsardzības minimālos standartus (OV L 315, 14.11.2012., 57.–73. lpp.).
 (15)
 Eiropas Savienības Tiesas 1971. gada 31. marta spriedums par AETR, lieta 22/70 (Tiesas judikatūras krājums, 1971., 263. lpp.).
 (16)
 Eiropas Savienības Tiesas 1993. gada 19. marta atzinums 2/91 par Ķīmisko vielu konvenciju (Nr. 170), Tiesas judikatūras krājums 1993-I, 1061. lpp.
 (17)
 SDO konstitūcija, 1.2. pants.
 (18)
 Eiropas Savienības Tiesas atzinums 2/91 (turpat), 36., 37. un 38. punkts.
 (19)
 Padomes Lēmums [2007/431/EK] (2005. gada 14. aprīlis), ar ko Eiropas Kopienas interesēs dalībvalstīm atļauj ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas Konvenciju attiecībā uz jūrnieku personu apliecinošiem dokumentiem (Konvencija Nr. 185) (OV L 136, 30.5.2005., 1. lpp.); Padomes Lēmums [2007/431/EK] (2007. gada 7. jūnijs), ar ko dalībvalstīm atļauj Eiropas Kopienas interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 2006. gada Konvenciju par darbu jūrniecībā (OV L 161, 22.6.2007., 63. lpp.); Padomes Lēmums [(2010/321/ES] (2010. gada 7. jūnijs), ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 2007. gada konsolidēto Konvenciju par darbu zvejniecībā (Konvencija Nr. 188) (OV L 145, 11.6.2010., 12. lpp.); Padomes Lēmums (2014. gada 28. janvāris), ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 1990. gada Konvenciju par drošību ķīmisko vielu izmantošanā darba vietā (Konvencija Nr. 170) (2014/52/ES); Padomes Lēmums (2014. gada 28. janvāris), ar kuru dalībvalstīm atļauj Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 2011. gada Konvenciju par pienācīgu darbu mājsaimniecībās nodarbinātajām personām (Konvencija Nr. 189) (2014/51/ES); Padomes Lēmums (ES) 2015/2071 (2015. gada 10. novembris), ar ko dalībvalstis tiek pilnvarotas Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencijas 2014. gada protokolu attiecībā uz protokola 1. līdz 4. pantu, kas attiecas uz jautājumiem saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās (OV L 301, 18.11.2015.); Padomes Lēmums (ES) 2015/2037 (2015. gada 10. novembris), ar ko dalībvalstis tiek pilnvarotas Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencijas 2014. gada protokolu attiecībā uz sociālās politikas jautājumiem (OV L 298, 14.11.2015.).
 (20)
 Eiropas Savienības Tiesas atzinums 2/91 (turpat), 18. punkts.
 (21)
 Eiropas Savienības Tiesas atzinums 2/91 (turpat) par Ķīmisko vielu konvenciju (Nr.170) un Eiropas Savienības Tiesas 2014. gada 7. oktobra spriedums lietā C-399/12 (Vācija/Padome), ECLI:EU:C:2014:2258, 64. punkts.
 (22)
 Padomes Direktīva 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (OV L 183, 29.6.1989., 1.–8. lpp.), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (pārstrādāta versija) (OV L 204, 26.7.2006., 23.–36. lpp.), kā arī Padomes Direktīva 2004/113/EK (2004. gada 13. decembris), ar kuru īsteno principu, kas paredz vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz pieeju precēm un pakalpojumiem, preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu (OV L 373, 21.12.2004., 37.–43. lpp.), un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/41/ES (2010. gada 7. jūlijs) par to, kā piemērot vienlīdzīgas attieksmes principu vīriešiem un sievietēm, kas darbojas pašnodarbinātas personas statusā, un ar kuru atceļ Padomes Direktīvu 86/613/EEK (OV L 180, 15.7.2010., 1.–6. lpp.).
 (23)
 Padomes Direktīva 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV L 303, 2.12.2000., 16.–22. lpp.), Padomes Direktīva 2000/43/EK (2000. gada 29. jūnijs), ar ko ievieš vienādas attieksmes principu pret personām neatkarīgi no rasu vai etniskās piederības (OV L 180, 19.7.2000., 22.–26. lpp.).
 (24)
 Eiropas Savienības Tiesas 1993. gada 19. marta atzinums Nr. 2/91, Tiesas judikatūras krājums 1993-I, 1061. lpp., 26. punkts.


text:
 Avis juridique important
 |
 31987R1779
 Kommissionens forordning (EØF) nr. 1779/87 af 26. juni 1987 om genindførelse af opkrævning af told for elektriske glødelamper, henhørende under pos. 85.20 A II i den fælles toldtarif og med oprindelse i Sydkorea, som er præferenceberettiget i henhold til Rådets forordning (EØF) nr. 3924/86
 EF-Tidende nr. L 168 af 27/06/1987 s. 0009 - 0009
 ***** KOMMISSIONENS FORORDNING (EOEF) Nr. 1779/87 af 26. juni 1987 om genindfoerelse af opkraevning af told for elektriske gloedelamper, henhoerende under pos. 85.20 A II i den faelles toldtarif og med oprindelse i Sydkorea, som er praeferenceberettiget i henhold til Raadets forordning (EOEF) nr. 3924/86 KOMMISSIONEN FOR DE EUROPAEISKE FAELLESSKABER HAR - under henvisning til traktaten om oprettelse af Det europaeiske oekonomiske Faellesskab, under henvisning til Raadets forordning (EOEF) nr. 3924/86 af 16. december 1986 om anvendelse af generelle toldpraeferencer i 1987 for visse industrivarer med oprindelse i udviklingslande (1), saerlig artikel 15, og ud fra foelgende betragtninger: I henhold til artikel 1 og 12 i forordning (EOEF) nr. 3924/86 suspenderes toldsatserne for hvert af de lande og territorier, der er anfoert i bilag III, bortset fra dem, der er anfoert i kolonne 4 i bilag I, inden for rammerne af de praeferencetoldlofter, som er fastsat i kolonne 9 i det naevnte bilag I; i henhold til artikel 13 i den naevnte forordning kan opkraevningen af told ved indfoersel af de omhandlede varer med oprindelse i et af de omhandlede lande og territorier genindfoeres paa et hvilket som helst tidspunkt, saa snart de paagaeldende individuelle lofter er naaet paa faellesskabsplan; for elektriske gloedelamper, henhoerende under pos. 85.20 A II i den faelles toldtarif, er det individuelle loft fastsat til 1 450 000 ECU; den 5. juni 1987 har indfoerslerne af de omhandlede varer i Faellesskabet med oprindelse i Sydkorea ved afskrivning naaet det paagaeldende loft; opkraevningen af told skal for de paagaeldende varer genindfoeres over for Sydkorea - UDSTEDT FOELGENDE FORORDNING: Artikel 1 Fra den 30. juni 1987 genindfoeres opkraevning af told, som har vaeret suspenderet ifoelge Raadets forordning (EOEF) nr. 3924/86, ved indfoersel i Faellesskabet af foelgende varer med oprindelse i Sydkorea: 1.2.3 // // // // Loebe- nummer // Position i den faelles toldtarif og NIMEXE-nummer // Varebeskrivelse // // // // 10.1090 // 85.20 (85.20-11, 15, 18, 21, 23, 25, 29) // Elektriske gloedelamper og udladningslamper (herunder infraroede og ultraviolette lamper); buelamper: A. Gloedelamper til belysning: // // // II. Andre varer // // // Artikel 2 Denne forordning traeder i kraft paa tredjedagen efter offentliggoerelsen i De Europaeiske Faellesskabers Tidende. Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gaelder umiddelbart i hver medlemsstat. Udfaerdiget i Bruxelles, den 26. juni 1987. Paa Kommissionens vegne COCKFIELD Naestformand (1) EFT nr. L 373 af 31. 12. 1986, s. 1.


text:
 9.10.2010
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 C 274/14
 Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Consiglio di Stato (Italia) on esittänyt 30.7.2010 — Elenca Srl v. Ministero dell’Interno
 (Asia C-385/10)
 ()
 2010/C 274/21
 Oikeudenkäyntikieli: italia
 Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin
 Consiglio di Stato
 Pääasian asianosaiset
 Kantaja: Elenca Srl
 Vastaaja: Ministero dell’Interno
 Ennakkoratkaisukysymykset
 1)
 Sopivatko asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitelleessä tuomioistuimessa riitautettu soveltamisohje ja kansalliset oikeussäännöt, joihin soveltamisohjeessa vedotaan (eli 18.5.2008 päivätty sisäministeriön soveltamisohje nro 4853 ja erityisesti 2.4.2006 annettu asetus nro 152), yhteen yhteisön oikeuden ja edellä erikseen mainittujen oikeussääntöjen kanssa; ovatko ne erityisesti ristiriidassa rakennusalan tuotteita koskevassa direktiivissä 89/106/ETY (1) vahvistettujen periaatteiden ja sääntöjen kanssa, kun siinä ei säädetä millään tavoin CE-merkintää pakolliseksi ja säädetään jopa (6 artiklan 1 ja 2 kohdassa), että jäsenvaltiot ”eivät saa estää tämän direktiivin säännösten mukaisten tuotteiden vapaata liikkuvuutta, saattamista markkinoille tai käyttöä alueellaan”, jotta ”näiden tuotteiden käyttöä suunniteltuun tarkoitukseensa ei estetä säännöillä tai ehdoilla, joita asettavat julkiset laitokset taikka monopoliasemansa nojalla julkisena yrityksenä tai julkisena laitoksena toimivat yksityiset”, ja voivat sallia ”muiden kuin 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden saattamisen markkinoille alueellaan, jos ne täyttävät perustamissopimuksen mukaiset kansalliset säännökset, kunnes II ja III luvussa tarkoitetuissa eurooppalaisissa teknisissä eritelmissä toisin säädetään”?
 2)
 Ovatko asiaa ensimmäisenä oikeusasteena käsitelleessä tuomioistuimessa riitautettu soveltamisohje ja kansalliset oikeussäännöt, joihin soveltamisohjeessa vedotaan, ristiriidassa erityisesti Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 28–31 artiklan kanssa, kun kyseisissä artikloissa kielletään tuonnin rajoitukset ja vaikutuksiltaan vastaavat toimenpiteet; se, että toisesta yhteisön valtiosta peräisin olevan tuotteen myymiselle asetetaan, kuten tässä tapauksessa, tekninen edellytys eli CE-merkinnän kiinnittäminen — kun merkinnän kiinnittäminen olisi mahdollista ja hyväksyttävää vain, jos olisi olemassa vastaava yhdenmukaistettu oikeussääntö — merkitsee näet sitä, että estetään kyseisen tuotteen tuonti Italian valtion alueelle ja myynti siellä, mikä on EY:n perustamissopimuksen edellä mainituissa määräyksissä vahvistettujen periaatteiden vastaista, koska niissä taataan vapaus ja kilpailu ja edellytetään periaatteita, joilla voidaan taata syrjimätön ja yhdenvertainen kohtelu sekä avoimuus, oikeasuhteisuus ja yksittäisten yritysten oikeuksien kunnioittaminen?
 3)
 Olisiko kansallisen lainsäätäjän ja kansallisten viranomaisten pitänyt välttää edellä mainituissa soveltamisohjeessa ja asetuksessa nro 152/2006 mainittujen lainsäädäntötoimien toteuttamista, kun otetaan huomioon yhteisön oikeudesta johtuva lainsäädännöllinen kehys, joka perustuu siihen, että taataan tehokas kilpailu myös alalla, johon nyt käsiteltävä riita kuuluu?
 4)
 Suojellaanko kansallisessa lainsäädännössä — kuten asetuksessa nro 152/2006 (erityisesti 285 §:n ja liitteessä IX olevan II osan 2.7–3.4 kohdan osalta) — jossa säädetään ja vahvistetaan edellä täsmennetyt rajoitukset, alan monimuotoisuutta ja kilpailua, siten kuin yhteisön oikeudessa määrätään?
 (1) EYVL L 40, s. 12.


type: contracts

text:
 31.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 85/22
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 138/2010
 ze dne 10. prosince 2010,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 123/2010 ze dne 10. listopadu 2010 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (2) bylo začleněno do Dohody rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 69/2009 (3) ze dne 29. května 2009 s úpravami pro některé země.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 185/2010 ze dne 4. března 2010, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (4), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Nařízení Komise (EU) č. 358/2010 ze dne 23. dubna 2010, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010 ze dne 4. března 2010, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (5), by mělo být začleněno do Dohody.
 (5)
 Nařízení Komise (EU) č. 185/2010 zrušuje nařízení Komise (ES) č. 1217/2003 (6), (ES) č. 1486/2003 (7), (ES) č. 1138/2004 (8) a (ES) č. 820/2008 (9), která jsou začleněna do Dohody, avšak která by se nadále měla uplatňovat až do dne vstupu v platnost posledního z rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, začleňujících do Dohody opatření (10) nezbytná pro použitelnost nařízení (ES) 300/2008, a která se by tudíž měla zrušit v Dohodě s účinností od tohoto dne,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody se mění takto:
 1)
 Za bod 66hd (nařízení Komise (EU) č. 1254/2009) se vkládá nový bod, který zní:
 „66he.
 32010 R 0185: nařízení Komise (EU) č. 185/2010 ze dne 4. března 2010, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 1), ve znění opravy v Úř. věst. L 253, 28.9.2010, s. 61, ve znění:
 —
 32010 R 0358: nařízení Komise (EU) č. 358/2010 ze dne 23. dubna 2010 (Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 12).
 Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 Toto nařízení se použije ode dne, kdy vstoupí v platnost poslední z rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterými se do Dohody začleňují opatření nutná pro použitelnost nařízení (ES) č. 300/2008.“
 2)
 V bodě 66i (nařízení Komise (ES) č. 820/2008), bodě 66j (nařízení Komise (ES) č. 1217/2003) a bodě 66m (nařízení Komise (ES) č. 1138/2004) se doplňují nová slova, která znějí:
 „Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 Toto nařízení se použije ode dne, kdy vstoupí v platnost poslední z rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterými se do Dohody začleňují opatření nutná pro použitelnost nařízení (ES) č. 300/2008.“
 3)
 Znění bodu 66k (nařízení Komise (ES) č. 1486/2003) se mění takto:
 i)
 Dosavadní úprava se označuje jako úprava a).
 ii)
 Za úpravu a) se doplňuje nová úprava, která zní:
 „b)
 Toto nařízení se použije ode dne, kdy vstoupí v platnost poslední z rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterými se do Dohody začleňují opatření nutná pro použitelnost nařízení (ES) č. 300/2008.“
 4)
 Znění bodů 66i (nařízení Komise (ES) č. 820/2008), 66j (nařízení Komise (ES) č. 1217/2003), 66k (nařízení Komise (ES) č. 1486/2003) a 66m (nařízení Komise (ES) č. 1138/2004) se zrušují s účinností ode dne vstupu v platnost posledního rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterými se do Dohody začleňují opatření nutná pro použitelnost nařízení (ES) č. 300/2008.
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 185/2010 a (EU) č. 358/2010 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. prosince 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (11).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. prosince 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 58, 3.3.2011, s. 81.
 (2) Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72.
 (3) Úř. věst. L 232, 3.9.2009, s. 25.
 (4) Úř. věst. L 55, 5.3.2010, s. 1.
 (5) Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 12.
 (6) Úř. věst. L 169, 8.7.2003, s. 44.
 (7) Úř. věst. L 213, 23.8.2003, s. 3.
 (8) Úř. věst. L 221, 22.6.2004, s. 6.
 (9) Úř. věst. L 221, 19.8.2008, s. 8.
 (10) Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, nařízení Komise (EU) č. 1254/2009 ze dne 18. prosince 2009, nařízení Komise (EU) č. 18/2010 ze dne 8. ledna 2010, nařízení Komise (EU) č. 72/2010 ze dne 26. ledna 2010, nařízení Komise (EU) č. 185/2010 ze dne 4. března 2010, nařízení Komise (EU) č. 297/2010 ze dne 9. dubna 2010, nařízení Komise (EU) č. 357/2010 ze dne 23. dubna 2010, nařízení Komise (EU) č. 358/2010 ze dne 23. dubna 2010, rozhodnutí Komise K(2010) 774 v konečném znění ze dne 13. dubna 2010 a rozhodnutí Komise K(2001) 2604 v konečném znění ze dne 23. dubna 2010.
 (11) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


type: wikipedia

text:
O Cordeiro de Barroso IGP, Anho de Barroso IGP ou Cordeiro de leite de Barroso IGP é um produto de origem portuguesa com Indicação Geográfica Protegida pela União Europeia (UE) desde .
 Agrupamento gestor
 O agrupamento gestor da indicações geográficas protegidas "Cordeiro de Barroso", "Anho de Barroso" ou "Cordeiro de leite de Barroso" é a Cooperativa Agrícola dos Produtores de Batata para Semente de Montalegre, CRL..
 Ver também
 Lista de produtos com indicação geográfica protegida de Portugal
 Cabrito de Barroso (IGP)
 Carne de Bovino Cruzado dos Lameiros do Barroso (IGP)
 Alheira de Barroso-Montalegre (IGP)
 Chouriça de Carne de Barroso-Montalegre (IGP)
 Chouriço de Abóbora de Barroso-Montalegre (IGP)
 Presunto de Barroso (IGP)
 Salpicão de Barroso-Montalegre (IGP)
 Sangueira de Barroso-Montalegre (IGP)
 Carnes
 Culinária de Trás-os-Montes
 Trás-os-Montes
 Produtos com indicação geográfica protegida


text:
 Pomembno pravno obvestilo
 |
 12006E/PRO/27
 Pogodbe o ustanovitvi Evropske Skupnosti (Prečiščena različica) - D. Protokoli, ki so priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti - Protokol (št. 27) o Franciji (1992)
 Uradni list C 321 E , 29/12/2006 str. 0303 - 0303
 Protokol (št. 27)o Franciji (1992)VISOKE POGODBENICE SO SEZ ŽELJO upoštevati posebnost, ki se nanaša na Francijo,DOGOVORILE o naslednjih določbah, priloženih Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti:Francija ohrani posebno pravico do denarne emisije na svojih čezmorskih ozemljih pod pogoji, ki jih določa njeno nacionalno pravo, in je edina pooblaščena za določanje tečaja franka CFP.--------------------------------------------------


text:
Deze pagina beschrijft de prestaties van voetbalclub KRC Genk in het seizoen 2020/21.
 Spelerskern
 Aanvoerder
 Technische staf
 Zomer
 Uitrustingen
 Shirtsponsor(s): Beobank / Carglass / ITZU / Group Bruno / Federale verzekering
 Sportmerk: Nike
 Oefenwedstrijden
 Hieronder een overzicht van de oefenwedstrijden die KRC Genk tijdens het seizoen 2020/21 speelde.
 Jupiler Pro League
 Reguliere competitie
 Wedstrijden
 (1): Deze wedstrijd stond oorspronkelijk gepland op 13 februari, maar werd uitgesteld omwille van de onbespeelbaarheid van het veld door de aanhoudende vrieskou.
 Overzicht
 Klassement
 Champions' play-off
 Wedstrijden
 Overzicht
 Klassement
 Beker van België
 Referenties
 KRC Genk naar seizoen
 Belgische voetbalclub 2020/21


text:
 16.11.2013
 DE
 Amtsblatt der Europäischen Union
 C 336/19
 Urteil des Gerichts vom 16. September 2013 — Rovi Pharmaceuticals/HABM — Laboratorios Farmaceuticos Rovi (ROVI Pharmaceuticals)
 (Rechtssache T-97/11) (1)
 (Gemeinschaftsmarke - Widerspruchsverfahren - Anmeldung der Gemeinschaftswortmarke ROVI Pharmaceuticals - Ältere Gemeinschaftsbildmarke ROVI und ältere nationale Wortmarke ROVIFARMA - Relatives Eintragungshindernis - Verwechslungsgefahr - Art. 8 Abs. 1 Buchst. b der Verordnung (EG) Nr. 207/2009 - Gleichbehandlung)
 2013/C 336/37
 Verfahrenssprache: Englisch
 Verfahrensbeteiligte
 Klägerin: Rovi Pharmaceuticals GmbH (Schlüchtern, Deutschland) (Prozessbevollmächtigter: Rechtsanwalt M. Berghofer)
 Beklagter: Harmonisierungsamt für den Binnenmarkt (Marken, Muster und Modelle) (Prozessbevollmächtigter: J. Crespo Carrillo)
 Andere Beteiligte im Verfahren vor der Beschwerdekammer des HABM und Streithelferin vor dem Gericht: Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA (Madrid, Spanien) (Prozessbevollmächtigte: Rechtsanwälte G. Marín Raigal, P. López Ronda und G. Macias Bonilla)
 Gegenstand
 Klage gegen die Entscheidung der Zweiten Beschwerdekammer des HABM vom 7. Dezember 2010 (Sache R 500/2010-2) zu einem Widerspruchsverfahren zwischen der Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA und der Rovi Pharmaceuticals GmbH
 Tenor
 1.
 Die Klage wird abgewiesen.
 2.
 Die Rovi Pharmaceuticals GmbH trägt die Kosten einschließlich derjenigen, die der Laboratorios Farmaceuticos Rovi, SA im Verfahren vor der Beschwerdekammer entstanden sind.
 (1) ABl. C 120 vom 16.4.2011.


text:
Kyoji Horiguchi (Takasaki, ) é um lutador japonês de artes marciais mistas, que já competiu no peso-mosca do Ultimate Fighting Championship. Atualmente compete e é campeão no peso-galo da organização japonesa Rizin Fighting Federation.
 Carreira no MMA
 Horiguchi fez sua estreia no MMA em 2010, vencendo Ranki Kawana por decisão. Antes disso, Horiguchi era um lutador do peso galo, parceiro de sparring de Norifumi Yamamoto. Apenas duas lutas depois, ele ganhou o Torneio de Novatos do Shooto de 2010, derrotando Seiji Akao por nocaute técnico no segundo round.
 Sua maior vitória até então havia sido contra o finalista do Torneio de Novatos de 2009, Yuta Nezu. O poder de nocaute de Horiguchi foi mostrada no começo da luta, nocauteando Nezu no primeiro round.
 Horiguchi enfrentou o ex-Campeão Peso Pena do Shooto, Masakatsu Ueda em 8 de Janeiro de 2012. Ueda controlou boa parte da luta com seu grappling superior, quase finalizando Horiguchi diversas vezes. Ele perdeu por decisão majoritária.
 Horiguchi ganhou o Título de 132 lbs do Shooto em 16 de Março de 2013, quando ele derrotou Hiromasa Ogikubo finalizando-o com um mata leão.
 Em 22 de Junho, Horiguchi lutou contra o Campeão Peso-Galo do Pancrase, Shintaro Ishiwatari, no VTJ 2nd. Os dois fizeram uma luta competitiva e equilibrada. Muitos sites deram à Ishiwatari o último round. Horiguchi acelerou no começo do quinto round, lançando vários socos em Ishiwatari para forçar a interrupção e defender seu título.
 Ultimate Fighting Championship
 Horiguchi fez sua estreia promocional contra Dustin Pague em 19 de Outubro de 2013 no UFC 166. Ele saiu vitorioso da estréia, vencendo a luta por nocaute técnico no segundo round.
 Horiguchi era esperado para enfrentar Chris Cariaso em uma luta de peso mosca em 1 de Fevereiro de 2014 no UFC 169. Porém, Horoguchi teve que se retirar da luta com uma lesão e foi substituído pelo veterano do WEC Danny Martinez.
 Horoguchi enfrentou Darrell Montague em 10 de Maio de 2014 no UFC Fight Night: Brown vs. Silva. Ele venceu a luta por decisão unânime.
 A luta entre Horiguchi e Cariaso foi novamente marcada, e agora eles se enfrentariam em 20 de Setembro de 2014 no UFC Fight Night: Hunt vs. Nelson. No entanto, Cariaso foi movido para uma luta contra Demetrious Johnson e foi substituído por Jon Delos Reyes. Horiguchi venceu a luta por nocaute técnico no primeiro round.
 Kyoji enfrentou Louis Gaudinot em 3 de Janeiro de 2015 no UFC 182 e o derrotou por decisão unânime.
 Horiguchi desafiou o título contra o campeão Demetrious Johnson em 25 de Abril de 2015 no UFC 186. Após ser dominado durante uma boa parte da luta, Horiguchi foi finalizado com uma chave de braço no último segundo do quinto round.
 Kyoji voltou a lutar após a disputa de cinturão em 27 de Setembro de 2015 no UFC Fight Night: Barnett vs. Nelson contra Chico Camus. Ele venceu a luta por decisão unânime.
 Horoguchi enfrentou Neil Seery em 8 de Maio de 2016 no UFC Fight Night: Overeem vs. Arlovski. Ele venceu a luta por decisão unânime.
 Campeonatos e realizações
 Artes marciais mistas
 Shooto
 Campeão de 132 lbs
 Novato do Ano no Peso Pena de 2010
 MVP 2010
 Cartel no MMA
 |-
 |Derrota
 |align=center|29-4
 | Sergio Pettis
 |Nocaute (soco rodado)
 |Bellator 272: Pettis vs. Horiguchi
 |03/12/2021
 |align=center|4
 |align=center|3:24
 | Uncasville, Connecticut
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 29-3
 | Kai Asakura
 | Nocaute Técnico (socos)
 | Rizin 26
 | 31/12/2020
 |align=center|1
 |align=center|2:48
 | Saitama
 |
 |-
 | Derrota
 |align=center| 28-3
 | Kai Asakura
 | Nocaute (socos)
 | Rizin 18
 | 18/08/2019
 |align=center|1
 |align=center|1:07
 | Nagoya
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 28-2
 | Darrion Caldwell
 | Decisão (unânime)
 | Bellator 222: MacDonald vs. Gracie
 | 14/06/2019
 |align=center|5
 |align=center|5:00
 | Nova Iorque, Nova Iorque
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 27-2
 | Ben Nguyen
 | Nocaute (socos)
 | Rizin 15
 | 21/04/2019
 |align=center|1
 |align=center|2:53
 | Yokohama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 26-2
 | Darrion Caldwell
 | Finalização (guilhotina)
 | Rizin 14
 | 31/12/2018
 |align=center|3
 |align=center|1:19
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 25-2
 | Hiromasa Ogikubo
 | Decisão (unânime)
 | Rizin FF-Rizin 11
 | 28/07/2018
 |align=center|2
 |align=center|5:00
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 24-2
 | Ian McCall
 | Nocaute (soco)
 | Rizin FF-Rizin 10
 | 06/05/2018
 |align=center|1
 |align=center|0:09
 | Fukuoka
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 23-2
 | Shintaro Ishiwatari
 | Nocaute (socos)
 | Rizin World Grand Prix 2017: Final Round
 | 31/12/2017
 |align=center|2
 |align=center|0:14
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 22-2
 | Manel Kepa
 | Finalização (triângulo de braço)
 | Rizin World Grand Prix 2017: Final Round
 | 31/12/2017
 |align=center|3
 |align=center|4:27
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 21-2
 | Gabriel Oliveira
 | Nocaute Técnico (socos)
 | Rizin World Grand Prix 2017: 2nd Round
 | 29/12/2017
 |align=center|1
 |align=center|4:30
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 20-2
 | Hideo Tokoro
 | Nocaute (socos)
 | Rizin World Grand Prix 2017 Opening Round - Part 1
 | 30/07/2017
 |align=center|1
 |align=center|1:49
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 19-2
 | Yuki Motoya
 | Decisão (unânime)
 | Rizin FF 5: Sakura
 | 16/04/2017
 |align=center| 2
 |align=center| 5:00
 | Yokohama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center|18-2
 | Ali Bagautinov
 |Decisão (unânime)
 |UFC Fight Night: Mousasi vs. Hall II
 |19/11/2016
 |align=center|3
 |align=center|5:00
 | Belfast
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center|17-2
 | Neil Seery
 |Decisão (unânime)
 |UFC Fight Night: Overeem vs. Arlovski
 |08/05/2016
 |align=center|3
 |align=center|5:00
 | Roterdão
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center|16-2
 | Chico Camus
 |Decisão (unânime)
 |UFC Fight Night: Barnett vs. Nelson
 |27/09/2015
 |align=center|3
 |align=center|5:00
 | Saitama
 |
 |-
 | Derrota
 |align=center|15-2
 | Demetrious Johnson
 |Finalização (chave de braço)
 |UFC 186: Johnson vs. Horiguchi
 |25/04/2015
 |align=center|5
 |align=center|4:59
 | Montreal, Quebec
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center|15-1
 | Louis Gaudinot
 |Decisão (unânime)
 |UFC 182: Jones vs. Cormier
 |03/01/2015
 |align=center|3
 |align=center|5:00
 | Las Vegas, Nevada
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center|14-1
 | Jon Delos Reyes
 | Nocaute Técnico (socos)
 | UFC Fight Night: Hunt vs. Nelson
 | 20/09/2014
 |align=center| 1
 |align=center| 3:48
 | Saitama
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 13-1
 | Darrell Montague
 | Decisão (unânime)
 | UFC Fight Night: Brown vs. Silva
 | 10/05/2014
 |align=center| 3
 |align=center| 5:00
 | Cincinnati, Ohio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 12-1
 | Dustin Pague
 | Nocaute Técnico (socos)
 | UFC 166: Velasquez vs. dos Santos III
 | 19/10/2013
 |align=center| 2
 |align=center| 3:51
 | Houston, Texas
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 11-1
 | Shintaro Ishiwatari
 | Nocaute Técnico (socos)
 | VTJ 2nd
 | 22/06/2013
 |align=center| 5
 |align=center| 0:41
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 10-1
 | Hiromasa Ogikubo
 | Finalização (mata leão)
 | Shooto - 2nd Round 2013
 | 16/03/2013
 |align=center| 2
 |align=center| 1:35
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 9-1
 | Ian Loveland
 | Decisão (unânime)
 | VTJ 2012
 | 24/12/2012
 |align=center| 3
 |align=center| 5:00
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 8-1
 | Manabu Inoue
 | Decisão (unânime)
 | Shooto - 8th Round
 | 16/07/2012
 |align=center| 3
 |align=center| 5:00
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 7-1
 | Tetsu Suzuki
 | Nocaute Técnico (socos)
 | Shooto - 3rd Round
 | 10/03/2012
 |align=center| 1
 |align=center| 2:06
 | Tóquio
 |
 |-
 | Derrota
 |align=center| 6-1
 | Masakatsu Ueda
 | Decisão (majoritária)
 | Shooto - Survivor Tournament Final
 | 08/01/2012
 |align=center| 3
 |align=center| 5:00
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 6-0
 | Naohiro Mizuno
 | Nocaute (socos)
 | Shooto - Shootor's Legacy 4
 | 23/09/2011
 |align=center| 2
 |align=center| 3:26
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 5-0
 | Yuta Nezu
 | Nocaute (soco)
 | Shooto - Shootor's Legacy 3
 | 18/07/2011
 |align=center| 1
 |align=center| 3:17
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 4-0
 | Takahiro Hosoi
 | Nocaute Técnico (socos)
 | Shooto - Shooto Tradition 2011
 | 29/04/2011
 |align=center| 1
 |align=center| 1:06
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 3-0
 | Seiji Akao
 | Nocaute Técnico (socos)
 | Shooto - The Rookie Tournament 2010 Final
 | 18/12/2010
 |align=center| 2
 |align=center| 0:43
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 2-0
 | Keita Ishibashi
 | Nocaute Técnico (interrupção médica)
 | Shooto - Gig Tokyo 5
 | 07/08/2010
 |align=center| 1
 |align=center| 2:23
 | Tóquio
 |
 |-
 | Vitória
 |align=center| 1-0
 | Ranki Kawana
 | Decisão (unânime)
 | Shooto - Kitazawa Shooto Vol. 3
 | 09/05/2010
 |align=center| 2
 |align=center| 5:00
 | Tóquio
 |
 |-
 Lutadores de MMA do Japão
 Naturais de Takasaki


text:
 26.5.2005
 PL
 Dziennik Urzędowy Unii Europejskiej
 L 133/5
 DECYZJA WSPÓLNEGO KOMITETU EOG
 NR 163/2004
 z dnia 3 grudnia 2004 r.
 zmieniająca załącznik II (Przepisy techniczne, normy, badania i certyfikacja) do Porozumienia EOG
 WSPÓLNY KOMITET EOG,
 uwzględniając Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zmienione Protokołem dostosowującym Porozumienie o Europejskim Obszarze Gospodarczym, zwane dalej „Porozumieniem”, w szczególności jego art. 98,
 a także mając na uwadze, co następuje:
 (1)
 Załącznik II do Porozumienia został zmieniony decyzją Wspólnego Komitetu EOG nr 144/2004 z dnia 29 października 2004 r. (1)
 (2)
 Rozporządzenie Komisji (WE) nr 608/2004 z dnia 31 marca 2004 r. dotyczące etykietowania żywności oraz składników żywności z dodatkiem fitosteroli, estrów fitosteroli, fitostanoli i/lub estrów fitostanoli (2) powinno zostać włączone do Porozumienia.
 (3)
 Decyzja Komisji 2004/429/WE z dnia 29 kwietnia 2004 r. zmieniająca decyzję 97/830/WE, 2004/49/WE, 2002/79/WE oraz 2002/80/WE w odniesieniu do jedynych miejsc wprowadzania do Wspólnoty produktów, których dotyczą te decyzje (3) sprostowana w Dz.U. L 189 z 27.5.2004, str. 13 powinna zostać włączona do Porozumienia.
 (4)
 Dyrektywa Komisji 2004/77/WE z dnia 29 kwietnia 2004 r. zmieniająca dyrektywę 94/54/WE w odniesieniu do etykietowania niektórych środków spożywczych zawierających kwas lukrecjowy i jego sól amonową (4) powinna zostać włączona do Porozumienia,
 STANOWI, CO NASTĘPUJE:
 Artykuł 1
 1)
 w pkt 54zc (dyrektywa Komisji 94/54/WE) dodaje się następujące tiret:
 „—
 32004 L 0077: dyrektywą Komisji 2004/77/WE z dnia 20 kwietnia 2004 r. (Dz.U. L 162 z 30.4.2004, str. 76).”;
 2)
 w pkt 54ze (decyzja Komisji 2000/49/WE), 54zv (decyzja Komisji 2002/79/WE), 54 zw (decyzja Komisji 2002/80/WE) oraz 54zzl (decyzja Komisji 97/830/WE) dodaje się następujące tiret:
 „—
 32004 D 0429: decyzją Komisji 2004/429/WE z dnia 29 kwietnia 2004 r. (Dz.U. L z 30.4.2004, str. 20), sprostowaną w Dz.U. L 189 z 27.5.2004, str. 13.”;
 3)
 po pkt 54zzn (dyrektywa Komisji 2004/16/WE) dodaje się następujący pkt:
 „54zzo. 32004 R 0608: rozporządzenie Komisji (WE) nr 608/2004 z dnia 31 marca 2004 r. dotyczące etykietowania żywności oraz składników żywności z dodatkiem fitosteroli, estrów fitosteroli, fitostanoli i/lub estrów fitostanoli (Dz.U. L 97 z 1.4.2004, str. 44).”.
 Artykuł 2
 Teksty rozporządzenia (WE) nr 608/2004, dyrektywy 2004/77/WE oraz decyzji 2004/429/WE, sprostowane w Dz.U. L 189 z 27.5.2004, str. 13, w językach islandzkim i norweskim, które zostaną opublikowane w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej, są autentyczne.
 Artykuł 3
 Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem 4 grudnia 2004 r. pod warunkiem dokonania wszystkich określonych w art. 103 ust. 1 Porozumienia notyfikacji Wspólnego Komitetu EOG (5).
 Artykuł 4
 Niniejsza decyzja jest opublikowana w Sekcji EOG oraz w Suplemencie EOG do Dziennika Urzędowego Unii Europejskiej.
 Sporządzono w Brukseli, dnia 3 grudnia 2004 r.
 W imieniu Wspólnego Komitetu EOG
 Kjartan JÓHANNSSON
 Przewodniczący
 (1) Dz.U. L 102 z 21.4.2005, str. 13.
 (2) Dz.U. L 97 z 1.4.2004, str. 44.
 (3) Dz.U. L 154 z 30.4.2004, str. 20.
 (4) Dz.U. L 162 z 30.4.2004, str. 76.
 (5) Nie wskazano wymogów konstytucyjnych.


text:
Johann Franz Friedrich Encke, nemški častnik in astronom, * 23. september 1791, Hamburg, Nemčija, † 26. avgust 1865, Spandau pri Berlinu, Nemčija.
 Življenje in delo
 Encke je leta 1811 prišel v Göttingen in bil Gaussov študent. Potem je služil kot topniški častnik v hanzeatski legiji v zadnjih Napoleonovih vojnah v letih 1813 do 1814. Leta 1815 je postal poročnik v pruski vojski. Ko se je vrnil iz vojne, se je začel ukvarjati z astronomijo. Leta 1916 ga je von Lindenau izbral za pomočnika na Observatoriju v Seebergu pri Gothi. Tukaj je končal določevanje tira kometa iz leta 1680, za kar je leta 1817 prejel Cottovo nagrado.
 Leta 1819 je preračunal elemente tira kometa, ki je po njem dobil ime in, ki ga je v Marseillu odkril leto poprej Pons. Pons je sumil, da je to isti komet, ki ga je sam odkril že leta 1805. Ta prvi kratkoperiodični komet je pomemben po neprestanem nepravilnem skrajševanju obhodne dobe okoli Sonca. Vsi do tedaj znani kometi so imeli orbitalno periodo 70 let in več, z odsončjem daleč za Uranovim tirom. Izkazalo se je, da je obhodna doba Enckejevega kometa le 3,33 leta in je še danes od vseh najkrajša. Komet je bil drugi, za katerega so izračunali čas vrnitve. Prvi je bil Halleyjev, z orbitalno periodo 76 let. Ponsovo odkritje je pokazalo, da ima Enckejev komet odsončje znotraj Jupitrovega tira. Encke je napovedal njegovo vrnitev za leto 1822, viden pa je bil le na južni polobli. Opazil ga je samo Karl Rümker iz Avstralije. Komet so poistovetili s kometoma, ki sta ju odkrila Méchain leta 1786 in Herschlova leta 1795.
 Encke je poslal svoje izračune Gaussu, Olbersu in Besslu. Gauss je objavil njegove izsledke in Encke je postal slaven kot odkritelj kratkoperiodičnih kometov. Enckejev komet je eden od redkih kometov, ki se ne imenuje po svojem odkritelju, ampak pa tistem, ki je izračunal podatke o tiru. Kasneje so videli, da komet povzroča meteorski roj tauridov.
 Zaradi pomembnosti napovedi ponovne vrnitve kometa mu je leta 1823 Kraljeva astronomska družba (RAS) iz Londona podelila zlato medaljo. Tega leta se je Encke poročil z Amalie Beckerjevo (1787–1879), hčerjo prodajalca knjig. Imela sta tri sinove in dve hčeri.
 V letih 1829 do 1859 je v publikaciji Berlin Abhanlungen objavil osem razprav o gibanju kometa.
 Enckejev komet se je leta 1835 dovolj približal Merkurju, da so lahko iz motnje v tiru kometa, ki jo je povzročila gravitacija planeta, prvič izračunali natančno maso Merkurja.
 Encke je leta 1822 postal predstojnik Observatorija v Seebergu, leta 1825 pa predstojnik Observatorija v Berlinu. Raziskoval je paralakso Sonca s pomočjo prehodov Venere. S pomočjo prehodov iz leta 1761 in 1769 je v letih 1822 do 1824 izračunal Sončevo paralakso 8,57", ki je dolgo veljala. Iz podatkov za pretekle prehode Venere je leta 1830 izračunal astronomsko enoto na 152,500 · 109 m, kar je za dobra 2 % prevelika vrednost. Takrat je bila najboljša.
 V Berlinu so pod njegovim vodstvom in z von Humboldtovo pomočjo začeli graditi nov observatorij. Leta 1835 ga je slovesno odprl pruski kralj Friedrich Wilhelm III. Encke je postal prvi pedstojnik novega observatorija.
 V letih 1830 do 1859 je vodil pripravo izdelave zvezdne karte za Berlinsko akademijo. Zelo je izboljšal Astronomisches Jahrbuch in pripravil štiri zvezke Astronomische Beobachtungen Berlinskega observatorija (1840-1857). V tem času se je največ posvetil računom tirov kratkoperiodičnih kometov in asteroidov.
 Po njem se imenuje 200 (325) km široka vrzel v Saturnovem kolobarju A, širokem 15.200 km, ki jo je odkril leta 1837.
 Leta 1840 je obiskal Anglijo.
 Encke je leta 1844 začel poučevati astronomijo na Univerzi v Berlinu. Veliko truda je vložil v izboljšanje računov gibanj asteroidov. Leta 1849 je v Berlinski akademiji pojasnil svojo metodo računanja eliptičnega tira iz treh opazovanj, leta 1851 pa je izdelal novo metodo računanja planetnih motenj s pomočjo pravokotnih koordinat. (Metodo je ponovno objavil Wilhelm Ostwald v Klassiker der exacten Wissenschaften, No. 141, 1903).
 Pod Enckejevim vodstvom observatorija je 23. septembra 1846 Galle kot pomočnik skupaj s pomočnikom d'Arrestom odkril Neptun. Od leta 1854 je pri njem študiral Schiaparelli.
 Začetna oblika možganske bolezni ga je prisilila, da se je novembra 1863 upokojil. Bil pa je še vedno predstojnik Berlinskega observatorija vse do svoje smrti. Nasledil ga je Foerster (1832–1921).
 Encke je veliko prispeval k izdajanju periodičnih astronomskih publikacij.
 Priznanja
 Nagrade
 Dvakrat, leta 1823 in 1830, je prejel zlato medaljo Kraljeve astronomske družbe, leta 1828 pa kraljevo medaljo Kraljeve družbe iz Londona.
 Poimenovanja
 Po njem se imenuje udarni krater Encke na Luni in asteroid glavnega asteroidnega pasu 9134 Encke.
 Sklici
 Zunanje povezave
 Rojeni leta 1791
 Umrli leta 1865
 Nemški astronomi
 Nemški častniki
 Nemški univerzitetni učitelji
 Diplomiranci Univerze v Göttingenu
 Predavatelji na Humboldtovi univerzi v Berlinu
 Prejemniki Kraljeve medalje
 Prejemniki Zlate medalje Kraljeve astronomske družbe
 Nemški akademiki
 Člani Kraljeve švedske akademije znanosti
 Tuji člani Kraljeve družbe
 Ljudje, po katerih so poimenovali krater na Luni
 Ljudje, po katerih so poimenovali asteroid


text:
Il-Festival tal-Eurovision 2011 kien is-56 konkors annwali tal-Eurovision. Dan il-festival sar f'Düsseldorf, il-Ġermanja, wara li l-Ġermanja rebħet il-konkors tal-2010 permezz ta' Lena Meyer-Landrut bil-kanzunetta "Satellite". Il-kompetizzjoni saret fl-Esprit Arena ta' Düsseldorf, li ntgħażlet minn tliet postijiet madwar il-Ġermanja fil-fażi finali li saret fl-2010.
 Id-dati stabbiliti għaż-żewġ semifinali kienu l-10 u t-12 ta' Mejju 2011, bil-finali ppjanata għal-lejla tal-14 ta' Mejju 2011. Tlieta u erbgħin pajjiż ikkonferma l-parteċipazzjoni tiegħu fil-konkors, fejn fost dawk li irritornaw lura kien hemm l-Awstrija, li l-aħħar ipparteċipat fl-2007; l-Ungerija, li kkompetew l-aħħar darba fl-2009; u San Marino, li pparteċipaw l-aħħar darba fl-2008. L-Italja wkoll irritornat lejn il-konkors fejn din se tkun l-ewwel parteċipazzjoni tagħha mill-1997.
 Post
 Nhar it-12 ta' Otturu, 2010, ġie imħabbar mill-istazzjon Ġermaniż Norddeutscher Rundfun (NDR) li l-Esprit Arena f'Düsseldorf kien se jkun l-post fejn se ssir l-edizzjoni tal-Festival tal-Eurovision il-Ġermanja. Dan se jkun l-ewwel darba li l-Konkors tal-Eurovision se jsir fil-Ġermanja wara r-riunifikazzjoni, billi l-Ġermanja tal-Punent ospitat dan il-festival fl-1957 u l-1983. Il-Ġermanja huwa wkoll l-ewwel membru tal-"Big Five" li se jospita l-konkors, peress li fl-implimentazzjoni tar-regola tas-sena 2000, li tippermetti l-akbar ħames kontributuri tal-European Broadcasting Union (EBU) – il-Ġermanja, Franza, ir-Renju Unit, Spanja u l-Italja – li jikkwalifikaw awtomatikament għall-finali flimkien mar-rebbieħ tas-sena preċedenti.
 Fażi tal-offerti
 Total ta' tmient ibliet urew interess li jospitaw l-avveniment li jinkludi lil Berlin, Amburgu, Hanover, Gelsenkirchen, Düsseldorf, Kolonja, Frankfurt u Munich. Fil-21 ta' Awwissu 2010, l-NDR ħabbret li l-bliet ta' Berlin, Amburgu, Hannover u Düsseldorf kienu l-uniċi li applikaw uffiċjalment biex jospitaw l-konkors tal-2011.
 Pjanijiet dwar fejn il-konkors jista' jinżamm f'kull belt li applikat jinkludi:
 Berlin: Tinda kbira fuq il-qasam ta' ħdejn il-hangars tal-Ajruport Tempelhof
 Düsseldorf: Esprit Arena
 Amburgu: Ċentru tal-Wiri ta' Amburgu
 Hanover: Ċentru tal-Wiri ta' Hanover
 Format
 L-erba' pajjiżi li jiffurmaw parti mill-"Big Four", flimkien mal-pajjiż ospitu tal-konkors, awtomatikament jieħu post fil-finali. Għall-edizzjoni tal-2011, minħabba li l-Ġermanja barra li hi l-ospitu tifforma wkoll parti mill-"Big Four", wassal għal post vakanti fil-finali. Laqgħa li saret ġewwa Belgrad iddikjarat li r-regoli mhumiex se jinbidlu, u li n-numru ta' parteċipanti fil-finali se jinbidel sempliċement minn ħamsa u għoxrin għal erbgħa u għoxrin. Fil-31 ta' Diċembru 2010, tħabbret il-lista uffiċjali ta' parteċipanti li kienet tinkludi r-ritorn tal-Italja. Sussegwentament, din ġiet miżjuda bħala membru tal-"Big Five" li jwassal sabiex tikkwalifikaw awtomatikament għall-finali, flimkien mal-Ġermanja, Franza, Spanja u r-Renju Unit. B'din il-bidla, in-numru ta' finalisti reġa' ġie restawrat għal ħamsa u għoxrin.
 Fit-31 ta' Awwissu 2010, Svante Stockselius ħalla postu bħala Superviżur Eżekuttiv tal-Festival tal-Eurovision, b'postu jieħdu n-Norveġiż Jon Ola Sand.
 Allokazzjoni tas-semifinali
 It-tlugħ tal-poloz ta' kif se jitkantaw il-kanzunetti tas-semifinali saru nhar it-Tnejn 17 ta' Jannar 2011. Il-pajjiżi parteċipanti ġew maqsuma f'sitt urni skont kif ivvutaw sal-2010. It-tlugħ barra li ddeċieda f'liema semifinali se tikkompeti semifinali, iddetermina jekk hux mal-ewwel jew mal-aħħar nofs tas-semifinali, sabiex id-delegazzjonijiet ikunu jafu bil-ħinijiet rispettivi tal-provi. Ġie wkoll deċiż f'liema semifinali l-pajjiżi tal-"Big Five" (Franza, il-Ġermanja, Spanja, ir-Renju Unit u l-Italja) se jivvutaw.
 Parteċipanti
 Nhar il-31 ta' Diċembru 2010, l-EBU ikkonfermat li tlieta u erbgħin pajjiż se jieħdu sehem fil-Eurovision 2011. Din l-edizzjoni se tara r-ritorn ta' erba' pajjiżi – l-Awstrija, l-Italja, San Marino u l-Ungerija. Il-Montenegro applikaw biex jieħdu sehem fil-konkors fl-4 ta' Diċembru, però irtiraw in-nomina tagħha fit-23 ta' Diċembru.
 Għall-bidu s-Slovakkja ħabret l-irtirar tagħha mill-avveniment minħabba raġunijiet finanzjarji, minkejja li sondaġġ pubbliku fuq is-sit uffiċjali tal-istazzjon Slovenská televízia (STV) wera vot favur parteċipazzjoni. STV ħabbru li kienu beħsiebhom jirritornaw għall-konkors tal-2012. Madanakollu, l-applikazzjoni Slovakka baqgħet fuq il-lista proviżorja. Lejn Jannar tal-2011, STV tenniet li s-Slovakkja kienet fil-fatt se tirtira mill-festival kawża ta' problemi finanzjarji u bidliet fl-organika. Madanakollu, il-pajjiż ġie mniżżel mill-EBU bħala wieħed mis-semifinalisti fit-tlugħ tal-poloz tas-17 ta' Jannar, u STV aktar tard ikkonfermat li kienu se jipparteċipaw sabiex jevitaw li jieħdu multa talli rtiraw tard.
 Waqt laqgħa f'Belgrad fit-28 ta' Awwissu 2010, l-EBU iddeċidiet li kull pajjiż għandu jagħżel l-artist u l-kanzunetta tiegħu qabel l-14 ta' Marzu 2011. Nhar is-17 ta' Jannar 2011, ittellgħu l-poloz għall-postijiet fiż-żewġ semifinali ġewwa Düsseldorf.
 Semifinali
 Semifinali 1
 L-ewwel semifinali saret fl-Esprit Arena f'Düsseldorf fl-10 ta' Mejju 2011.
 L-għaxar pajjiżi f'din is-semifinali bl-iktar punti, skont kombinazzjoni ta' voti tal-ġurija u tal-pubbliku minn kull pajjiż, ikkwalifikaw għall-finali.
 Ir-Renju Unit u Spanja iridu jxandru u jivvutaw f'din is-semifinali.
 Semifinali 2
 It-tieni semifinali saret fl-Esprit Arena f'Düsseldorf fit-12 ta' Mejju 2011.
 L-għaxar pajjiżi f'din is-semifinali bl-iktar punti, skont kombinazzjoni ta' voti tal-ġurija u tal-pubbliku minn kull pajjiż, ikkwalifikaw għall-finali.
 Franza, il-Ġermanja u l-Italja iridu jxandru u jivvutaw f'din is-semifinali.
 Finali
 Il-finali saret fl-14 ta' Mejju 2011.
 Huma biss il-pajjiżi tal-"Big Five" li ikkwalifikaw awtomatikament għall-finali.
 Miż-żewġ semifinali tal-10 u t-12 ta' Mejju 2011, għoxrin pajjiż ikkwalifikaw għall-finali. Total ta' ħamsa u għoxrin pajjiż ikkontestaw il-finali.
 Is-sistema ta' votazzjoni wżata se tkun l-istess bħal dik tal-edizzjoni tal-2010, b'kombinazzjoni tal-voti tal-ġurija u tal-pubbliku jiddeċiedu r-rebbieħ. It-telespettaturi jistgħu jivvutaw matul l-esebizzjonijiet, bil-votazzjoni jagħlaq ħmistax-il minuta wara t-tmien tal-kanzunetti.
 Votazzjoni matul il-finali

 12-il punt
 Hawn taħt hawn taqsira tat-tnax-il punt li ngħataw fil-finali:
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Sit uffiċjali
 2011
 Düsseldorf