text:
 18.10.2019
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 266/1
 A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Ennek az előírásnak a státusza és hatálybalépésének időpontja az ENSZ EGB TRANS/WP.29/343 sz. státuszdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ EGB) 17. számú előírása – Egységes rendelkezések a járműveknek az ülések, azok rögzítései és a fejtámlák tekintetében történő jóváhagyásáról 2019/1723
 Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:
 09. módosítássorozat – Hatálybalépés dátuma: 2019. május 28.
 TARTALOM
 ELŐÍRÁS
 1.
 Alkalmazási kör
 2.
 Fogalommeghatározások
 3.
 Jóváhagyási kérelem
 4.
 Jóváhagyás
 5.
 Követelmények
 6.
 Vizsgálatok
 7.
 A gyártás megfelelősége
 8.
 Szankciók nem megfelelő gyártás esetén
 9.
 A járműtípus módosításai és a jóváhagyás kiterjesztése az ülések, azok rögzítései és/vagy a fejtámlák tekintetében
 10.
 A gyártás végleges leállítása
 11.
 Használati útmutató
 12.
 A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a típusjóváhagyó hatóságok neve és címe
 13.
 Átmeneti rendelkezések
 MELLÉKLETEK
 1.
 Értesítés
 2.
 A jóváhagyási jel elrendezése
 3.
 Eljárás a H pont helyének és a gépjárműben utazó személy törzse különböző üléshelyzetekben felvett tényleges dőlésszögének meghatározására
 4.
 A fejtámlák magasságának és szélességének meghatározása
 5.
 A vizsgálatok során meghatározott egyenesekre és méretekre vonatkozó adatok
 6.
 Vizsgálati eljárás az energiaelnyelés ellenőrzésére
 7.
 Az ülésrögzítő pontok, valamint beállító, reteszelő és elmozdító rendszereik szilárdságának vizsgálatára szolgáló módszer
 8.
 A fejtámlarések „a” méretének meghatározása
 9.
 Az utasok elmozdult csomagok elleni védelmére szolgáló eszközökre vonatkozó vizsgálati eljárás
 1. ALKALMAZÁSI KÖR
 Ezen előírás az alábbiakra vonatkozik:
 a)
 M1 és N kategóriájú járművek (1) az ülések és azok rögzítéseinek szilárdsága, valamint fejtámláik tekintetében;
 b)
 M2 és M3 kategóriájú járművek (1) olyan ülések és azok rögzítéseinek szilárdsága, valamint fejtámláik tekintetében, amelyek nem szerepelnek a 80. számú előírásban;
 c)
 M1 kategóriájú járművek a háttámlák hátsó részének kialakítása, valamint frontális ütközés esetén az utasok elmozduló csomagok elleni védelmére szolgáló eszközök kialakítása tekintetében.
 Nem alkalmazandó a járművekre az oldalra vagy hátrafelé néző ülések, illetve az ilyen ülésekre szerelt fejtámlák tekintetében.
 2. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
 Ezen előírás alkalmazásában:
 2.1. „jármű jóváhagyása”: járműtípus jóváhagyása az ülések és rögzítéseik szilárdsága, a háttámlák hátsó részének kialakítása, valamint a fejtámlák jellemzőinek tekintetében;
 2.2. „járműtípus”: gépjárművek olyan kategóriája, amelyek nem különböznek egymástól olyan lényeges jellemzők tekintetében, mint:
 2.2.1. az ülések szerkezete, alakja, méretei, anyaga és tömege, miközben az ülések huzata és színe eltérő lehet; a jóváhagyott üléstípus tömegének legfeljebb 5 %-os eltérése nem minősül jelentősnek;
 2.2.2. a háttámlák, az ülések és alkatrészeik beállító-, elmozdító- és reteszelő rendszereinek típusa és méretei;
 2.2.3. az ülésrögzítő pontok típusa és méretei;
 2.2.4. a fejtámlák méretei, váza, anyaga és párnázata, miközben huzatuk és színük eltérő lehet;
 2.2.5. a fejtámlák rögzítésének típusa és méretei, és különálló fejtámlák esetében a jármű azon részének jellemzői, amelyhez a fejtámlát felerősítették; különálló fejtámla esetében;
 2.3. „ülés”: olyan szerkezet a kárpitozásával együtt, amely a jármű szerkezetével egy egységet alkot, vagy attól különálló, és egy felnőtt személy ülőhelyéül szolgál. Irányától függően az ülés:
 2.3.1. „menetirányba néző ülés”: olyan ülés, amely a mozgó járműben használható, és amely a jármű eleje felé néz oly módon, hogy az ülés függőleges szimmetriasíkja a jármű függőleges szimmetriasíkjával +10 °-nál vagy –10 °-nál kisebb szöget zár be;
 2.3.2. „hátrafelé néző ülés”: olyan ülés, amely a mozgó járműben használható, és amely a jármű hátulja felé néz oly módon, hogy az ülés függőleges szimmetriasíkja a jármű függőleges szimmetriasíkjával +10 °-nál vagy –10 °-nál kisebb szöget zár be;
 2.3.3. „oldalra néző ülés”: olyan ülés, amely a mozgó járműben használható, és amely a jármű oldala felé néz oly módon, hogy az ülés függőleges szimmetriasíkja a jármű függőleges szimmetriasíkjával 90 ° (± 10 °)-ot zár be;
 2.4. „üléspad”: olyan kárpitozott szerkezet, amely több felnőttnek biztosít ülőhelyet;
 2.5. „rögzítés”: olyan rendszer, mellyel az ülésszerelvény a jármű szerkezetéhez – beleértve a jármű érintett részeinek szerkezetét is – van rögzítve;
 2.6. „beállító rendszer”: az a berendezés, amellyel az ülés vagy annak részei az ülésben helyet foglaló utas testalkatához illeszkedő helyzetbe állíthatók. Ez a berendezés különösen a következőket teszi lehetővé:
 2.6.1. hosszirányú elmozdítás;
 2.6.2. függőleges elmozdítás;
 2.6.3. szögben történő elmozdítás;
 2.7. „elmozdító rendszer”: olyan szerkezet, melynek segítségével az ülés vagy annak egyes részei közbenső rögzített helyzet nélkül elmozdíthatók és/vagy elfordíthatók abból a célból, hogy megkönnyítse az utasok számára a szóban forgó ülés mögötti tér megközelítését;
 2.8. „reteszelő rendszer”: olyan szerkezet, amely biztosítja, hogy az ülés és annak részei használati helyzetben maradjanak;
 2.9. „lehajtható ülés”: olyan ülés, amely rendes körülmények között fel van hajtva, könnyen le- és felhajtható, és egy utas általi alkalmi használatra szolgál;
 2.10. „keresztirányú sík”: a jármű hosszirányú középsíkjára merőleges függőleges sík;
 2.11. „hosszirányú sík”: a jármű hosszirányú középsíkjával párhuzamos sík;
 2.12. „fejtámla”: olyan szerkezet, amelynek célja, hogy korlátozza a felnőtt utas fejének hátrafelé történő elmozdulását a törzshöz viszonyítva annak érdekében, hogy baleset esetén csökkentse a nyakcsigolya sérülésének veszélyét;
 2.12.1. „egybeépített fejtámla”: az ülés háttámlájának felső részében kialakított fejtámla. Ide tartoznak az alábbi 2.12.2. és 2.12.3. szakasz meghatározásainak megfelelő fejtámlák, amennyiben az üléstől vagy a jármű szerkezetétől csak szerszámok segítségével vagy az ülés kárpitozásának részben vagy egészben történő eltávolításával szerelhetők le;
 2.12.2. „levehető fejtámla”: az üléstől elválasztható alkatrészből álló olyan fejtámla, amely úgy van kialakítva, hogy az az üléstámla szerkezetébe behelyezhető és ott rögzíthető;
 2.12.3. „különálló fejtámla”: az üléstől elválasztható alkatrészből álló olyan fejtámla, amely úgy van kialakítva, hogy a jármű szerkezetébe behelyezhető és/vagy ott rögzíthető;
 2.13. „R pont”: az ülésnek az ezen előírás 3. mellékletének 3. függelékében meghatározott referenciapontja;
 2.14. „referenciaegyenes”: a próbabábun az ezen előírás 3. mellékletének 1. függelékében szereplő 1. ábrán szemléltetett egyenes;
 2.15. „elválasztó rendszer”: azok az alkatrészek vagy eszközök, amelyek az ülés háttámlája mellett az utasoknak az elmozdult csomagok elleni védelmét szolgálják; az elválasztó rendszer a függőleges vagy lehajtott helyzetben lévő háttámlák szintje fölötti hálófonatból vagy huzalhálóból állhat. Az ilyen alkatrészekkel vagy eszközökkel felszerelt járművek alapfelszereléséhez tartozó fejtámlák az elválasztó rendszer részét képezik. A fejtámlával felszerelt ülés azonban önmagában nem tekinthető elválasztó rendszernek.
 3. JÓVÁHAGYÁSI KÉRELEM
 3.1. A járműtípusra vonatkozó jóváhagyási kérelmet a jármű gyártója vagy jogszerűen meghatalmazott képviselője nyújtja be.
 3.2. A kérelemhez három példányban csatolni kell az alábbi dokumentumokat, és meg kell adni a következő adatokat:
 3.2.1. a járműtípus részletes leírása az ülések építési módjára, rögzítésére, továbbá beállító, elmozdító és reteszelő rendszerére tekintettel;
 3.2.1.1. az elválasztó rendszer (ha van) részletes leírása és/vagy rajzai;
 3.2.2. az ülések, a járműhöz való rögzítésük, valamint a beállító, elmozdító és reteszelő rendszer megfelelő méretarányú és részletességű rajzai.
 3.2.3. Levehető fejtámlával rendelkező ülés esetében:
 3.2.3.1. a fejtámla részletes leírása különös tekintettel a párnázat anyagának vagy anyagainak tulajdonságaira;
 3.2.3.2. a fejtámla ülésre történő szerelésének helyére, az alátámasztás típusára és a rögzítő elemekre vonatkozó részletes leírás.
 3.2.4. Különálló fejtámla esetében:
 3.2.4.1. a fejtámla részletes leírása különös tekintettel a párnázat anyagának vagy anyagainak tulajdonságaira;
 3.2.4.2. a fejtámlának a jármű szerkezetére való felszerelésére vonatkozóan a felszerelés helyének és a rögzítő elemeknek a részletes leírása.
 3.3. A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatnak át kell adni a következőket:
 3.3.1. a jóváhagyásra benyújtott járműtípust képviselő járművet, vagy a jármű azon alkatrészeit, amelyeket a műszaki szolgálat a jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséhez szükségesnek tart;
 3.3.2. egy további olyan üléskészletet a rögzítésekkel együtt, amellyel a jármű fel van szerelve.
 3.3.3. Fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető ülésekkel rendelkező járművek esetében a fenti 3.3.1. és a 3.3.2. szakaszban meghatározott követelmények teljesítése mellett az alábbiakat kell benyújtani:
 3.3.3.1. levehető fejtámlák esetében: egy további üléskészletet, fejtámlákkal ellátva, abból a típusból, amellyel a járművet felszerelték, azok rögzítéseivel együtt;
 3.3.3.2. különálló fejtámlák esetében: egy további olyan üléskészletet, amellyel a járművet felszerelték, fejtámlákkal ellátva, azok rögzítéseivel együtt, egy további, megfelelő fejtámlakészletet, és a jármű szerkezetének azt a részét, amelyhez a fejtámlát felerősítik, vagy a teljes szerkezetet.
 4. JÓVÁHAGYÁS
 4.1. Ha az ezen előírás szerint jóváhagyásra benyújtott jármű megfelel a (fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető ülésekre) vonatkozó követelményeknek, a járműtípust jóvá kell hagyni.
 4.2. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye a jóváhagyás időpontjában hatályos, az előírást lényeges műszaki tartalommal módosító legutóbbi módosítássorozat száma (jelen esetben ez a 09. módosítássorozatnak megfelelően 09). Ugyanazon szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot ugyanahhoz a járműtípushoz, ha az más típusú ülésekkel vagy fejtámlákkal van felszerelve, illetve ha az ülések másképp vannak a járműhöz rögzítve (ez egyaránt érvényes a fejtámlákkal ellátott és a fejtámlák nélküli ülésekre), vagy másik járműtípushoz.
 4.3. Egy járműtípusnak az ezen előírás szerinti jóváhagyásáról vagy a jóváhagyás kiterjesztéséről vagy elutasításáról értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő formanyomtatványon.
 4.4. Minden olyan járművön, amely megfelel egy ezen előírás szerint jóváhagyott járműtípusnak, a jóváhagyási értesítésben megadott, könnyen hozzáférhető helyen jól látható módon fel kell tüntetni a következőkből álló nemzetközi jóváhagyási jelet:
 4.4.1. egy kör, benne az „E” betű és a jóváhagyó ország egyedi azonosító száma (2);
 4.4.2. ezen előírás száma, amelyet egy „R” betű, egy kötőjel és a jóváhagyási szám követ a fenti 4.4.1. szakaszban előírt kör jobb oldalán.
 4.4.3. Ha azonban a jármű egy vagy több fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető olyan üléssel rendelkezik, amelyeket a lenti 5.1. és 5.2. szakaszban meghatározott követelmények szerint hagytak jóvá, ezen előírás száma után az „RA” betűcsoportnak kell szerepelnie. Az ezen előírás 1. mellékletében szereplő mintának megfelelő formanyomtatványon fel kell tüntetni, hogy a jármű mely ülései rendelkeznek fejtámlával, illetve alkalmasak fejtámla felszerelésére. Azt is meg kell jelölni, hogy a jármű többi, fejtámlával nem ellátott vagy azzal nem felszerelhető ülését az ezen előírás alábbi 5.1. szakaszában meghatározott követelményeknek megfelelően hagyták-e jóvá.
 4.5. Ha a jármű megfelel a megállapodáshoz mellékelt egy vagy több további előírás szerint egy abban az országban jóváhagyott járműtípusnak, amely ezen előírás alapján megadta a jóváhagyást, akkor a fenti 4.4.1. szakaszban előírt jelet nem szükséges megismételni; ilyen esetben az előírás(ok) és a jóváhagyás(ok) számát, valamint az összes olyan előírás kiegészítő jelét, melyek szerint a jóváhagyást megadták ugyanabban az országban, amely ezen előírás szerint is megadta a jóváhagyást, a fenti 4.4.1. szakaszban előírt jel jobb oldalán egymás alatt kell feltüntetni.
 4.6. A jóváhagyási jelnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.
 4.7. A jóváhagyási jelet a gyártó által a járműre szerelt adattáblán vagy annak közelében kell elhelyezni.
 4.8. A jóváhagyási jelek elrendezésének lehetőségeit ezen előírás 2. melléklete mutatja be.
 5. KÖVETELMÉNYEK
 5.1. Általános követelmények
 5.1.1. Az M1, N1 és az M2 kategória II., III. vagy B. osztályába, valamint az M3 kategória II., III. vagy B. osztályába tartozó, 10 tonnát meg nem haladó műszakilag megengedett legnagyobb terhelt tömegű járművekbe tilos oldalra néző üléseket szerelni.
 5.1.2. Ez nem vonatkozik a mentőautókra, valamint a hadsereg, a polgári védelem, a tűzoltóság vagy a közrend fenntartásáért felelős erők számára készült járművekre.
 5.2. M1 kategóriájú járművek összes ülésére érvényes általános követelmények (3)
 5.2.1. Valamennyi beállító és elmozdító rendszert automatikusan működő reteszelő rendszerrel kell ellátni.
 Kartámaszoknál és más, az utasok kényelmét szolgáló szerkezeteknél nincs szükség reteszelő rendszerre, feltéve, hogy az ilyen szerkezetek megléte ütközés esetén nem jelent járulékos sérülési kockázatot a jármű utasai számára.
 A lehajtható üléseknek automatikusan reteszelődniük kell az utasok által használt helyzetben.
 5.2.2. Az ezen előírás 2.7. szakaszában említett szerkezet kioldó szerkezetének az ülés külső részén, az ajtó közelében kell lennie. Könnyen hozzáférhetőnek kell lennie, még a közvetlenül a szóban forgó ülés mögötti ülésen helyet foglaló utas számára is.
 5.2.3. Az üléseknek a lenti 6.8.1.1. szakaszban meghatározott 1. területre eső hátsó részeinek meg kell felelniük az ezen előírás 6. mellékletében meghatározott követelményeknek megfelelően végzett energiaelnyelési vizsgálaton.
 5.2.3.1. Ez a követelmény akkor teljesül, ha az ezen előírás 6. mellékletében leírt módszerrel elvégzett vizsgálatok során a fejformasúly lassulása 3 ms-nál hosszabb ideig nem haladja meg folyamatosan a 80 g értéket. Továbbá a vizsgálat során nem keletkezhet, és a mérés után sem maradhat vissza veszélyes él.
 5.2.3.2. Az 5.2.3. szakasz követelményei nem vonatkoznak sem a leghátsó ülésekre, sem az egymásnak háttal fordított ülésekre, sem azokra az ülésekre, amelyek teljesítik a 21. számú előírás („Egységes rendelkezések a járművek belső berendezéseinek jóváhagyásáról”) követelményeit (a legutóbb módosított E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2).
 5.2.4. Az ülés hátsó részének felülete nem tartalmazhat az utasok súlyos sérülésének kockázatát növelő veszélyes egyenetlenségeket vagy éles peremeket. Ez a követelmény akkor teljesül, ha a lenti 6.1. szakaszban meghatározott feltételek szerint vizsgált ülések hátsó részének felületén a görbületi sugarak értéke legalább:
 2,5 mm az 1. területen,
 5,0 mm a 2. területen,
 3,2 mm a 3. területen.
 A területek meghatározását a lenti 6.8.1. szakasz tartalmazza.
 5.2.4.1. Ez a követelmény nem vonatkozik:
 5.2.4.1.1. a különböző területeken a környező felületből 3,2 mm-nél kisebb mértékben kiálló tompa élű részekre, feltéve, hogy a kiálló rész magassága nem több a szélessége felénél;
 5.2.4.1.2. a leghátsó ülésekre, az egymásnak háttal fordított ülésekre, valamint azokra az ülésekre, amelyek teljesítik a 21. számú előírás („Egységes rendelkezések a járművek belső berendezéseinek jóváhagyásáról”) követelményeit (a legutóbb módosított E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.20/Rev.2);
 5.2.4.1.3. az ülések azon hátsó részeire, amelyek az üléssorok legalacsonyabb R pontján átmenő vízszintes sík alatt vannak. (Ha az üléssorok különböző magasságúak, hátulról kezdve, a síkot felfelé vagy lefelé kell eltolni, hogy az a közvetlenül előtte lévő üléssor R pontján átmenő függőleges lépcsőt képezzen);
 5.2.4.1.4. az olyan részekre, mint például a rugalmas drótháló.
 5.2.4.2. A lenti 6.8.1.2. szakasz meghatározása szerinti 2. területen lehetnek 5 mm-nél kisebb, de legalább 2,5 mm sugarú felületek, feltéve, hogy megfelelnek az ezen előírás 6. mellékletében előírt energiaelnyelési vizsgálaton. Továbbá ezeket a felületeket kárpitozással kell ellátni, hogy a fej ne kerülhessen közvetlen érintkezésbe az ülésváz részeivel.
 5.2.4.3. Ha a fentiekben meghatározott területeken 50 Shore A értéknél kisebb keménységű anyaggal burkolt alkatrészek vannak, a fenti követelmények – a 6. mellékletben meghatározott energiaelnyelési vizsgálat követelményeinek a kivételével – csak a merev részekre vonatkoznak.
 5.2.5. A lenti 6.2. és 6.3. szakaszban előírt vizsgálatok alatt és után az ülések vázán vagy az ülésrögzítő pontokon, a beállító és elmozdító rendszereken vagy ezek reteszelő rendszerein nem mutatkozhat hiba. Maradandó alakváltozás – beleértve a repedéseket is – elfogadható, feltéve, hogy ezek ütközés esetén nem növelik a sérülés veszélyét, és a rendszer ellenállt az előírt terheléseknek.
 5.2.6. A lenti 6.3. szakaszban, illetve az ezen előírás 9. mellékletének 2.1. szakaszában előírt vizsgálatok alatt a reteszelő rendszerek nem oldhatnak ki.
 5.2.7. A vizsgálatok után az utasok beszállását lehetővé tévő vagy megkönnyítő elmozdító rendszereknek működőképesnek kell lenniük; legalább egyszeri kioldást lehetővé kell tenniük, és biztosítaniuk kell annak az ülésnek vagy ülésrésznek az elmozdítását, amelyhez tartoznak.
 A többi elmozdító rendszernek, valamint a beállító rendszereknek és ezek reteszelő rendszereinek nem kell üzemképesnek maradniuk.
 Fejtámlákkal felszerelt ülések esetében a háttámla és reteszelő rendszereinek szilárdsága akkor felel meg a 6.2. szakaszban előírt követelményeknek, ha a lenti 6.4.3.6. szakasz szerinti vizsgálatot követően az ülés vagy a háttámla nem törik el; ellenkező esetben igazolni kell, hogy az ülés képes teljesíteni a lenti 6.2. szakaszban előírt vizsgálati követelményeket.
 Olyan ülések (üléspadok) esetében, amelyeknél több ülőhely van, mint fejtámla, és amennyiben a gyártó úgy dönt, hogy a 6.4. szakaszban leírt vizsgálat során nem alkalmaz 53 daNm értéket, a 6.4. szakaszban leírt vizsgálat mellett a 6.2. szakaszban leírt háttámlaszilárdsági vizsgálatot is végre kell hajtani.
 5.3. Az N1, N2 és N3 kategóriájú, valamint a 80. számú előírás hatálya alá nem tartozó M2 és M3 kategóriájú járművek üléseire érvényes általános előírások
 Az 5.1. szakasz rendelkezéseinek kivételével ezek a követelmények valamennyi járműkategória oldalra néző üléseire is vonatkoznak.
 5.3.1. Az egyedi üléseket és az üléspadokat szilárdan a járműhöz kell rögzíteni.
 5.3.2. Az eltolható üléseknek és az üléspadoknak minden állásban automatikusan reteszelhetőnek kell lenniük.
 5.3.3. Az állítható háttámláknak minden állásban reteszelhetőnek kell lenniük.
 5.3.4. Az előrehajtható üléseknek, továbbá a lehajtható támlájú üléseknek és a lehajtható üléseknek az utasok által használt helyzetben automatikusan reteszelődniük kell.
 Ezek a követelmények nem vonatkoznak az M2 vagy M3 kategóriába tartozó, I., II. vagy A osztályú járművek kerekes székek számára rendelkezésre álló helyeire vagy az álló utasok számára fenntartott területeken felszerelt lehajtható ülésekre, valamint az M2 vagy M3 kategóriába tartozó járművek átjáróiban felszerelt lehajtható ülés(ek)re.
 5.4. A fejtámlák felszerelése
 5.4.1. Valamennyi M1 kategóriájú jármű összes külső első ülését fejtámlával kell felszerelni. Más üléshelyzethez és más kategóriájú járművekhez tervezett, fejtámlával felszerelt ülések is jóváhagyhatók ezen előírás szerint.
 5.4.2. A 3 500 kg-ot meg nem haladó legnagyobb tömegű M2 kategóriájú járművek, valamint az N1 kategóriájú járművek összes külső első ülésére fejtámlát kell felszerelni; az ilyen járművekre szerelt fejtámláknak meg kell felelniük a 04. módosítássorozattal módosított 25. számú előírás követelményeinek.
 5.5. A fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető ülésekre vonatkozó különleges követelmények
 5.5.1. A fejtámla jelenléte a járműben nem jelenthet járulékos veszélyforrást a jármű utasai számára. Egyetlen használati helyzetében sem lehet rajta olyan veszélyes egyenetlenség vagy éles perem, amely növelheti az utasok sérülésének kockázatát vagy annak súlyosságát.
 5.5.1.1. A fejtámlák elülső és hátulsó oldalán található, és az alábbi 6.8.1.1.3. szakaszban meghatározott 1. területre eső részeket úgy kell kipárnázni, hogy megakadályozzák a fej közvetlen érintkezését a vázszerkezet alkatrészeivel, és ezen részeknek meg kell felelniük a fenti 5.2.4. szakaszban meghatározott követelményeknek.
 5.5.1.2. A fejtámlák elülső és hátulsó oldalán található, és a lenti 6.8.1.2. szakaszban meghatározott 2. területre eső részeket úgy kell kipárnázni, hogy megakadályozzák a fej közvetlen érintkezését a vázszerkezet alkatrészeivel, és ezen részeknek meg kell felelniük a fenti 5.2.4. szakaszban meghatározott, az ülések 2. területre eső hátsó részeire vonatkozó követelményeknek. Az ülés háttámlájával egybeépített fejtámlák esetében a fejtámla elülső felületét kell úgy tekinteni, mint a referenciaegyenesre merőleges, az R ponttól 540 mm-re lévő sík és a referenciaegyenes két oldalán, attól 85 mm-re lévő két függőleges hosszirányú sík között elhelyezkedő területet.
 5.5.2. A fejtámlák elülső és hátulsó oldalán található, és a lenti 6.8.1.1.3. szakaszban meghatározott 1. területre eső részeknek meg kell felelniük az energiaelnyelési vizsgálaton.
 5.5.2.1. Ez a követelmény akkor teljesül, ha a 6. mellékletben leírt módszerrel elvégzett vizsgálatok során a fejformasúly lassulása 3 ms-nál hosszabb ideig nem haladja meg folyamatosan a 80 g értéket. Továbbá a vizsgálat során nem keletkezhet, és a mérés után sem maradhat vissza veszélyes él.
 5.5.3. A fenti 5.5.1. és 5.5.2. szakaszban előírt követelmények nem vonatkoznak az olyan ülésekre szerelt fejtámlák hátsó részeire, melyek mögött nincs másik ülés.
 5.5.4. A fejtámlát úgy kell az üléshez vagy a jármű szerkezetéhez erősíteni, hogy a fejtámla párnázatából vagy a fejtámlát az ülés háttámlájához rögzítő részekből semmiféle merev és veszélyes rész ne emelkedjen ki a fejformasúly által a vizsgálat alatt kifejtett nyomás hatására.
 5.5.5. Fejtámlával ellátott ülés esetében a műszaki szolgálat beleegyezése alapján az 5.2.3. szakasz rendelkezéseit teljesítettnek lehet tekinteni, ha a fejtámlával felszerelt ülés megfelel a fenti 5.5.2. szakasz rendelkezéseinek.
 5.6. A fejtámlák magassága
 5.6.1. A fejtámlák magasságát az alábbi 6.5. szakaszban leírtak szerint kell megmérni.
 5.6.2. A nem állítható magasságú fejtámlák magassága nem lehet kevesebb 800 mm-nél az első, és 750 mm-nél a többi ülés esetében.
 5.6.3. Állítható magasságú fejtámlák esetében:
 5.6.3.1. a magasság nem lehet kevesebb 800 mm-nél az első, és 750 mm-nél a többi ülés esetében; ezt az értéket a legnagyobb és legkisebb szabályozható magasság között kell elérni;
 5.6.3.2. nem lehet olyan használati helyzet, amely 750 mm-nél kisebb magasságot eredményez;
 5.6.3.3. amennyiben nem első ülésekről van szó, a fejtámlák 750 mm-nél kisebb magasságba is elmozdíthatók lehetnek, feltéve, hogy az utas számára egyértelmű, hogy ez a helyzet nem szolgál a fejtámla használatára;
 5.6.3.4. első ülések esetében, amennyiben azokon utas nem ül, megengedett, hogy a fejtámlák automatikusan 750 mm-t el nem érő magasságba állítódjanak, feltéve, hogy automatikusan visszaállnak a használati helyzetbe, amikor az ülést elfoglalják.
 5.6.4. A fenti 5.6.2. és 5.6.3.1. szakaszban említett méretek az első ülések esetében 800 mm-nél, a többi ülés esetében pedig 750 mm-nél kisebbek is lehetnek, hogy megfelelő hézag maradjon a fejtámla és a tető belső felülete, valamint az ablakok vagy a járműszerkezet egyéb részei között, azonban a hézag nem haladhatja meg a 25 mm-t. Abban az esetben, ha az ülések elmozdító és/vagy beállító rendszerrel vannak felszerelve, ez a rendelkezés valamennyi üléshelyzetre vonatkozik. Ebben az esetben a fenti 5.6.3.2. szakasztól eltérve, 700 mm-nél kisebb magasságban nem lehet a fejtámlának „használati helyzete”.
 5.6.5. A fenti 5.6.2. és 5.6.3.1. szakaszban említett magassági követelményektől eltérve a hátsó középső ülésekre vagy üléshelyzetekre tervezett fejtámlák magasságának legalább 700 mm-nek kell lennie.
 5.7. Fejtámlával felszerelhető ülés esetében a fenti 5.2.3. és 5.5.2. szakasz rendelkezéseiben foglaltakat ellenőrizni kell.
 5.7.1. Állítható magasságú fejtámla esetében a támla azon része magasságának, amelyen a fej nyugszik – az alábbi 6.5. szakaszban leírtak szerint mérve – legalább 100 mm-nek kell lennie.
 5.8. Nem állítható magasságú fejtámla esetében az ülés háttámlája és a fejtámla közötti rés legfeljebb 60 mm lehet. Állítható magasságú fejtámla esetében a fejtámla a legalacsonyabb helyzetben legfeljebb 25 mm távolságra lehet az ülés háttámlájának tetejétől. Az olyan állítható magasságú ülések és üléspadok esetében, amelyek különálló fejtámlákkal vannak felszerelve, ennek a követelménynek a teljesülését az ülés vagy üléssor minden helyzetére igazolni kell.
 5.9. Az ülés háttámlájával egybeépített fejtámlák esetében a figyelembe vett terület határai:
 a referenciaegyenesre merőleges, az R ponttól 540 mm-re található sík;
 a referenciaegyenes két oldalán, attól 85 mm-re lévő két függőleges hosszirányú sík. Ezen a területen egy vagy több olyan rés is engedélyezett, amelyek alakjuktól függetlenül az alábbi 6.7. szakaszban leírt módon mért, 60 mm-nél nagyobb „a” távolságot mutatnak, feltéve, hogy az alábbi 6.4.3.3.2. szakasz szerinti kiegészítő vizsgálat után is megfelelnek az alábbi 5.12. szakasz követelményeinek.
 5.10. Állítható magasságú fejtámlák esetében a szerkezet fejtámlaként szolgáló részén megengedhető egy vagy több olyan rés is a fejtámlaként szolgáló berendezésen, amelyeket alakjuktól függetlenül az alábbi 6.7. szakaszban leírt módon mért, 60 mm-nél nagyobb „a” távolság jellemez, feltéve, hogy az alábbi 6.4.3.3.2. szakasz szerinti kiegészítő vizsgálat után is megfelelnek az alábbi 5.12. szakasz követelményeinek.
 5.11. A fejtámlának elég szélesnek kell lennie ahhoz, hogy megfelelő támaszt biztosítson a szabályosan ülő személy fejének. A fejtámla alábbi 6.6. szakaszban leírt módszerrel meghatározott szélességének a hozzá tartozó ülés függőleges középsíkjának mindkét oldalán legalább 85 mm-nek kell lennie.
 5.12. A fejtámlát és rögzítését úgy kell kialakítani, hogy a fejnek a fejtámla által megengedett legnagyobb, hátrafelé történő X elmozdulása az alábbi 6.4.3. szakaszban szereplő statikus eljárás szerinti méréssel meghatározva 102 mm-nél kevesebb legyen.
 5.13. A fejtámlának és rögzítésének az alábbi 6.4.3.6. szakaszban meghatározott terhelést törés nélkül ki kell bírnia. Az ülés háttámlájával egybeépített fejtámlák esetében e szakasz követelményei a háttámla szerkezetének a referenciaegyenesre merőleges, az R ponttól 540 mm-re lévő sík feletti részére vonatkoznak.
 5.14. Állítható fejtámlák esetében a fejtámlát ne lehessen a megengedett legnagyobb használati magasságnál magasabbra állítani a felhasználónak a beállítási műveletet meghaladó, szándékos beavatkozása nélkül.
 5.15. Az ülés háttámlájának és reteszelő rendszereinek szilárdsága akkor felel meg az alábbi 6.2. szakaszban megadott követelményeknek, ha az alábbi 6.4.3.6. szakasz szerinti vizsgálat után nem következett be az ülés vagy az ülés háttámlájának törése; ellenkező esetben igazolni kell, hogy az ülés képes teljesíteni az alábbi 6.2. szakaszban előírt vizsgálati követelményeket.
 5.16. Az utasok elmozdult csomagokkal szembeni védelmével kapcsolatos különleges követelmények
 5.16.1. Háttámlák
 Azon háttámláknak és/vagy fejtámláknak, amelyeket úgy helyeztek el, hogy a csomagtér elülső határfelületét képezik – amikor valamennyi ülés a gyártó által megadott helyen és szokásos használati helyzetben van –, megfelelő szilárdságúnak kell lenniük ahhoz, hogy frontális ütközés esetén megvédjék az utasokat az elmozdult csomagok ellen. Ez a követelmény akkor teljesül, ha a 9. mellékletben leírt vizsgálat során és azt követően a háttámlák eredeti helyzetükben, a reteszelő szerkezetek pedig a helyükön maradnak. Azonban a háttámlák és rögzítéseik deformálódása a vizsgálat közben megengedett, feltéve, hogy a vizsgált háttámlák és/vagy fejtámlák elülső, 50 Shore A értéknél keményebb széle nem mozdul el előre attól a keresztirányú függőleges síktól, amely:
 a)
 a fejtámla részei tekintetében a szóban forgó ülés R pontja előtt 150 mm-re levő ponton halad át;
 b)
 a háttámla részei tekintetében a szóban forgó ülés R pontja előtt 100 mm-re levő ponton halad át;
 figyelmen kívül hagyva a vizsgálati tömbök visszapattanási fázisait.
 Beépített fejtámlák esetében a fejtámla és a háttámla közötti határvonalat az R ponttól 540 mm-re levő referenciaegyenesre merőleges síkkal kell meghatározni.
 A méréseket a megfelelő ülés vagy üléshelyzet hosszirányú középsíkjában kell elvégezni minden olyan üléshelyzetben, amely a csomagtér elülső határfelületét képezi.
 A 9. mellékletben leírt vizsgálat alatt a vizsgálati tömböknek a szóban forgó háttámla (háttámlák) mögött kell maradnia. A biztonsági öv visszahúzójának sérülése esetén ellenőrizni kell, hogy az övvisszahúzó reteszelődött-e a vizsgálat következtében, vagy pedig a heveder manuális kihúzásával reteszelhető-e.
 5.16.2. Elválasztó rendszerek
 A jármű gyártójának kérésére a 9. mellékletben leírt vizsgálatot el lehet végezni úgy is, hogy az elválasztó rendszerek a helyükön vannak, ha ezeket a rendszereket az adott járműtípushoz tartozó szokásos felszerelésként szerelik be.
 Az elválasztó rendszerként szolgáló, a háttámla felett szokásos használati helyzetben elhelyezett dróthálót a 9. melléklet 2.2. szakasza szerint kell vizsgálni.
 Ez a követelmény akkor teljesül, ha a vizsgálat közben az elválasztó rendszerek a helyükön maradnak. Az elválasztó rendszerek deformálódása a vizsgálat közben azonban megengedett, feltéve, hogy az elválasztó rendszer elülső széle – beleértve a vizsgált háttámla (háttámlák) és/vagy fejtámla (fejtámlák) 50 Shore A értéknél keményebb részeit – nem mozdul el előre attól a keresztirányú függőleges síktól, amely:
 a)
 a fejtámla alkatrészei tekintetében a szóban forgó ülés R pontja előtt 150 mm-re levő ponton halad át;
 b)
 a háttámla részeire és az elválasztó rendszer fejtámlától eltérő részére vonatkozóan a szóban forgó ülés R pontja előtt 100 mm-re levő ponton halad át.
 Beépített fejtámla esetében a fejtámla és a háttámla közötti határvonalat az 5.16.1. szakasz határozza meg.
 A méréseket a megfelelő ülés vagy üléshelyzet hosszirányú középsíkjában kell elvégezni minden olyan üléshelyzetben, amely a csomagtér elülső határfelületét képezi.
 A vizsgálat következtében nem alakulhatnak ki olyan éles vagy durva szélek, amelyek valószínűleg növelnék az utasok sérülésének veszélyét vagy a sérülések súlyosságát. A biztonsági öv visszahúzójának sérülése esetén ellenőrizni kell, hogy az övvisszahúzó reteszelődött-e már, vagy a heveder manuális kihúzásával reteszelhető-e.
 5.16.3. A fenti 5.16.1. és 5.16.2. szakaszban említett követelmények nem alkalmazandók azokra a csomagrögzítő rendszerekre, amelyek ütközés esetén automatikusan működésbe lépnek. A gyártónak a műszaki szolgálat számára hitelt érdemlő módon igazolnia kell, hogy az ilyen rendszerekkel biztosított védelem egyenértékű az 5.16.1. és az 5.16.2. szakaszban leírtakkal.
 6. VIZSGÁLATOK
 6.1. Általános követelmények valamennyi vizsgálatra
 6.1.1. Amennyiben a gyártó nem rendelkezik másként, az ülés háttámláját – ha állítható – hátradöntött helyzetben úgy kell rögzíteni, hogy a 3. mellékletben leírt próbabábu törzsének referenciaegyenese és a függőleges közötti szög a lehető legjobban megközelítse a 25 °-ot.
 6.1.2. Olyan ülés esetében, amelynek reteszelő szerkezete és beépítési módja azonos a jármű egy másik ülésével, vagy azzal szimmetrikus, a műszaki szolgálat megelégedhet egyetlen ilyen ülés vizsgálatával.
 6.1.3. Állítható fejtámlával ellátott ülések esetében a vizsgálatot a beállító rendszer által megengedett legkedvezőtlenebb helyzetbe (általában a legfelső helyzetbe) állított fejtámlával kell elvégezni.
 6.1.4. A lehajtható üléseket az utasok által használt helyzetben kell vizsgálni.
 6.2. A háttámla és beállító rendszerei szilárdságának vizsgálata
 6.2.1. Az ezen előírás 3. mellékletében bemutatott próbabábu hátrészét modellező alkatrészen keresztül a háttámla felső részére olyan hosszirányú és hátrafelé irányuló erőhatást kell kifejteni, ami a H pontra vonatkozóan 53 daNm nyomatékot eredményez. Üléspad esetében, ha a tartóváz (a fejtámlák vázszerkezetét is beleértve) egynél több ülőhelynél részben vagy egészben közös, a vizsgálatot az összes ülőhely tekintetében egyidejűleg kell elvégezni.
 6.3. Az ülésrögzítő pontok, valamint beállító, reteszelő és elmozdító rendszereik szilárdságának vizsgálata
 6.3.1. A jármű egész felépítménye felé irányuló, 30 ezredmásodpercig tartó, legalább 20 g nagyságú, frontális ütközést imitáló hosszirányú vízszintes lassulást vagy – a kérelmező kérésére – gyorsulást kell kifejteni a 7. melléklet 1. szakaszának követelményei szerint. A gyártó kérésére alternatív megoldásként a 9. melléklet függelékében leírt vizsgálóimpulzust lehet használni.
 6.3.2. A 6.3.1. szakasz követelményei szerinti hosszirányú lassulást vagy – a kérelmező kérésére – gyorsulást hátulról bekövetkező ütközést imitálva hátrafelé is ki kell fejteni.
 6.3.3. A fenti 6.3.1. és 6.3.2. szakasz követelményeit az ülés minden helyzetében ellenőrizni kell. Állítható fejtámlával ellátott ülések esetében a vizsgálatot a beállító rendszer által megengedett legkedvezőtlenebb helyzetbe (általában a legfelső helyzetbe) állított fejtámlával kell elvégezni. A vizsgálat alatt az ülést úgy kell beállítani, hogy semmilyen külső tényező ne akadályozhassa a reteszelő rendszer kioldását.
 Ezeket a feltételeket teljesítettnek kell tekinteni, amennyiben az ülést az alábbi helyzetekbe állítva vizsgálják:
 hosszirányban az ülést a gyártó által megadott legelső szokásos vezetési helyzethez vagy használati helyzethez képest egy osztással vagy 10 mm-rel hátrafelé kell rögzíteni (független magasságállítással rendelkező üléseknél a párnázatot a legfelső helyzetbe kell állítani);
 hosszirányban az ülést a gyártó által megadott leghátsó szokásos vezetési helyzethez vagy használati helyzethez képest egy osztással vagy 10 mm-rel előrefelé kell rögzíteni (független magasságállítással rendelkező üléseknél a párnázatot a legalsó helyzetbe kell állítani), és adott esetben teljesíteni kell az alábbi 6.3.4. szakasz követelményeit.
 6.3.4. Olyan reteszelő rendszerek esetében, amelyeknél az erők elosztása a reteszelő rendszeren és az ülésrögzítő pontokon a fenti 6.3.3. szakaszban megadott pozíciótól eltérő helyzetben még kedvezőtlenebb, mint a fenti 6.3.3. szakaszban meghatározott bármely beállítás esetében, a vizsgálatokat ebben a kedvezőtlenebb üléshelyzetben kell elvégezni.
 6.3.5. A fenti 6.3.1. szakasz vizsgálati feltételeit teljesítettnek kell tekinteni, amennyiben ezeket a gyártó kívánságára a menetkész teljes járművel merev akadálynak való ütközési vizsgálattal helyettesítik az ezen előírás 7. mellékletének 2. szakaszában meghatározottak szerint. Ebben az esetben az ülést a fenti 6.1.1., 6.3.3. és 6.3.4. szakaszban előírt, az ülésrögzítő rendszer feszültségeloszlása szempontjából legkedvezőtlenebb helyzetbe kell állítani.
 6.4. A fejtámla teherbírásának vizsgálata
 6.4.1. Ha a fejtámla állítható, azt a beállító rendszer által megengedett legkedvezőtlenebb (általában a legfelső) helyzetbe kell állítani.
 6.4.2. Üléspad esetében, ha a tartóváz (a fejtámlák vázszerkezetét is beleértve) egynél több ülőhelynél részben vagy egészben közös, a vizsgálatot az összes ülőhely tekintetében egyidejűleg kell elvégezni.
 6.4.3. Vizsgálat típusa
 6.4.3.1. Valamennyi egyenest – beleértve a referenciaegyenes vetületét is – a szóban forgó ülés vagy üléshelyzet függőleges középsíkjában kell felvenni (lásd ezen előírás 5. mellékletét).
 6.4.3.2. Az elmozdult referenciaegyenest az ezen előírás 3. mellékletében bemutatott próbabábu hátát szimuláló részre ható olyan kezdeti erő kifejtésével kell meghatározni, ami 37,3 daNm értékű hátrafelé irányuló nyomatékot hoz létre az R pont körül. Az üléspadok egyidejű vizsgálata esetén a hátrafelé irányuló nyomatékot az üléspad minden ülőhelyén egyidejűleg kell kifejteni, függetlenül attól, hogy az ülőhely fejtámlával ellátott, vagy nem rendelkezik fejtámlával.
 6.4.3.3. Egy 165 mm átmérőjű gömb alakú fejformasúllyal 37,3 Nm nyomatéknak megfelelő kezdeti erőt kell kifejteni az R pontban az elmozdult referenciaegyenesre merőlegesen, a fejtámla teteje alatt 65 mm távolságban, miközben a referenciaegyenest a fenti 6.4.3.2. szakasz követelményeivel összhangban meghatározott elmozdult helyzetben kell tartani. Az üléspadok egyidejű vizsgálata esetén az erőt az üléspadokon lévő valamennyi fejtámlára egyidejűleg kell kifejteni.
 6.4.3.3.1. Ha a rések miatt a fenti 6.4.3.3. szakaszban előírt erőt nem lehet a fejtámla tetejétől 65 mm-re kifejteni, a távolság úgy csökkenthető, hogy az erő hatásvonala a réshez legközelebb eső vázelem középvonalán haladjon át.
 6.4.3.3.2. A fenti 5.9. és 5.10. szakaszban leírt esetekben a vizsgálatot meg kell ismételni úgy, hogy egy 165 mm átmérőjű gömb segítségével minden egyes résre olyan erőt kell kifejteni, amely:
 áthalad a résnek a referenciaegyenessel párhuzamos keresztirányú síkokban vett legkisebb keresztmetszetének súlypontján; és
 az R pontban 37,3 daNm nyomatékot hoz létre.
 6.4.3.4. Meg kell határozni a gömb alakú fejformasúlynak az elmozdult referenciaegyenessel párhuzamos Y érintőjét.
 6.4.3.5. Meg kell mérni az Y érintő és az elmozdult referenciaegyenes közötti, a fenti 5.11. szakaszban megadott X távolságot.
 6.4.3.6. A fejtámla hatékonyságának ellenőrzésére a 6.4.3.3. és a 6.4.3.3.2. szakaszban megadott kezdeti terhelést 89 daN értékre kell növelni, feltéve, hogy az ülés vagy a háttámla nem törik el előbb. A gyártó kérésére a 6.4.3.2. szakaszban leírt terhelést egyidejűleg 53 daNm értékre kell növelni a fejtámla nélküli ülőhelyek esetében az 5.15. és a 6.2. szakasznak való egyidejű megfelelés lehetővé tétele érdekében.
 6.5. A fejtámla magasságának meghatározása
 6.5.1. Valamennyi egyenest, beleértve a referenciaegyenes vetületét is, a szóban forgó ülés vagy üléshelyzet függőleges középsíkjában kell felvenni, és ennek a síknak az üléssel alkotott metszete meghatározza a fejtámla és a háttámla körvonalát (lásd az ezen előírás 4. mellékletében szereplő 1. ábrát).
 6.5.2. Az ezen előírás 3. mellékletében bemutatott próbabábut szabályos testhelyzetben az ülésre kell helyezni.
 6.5.3. Ezt követően a vizsgált ülésen elhelyezett, az ezen előírás 3. mellékletében bemutatott próbabábu referenciaegyenesének vetületét rá kell rajzolni a fenti 6.4.3.1. szakaszban megadott síkra.
 A fejtámla tetejének S érintőjét a referenciaegyenesre merőlegesen kell meghúzni.
 6.5.4. Az R pont és az S érintő közötti „h” távolság az a magasság, amelyet a fenti 5.6. szakaszban meghatározott követelmények alkalmazásakor figyelembe kell venni.
 6.6. A fejtámla szélességének meghatározása (lásd az ezen előírás 4. mellékletében szereplő 2. ábrát)
 6.6.1. A referenciaegyenesre merőleges és a fenti 6.5.3. szakaszban megadott S érintő alatt 65 mm-rel elhelyezkedő S1 sík határozza meg a C körvonallal határolt fejtámlametszetet.
 6.6.2. A fenti 5.11. szakasz követelményeinek alkalmazásakor figyelembe veendő fejtámlaszélesség az S1 síkban a P és a P’ hosszirányú függőleges síkok között mérhető „L” távolság.
 6.6.3. A fejtámla szélességét szükség esetén a referenciaegyenesre merőleges síkban az ülés R pontja felett, a referenciaegyenes mentén mért 635 mm magasságban is meg kell határozni.
 6.7. A fejtámlarések „a” távolságának meghatározása (lásd ezen előírás 8. mellékletét)
 6.7.1. Az „a” távolságot minden résre meg kell határozni a fejtámla elülső felületéhez viszonyítva egy 165 mm átmérőjű gömb segítségével.
 6.7.2. A gömböt erő alkalmazása nélkül érintkezésbe kell hozni a réssel azon a helyen, ahol a gömb a legmélyebben hatolhat be a résbe.
 6.7.3. A fenti 5.9. és 5.10. szakasz rendelkezéseinek értékelésekor figyelembe vett „a” távolságot annak a két pontnak a távolsága adja meg, amelyeken a gömb a réssel érintkezik.
 6.8. Vizsgálatok a háttámlán és a fejtámlán bekövetkező energiaelnyelés ellenőrzésére
 6.8.1. Az ülés hátsó részének ellenőrzendő felületei azok az alább meghatározott területeken elhelyezkedő felületek, amelyeket a járműbe szerelt ülésnél egy 165 mm átmérőjű gömb érinthet.
 6.8.1.1. 1. terület
 6.8.1.1.1. Fejtámla nélküli önálló ülések esetében ez a terület a háttámlának az ülés középvonala hosszirányú középsíkjának két oldalán attól 100 mm-re elhelyezkedő függőleges hosszirányú síkok közötti és a háttámla teteje alatt 100 mm-rel a referenciaegyenesre merőleges sík feletti hátsó részét foglalja magában.
 6.8.1.1.2. Fejtámla nélküli üléspadok esetében ez a terület a gyártó által megadott valamennyi külső üléshelyzetben az ülés hosszirányú középsíkjának két oldalán attól 100 mm-re elhelyezkedő hosszirányú függőleges síkok között, és a háttámla teteje alatt 100 mm-re lévő, a referenciaegyenesre merőleges sík felett helyezkedik el.
 6.8.1.1.3. Fejtámlával ellátott ülések vagy üléspadok esetében ez a terület a szóban forgó ülés vagy üléshelyzet hosszirányú középsíkja két oldalán attól 70 mm-re elhelyezkedő hosszirányú függőleges síkok között és az R ponttól 635 mm-re levő, a referenciaegyenesre merőleges sík felett helyezkedik el. Ha a fejtámla állítható, a vizsgálat során a beállító rendszer által megengedett legkedvezőtlenebb (általában a legfelső) helyzetbe kell állítani.
 6.8.1.2. 2. terület
 6.8.1.2.1. Fejtámla nélküli ülések vagy üléspadok és levehető vagy különálló fejtámlával ellátott ülések vagy üléspadok esetében a 2. terület, az 1. területhez tartozó részek kivételével, azt a területet foglalja magában, amely a háttámla teteje alatt 100 mm-rel a referenciaegyenesre merőlegesen elhelyezkedő sík felett található.
 6.8.1.2.2. Beépített fejtámlával ellátott ülések vagy üléspadok esetében a 2. terület, az 1. területhez tartozó részek kivételével, azt a területet foglalja magában, amely a szóban forgó ülés vagy üléshelyzet R pontjától 440 mm-re lévő, a referenciaegyenesre merőleges sík felett található.
 6.8.1.3. 3. terület
 6.8.1.3.1. A 3. terület, az 1. és 2. területhez tartozó részek kivételével, az ülés vagy az üléspad háttámlájának a fenti 5.2.4.1.3. szakaszban meghatározott vízszintes síkok feletti része.
 6.9. Egyenértékű vizsgálati módszerek
 A fenti 6.2., 6.3. és 6.4. szakaszban, valamint a 6. mellékletben leírtaktól eltérő vizsgálati módszer alkalmazása esetén annak egyenértékűségét igazolni kell.
 7. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE
 A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásoknak meg kell felelniük a megállapodás (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) 1. függelékében megállapított eljárásoknak, valamint az alábbi követelményeknek:
 7.1. Az ezen előírás szerint jóváhagyott valamennyi járművet a jóváhagyott típusnak megfelelően kell gyártani a fenti 5. szakaszban meghatározott követelmények betartásával. A fenti 2.12.2. és 2.12.3. szakaszban meghatározott fejtámlák esetében azonban semmi sem akadályozhatja, hogy a jármű megegyezzen a jóváhagyott járműtípussal még akkor sem, ha az üléseket fejtámlák nélkül árusítják.
 7.2. Az illetékes hatóság bármikor ellenőrizheti az egyes gyártóüzemekben a gyártás megfelelőségének ellenőrzésére alkalmazott módszereket. A hatóság véletlenszerű ellenőrzéseket is végrehajthat a sorozatgyártásban készült járműveken a fenti 5. szakaszban meghatározott követelmények tekintetében.
 8. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN
 8.1. Az ezen előírás szerint a járműtípusra megadott jóváhagyást visszavonhatják, ha a fenti 7.1. szakaszban meghatározott követelmények nem teljesülnek, vagy ha a jármű nem felel meg a fenti 7. szakaszban leírt ellenőrzéseken.
 8.2. Ha a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó valamely szerződő fél visszavon egy előzőleg általa megadott jóváhagyást, az ezen előírás 1. mellékletében található mintának megfelelő formanyomtatványon haladéktalanul értesíti az ezen előírást alkalmazó többi szerződő felet.
 9. A JÁRMŰTÍPUS MÓDOSÍTÁSAI ÉS A JÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE AZ ÜLÉSEK, AZOK RÖGZÍTÉSEI ÉS/VAGY A FEJTÁMLÁK TEKINTETÉBEN
 9.1. A járműtípus üléseket, azok rögzítéseit és/vagy fejtámláit érintő bármilyen módosításáról értesíteni kell a járműtípust jóváhagyó típusjóváhagyó hatóságot. A hatóság ezt követően a következőképpen járhat el:
 9.1.1. úgy ítéli meg, hogy az elvégzett módosításoknak nagy valószínűséggel nincs számottevő kedvezőtlen hatása, és a jármű továbbra is megfelel az előírásoknak; vagy
 9.1.2. úgy ítéli meg, hogy a módosítások lényegtelenek a fenti 6.2., 6.3. és 6.4. szakaszban előírt és a jóváhagyási vizsgálat eredményei alapján végzett számításokkal igazolandó eredményeket illetően; vagy
 9.1.3. új vizsgálati jegyzőkönyvet kér a vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálattól.
 9.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a módosítások részletes leírásával együtt, a fenti 4.3. szakaszban meghatározott eljárás szerint értesíteni kell a megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó feleket.
 9.3. A jóváhagyást kiterjesztő típusjóváhagyó hatóság sorszámot rendel a kiterjesztéshez, és az ezen előírás 1. mellékletének megfelelő értesítési formanyomtatványon tájékoztatja erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi felet.
 10. A GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA
 10.1. Amennyiben a jóváhagyás jogosultja véglegesen leállítja az ezen előírás szerint jóváhagyott eszköz gyártását, erről tájékoztatnia kell a jóváhagyást megadó hatóságot. Az erre vonatkozó értesítés kézhezvételét követően a hatóság az ezen előírás 1. mellékletében szereplő mintának megfelelő értesítési formanyomtatványon tájékoztatja erről az 1958. évi megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó többi felet.
 11. HASZNÁLATI ÚTMUTATÓ
 11.1. Állítható fejtámlával ellátott ülésekhez a gyártónak utasításokat kell adnia a fejtámlák működtetésére, beállítására, rögzítésére és – adott esetben – eltávolítására vonatkozóan.
 12. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A TÍPUSJÓVÁHAGYÓ HATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME
 A megállapodásban részes és ezen előírást alkalmazó felek megadják az Egyesült Nemzetek Szervezete Titkárságának a jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok nevét és címét, valamint a jóváhagyásokat megadó, illetve a más országok által kiadott jóváhagyásokat, kiterjesztéseket, elutasításokat vagy visszavonásokat igazoló értesítéseket fogadó típusjóváhagyó hatóság nevét és címét.
 13. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
 13.1. A 06. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a jóváhagyásoknak a 06. módosítássorozattal módosított ezen előírás alapján történő megadását.
 13.2. 1999. október 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adhatnak ki jóváhagyást, ha a 06. módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményei teljesülnek.
 13.3. 2001. október 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek elutasíthatják azoknak a jóváhagyásoknak az elismerését, amelyeket nem a 06. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerint adtak meg.
 13.4. A 07. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a jóváhagyásoknak a 07. módosítássorozattal módosított ezen előírás alapján történő megadását.
 13.5. A 07. módosítássorozat hatálybalépését követő 24 hónap elteltével az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak azokra a járműtípusokra adnak jóváhagyást, amelyek megfelelnek a 07. módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményeinek.
 13.6. A 07. módosítássorozat hatálybalépését követő 48 hónap elteltével az ezen előírás szerint megadott jóváhagyások érvényessége megszűnik, kivéve, ha a járműtípusok teljesítik a 07. módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményeit.
 13.7. A 08. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a jóváhagyásoknak a 08. módosítássorozattal módosított ezen előírás alapján történő megadását.
 13.8. A 08. módosítássorozat hatálybalépését követő 24 hónap elteltével az ezen előírást alkalmazó szerződő felek csak azokra a járműtípusokra adhatnak jóváhagyást, amelyek megfelelnek a 08. módosítássorozattal módosított ezen előírás követelményeinek.
 13.9. A 08. módosítássorozat hatálybalépését követő 36 hónap elteltével az ezen előírást alkalmazó szerződő felek elutasíthatják azoknak a jóváhagyásoknak az elismerését, amelyeket nem a 08. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerint adtak meg.
 13.10. A 13.8. és a 13.9. szakasz ellenére a 08. módosítássorozat által nem érintett járműkategóriák jóváhagyásai érvényesek maradnak, és a szerződő felek továbbra is elfogadják ezeket.
 13.11. Amennyiben a megállapodáshoz való csatlakozásuk idején nemzeti előírásaik nem tartalmaztak olyan követelményeket, amelyek megtiltották az oldalra néző üléseket, a szerződő felek nemzeti jóváhagyás céljára továbbra is engedélyezhetik az oldalra néző ülések beszerelését, ebben az esetben azonban ezeknek a buszkategóriáknak ezen előírás alapján nem lehet típusjóváhagyást adni.
 13.12. A 09. módosítássorozat hivatalos hatálybalépésének napjától kezdve az ezen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem utasíthatja el a 09. módosítássorozattal módosított ezen előírás szerinti típusjóváhagyás megadását vagy elfogadását.
 13.12.1. 2020. szeptember 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem kötelesek elfogadni az előző módosítássorozat alapján első alkalommal 2020. szeptember 1-jén vagy azt követően kiadott típusjóváhagyásokat.
 13.12.2. 2022. szeptember 1-jéig az ezen előírást alkalmazó szerződő felek kötelesek elfogadni az előző módosítássorozat alapján első alkalommal 2020. szeptember 1-je előtt kiadott típusjóváhagyásokat.
 13.12.3. 2022. szeptember 1-jétől az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem kötelesek elfogadni az ezen előírás előző módosítássorozata alapján kiadott típusjóváhagyásokat.
 13.12.4. A 13.12.3. szakasz rendelkezései ellenére az ezen előírást alkalmazó szerződő felek a 09. módosítássorozattal bevezetett módosítások által nem érintett járművek esetében továbbra is elfogadják az előző módosítássorozattal módosított ezen előírás szerint megadott típusjóváhagyásokat.
 13.12.5. Az ezen előírást alkalmazó szerződő felek nem utasíthatják el az ezen előírás bármely előző módosítássorozata szerinti típusjóváhagyás megadását vagy kiterjesztését.
 (1) A Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6) 2. szakaszának meghatározása szerint – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Az 1958. évi megállapodásban részes szerződő felek megkülönböztető számai a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6) 3. mellékletében találhatók – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (3) A 80. számú előírás helyett (azon előírás 1.2. szakaszával összhangban) ezen előírás szerint jóváhagyott M2 kategóriájú járműveknek szintén meg kell felelniük e szakasz követelményeinek.
 1. MELLÉKLET
 ÉRTESÍTÉS
 (Megengedett legnagyobb formátum: A4 [210 × 297 mm])
 (1)
 Kiadta:
 hatóság neve:
 ...
 ...
 Tárgy (2):
 Jóváhagyás megadása
 Jóváhagyás kiterjesztése
 Jóváhagyás elutasítása
 Jóváhagyás visszavonása
 A gyártás végleges leállítása
 járműtípusra vonatkozóan az ülések és azok rögzítéseinek szilárdsága, fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető, illetve ilyen eszköz felszerelésére nem alkalmas ülések esetében, valamint a fejtámlák jellemzőinek tekintetében, a 17. számú előírás szerint.
 Jóváhagyás száma: ... Kiterjesztés száma: ...
 1. A gépjármű márkaneve vagy védjegye: ...
 2. Járműtípus: ...
 3. A gyártó neve és címe: ...
 4. A gyártó képviselőjének (ha van) neve és címe: ...
 5. Az ülések leírása: ...
 6. Állítható vagy nem állítható fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető ülések száma: ...
 7. Az ülés beállító, elmozdító és reteszelő rendszereinek vagy az ülés részeinek leírása, valamint az utasok elmozdult csomagok elleni védelmére szolgáló rendszer leírása: ...
 8. Az ülésrögzítő pontok leírása: ...
 9. Az ülések hosszirányú helyzete a vizsgálatok közben: ...
 10. Az eszköz típusa: lassulás/gyorsulás (2)
 11. A jármű jóváhagyásra történő bemutatásának dátuma: ...
 12. A jóváhagyási vizsgálat elvégzéséért felelős műszaki szolgálat: ...
 13. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv dátuma: ...
 14. A műszaki szolgálat által kiadott vizsgálati jegyzőkönyv száma: ...
 15. Megjegyzések: ...
 16. A jóváhagyást megadták/kiterjesztették/elutasították/visszavonták (2)
 17. A jóváhagyás kiterjesztésének indokolása (adott esetben): ...
 18. A jóváhagyási jel helye a járművön: ...
 19. Hely: ...
 20. Dátum: ...
 21. Aláírás: ...
 22. Az értesítéshez a fenti jóváhagyási számot viselő alábbi dokumentumok vannak csatolva:
 az ülésekre, azok járműbe történő rögzítésére, az ülések beállító és elmozdító rendszereire és azok alkatrészeire, valamint az ülések reteszelő rendszereire vonatkozó rajzok, ábrák és tervek;
 az üléseket, azok rögzítését, az ülések beállító és elmozdító rendszereit és azok alkatrészeit, valamint az ülések reteszelő rendszereit és az utasok elmozdult csomagok elleni védelmére szolgáló kiegészítő rendszert bemutató fényképek.
 Megjegyzés: az ezen előírás 2.12.2. és 2.12.3. szakaszában meghatározottak szerint fejtámlával felszerelt ülések esetében a fejtámlát minden rajzon, ábrán és fényképen fel kell tüntetni.
 (1) A jóváhagyást megadó/kiterjesztő/elutasító/visszavonó ország egyedi azonosító száma (lásd ezen előírás jóváhagyásra vonatkozó rendelkezéseit).
 (2) A nem kívánt rész törlendő.
 2. MELLÉKLET
 A JÓVÁHAGYÁSI JEL ELRENDEZÉSE
 A. MINTA
 (lásd ezen előírás 4.4., 4.4.1., 4.4.2. és 4.4.3. szakaszát)
 Legalább egy, fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető üléssel rendelkező jármű
 a = legalább 8 mm
 A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott járműtípust a fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető ülések szilárdsága, valamint a fejtámlák jellemzői tekintetében a 092439 jóváhagyási számon Hollandiában (E4) hagyták jóvá a 17. számú előírás szerint. A jóváhagyási szám első két számjegye azt jelzi, hogy a jóváhagyás megadásának időpontjában az előírás már tartalmazta a 09. módosítássorozatot. A fenti jóváhagyási jel azt is mutatja, hogy a járműtípust a 17. számú előírás szerint hagyták jóvá a járműbe szerelt minden olyan ülés szilárdsága tekintetében, amely nincs ellátva vagy nem szerelhető fel fejtámlával.
 B. MINTA
 (lásd ezen előírás 4.4., 4.4.1. és 4.4.2. szakaszát)
 Fejtámlával nem ellátott vagy annak felszerelésére nem alkalmas ülésekkel rendelkező jármű
 a = legalább 8 mm
 A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel azt mutatja, hogy az adott járműtípus fejtámlával nem ellátott vagy annak felszerelésére nem alkalmas ülésekkel rendelkezik, és az ülések és azok rögzítéseinek szilárdsága tekintetében a 092439 jóváhagyási számon Hollandiában (E4) hagyták jóvá a 17. számú előírás szerint. A jóváhagyási szám első két számjegye azt jelzi, hogy a jóváhagyás megadásának időpontjában az előírás már tartalmazta a 09. módosítássorozatot.
 C. MINTA
 (lásd ezen előírás 4.5. szakaszát)
 Legalább egy, fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető üléssel rendelkező jármű
 a = legalább 8 mm
 A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel mutatja, hogy az adott járműtípus legalább egy, fejtámlával ellátott vagy azzal felszerelhető üléssel rendelkezik, és Hollandiában (E4) hagyták jóvá a 17. és a 33. számú előírás szerint (1).
 A jóváhagyási számok azt jelzik, hogy a jóváhagyások megadásának napján a 17. számú előírás már tartalmazta a 09. módosítássorozatot, a 33. számú előírás pedig még eredeti formájában volt hatályos. A fenti jóváhagyási jel azt is mutatja, hogy a járműtípust a 17. számú előírás szerint hagyták jóvá a járműbe szerelt minden olyan ülés szilárdsága tekintetében, amely nincs ellátva vagy nem szerelhető fel fejtámlával.
 D. MINTA
 (lásd ezen előírás 4.5. szakaszát)
 Fejtámlával nem ellátott vagy annak felszerelésére nem alkalmas ülésekkel rendelkező jármű
 a = legalább 8 mm
 A járművön elhelyezett fenti jóváhagyási jel mutatja, hogy az adott járműtípus fejtámlával nem ellátott vagy annak felszerelésére nem alkalmas ülésekkel rendelkezik, és Hollandiában (E4) hagyták jóvá a 17. és a 33. számú előírás szerint (1). A jóváhagyási számok azt jelzik, hogy a jóváhagyások megadásának napján a 17. számú előírás már tartalmazta a 09. módosítássorozatot, a 33. számú előírás pedig még eredeti formájában volt hatályos.
 (1) A második szám csak példaként szolgál.
 3. MELLÉKLET
 ELJÁRÁS A H PONT HELYÉNEK ÉS A GÉPJÁRMŰBEN UTAZÓ SZEMÉLY TÖRZSE KÜLÖNBÖZŐ ÜLÉSHELYZETEKBEN FELVETT TÉNYLEGES DŐLÉSSZÖGÉNEK MEGHATÁROZÁSÁRA (1)
 1. függelék
 –
 A háromdimenziós H-pontvizsgáló eszköz leírása (1)
 2. függelék
 –
 A háromdimenziós koordinátarendszer (1)
 3. függelék
 –
 Az ülőhelyekre vonatkozó referenciaadatok (1)
 (1) Az eljárás leírása a Motoros járművekre vonatkozó egységesített állásfoglalás (R.E.3) (dokumentum: ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6) 1. mellékletében és annak 1., 2. és 3. függelékében szerepel – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 4. MELLÉKLET
 A FEJTÁMLÁK MAGASSÁGÁNAK ÉS SZÉLESSÉGÉNEK MEGHATÁROZÁSA
 1. ábra
 2. ábra
 5. MELLÉKLET
 A VIZSGÁLATOK SORÁN MEGHATÁROZOTT EGYENESEKRE ÉS MÉRETEKRE VONATKOZÓ ADATOK
 1.
 Eredeti terheletlen helyzet.
 2a.
 Elmozdulás a próbabábu hátára az R pontban kifejtett 373 Nm nyomaték hatására, az elmozdult r1 referenciaegyenes meghatározásával.
 2b.
 Elmozdulás a 165 mm átmérőjű gömb alakú fejidommal az R pontban kifejtett 373 Nm nyomatékot létrehozó F erő hatására, az elmozdult r1 referenciaegyenes helyén tartásával.
 3.
 A 890 N-ra növelt F erő okozta elmozdulás utáni helyzet.
 6. MELLÉKLET
 VIZSGÁLATI ELJÁRÁS AZ ENERGIAELNYELÉS ELLENŐRZÉSÉRE
 1. FELSZERELÉS, A VIZSGÁLÓBERENDEZÉS, A MÉRŐMŰSZEREK ÉS A MÉRÉSI ELJÁRÁS
 1.1. Felszerelés
 Az ülést, a járműbe történő szerelési helyzetnek megfelelően, a gyártó által rendelkezésre bocsátott rögzítőelemek segítségével szilárdan a próbapadhoz kell erősíteni úgy, hogy az ütközés alkalmával a helyén maradjon.
 Ha az ülés háttámlája állítható, azt az ezen előírás 6.1.1. szakaszában megadott helyzetben kell rögzíteni.
 Ha az ülés fejtámlával van ellátva, a fejtámlát a járműbe történő szerelési helyzetnek megfelelően kell a háttámlára szerelni. Ha a fejtámla különálló, a jármű szerkezetének ahhoz a részéhez kell rögzíteni, amelyhez általában rögzíteni szokták.
 Ha a fejtámla állítható, akkor a beállító szerkezet által megengedett legkedvezőtlenebb helyzetbe kell állítani.
 1.2. A vizsgálóberendezés
 1.2.1. Ez a berendezés egy ingából áll, amelynek forgástengelye csapágyazott, és amelynek redukált tömege (*1) az ütési középpontban 6,8 kg. Az inga alsó vége egy 165 mm átmérőjű szilárd fejformasúlyból áll, amelynek középpontja azonos az inga ütési középpontjával.
 1.2.2. A fejformasúlyt két gyorsulásmérővel és egy sebességmérő eszközzel kell felszerelni, melyek mindegyike az ütközés irányában képes mérni az értékeket.
 1.3. A mérőműszerek
 Az alkalmazott mérőműszereknek biztosítaniuk kell a mérések alábbi pontosságú elvégzését:
 1.3.1. Gyorsulás:
 pontosság = ±5 % a tényleges értékhez képest;
 a mérőcsatorna frekvenciaosztálya: 600-as osztály az ISO 6487 (1980) szabvány szerint;
 kereszttengelyű érzékenység = < 5 % a skála legalacsonyabb pontjához viszonyítva.
 1.3.2. Sebesség:
 pontosság: a valós érték ± 2,5 %-a;
 érzékenység: 0,5 km/h.
 1.3.3. Az idő mérése:
 az eszközöknek a teljes vizsgálatot folyamatosan rögzíteniük kell, és egy ezredmásodpercen belüli leolvasásokra kell képesnek lenniük:
 a vizsgálat kiértékelésére szolgáló rögzített értékekből megállapíthatónak kell lennie az ütközés kezdetének, amely a fejformasúly és a vizsgálandó minta közötti első érintkezés pillanatának felel meg.
 1.4. A vizsgálati eljárás
 1.4.1. Az ülés háttámlájának vizsgálata
 A melléklet 1.1. szakasza szerint beszerelt ülést érő, hátulról előrefelé irányuló ütközésnek hosszirányú síkban, a függőlegeshez képest 45°-os szögben kell bekövetkeznie.
 Az ütközési pontokat a vizsgálólaboratóriumnak úgy kell kiválasztania, hogy azok az ezen előírás 6.8.1.1. szakaszában meghatározott 1. területen, vagy szükség esetén az ezen előírás 6.8.1.2. szakaszában meghatározott 2. területen található, 5 mm-nél kisebb lekerekítési sugarú felületekre essenek.
 1.4.2. A fejtámla vizsgálata
 A fejtámlát az e melléklet 1.1. szakasza szerint kell felszerelni és beállítani. Az ütközéseket a vizsgálólaboratórium által kiválasztott, és az ezen előírás 6.8.1.1. szakaszában meghatározott 1. területen, vagy az ezen előírás 6.8.1.2. szakaszában meghatározott 2. területen található, 5 mm-nél kisebb lekerekítési sugarú felületekre eső pontokra kell kifejteni.
 1.4.2.1. A hátsó oldalon a hátulról előrefelé irányuló ütközésnek a hosszirányú síkban, a függőlegeshez képest 45°-os szögben kell bekövetkeznie.
 1.4.2.2. Az elülső oldalon az elölről hátrafelé irányuló ütközésnek hosszirányú síkban, vízszintesen kell bekövetkeznie.
 1.4.2.3. Az elülső és a hátsó zónákat az ezen előírás 6.5. szakaszában meghatározott fejtámla tetejét érintő vízszintes sík határolja.
 1.4.3. A fejformasúlynak 24,1 km/h sebességgel kell megütnie a vizsgált elemet: ezt a sebességet el lehet érni a lendület energiája által vagy kiegészítő hajtóeszköz használatával is.
 2. EREDMÉNYEK
 A lassulás mértékét a két gyorsulásmérőn mért érték átlagából kell kiszámítani.
 3. Egyenértékű eljárások (lásd ezen előírás 6.9. szakaszát)
 (*1) Az ingának az ütközési középpont és a forgástengely közötti „a” távolságban, illetve az inga súlypontja és forgástengelye közötti „l” távolságban mért „mr” redukált tömegének és „m” teljes tömegének a viszonyát a következő képlet írja le:
 7. MELLÉKLET
 AZ ÜLÉSRÖGZÍTŐ PONTOK, VALAMINT BEÁLLÍTÓ, RETESZELŐ ÉS ELMOZDÍTÓ RENDSZEREIK SZILÁRDSÁGÁNAK VIZSGÁLATÁRA SZOLGÁLÓ MÓDSZER
 1. A TEHETETLENSÉGI HATÁSOKKAL SZEMBENI ELLENÁLLÁS VIZSGÁLATA
 1.1. A vizsgálandó üléseket arra a járműkarosszériára kell felszerelni, amelyre azokat tervezték. A karosszériát az alábbi szakaszokban előírt módon szilárdan kell a vizsgálókocsira rögzíteni.
 1.2. A járműkarosszéria vizsgálókocsira való rögzítésének módja nem eredményezheti az ülésrögzítő pontok megerősítését.
 1.3. Az üléseket és azok részeit az ezen előírás 6.1.1. szakaszában leírt módon kell az ezen előírás 6.3.3. vagy 6.3.4. szakaszában leírt helyzetek valamelyikébe beállítani és rögzíteni.
 1.4. Amennyiben az egy csoportba tartozó ülések ezen előírás 2.2. szakasza értelmében nem mutatnak lényeges eltéréseket, az ezen előírás 6.3.1. és 6.3.2. szakaszában előírt vizsgálatokat úgy lehet elvégezni, hogy az egyik ülés a legelső, a másik a leghátsó helyzetbe van állítva.
 1.5. A vizsgálókocsi lassulását vagy gyorsulását 60-as frekvenciaosztályú (CFC) mérőcsatornákkal kell mérni, amelyek megfelelnek az ISO 6487 (2002) nemzetközi szabványban lefektetett jellemzőknek.
 2. VIZSGÁLAT A TELJES JÁRMŰ MEREV AKADÁLYNAK TÖRTÉNŐ ÜTKÖZTETÉSÉVEL
 2.1. Az akadálynak egy legalább 3 méter széles, 1,5 méter magas és 0,6 méter vastag vasbeton tömbből kell állnia. Elülső oldala merőleges legyen a gyorsítópálya utolsó szakaszára, és 19 ∀ 1 mm vastag rétegelt falemezzel legyen borítva. A vasbeton tömb mögé legalább 90 tonna földet kell döngölni. A vasbetonból és földből álló akadály más, ugyanilyen homlokfelületű akadállyal helyettesíthető, amennyiben az azonos eredményeket biztosít.
 2.2. Az ütközés pillanatában a járműnek szabadon kell futnia. Az akadályt az ütközési felületre merőleges pályán kell elérnie; a legnagyobb oldalirányú eltérés a jármű elejének függőleges középvonala és az ütköztetési felület függőleges középvonala között ∀ 30 cm lehet; az ütközés pillanatában a jármű már semmiféle járulékos kormányzó- vagy hajtóberendezés hatása alatt nem állhat. Az ütközés sebességének 48,3 km/h és 53,1 km/h között kell lennie.
 2.3. A tüzelőanyag-táprendszert legalább térfogata 90 százalékáig fel kell tölteni tüzelőanyaggal vagy azzal egyenértékű folyadékkal.
 8. MELLÉKLET
 A FEJTÁMLARÉSEK „A” MÉRETÉNEK MEGHATÁROZÁSA
 1. ábra
 Példa vízszintes résekre
 Megjegyzés: az A–A szakaszt a résnek azon a pontján kell felvenni, ahol a gömb terhelés kifejtése nélkül a legmélyebben hatol be a résbe.
 2. ábra
 Példa függőleges résekre
 Megjegyzés: az A–A szakaszt a résnek azon a pontján kell felvenni, ahol a gömb terhelés kifejtése nélkül a legmélyebben hatol be a résbe.
 9. MELLÉKLET
 AZ UTASOK ELMOZDULT CSOMAGOK ELLENI VÉDELMÉRE SZOLGÁLÓ ESZKÖZÖKRE VONATKOZÓ VIZSGÁLATI ELJÁRÁS
 1. VIZSGÁLATI TÖMBÖK
 Merev tömbök, melyek tehetetlenségi középpontja egybeesik a mértani középpontjukkal.
 1. típus
 Méretek
 :
 300 mm × 300 mm × 300 mm
 Minden él és sarok 20 mm görbületi sugárral le van kerekítve.
 Tömeg
 :
 18 kg
 Tehetetlenségi nyomaték 0,3 ± 0,05 kgm2 (a csomagtömbök mind a 3 fő tehetetlenségi tengelye körül).
 2. típus
 Méretek
 :
 500 mm × 350 mm × 125 mm
 Minden él és sarok 20 mm görbületi sugárral le van kerekítve.
 Tömeg
 :
 10 kg
 2. A VIZSGÁLAT ELŐKÉSZÍTÉSE
 2.1. A háttámlák vizsgálata (lásd az 1. ábrát)
 2.1.1. Általános követelmények
 2.1.1.1. A járműgyártó kérésére az 50 Shore A értéknél kisebb keménységű alkatrészek a vizsgálat idejére eltávolíthatók a vizsgált ülésből és fejtámlából.
 2.1.1.2. Két darab 1. típusú vizsgálati tömböt el kell helyezni a csomagtér padlóján. A hosszirányban elfoglalt helyük meghatározásához először úgy kell elhelyezni a vizsgálati tömböket, hogy az elülső oldaluk érintse a jármű azon részét, amely a csomagtér elülső határfelületét alkotja, az alsó felületük pedig a csomagtér padlóján nyugodjon. Ezután a vizsgálati tömböket hátrafelé és a jármű hosszirányú középsíkjával párhuzamosan kell mozgatni addig, amíg mértani középpontjuk vízszintesen meg nem tesz egy 200 mm-es távolságot. Ha a csomagtér méretei nem teszik lehetővé a 200 mm-es távolság megtételét, és ha a hátsó ülések vízszintesen állíthatók, ezeket az üléseket előre kell mozdítani az utasok általi szokásos használatra szolgáló beállítási tartomány határáig, vagy a 200 mm-es távolságot eredményező helyzetig (amelyik kisebb). Egyéb esetekben a vizsgálati tömböket – amilyen távol csak lehetséges – a hátsó ülések mögé kell elhelyezni. A jármű hosszirányú középsíkja és a vizsgálati tömbök befelé néző oldala közötti távolságnak 25 mm-nek kell lennie, hogy a két vizsgálati tömb egymástól 50 mm távolságra legyen.
 2.1.1.3. A vizsgálat alatt az üléseket úgy kell beállítani, hogy a reteszelő rendszer külső tényező hatására ne tudjon kioldódni. Adott esetben az üléseket a következőképpen kell beállítani:
 Hosszirányban az ülést a gyártó által megadott lehetséges leghátsó használati helyzet előtt egy osztással vagy 10 mm-rel kell rögzíteni (független függőleges beállítású üléseknél az üléspárnát a lehető legalacsonyabb helyzetbe kell állítani). A vizsgálatot szokásos használati helyzetbe állított háttámlákkal kell elvégezni.
 2.1.1.4. Amennyiben a háttámla fejtámlával van felszerelve, a vizsgálathoz a fejtámlát (ha állítható) a legfelső helyzetbe kell állítani.
 2.1.1.5. Ha a hátsó ülés(ek) háttámlája lehajtható, a szokásos reteszelő szerkezet segítségével a szokásos függőleges helyzetben kell rögzíteni.
 2.1.1.6. Azok az ülések, amelyek mögött nem lehet elhelyezni az 1. típusú tömböket, mentesülnek a vizsgálat alól.
 2.1.1.7. A vizsgált üléssor összes ülőhelyét fel kell szerelni a biztonsági öve minden olyan, rögzítő funkciót ellátó alkatrészével, amely az ülés részét képezi.
 1. ábra
 A vizsgálati tömbök elhelyezkedése a hátsó ülések háttámlájának vizsgálata előtt
 2.1.2. Több mint két üléssorral rendelkező járművek
 2.1.2.1. Amennyiben a leghátsó üléssor eltávolítható és/vagy a használó azt a gyártó utasításai szerint lehajthatja, hogy a csomagtér területét megnövelje, akkor a leghátsó üléssor előtti üléssort szintén meg kell vizsgálni.
 2.1.2.2. Ebben az esetben a műszaki szolgálat – a gyártóval történt megbeszélés után – dönthet úgy, hogy a két leghátsó üléssor közül az egyiket nem vizsgálja, ha az ülések és rögzítésük kialakítása hasonló, és ha a 200 mm-es vizsgálati követelményt betartják.
 2.1.3. Ha van olyan rés, amely lehetővé teszi, hogy egy 1. típusú tömb az ülések között előrecsússzon, a vizsgálati súlyokat (két 1. típusú tömb) a műszaki szolgálat és a gyártó közötti megállapodás alapján az ülések mögött kell elhelyezni.
 2.1.4. A pontos vizsgálati elrendezést fel kell jegyezni a vizsgálati jegyzőkönyvben.
 2.2. Az elválasztó rendszer vizsgálata
 Az üléstámla feletti elválasztó rendszer vizsgálatához a járművet rögzített és megemelt vizsgálati padlóval kell ellátni, melynek rakfelülete a háttámla felső éle (a fejtámlák figyelembevétele nélkül) és a tetőkárpit alsó éle közé emeli a vizsgálati tömb súlypontját. A 2. típusú vizsgálati tömböt úgy kell elhelyezni a megemelt vizsgálati padlón, hogy az 500 × 350 mm nagyságú legnagyobb felülete a jármű hosszirányú tengelyéhez képest középen, az 500 × 125 mm nagyságú felülete pedig elöl helyezkedjen el. Azok az elválasztó rendszerek, amelyek mögött nem lehet elhelyezni a 2. típusú vizsgálati tömböket, mentesülnek a vizsgálat alól. A vizsgálati tömböt úgy kell elhelyezni, hogy közvetlenül érintse az elválasztó rendszert. Továbbá két darab 1. típusú vizsgálati tömböt kell elhelyezni a 2.1. szakasz szerint annak érdekében, hogy a háttámlák egyidejű vizsgálatát is el lehessen végezni (lásd a 2. ábrát).
 2. ábra
 A háttámla feletti elválasztó rendszer vizsgálata
 2.2.1. Amennyiben a háttámla fejtámlával van felszerelve, a vizsgálathoz a fejtámlát (ha állítható) a legfelső helyzetbe kell állítani.
 3. CSOMAGRÖGZÍTŐ RENDSZERKÉNT HASZNÁLT HÁTTÁMLÁK ÉS ELVÁLASZTÓ RENDSZEREK DINAMIKAI VIZSGÁLATA
 3.1. A személygépkocsi karosszériáját szilárdan rögzíteni kell a vizsgálati szánhoz; ez a rögzítés nem erősítheti meg az üléstámlát és az elválasztó rendszert. A vizsgálati tömbök 2.1. vagy 2.2. szakasz szerinti elhelyezése után a személygépkocsi karosszériáját fékezni vagy – a kérelmező kérésére – gyorsítani kell úgy, hogy a görbe a 9. melléklet függelékében bemutatott ábra megjelölt területén maradjon, és a ΔV teljes sebességváltozás 50 + 0/–2 km legyen. A gyártó beleegyezésével a fent leírt vizsgálóimpulzus-sávot lehet használni az ezen előírás 6.3.1. szakasza szerinti ülésszilárdsági vizsgálat elvégzéséhez.
 9. MELLÉKLET
 Függelék
 A vizsgálati szán lassulási vagy gyorsulási tartománya az idő függvényében
 (Frontális ütközés szimulációja)


type: wikipedia

text:
(4880) Tovstonogov – planetoida z pasa głównego asteroid okrążająca Słońce w ciągu 4,37 lat w średniej odległości 2,67 j.a. Odkryła ją Ludmiła Czernych 14 października 1975 roku w Krymskim Obserwatorium Astrofizycznym w Naucznym. Nazwa planetoidy upamiętnia Gieorgija Towstonogowa (1913–1989) – radzieckiego producenta teatralnego, pisarza i krytyka sztuki.
 Zobacz też
 lista planetoid 4001–5000
 lista planetoid
 Przypisy
 Linki zewnętrzne
 Planetoidy pasa głównego
 Nazwane planetoidy
 Obiekty astronomiczne odkryte w 1975


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 15.1.2014
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 10/5
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 29/2014 AL COMISIEI
 din 19 decembrie 2013
 de înregistrare a unei denumiri în Registrul denumirilor de origine protejate și al indicațiilor geografice protejate [West Country Beef (IGP)]
 COMISIA EUROPEANĂ,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (UE) nr. 1151/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 noiembrie 2012 privind sistemele din domeniul calității produselor agricole și alimentare (1), în special articolul 52 alineatul (2),
 întrucât:
 (1)
 În conformitate cu articolul 50 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, cererea de înregistrare a denumirii „West Country Beef” depusă de Regatul Unit a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (2).
 (2)
 Deoarece Comisiei nu i s-a comunicat nicio declarație de opoziție în conformitate cu articolul 51 din Regulamentul (UE) nr. 1151/2012, această denumire trebuie, prin urmare, înregistrată,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Se înregistrează denumirea care figurează în anexa la prezentul regulament.
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 19 decembrie 2013.
 Pentru Comisie, pentru președinte
 Dacian CIOLOȘ
 Membru al Comisiei
 (1) JO L 343, 14.12.2012, p. 1.
 (2) JO C 231, 9.8.2013, p. 14.
 ANEXĂ
 Produse agricole destinate consumului uman enumerate în anexa I la tratat:
 Clasa 1.1. Carne și organe comestibile proaspete
 REGATUL UNIT
 West Country Beef (IGP)


type: caselaw

text:
 20.12.2008
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 327/9
 A Corte d'appello di Roma (Olaszország) által 2008. szeptember 12-én benyújtott előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS) kontra Daniela Lotti és Clara Matteucci
 (C-396/08. sz. ügy)
 (2008/C 327/14)
 Az eljárás nyelve: olasz
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Corte d'appello di Roma
 Az alapeljárás felei
 Felperes: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)
 Alperesek: Daniela Lotti és Clara Matteucci
 Az előzetes döntéshozatalra előterjesztett kérdések
 1)
 Megfelel-e a 97/81/EK irányelvnek (1), és különösen [melléklete] a megkülönböztetés tilalmának elvéről szóló 4. szakasz[á]nak azon olasz jogszabály (a 638/83. sz. törvény 7. cikkének (1) bekezdése), amelynek értelmében a vertikális részmunkaidős időszak folyamán nem munkavégzéssel töltött időszakokat nem kell a nyugdíjjogosultság megszerzése tekintetében járulékfizetési szolgálati időnek tekinteni?
 2)
 A fentebb hivatkozott olasz szabályozás megfelel-e az irányelvnek, és különösen [melléklete] 1. szakasz[á]nak, amely akként rendelkezik, hogy a nemzeti jogszabálynak elő kell segítenie a részmunkaidős foglalkoztatás fejlődését; 4. szakaszának; valamint 5. szakaszának, amely előírja a tagállamok számára azon jogi természetű akadályok kiküszöbölését, amelyek korlátozhatják a részmunkaidős foglalkoztatás lehetőségeit, mivel vitathatatlan, hogy a nem munkavégzéssel töltött hetek nyugdíj szempontjából történő beszámításának elmaradása jelentős mértékben visszatarthat a vertikális típusú részmunkaidő választásától?
 3)
 A megkülönböztetés tilalmának elvéről szóló 4. szakasz kiterjeszthető-e a részmunkaidős szerződések számos típusának körére, tekintettel arra, hogy a nemzeti szabályozás alapján horizontális részmunkaidő esetén, a vertikális részmunkaidőtől eltérően, a naptári évben ledolgozott munkaórák és járulékfizetéssel érintett órák azonos száma mellett, figyelembe kell venni a naptári év minden hetét?
 (1) Az UNICE, a CEEP és az ESZSZ által a részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodásról szóló, 1997. december 15-i 97/81/EK tanácsi irányelv – Melléklet: A részmunkaidős foglalkoztatásról kötött keretmegállapodás – HL 1998., L 14., 9. o.; magyar nyelvű különkiadás 5. fejezet, 3. kötet, 267. o.