type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
29.3.2016
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 C 111/43
 Sentenza del Tribunale della funzione pubblica (Seconda Sezione) del 17 febbraio 2016 — DE/EMA
 (Causa F-58/14) (1)
 ((Funzione pubblica - Agente temporaneo - Mancato rinnovo di un contratto a tempo determinato - Articolo 8, primo comma, del RAA - Modifica sostanziale della natura delle funzioni esercitate dall’agente - Interruzione della carriera - Riqualificazione di un contratto a tempo determinato in contratto a tempo indeterminato - Esclusione))
 (2016/C 111/52)
 Lingua processuale: l'inglese
 Parti
 Ricorrente: DE (rappresentanti: S. Rodrigues e A. Blot, avvocati)
 Convenuta: Agenzia europea per i medicinali EMA (rappresentanti: inizialmente S. Marino, T. Jabłoński e N. Rampal Olmedo, agenti, D. Waelbroeck e A. Duron, avvocati, successivamente S. Marino, T. Jabłoński, F. Cooney e N. Rampal Olmedo, agenti, D. Waelbroeck e A. Duron, avvocati)
 Oggetto
 La domanda di annullare la decisione di non rinnovare il contratto di agente temporaneo del ricorrente e di risarcire il danno che egli asserisce di aver subito.
 Dispositivo
 1)
 Il ricorso è respinto.
 2)
 DE sopporterà le proprie spese ed è condannato a sopportare le spese sostenute dall’Agenzia europea per i medicinali.
 (1) GU C 292 del 01/09/2014, pag. 63.


type: wikipedia

text:
Konge i Danmark: Frederik 4. 1699-1730 – Danmark i krig: Den store nordiske krig 1700-1721
 Se også 1715 (tal)
 Begivenheder
 25. april - slaget ved Femern, hvor skibet Hvide Ørn bliver erobret
 11. maj - det erobrede skib, Hvide Ørn ankommer til København og bliver inspiceret af Frederik d. 6. og admiral Gyldenløve
 8. august - slaget ved Rügen, hvor skibet Hvide Ørn bliver angrebet af to svenske linieskibe, Ösel og Gotland
 1. september - Ludvig 14. af Frankrig ("Solkongen") dør efter 72 år på tronen, og han er dermed den længst regerende monark i europæisk historie
 Født
 9. maj – Ole Henrik Møller, dansk skolemand og personalhistoriker (død 1796).
 Dødsfald
 1. september – Ludvig 14. af Frankrig
 Martin Conrad Biermann von Ehrenschild
 Eksterne henvisninger
 15
 Artikler om enkelte år


text:
 30.1.2010
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 C 24/29
 Begäran om förhandsavgörande framställd av Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgien) den 17 november 2009 — Koninklijke Philips Electronics NV mot Lucheng Meijing Industrial Company Ltd m.fl.
 (Mål C-446/09)
 2010/C 24/54
 Rättegångsspråk: nederländska
 Hänskjutande domstol
 Rechtbank van eerste aanleg te Antwerpen (Belgien)
 Parter i målet vid den nationella domstolen
 Sökande: Koninklijke Philips Electronics NV
 Svarande: Lucheng Meijing Industrial Company Ltd m.fl.
 Tolkningsfrågor
 Utgör artikel 6.2 b i förordning (EG) nr 3295/94 av den 22 december 1994 (den äldre tullförordningen) en bestämmelse om harmoniserad gemenskapsrätt som ska tillämpas av den domstol i en medlemsstat där rättighetsinnehavaren väcker talan i enlighet med artikel 7 i den förordningen och innebär denna bestämmelse att den nationella domstolen inte ska beakta att varorna har status som varor i tillfällig förvaring eller transiteras samt att den måste bedöma frågan som om varorna hade tillverkats i denna medlemsstat och därmed avgöra frågan huruvida dessa varor innebär intrång i den ifrågavarande immaterialrätten i enlighet med lagstiftningen i denna medlemsstat?


type: contracts

text:
 26.5.2005
 IT
 Gazzetta ufficiale dell’Unione europea
 L 133/35
 DECISIONE DEL COMITATO MISTO SEE
 n. 178/2004
 del 3 dicembre 2004
 che modifica il protocollo 21, sull'attuazione delle regole di concorrenza applicabili alle imprese, e il protocollo 23, sulla cooperazione fra gli organi di vigilanza, dell'accordo SEE
 IL COMITATO MISTO SEE,
 visto l'accordo sullo Spazio economico europeo, modificato dal protocollo che adegua l'accordo sullo Spazio economico europeo (di seguito «l'accordo»), in particolare l'articolo 98,
 considerando quanto segue:
 (1)
 Il protocollo 21 dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 130/2004 del 24 settembre 2004 (1).
 (2)
 Il protocollo 23 dell'accordo è stato modificato dalla decisione del Comitato misto SEE n. 130/2004 del 24 settembre 2004.
 (3)
 Occorre inserire nell'accordo il regolamento (CE) n. 773/2004 della Commissione, del 7 aprile 2004, relativo ai procedimenti svolti dalla Commissione a norma degli articoli 81 e 82 del trattato CE (2).
 (4)
 Il regolamento (CE) n. 773/2004 abroga i regolamenti (CE) n. 3385/94 (3), (CE) n. 2842/98 (4) e (CE) n. 2843/98 della Commissione (5), che sono inseriti nell'accordo e che devono quindi essere abrogati ai sensi del medesimo,
 DECIDE:
 Articolo 1
 Nel protocollo 21 dell'accordo, l'articolo 3 è modificato come segue.
 1.
 Il testo del punto 1(4) [regolamento (CE) n. 3385/94 della Commissione] è sostituito dal testo seguente:
 «32004 R 0773: regolamento (CE) n. 773/2004 della Commissione, del 7 aprile 2004, relativo ai procedimenti svolti dalla Commissione a norma degli articoli 81 e 82 del trattato CE (GU L 123 del 27.4.2004, pag. 18).»
 2.
 I punti 1(5) [regolamento (CE) n. 2842/98 della Commissione], 1(15) [regolamento (CE) n. 2842/98 della Commissione] e 1(16) [regolamento (CE) n. 2843/98 della Commissione] sono soppressi.
 Articolo 2
 Nel protocollo 23 dell'accordo, dopo l'articolo 10 è inserito il seguente articolo:
 «ACCESSO AL FASCICOLO
 Articolo 10 bis
 Quando un'autorità di vigilanza concede l'accesso al fascicolo istruttorio alle parti alle quali ha inviato una comunicazione di addebiti, il diritto di accesso al fascicolo non è esteso ai documenti interni dell'altra autorità di sorveglianza o delle autorità garanti della concorrenza degli Stati membri della CE e degli Stati EFTA. Il diritto di accesso al fascicolo non concerne neppure la corrispondenza scambiata tra le autorità di sorveglianza, tra un'autorità di sorveglianza e le autorità garanti della concorrenza degli Stati membri della CE o degli Stati EFTA oppure tra le autorità garanti della concorrenza degli Stati membri della CE o degli Stati EFTA quando tale corrispondenza è inserita nel fascicolo della competente autorità di sorveglianza.»
 Articolo 3
 Fanno fede i testi del regolamento (CE) n. 773/2004 nelle lingue islandese e norvegese, da pubblicare nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Articolo 4
 La presente decisione entra in vigore il 4 dicembre 2004, a condizione che tutte le notificazioni previste all'articolo 103, paragrafo 1, dell'accordo siano pervenute al comitato misto SEE (6) oppure, se successivo, il giorno in cui entra in vigore la decisione n. 130/2004 del 24 settembre 2004 del Comitato misto SEE.
 Articolo 5
 La presente decisione è pubblicata nella sezione SEE e nel supplemento SEE della Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
 Fatto a Bruxelles, il 3 dicembre 2004.
 Per il Comitato misto SEE
 Il presidente
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) GU L 64 del 10.4.2005, pag. 57.
 (2) GU L 123 del 27.4.2004, pag. 18.
 (3) GU L 377 del 31.12.1994, pag. 28.
 (4) GU L 354 del 30.12.1998, pag. 18.
 (5) GU L 354 del 30.12.1998, pag. 22.
 (6) Comunicata l'esistenza di obblighi costituzionali.


type: legislation

text:
 Avis juridique important
 |
 32002R1114
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1114/2002 af 26. juni 2002 om fastsættelse af, i hvilket omfang der kan accepteres ansøgninger, der blev indgivet i juni 2002 om importlicenser for toldkontingenter for indførsel af bestemte svinekødsprodukter for perioden 1. juli til 30. september 2002
 EF-Tidende nr. L 168 af 27/06/2002 s. 0032 - 0033
 Kommissionens forordning (EF) nr. 1114/2002af 26. juni 2002om fastsættelse af, i hvilket omfang der kan accepteres ansøgninger, der blev indgivet i juni 2002 om importlicenser for toldkontingenter for indførsel af bestemte svinekødsprodukter for perioden 1. juli til 30. september 2002KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR -under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1486/95 af 28. juni 1995 om åbning og forvaltning af toldkontingenter for indførsel af bestemte svinekødsprodukter(1), senest ændret ved forordning (EF) nr. 1006/2001(2), særlig artikel 5, stk. 5, ogud fra følgende betragtninger:(1) De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet for tredje kvartal af 2002, vedrører mængder, der er mindre end de disponible mængder, og de kan derfor imødekommes fuldt ud.(2) Den restmængde, der skal lægges til den disponible mængde i den følgende periode, bør bestemmes -UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:Artikel 11. Ansøgninger om importlicenser for perioden 1. juli til 30. september 2002, der er indgivet i henhold til forordning (EF) nr. 1486/95, imødekommes som anført i bilag I.2. For perioden 1. oktober til 31. december 2002 kan der i henhold til forordning (EF) nr. 1486/95 indgives ansøgninger om importlicenser for en samlet mængde som fastsat i bilag II.Artikel 2Denne forordning træder i kraft den 1. juli 2002.Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juni 2002.På Kommissionens vegneJ. M. Silva RodríguezGeneraldirektør for landbrug(1) EFT L 145 af 29.6.1995, s. 58.(2) EFT L 140 af 24.5.2001, s. 13.BILAG I>TABELPOSITION>BILAG II>TABELPOSITION>


text:
 12.1.2012
 RO
 Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 L 8/17
 REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 13/2012 AL CONSILIULUI
 din 6 ianuarie 2012
 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1292/2007 privind instituirea unei taxe antidumping definitive la importurile de folii din polietilen tereftalat (PET) originare din India
 CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
 având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
 având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatul (4) și articolul 11 alineatele (3), (5) și (6),
 având în vedere propunerea prezentată de către Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea Comitetului consultativ,
 întrucât:
 A. PROCEDURĂ
 1. Anchete anterioare și măsuri antidumping existente
 (1)
 În august 2001, prin Regulamentul (CE) nr. 1676/2001 (2), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de folii din polietilen tereftalat (PET) originare, printre altele, din India. Măsurile constau într-o taxă antidumping ad valorem cuprinsă între 0 % și 62,6 %, aplicată importurilor provenind de la producători-exportatori desemnați individual, cu un nivel al taxei reziduale aplicabil importurilor de la toate celelalte societăți de 53,3 %.
 (2)
 În august 2001, prin Decizia 2001/645/CE (3), Comisia a acceptat angajamentele de preț oferite de cinci producători indieni. Acceptarea angajamentelor a fost retrasă ulterior (4), în martie 2006.
 (3)
 În martie 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 366/2006 (5), Consiliul a modificat măsurile impuse de Regulamentul (CE) nr. 1676/2001. Taxa antidumping instituită varia între 0 % și 18 %, luând în considerare concluziile reexaminării efectuate în perspectiva expirării taxelor compensatorii definitive detaliate în Regulamentul (CE) nr. 367/2006 al Consiliului (6).
 (4)
 În septembrie 2006, prin Regulamentul (CE) nr. 1424/2006 (7), Consiliul a modificat, în urma unei noi solicitări din partea unui producător-exportator, Regulamentul (CE) nr. 1676/2001, în ceea ce privește un exportator indian. Regulamentul modificat a stabilit o marjă de dumping de 15,5 % pentru societățile cooperante neincluse în eșantion și un nivel al taxei antidumping aplicabil societății în cauză de 3,5 %, având în vedere marja de subvenție la export a societății respective, astfel cum a relevat ancheta antisubvenții care a dus la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 367/2006. Întrucât societatea nu dispunea de o taxă compensatorie individuală, s-a aplicat nivelul stabilit pentru toate celelalte societăți.
 (5)
 În noiembrie 2007, prin Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 (8), Consiliul a instituit o taxă antidumping definitivă la importurile de folii din PET originare din India, ca urmare a unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Prin același regulament s-a încheiat o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, al cărei domeniu de aplicare s-a limitat la examinarea dumpingului cu privire la un producător-exportator indian.
 (6)
 Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 a menținut, de asemenea, extinderea măsurilor pentru Brazilia și Israel, exceptând anumite societăți. Ultima modificare în acest sens la Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 a fost efectuată prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 806/2010 al Consiliului (9).
 (7)
 În ianuarie 2009, prin Regulamentul (CE) nr. 15/2009 (10), Consiliul, în urma unei reexaminări intermediare parțiale inițiate de Comisie din proprie inițiativă privind subvenționarea a cinci producători indieni de folii din PET, a modificat taxele antidumping definitive impuse respectivelor societăți prin Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 și taxele compensatorii definitive impuse respectivelor societăți prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006.
 (8)
 În mai 2011, prin Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 469/2011 (11), Consiliul a modificat Regulamentul (CE) nr. 1292/2007 și a ajustat, în consecință, nivelul taxelor antidumping, având în vedere expirarea, la 9 martie 2011 (12), a taxei compensatorii impuse prin Regulamentul (CE) nr. 367/2006.
 (9)
 Solicitantul acestei reexaminări intermediare – Ester Industries Limited – este supus în prezent unei taxe antidumping definitive de 29,3 %.
 2. Cerere pentru o reexaminare intermediară parțială
 (10)
 În iulie 2010, Comisia a primit o cerere pentru o reexaminare intermediară parțială în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază. Cererea, având domeniul de aplicare limitat la examinarea dumpingului, a fost depusă de Ester Industries Limited, un producător-exportator din India (denumit în continuare „Ester” sau „solicitantul”). În cererea sa, solicitantul a afirmat că împrejurările pe baza cărora au fost instituite măsurile s-au schimbat și că aceste schimbări sunt de durată. Solicitantul a furnizat elemente de probă prima facie conform cărora menținerea măsurii la nivelul său actual nu mai este necesară pentru a contrabalansa dumpingul prejudiciabil.
 3. Inițierea unei reexaminări
 (11)
 După ce a constatat, în urma consultării Comitetului consultativ, că există suficiente dovezi care să justifice inițierea unei reexaminări intermediare parțiale, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat la 29 octombrie 2010 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
 (13) (denumit în continuare „aviz de inițiere”), inițierea unei reexaminări intermediare parțiale, în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, având domeniul de aplicare limitat la examinarea dumpingului cu privire la solicitant.
 (12)
 Avizul de inițiere menționa faptul că, în funcție de constatările reexaminării, reexaminarea intermediară parțială urma să evalueze, de asemenea, necesitatea modificării nivelului taxei în vigoare aplicabile importurilor produsului vizat provenind de la producătorii-exportatori din țara în cauză nespecificați în mod individual la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1292/2007, respectiv nivelul taxei antidumping indicat ca fiind aplicabil „tuturor celorlalte societăți” din India.
 4. Anchetă
 (13)
 Ancheta cu privire la nivelul de dumping a cuprins perioada dintre 1 octombrie 2009 și 30 septembrie 2010 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”).
 (14)
 Comisia a informat oficial solicitantul, autoritățile din țara exportatoare și industria Uniunii cu privire la deschiderea unei reexaminări intermediare parțiale. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și exprima punctele de vedere în scris și de a fi audiate.
 (15)
 Pentru a obține informațiile necesare anchetei sale, Comisia a trimis un chestionar solicitantului și a primit răspunsul în termenul stabilit în acest scop.
 (16)
 Comisia a căutat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru stabilirea dumpingului. S-a efectuat o vizită de verificare în spațiile de lucru ale solicitantului.
 B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
 1. Produsul în cauză
 (17)
 Produsul vizat de această reexaminare este același cu cel definit în Regulamentul (CE) nr. 1292/2007, astfel cum a fost modificat ultima dată, care instituie măsurile în vigoare, respectiv folie din polietilen tereftalat (PET) originară din India, care intră în prezent sub incidența codurilor NC ex 3920 62 19 și ex 3920 62 90.
 2. Produsul similar
 (18)
 Ca și anchetele anterioare, și aceasta a demonstrat că foliile PET produse în India și exportate în Uniune și foliile PET produse și vândute intern, pe piața indiană, precum și foliile PET produse și vândute în UE de producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași utilizări de bază.
 (19)
 Aceste produse sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 C. DUMPING
 (a) Valoare normală
 (20)
 În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a examinat mai întâi dacă vânzările pe piața internă ale produsului similar, efectuate de solicitant către clienți independenți, sunt reprezentative, respectiv dacă volumul total al unor astfel de vânzări reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export corespunzătoare către Uniune.
 (21)
 Ulterior, Comisia a identificat tipurile de produs similar vândute de către societate pe piața internă care erau identice sau direct comparabile cu tipurile de produse vândute la export către Uniune.
 (22)
 Comisia a examinat, de asemenea, dacă vânzările pe piața internă ale solicitantului sunt reprezentative pentru fiecare tip de produs, respectiv dacă vânzările pe piața internă ale fiecărui tip de produs reprezintă cel puțin 5 % din volumul vânzărilor aceluiași tip de produs către Uniune. Pentru tipurile de produs vândute în cantități reprezentative, s-a examinat apoi dacă aceste vânzări au fost efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în conformitate cu articolul 2 alineatul (4) din regulamentul de bază.
 (23)
 Pentru a se determina dacă vânzările pe piața internă ale fiecărui tip de produs, vândut intern în cantități reprezentative, pot fi considerate ca fiind efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, s-a stabilit proporția de vânzări profitabile către clienți independenți pentru tipul de produs în cauză. În toate cazurile în care vânzările pe piața internă ale tipului de produs specific au fost realizate în cantități suficiente și în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală s-a bazat pe prețul intern real, calculat sub forma unei medii ponderate a tuturor vânzărilor de acest tip pe piața internă efectuate în cursul PAR.
 (24)
 Pentru celelalte tipuri de produse ale căror vânzări pe piața internă nu au fost reprezentative sau nu au fost efectuate în cadrul unor operațiuni comerciale normale, valoarea normală a fost interpretată în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază. Valoarea normală a fost determinată prin adăugarea la costurile de producție, ajustate după caz, ale tipurilor exportate, a unui procent rezonabil corespunzător cheltuielilor de vânzare, cheltuielilor generale și cheltuielilor administrative, precum și a unei marje rezonabile a profitului, pe baza datelor reale referitoare la producție și vânzări, în cadrul unor operațiuni comerciale normale, ale produsului similar de către producătorul-exportator care face obiectul anchetei, în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) prima teză din regulamentul de bază.
 (b) Preț de export
 (25)
 În cadrul reexaminării intermediare anterioare, care a dus la adoptarea Regulamentului (CE) nr. 366/2006, s-a stabilit că angajamentele de preț au influențat prețurile de export practicate anterior și le-a făcut necorespunzătoare pentru determinarea practicilor de export viitoare. În cadrul respectivei reexaminări intermediare, având în vedere că Ester vindea produsul în cauză în cantități substanțiale pe piața mondială, s-a hotărât stabilirea prețului de export pe baza prețurilor plătite efectiv sau plătibile tuturor țărilor terțe.
 (26)
 Se reamintește faptul că acceptarea angajamentelor de preț a fost retrasă în martie 2006, respectiv cu mai mult de trei ani înainte de PAR actuală. Prin urmare, prețurile practicate de Ester la exporturile către Uniune în cadrul PAR actuale nu au fost influențate de niciun angajament de preț. Astfel, se poate concluziona că acestea pot fi considerate corespunzătoare pentru determinarea practicilor de export viitoare.
 (27)
 Întrucât toate vânzările la export ale solicitantului către Uniune au fost realizate direct către clienți independenți, prețul de export a fost stabilit pe baza prețurilor plătite efectiv sau plătibile pentru produsul în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază.
 (c) Comparație
 (28)
 Comparația între valoarea normală medie ponderată și prețul de export mediu ponderat a fost efectuată la nivelul franco fabrică și la același stadiu comercial. În vederea asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, de diferențele constatate în ceea ce privește factorii care au afectat prețurile și comparabilitatea acestora. În acest scop, s-a ținut cont în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele în materie de transport, asigurare, manipulare, încărcare și costuri auxiliare, comisioane, costuri financiare și costuri de ambalare plătite, după caz, de solicitant, în mod justificat.
 (29)
 Solicitantul a susținut că, în comparație cu ancheta de reexaminare intermediară anterioară, oferă clienților săi o gamă mai diversificată de straturi de acoperire chimice, iar acest aspect trebuie luat în considerare în momentul clasificării produsului în cauză în diferite tipuri de produs. Cu toate acestea, societatea nu a demonstrat că diferitele tipuri de straturi de acoperire chimice au afectat comparabilitatea prețurilor și că, în special, clienții plăteau în mod constant prețuri diferite pe piața internă și pe piața de export a UE, în funcție de tipul de strat de acoperire chimic. Prin urmare, trebuie menținută clasificarea produsului aplicată în cadrul anchetelor anterioare, iar pretenția trebuie respinsă.
 (30)
 Solicitantul a invocat, de asemenea, o ajustare a prețului de export, pe baza beneficiilor primite la export în cadrul sistemului de credite pentru taxele de import (DEPB – Duty Entitlement Passbook Scheme) acordate ulterior exportului. În această privință, s-a constatat că acest sistem prevedea că se puteau utiliza creditele primite la exportul produsului în cauză pentru a achita drepturile vamale datorate la importurile oricăreia dintre mărfuri sau că acestea puteau fi vândute liber altor societăți. De asemenea, nu există nicio obligație ca mărfurile importate să fie utilizate doar la fabricarea produsului exportat în cauză. Ester nu a demonstrat că beneficiul oferit în cadrul sistemului DEPB afecta comparabilitatea prețurilor și că, în special, clienții plăteau în mod constant prețuri diferite pe piața internă ca urmare a beneficiilor obținute în cadrul sistemului DEPB. Prin urmare, pretenția a fost respinsă.
 (31)
 Solicitantul a invocat, de asemenea, o ajustare a prețului de export, pe baza beneficiilor primite la export în cadrul sistemului taxelor preferențiale la importul de mijloace de producție [Export Promotion Capital Goods Scheme (EPCG)] și în cadrul sistemului creditelor de export. În această privință, trebuie subliniat faptul că, la fel ca în cazul altor sisteme menționate mai sus, nu există nicio restricție conform căreia bunurile importate în cadrul sistemului EPCG ar trebui utilizate la fabricarea produsului exportat în cauză. În al doilea rând, solicitantul nu a prezentat nicio dovadă a unei legături explicite între prețurile bunurilor exportate și beneficiile obținute în cadrul sistemelor EPCG și al „creditelor de export”. În fine, solicitantul nu a demonstrat că beneficiile din cadrul acestor două sisteme a afectat comparabilitatea prețurilor și, în special, că prețurile plătite de consumatori pe piața internă au fost diferite din cauza beneficiilor obținute în cadrul sistemelor ECPG și al „creditelor de export”. Prin urmare, pretenția trebuie refuzată.
 (d) Marjă de dumping
 (32)
 În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată în funcție de tip a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pentru tipul corespunzător de produs în cauză. În urma observațiilor privind informațiile comunicate, menționate la considerentele 44 și 45 de mai jos, marja de dumping, exprimată ca procent din prețul de import CIF la frontiera Uniunii, fără plata taxelor vamale, este de 8,3 %.
 D. CARACTERUL DURABIL AL SCHIMBĂRII ÎMPREJURĂRILOR
 (33)
 În conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, s-a examinat, de asemenea, dacă schimbarea împrejurărilor ar putea fi considerată, în mod rezonabil, ca având un caracter durabil.
 (34)
 În această privință, ancheta a indicat că Ester a adoptat într-adevăr o serie de măsuri pentru reducerea costurilor și îmbunătățirea eficienței. În special, societatea s-a modernizat și a construit o nouă linie de producție. În plus, ca urmare a creșterii considerabile a producției, cheltuielile de regie au înregistrat o scădere substanțială. De asemenea, societatea a început să se aprovizioneze cu materii prime mai eficient (dintr-o zonă mai apropiată) și a reușit, astfel, să își reducă semnificativ cheltuielile de transport. Această reducere a costurilor are un impact direct asupra marjei de dumping. Prin urmare, această schimbare a împrejurărilor poate fi considerată ca având un caracter durabil.
 (35)
 În ceea ce privește prețul de export, ancheta a indicat o anumită stabilitate a politicilor de preț ale Ester pe o perioadă lungă de timp, între 2006 (anul abrogării angajamentului) și 2010 (aproape sfârșitul PAR). Având în vedere modificarea respectivă a metodologiei pentru stabilirea prețului practicat de Ester la exporturile către Uniune descrisă la considerentele 24 și 25 de mai sus și stabilitatea prețurilor menționată anterior, există probabilitatea ca marja de dumping nou calculată să aibă un caracter durabil.
 (36)
 Prin urmare, s-a considerat că este puțin probabil ca împrejurările care au condus la inițierea prezentei reexaminări intermediare să se schimbe în viitorul previzibil într-un mod care să afecteze constatările reexaminării intermediare. În consecință, s-a concluzionat că schimbarea împrejurărilor are caracter durabil și că aplicarea măsurii la nivelul său actual nu mai este justificată.
 E. MĂSURI ANTIDUMPING
 (37)
 Un producător-exportator a argumentat că marja de dumping medie a eșantionului trebuie recalculată în cazul în care reexaminarea intermediară actuală ar avea drept rezultat o marjă de dumping mai scăzută pentru Ester (care s-a numărat printre societățile incluse în eșantion) decât cea stabilită anterior. Trebuie reamintit faptul că domeniul de aplicare al reexaminării intermediare parțiale actuale în temeiul articolului 11 alineatul (3) din regulamentul de bază este limitat în mod explicit la reexaminarea marjei de dumping a solicitantului, un exportator individual, respectiv Ester. Prin urmare, ancheta s-a limitat la împrejurările specifice ale solicitantului, ținând seama de toate elementele de probă relevante și documentate corespunzător (14). Concluziile la care s-a ajuns pe această bază nu sunt pertinente pentru celelalte societăți incluse în eșantion sau pentru orice alt producător-exportator din țara în cauză.
 (38)
 Se consideră că stabilirea unei noi marje de dumping medii a eșantionului în temeiul articolului 9 alineatul (6) din regulamentul de bază în astfel de împrejurări nu este nici posibilă din punct de vedere juridic, nici adecvată din punct de vedere economic din următoarele motive. Într-adevăr, trebuie reamintit faptul că se va apela la calcularea unei marje de dumping medii a eșantionului doar în cazul în care, în contextul unei anumite anchete, se consideră că numărul exportatorilor este atât de mare, încât anchetarea individuală a tuturor exportatorilor cooperanți ar reprezenta o sarcină nejustificată pentru instituții și ar pune în pericol finalizarea anchetei în termenul limită obligatoriu prevăzut în regulamentul de bază. Se presupune apoi că un calcul al marjei medii ponderate pe baza marjelor de dumping ale exportatorilor incluși în eșantion este reprezentativ pentru marja de dumping a exportatorilor cooperanți neincluși în eșantion. Această situație poate fi posibilă doar în cazul în care un astfel de calcul este efectuat pe baza marjelor de dumping aferente aceleiași perioade de timp. Niciuna dintre împrejurările menționate anterior nu este prezentă în contextul unei reexaminări intermediare parțiale limitate la o societate inclusă inițial în eșantion, precum ancheta de față. În consecință, s-a concluzionat că împrejurările faptice ale reexaminării intermediare parțiale actuale împiedică, prin natura lor, în mod evident aplicarea dispozițiilor prevăzute la articolul 9 alineatul (6).
 (39)
 Trebuie reamintit faptul că afirmația din avizul de inițiere, potrivit căreia „în cazul în care se constată că măsurile ar trebui eliminate sau modificate în ceea ce îl privește pe solicitant, poate fi necesară modificarea nivelului taxei aplicate în prezent importurilor produsului în cauză provenind de la alte societăți din India” presupune că, drept rezultat al reexaminării, taxa reziduală poate crește, pentru a se evita eludarea (15). Întrucât taxa solicitantului este revizuită în sens descrescător, dispoziția menționată anterior din avizul de inițiere nu este relevantă.
 (40)
 Având în vedere motivele descrise la considerentele 37-39, pretenția că trebuie recalculată marja de dumping medie a eșantionului trebuie respinsă.
 (41)
 Părțile interesate au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a intenționat să se propună modificarea nivelului taxei aplicabile solicitantului și au avut posibilitatea să formuleze observații.
 (42)
 Solicitantul și-a reafirmat pretențiile referitoare la clasificarea produsului, menționate la considerentul 29, precum și pretențiile referitoare la ajustarea corespunzătoare impozitării la import ca urmare a beneficiilor din cadrul sistemelor DEPD, ECPG și al „creditelor de export”, astfel cum sunt precizate în considerentele 30 și 31. Cu toate acestea, întrucât nu au fost prezentate elemente noi care ar fi putut afecta concluziile Comisiei, pretențiile a trebuit să fie respinse.
 (43)
 Solicitantul a contestat, de asemenea, metoda de calcul a valorii CIF a acelor tranzacții care au fost efectuate pe baza prețului FOB. La stabilirea valorii unitare CIF, Comisia a stabilit o legătură între costul total de navlu plătit de societate și toate tranzacțiile la export, inclusiv tranzacțiile FOB. Societatea a pretins că costul total de navlu ar fi trebuit să fie corelat numai cu tranzacțiile CIF. Această pretenție a fost acceptată.
 (44)
 În fine, solicitantul a susținut că nu toate vânzările de eșantioane fuseseră excluse din determinarea marjei de dumping. Această obiecție a fost, de asemenea, acceptată.
 (45)
 În urma anchetei de reexaminare, marja de dumping revizuită propusă și taxa antidumping care ar fi aplicată importurilor produsului în cauză fabricat de Ester Industries Limited este de 8,3 %,
 ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
 Articolul 1
 Rubrica referitoare la Ester Industries Limited, din tabelul de la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1292/2007, se înlocuiește cu următorul text:
 „Ester Industries Limited, DLF City, Phase II, Sector 25, Gurgaon, Haryana – 122022, India
 8,3
 A026”
 Articolul 2
 Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
 Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
 Adoptat la Bruxelles, 6 ianuarie 2012.
 Pentru Consiliu
 Președintele
 N. WAMMEN
 (1) JO L 343, 22.12.2009, p. 51.
 (2) JO L 227, 23.8.2001, p. 1.
 (3) JO L 227, 23.8.2001, p. 56.
 (4) JO L 68, 8.3.2006, p. 37.
 (5) JO L 68, 8.3.2006, p. 6.
 (6) JO L 68, 8.3.2006, p. 15.
 (7) JO L 270, 29.9.2006, p. 1.
 (8) JO L 288, 6.11.2007, p. 1.
 (9) JO L 242, 15.9.2010, p. 6.
 (10) JO L 6, 10.1.2009, p. 1.
 (11) JO L 129, 17.5.2011, p. 1.
 (12) Aviz de expirare (JO C 68, 3.3.2011, p. 6).
 (13) JO C 294, 29.10.2010, p. 10.
 (14) Hotărârea Tribunalului din 17 decembrie 2010, EWRIA și alții/Comisia, Cauza T-369/08, punctele 7 și 79, și jurisprudența citată la punctele respective.
 (15) Regulamentul de punere în aplicare (UE) nr. 270/2010 al Consiliului din 29 martie 2010 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 452/2007 de impunere a unei taxe antidumping definitive la importurile de mese de călcat originare, printre altele, din Republica Populară Chineză (JO L 84, 31.3.2010, p. 13).


text:
 18.2.2012
 LV
 Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
 C 49/16
 Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 1. decembrī iesniedza Supremo Tribunal Administrativo (Portugāle) — TVI Televisão Independente SA/Fazenda Pública
 (Lieta C-618/11)
 2012/C 49/26
 Tiesvedības valoda — portugāļu
 Iesniedzējtiesa
 Supremo Tribunal Administrativo
 Lietas dalībnieki pamata procesā
 Prasītāja: TVI Televisão Independente SA
 Atbildētāja: Fazenda Pública
 Prejudiciālie jautājumi
 1.
 Vai CIVA [Código do Imposto sobre o Valor Acrescentado] 16. panta 1. punkts atbilstoši pārsūdzētajā spriedumā sniegtajai interpretācijai (no kura izriet, ka nodeva par komercreklāmu publisku demonstrēšanu ir cieši saistīta ar reklāmas pakalpojumu sniegšanu un tādējādi tā būtu jāiekļauj sniegto pakalpojumu nodokļa bāzē PVN mērķiem) ir saderīgs ar Direktīvas 77/388/EK (1) 11. panta A daļas 1. punkta a) apakšpunktā (tagad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK (2) 73. pants) paredzētajiem noteikumiem, it īpaši, jēdzienam “atlīdzība, kuru pakalpojumu sniedzējs par šiem darījumiem ir saņēmis vai saņems”?
 2.
 Vai CIVA 16. panta 6. punkta c) apakšpunkts atbilstoši pārsūdzētajā spriedumā sniegtajai interpretācijai (ka nodeva par komercreklāmu publisku demonstrēšanu nav uzskatāma par summu, kas samaksāta pakalpojumu saņēmēja vārdā un interesēs, lai gan tā ir iegrāmatota trešās personas pagaidu kontos un to tiek paredzēts samaksāt valsts iestādēm, līdz ar to tā netiek izslēgta no nodokļu bāzes PVN mērķiem) ir saderīgs ar Direktīvas 77/388/EK 11. panta A daļas 3. punkta c) apakšpunktā (tagad — Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK 79. panta c) punkts) paredzēto noteikumu, īpaši jēdzienu “summas, ko nodokļa maksātājs saņēmis no pircēja kā tādu izmaksu atmaksāšanu, kuras veiktas pircēja vārdā un interesēs un kuras iegrāmatotas šā nodokļa maksātāja pagaidu kontā”?
 (1) Padomes 1977. gada 17. maija Sestā direktīva 77/388/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem — Kopēja pievienotās vērtības nodokļu sistēma: vienota aprēķinu bāze (OV L 145, 1. lpp.).
 (2) Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).


text:
 25.8.2014
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 282/2
 A Bíróság (második tanács) 2014. június 12-i ítélete – Deltafina SpA kontra Európai Bizottság
 (C-578/11. P. sz. ügy) (1)
 ((Fellebbezés - Kartellek - A nyersdohány felvásárlásának és elsődleges feldolgozásának olasz piaca - Az EK 81. cikk megsértését megállapító határozat - Bírságmentesség - Együttműködési kötelezettség - Védelemhez való jog - A bírósági felülvizsgálat korlátai - Tisztességes eljáráshoz való jog - A tanúk és a felek kihallgatása, illetve meghallgatása - Ésszerű határidő - Az egyenlő bánásmód elve))
 2014/C 282/02
 Az eljárás nyelve: olasz
 Felek
 Fellebbező: Deltafina SpA (képviselők: J.-F. Bellis, F. Di Gianni és G. Coppo avvocati)
 A másik fél az eljárásban: Európai Bizottság (képviselők: É. Gippini Fournier és L. Malferrari meghatalmazottak)
 Rendelkező rész
 1)
 A Bíróság a fellebbezést elutasítja.
 2)
 A Bíróság a Deltafina SpA-t kötelezi a költségek viselésére.
 (1) HL C 25., 2012.1.28.


text:
 Tähtis õiguslik teade
 |
 52009PC0135
 [pic] | EUROOPA ÜHENDUSTE KOMISJON |Brüssel, 25.3.2009KOM(2009) 135 lõplik2009/ 0049 (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU RAAMOTSUS,milles käsitletakse laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise ning lapsporno vastast võitlust ja millega tunnistatakse kehtetuks raamotsus 2004/68/JSK{SEK(2009) 355}{SEK(2009) 356}SELETUSKIRI1. ETTEPANEKU TAUST- Ettepaneku põhjused ja eesmärgidLaste seksuaalne kuritarvitamine ja ärakasutamine on eriti rasked kuriteovormid, sest need on suunatud laste vastu, kellel on õigus erikaitsele ja -hoolitsusele. Sellised kuriteod põhjustavad ohvrile pikaajalist füüsilist, psühholoogilist ja sotsiaalset kahju, mille jätkumine ohustab tänapäeva ühiskonna põhiväärtusi, mis on seotud lastele pakutava erikaitsega ja usaldusega asjaomaste riiklike institutsioonide vastu. Kuigi täpsed ja usaldusväärsed statistilised andmed puuduvad, nähtub uuringutest, et Euroopas kogeb tõenäoliselt märkimisväärne osa lastest lapsepõlves seksuaalset vägivalda. Ka teadusuuringud kinnitavad, et aja jooksul ei ole see probleem mitte vähenenud, vaid seksuaalse vägivalla teatud vormide levik hoopis suureneb.Euroopa Liidu üldine poliitikaeesmärk selles valdkonnas on Euroopa Liidu lepingu artikli 29 kohaselt tõkestada laste vastu suunatud süütegusid, sealhulgas laste seksuaalset kuritarvitamist ja ärakasutamist, ning võidelda nende vastu. Selleks tuleks kolmanda samba raames luua senisest sidusam ja tõhusam raamistik nimetatud kuritegude vastu võitlemiseks. Erieesmärgid on esitada kuritegude eest tõhusalt süüdistusi, kaitsta ohvrite õigusi, tõkestada laste seksuaalset ärakasutamist ja kuritarvitamist ning luua tõhus järelevalvesüsteem.- Üldine taustLapsohvrite puhul on kõnealuse probleemi peamine põhjus nende haavatavus, mis tuleneb mitmest asjaolust. Puudulikud õiguskaitsemehhanismid aitavad kaasa kõnealuse probleemi levikule ja süvenemisele, sest süütegude teatud vormid on piiriülesed. Ohvrid ei soovi kuritarvitamisest teatada, lahknevused riikide kriminaalõiguses ja –menetluses võivad põhjustada erinevusi uurimises ja süüdistuse esitamises ning süüdimõistetud õigusrikkujad võivad jääda pärast karistuse ärakandmist ohtlikuks. Infotehnoloogia areng on muutnud nimetatud probleemid veelgi teravamaks, sest on teinud laste seksuaalset kuritarvitamist kujutavate visuaalsete materjalide tootmise ja levitamise lihtsamaks, pakkudes samal ajal õigusrikkujatele anonüümsust ja hajutades vastutuse mitme jurisdiktsiooni vahel. Reisimise lihtsus ja sissetulekute erinevused õhutavad lastega seotud seksiturismi, mis toob sageli kaasa selle, et laste vastu suunatud seksuaalse iseloomuga suutegudes süüdimõistetud isikud saavad välismaal karistamatult toime panna uusi süütegusid. Lisaks süüdistuse esitamise keerukusele võib organiseeritud kuritegevus teenida vähese riskiga märkimisväärset kasumit.Mõnda nimetatud probleemi on erineval määral käsitletud riiklikes õigusaktides. Samas ei ole riiklikud õigusaktid piisavalt tugevad ega järjekindlad, et anda kõnealusele probleemile jõuline sotsiaalne vastus.Hiljuti vastuvõetud Euroopa Nõukogu konventsioon ETS nr 201 laste kaitse kohta seksuaalse ärakasutamise ja kuritarvitamise eest (edaspidi „Euroopa Nõukogu konventsioon”) on praegu vaieldamatult kõrgeim rahvusvaheline standard laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise eest kaitsmise valdkonnas. Üleilmselt on peamine rahvusvaheline standard lapse õiguste konventsiooni laste müüki, lasteprostitutsiooni ja -pornograafiat käsitlev fakultatiivprotokoll, mis võeti vastu 2000. aastal. Ometi ei ole kõik liikmesriigid nimetatud konventsiooniga veel ühinenud.- Ettepaneku valdkonnas kehtivad õigusnormidELi tasandil on nõukogu raamotsusega 2004/68/JSK ette nähtud liikmesriikide õigusaktide minimaalne ühtlustamine, et kriminaliseerida laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise kõige raskemad vormid, laiendada riiklikku jurisdiktsiooni ja näha ette ohvritele pakutav minimaalne abi. Kuigi praktikas nõudeid üldiselt täidetakse, on raamotsusel mitmeid puudujääke. Nimelt ühtlustatakse sellega õigusakte ainult teatud piiratud hulga süütegude osas, selles ei käsitleta uusi kuritarvitamise ja ärakasutamise vorme, mille puhul kasutatakse infotehnoloogiat, sellega ei kõrvaldata takistusi väljaspool riiklikku territooriumi toimepandud süüteo eest süüdistuse esitamiselt, selles ei arvestata lapsohvrite kõigi erivajadustega ning see ei sisalda piisavaid meetmeid süütegude tõkestamiseks.Muud ELi jõustunud või ettevalmistatavad algatused hõlmavad osaliselt teatud probleeme, mis mõjutavad ka laste vastu suunatud seksuaalse iseloomuga väärtegusid. Sellised algatused on järgmised: nõukogu 29. mai 2000. aasta otsus 2000/375/JSK lapsporno vastase võitluse kohta Internetis, nõukogu 13. juuni 2002. aasta raamotsus 2002/584/JSK Euroopa vahistamismääruse ja liikmesriikidevahelise üleandmiskorra kohta, nõukogu 24. veebruari 2005. aasta raamotsus 2005/222/JSK infosüsteemide vastu suunatud rünnete kohta, Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta otsus nr 854/2005/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse mitmeaastane programm Interneti ja uute sidustehnoloogiate turvalisema kasutamise edendamiseks, ning nõukogu 27. novembri 2008. aasta raamotsus 2008/947/JSK vastastikuse tunnustamise põhimõtte kohaldamise kohta kohtuotsuste ja vangistuse tingimisi kohaldamata jätmist käsitlevate otsuste suhtes, et teostada tingimuslike meetmete ja alternatiivsete mõjutusvahendite järelevalvet.- Kooskõla Euroopa Liidu muude tegevuspõhimõtete ja eesmärkidegaEesmärgid on täielikult kooskõlas ELi poliitikaga edendada, kaitsta ja järgida lapse õigusi ELi sise- ja välispoliitikas. EL on lapse õiguste kaitset selgesõnaliselt tunnustanud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, täpsemalt selle artiklis 24. Lisaks seadis komisjon oma teatises Euroopa Liidu lapse õiguste strateegia väljatöötamine endale eesmärgi kasutada võimalikult suurel määral ära oma olemasolevaid tegevuskavasid ja vahendeid, osaliselt kavatsusega kaitsta lapsi vägivalla ja seksuaalse ärakasutamise eest ELis ja väljaspool seda. Eesmärgid on kooskõlas ka turvalisema Interneti programmiga, mis on loodud Interneti ja uute sidustehnoloogiate turvalisema kasutamise edendamiseks, eriti juhul, kui kasutajad on lapsed, ning ebaseadusliku sisuga materjalide vastu võitlemiseksKäesolevat ettepanekut analüüsiti põhjalikult, et tagada selle sätete täielik kooskõla põhiõigustega, eelkõige inimväärikusega, piinamise ja ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeluga, lapse õigustega, õigusega vabadusele ja turvalisusele, sõna- ja teabevabadusega, isikuandmete kaitsega, õigusega tõhusale õiguskaitsevahendile ja õiglasele kohtulikule arutamisele ning kuritegude ja karistuste seaduslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõttega.Erilist tähelepanu pöörati ELi põhiõiguste harta artiklile 24, milles on sätestatud positiivne kohustus toimida selliselt, et oleks tagatud lapse vajalik kaitse. Kõnealuses artiklis on sätestatud, et lastel on õigus heaoluks vajalikule kaitsele ja hoolitsusele. Lisaks nõutakse, et kõigis lastega seotud toimingutes, mida teevad avalik-õiguslikud asutused või eraõiguslikud institutsioonid, tuleb esikohale seada lapse huvid, mis on sätestatud ka ÜRO lapse õiguste konventsioonis.Sätteid, millega kriminaliseeritakse uued Interneti kuritarvitamise vormid, tunnustatakse uurimise erimeetodeid, keelustatakse teatud tegevus ja milles käsitletakse teabevahetust eesmärgiga tagada rakendamine kogu ELis, analüüsiti eelkõige seoses era- ja perekonnaelu austamise ning isikuandmete kaitsega (Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikkel 8 ning ELi põhiõiguste harta artiklid 7 ja 8). Sätteid, millega tõhustatakse õiguskaitset laste kuritarvitamist kujutavate materjalide avaldamise ja levitamise, lapsporno reklaamimise või laste seksuaalse kuritarvitamise julgustamise vastu ning milles käsitletakse mehhanisme, millega tõkestada juurdepääs lapspornot sisaldavatele veebilehtedele, kontrolliti eelkõige seoses sõnavabadusega (Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikkel 10 ja ELi põhiõiguste harta artikkel 11).2. KONSULTEERIMINE HUVITATUD ISIKUTEGA JA MÕJU HINDAMINE- Konsulteerimine huvitatud isikutegaKonsultatsioonimeetodid, peamised sihtvaldkonnad ja vastajate üldiseloomustusPaljude asjaomase valdkonna ekspertidega konsulteeriti kolmel koosolekul, kus käsitleti nii laste seksuaalset kuritarvitamist ja ärakasutamist kui ka inimkaubandust. Ekspertide hulka kuulusid eelkõige liikmesriikide valitsuste esindajad, komisjoni inimkaubanduse eksperdirühma liikmed, rahvusvahelised organisatsioonid, nimelt Euroopa Nõukogu ja UNICEF, valitsusvälised organisatsioonid, akadeemilised ringkonnad ja uurimiskeskused ning muud avalik-õiguslikud asutused. Mitmed eksperdid ja organisatsioonid on seejärel pöördumisi saatnud ja teavet esitanud.Vastuste kokkuvõte ja nende arvessevõtmineKonsultatsiooni raames rõhutati peamiselt järgmisi vajadusi:- inkorporeerida Euroopa Nõukogu konventsiooni parandused;- kriminaliseerida kuritarvitamise vormid, mida kehtiv raamotsus ei hõlma, eelkõige süüteo uued vormid, mille puhul kasutatakse infotehnoloogiat;- kõrvaldada takistused piiriüleste juhtumite uurimiselt ja nende eest süüdistuse esitamiselt;- tagada ohvritele igakülgne kaitse, eelkõige uurimise ja kriminaalmenetluse ajal;- tõkestada sekkumisprogrammide ja ravi abil süütegude toimepanemist;- tagada, et ühes riigis ohtlike õigusrikkujate suhtes tehtud süüdimõistvad kohtuotsused ja võetud turvameetmed oleksid tõhusad kõigis liikmesriikides.Konsultatsiooni ajal saadud tagasisidet on arvesse võetud mõju hindamisel. Mitmeid konsultatsiooniprotsessis esitatud erinevate sidusrühmade ettepanekuid ei ole mõjuhinnangus esitatud erinevatel põhjustel ettepanekusse lisatud.- Eksperdiarvamuste kogumine ja kasutamineVälisekspertide arvamusi ei olnud vaja kasutada.- Mõju hindamineHinnati mitmeid poliitikavõimalusi eesmärgi saavutamiseks.- 1. valikuvõimalus: ELi tasandil uusi meetmeid ei võetaEL ei võtaks uusi meetmeid (õigusaktid, poliitikaga mitteseotud vahendid, rahaline toetus), et võidelda laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise vastu, ning liikmesriigid saaksid jätkata Euroopa Nõukogu konventsiooni allakirjutamise ja ratifitseerimise protsessi.- 2. valikuvõimalus: kehtivate õigusaktide täiendamine õigusloomeväliste meetmetegaELi kehtivaid õigusakte, eelkõige raamotsust 2004/68/JSK, ei muudetaks. Selle asemel võiks võtta õigusloomeväliseid meetmeid, et toetada riiklike õigusaktide kooskõlastatud rakendamist. Need hõlmaksid teabe ja kogemuste vahetamist süüdistuste esitamise, kaitse ja tõkestamise vallas, teadlikkuse parandamist, koostööd erasektoriga, isereguleerimise ergutamist ja andmete kogumise mehhanismide loomist.- 3. valikuvõimalus: uued õigusaktid, milles käsitletakse õigusrikkujatele süüdistuste esitamist, ohvrite kaitset ja süütegude tõkestamistVastu võetaks uus raamotsus, millesse inkorporeeritaks kehtiv raamotsus, Euroopa Nõukogu konventsiooni teatud sätted ja täiendavad osad, mis ei sisaldu kummaski nimetatud õigusaktis. Need hõlmaksid süüdistuste esitamist õigusrikkujatele, ohvrite kaitset ja süütegude tõkestamist.- 4. valikuvõimalus: uus laialdane õigusakt, et tõhustada süüdistuste esitamist õigusrikkujatele, ohvrite kaitset ja süütegude tõkestamist (3. võimalus), ning õigusloomevälised meetmed (2. võimalus)Kehtivat raamotsust 2004/68/JSK täiendataks nii ELi meetmega, et muuta kriminaalõigust ja -menetlust, kaitsta ohvreid ja tõkestada süütegusid, nagu see on esitatud 3. võimaluses, kui ka õigusloomeväliste meetmetega, nagu neid on kirjeldatud 2. võimaluses, et täiustada riiklike õigusaktide rakendamist.Pärast majandusliku ja sotsiaalse ning põhiõigustele avalduva mõju analüüsimist leiti, et 3. ja 4. võimalus pakuvad parimat viisi lahendada asjaomaseid probleeme ja saavutada ettepaneku eesmärke. Eelistatuim oleks 4. valikuvõimalus, millele järgneb 3. valikuvõimalus.Komisjon korraldas tööprogrammis ettenähtud mõju hindamise, mille aruanne on kättesaadav veebilehel:http://ec.europa.eu/governance/impact/cia_2009_en.htm3. ETTEPANEKU ÕIGUSLIK KÜLG- Kavandatud meetmete kokkuvõteRaamotsusega tunnistatakse kehtetuks ja inkorporeeritakse raamotsus 2004/68/JSK ning lisatakse järgmised uued osad:- kriminaalõigus üldiseltLaste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise rasked vormid, mida ELi õigusaktides ei ole seni käsitletud, kriminaliseeritaks. Need hõlmavad näiteks reisi kavandamist seksuaalse kuritarvitamise eesmärgil, mis on eriti asjakohane, kuigi mitte ainult, lastega seotud seksiturismi raames. Lapsporno määratlust muudetakse, et ühtlustada see Euroopa Nõukogu konventsiooni ja fakultatiivprotokolliga. Erilist tähelepanu pööratakse süütegudele, mis on toime pandud eriti haavatavas olukorras olevate laste suhtes, nagu saatjata lapsed.- uued kuriteod IT-keskkonnasSeksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise uued vormid, mida soodustab infotehnoloogia kasutamine, kriminaliseeritaks. Nende hulka kuulub teadlikult juurdepääsu saamine lapspornole, et hõlmata juhtumid, kus lapsporno vaatamist veebisaitidelt ilma selle allalaadimise või visuaalsete materjalide salvestamiseta ei käsitata lapsporno omamise ega hankimisena. Samuti inkorporeeritakse uus süütegu, milleks on lapse seksuaalne ahvatlemine ja mille puhul järgitakse väga täpselt Euroopa Nõukogu konventsioonis kokkulepitud sõnastust.- kriminaaluurimine ja kriminaalmenetluste algatamineKehtestataks mitu sätet, et aidata kaasa süütegude uurimisele ja nende eest süüdistuste esitamisele. Lisatakse mehhanism mitme jurisdiktsiooni alla kuuluvate juhtumite eest süüdistuste esitamise kooskõlastamiseks, mille võib välja jätta, kui vastu võetakse raamotsuse ettepanek kohtualluvuskonfliktide ennetamise ja lahendamise kohta kriminaalmenetluses[1].- süüdistuste esitamine välismaal toimepandud süütegude eestJurisdiktsiooni eeskirju muudetaks tagamaks, et lapsi seksuaalselt kuritarvitavale või ärakasutavale EList pärit isikule saaks esitada süüdistuse isegi juhul, kui ta paneb oma kuriteo toime väljaspool ELi seksiturismi raames.- ohvrite kaitseLisatakse uued sätted tagamaks, et ohvritel oleks lihtne juurdepääs õiguskaitsevahenditele ja et kriminaalmenetluses osalemine ei põhjustaks neile kannatusi.- süütegude tõkestamineTehtaks muudatused, et aidata tõkestada laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamisega seotud süütegusid, kasutades selleks mitmeid meetmeid, milles keskendutakse korduvkuritegevuse tõkestamiseks endistele õigusrikkujatele, ning et piirata juurdepääsu Internetis olevale lapspornole. Internetile juurdepääsu piiramisega, mille abil muudetakse üldsusele juurdepääsetavate veebisaitide kasutamine senisest keerulisemaks, soovitakse vähendada lapsporno levikut. See meede ei asenda sisu eemaldamist allikast ega süüdistuste esitamist õigusrikkujatele.Selle tulemusena annaks ettepanek mitmel viisil lisaväärtust Euroopa Nõukogu konventsiooniga kehtestatud kaitsetasemele. Sisu seisukohalt hõlmab ettepanek sätteid, mis ei sisaldu Euroopa Nõukogu konventsioonis. Selliste sätetega tagatakse õigusrikkujate suhtes kehtestatud, lapsi hõlmavas tegevuses osalemise keelu rakendamine kogu ELis, tõkestatakse juurdepääs Internetis olevale lapspornole, kriminaliseeritakse lapse sundimine seksuaalsuhtesse kolmanda isikuga ja lapse seksuaalne kuritarvitamine Internetis ning kehtestatakse lapsohvrite karistamata jätmist käsitlev põhimõte. Samuti karmistatakse Euroopa Nõukogu konventsiooniga kehtestatud nõudeid, mis on seotud karistuste määra ja lapsohvritele pakutava tasuta õigusabiga ning kuritarvitamist ja lastega seotud seksiturismi ergutava tegevuse vastu võitlemisega. Vormi seisukohalt kiirendatakse konventsiooni sätete inkorporeerimisega ELi õigusesse riiklike meetmete võtmist võrreldes riikliku ratifitseerimisprotsessiga ja tagatakse rakendamise senisest parem jälgimine.- Õiguslik alusEuroopa Liidu lepingu artikkel 29, artikli 31 lõike 1 punkt e ja artikli 34 lõike 2 punkt b.- Subsidiaarsuse põhimõteSubsidiaarsuse põhimõtet kohaldatakse Euroopa Liidu meetmete suhtes.Liikmesriigid ei suuda ettepaneku eesmärke täielikult saavutada järgmistel põhjustel.Laste seksuaalsel ärakasutamisel ja kuritarvitamisel on märkimisväärne piiriülene mõõde, mis ilmneb kõige selgemalt lapsporno ja lastega seotud seksiturismi puhul, kuid kajastub ka vajaduses tagada, et lapsed kõigis liikmesriikides oleksid kaitstud mis tahes liikmesriigist pärineva, hõlpsasti reisida saava õigusrikkuja eest. See eeldab ELi meedet, nimelt nõukogu raamotsuse 2004/68/JSK ja nõukogu otsuse 2000/375/JSK[2] läbivaatamist, sest liikmesriigid üksi ei suuda lapsi tõhusalt kaitsta.Euroopa Liidu meetmega saavutatakse ettepaneku eesmärgid paremini järgmisel põhjusel.Ettepanekuga jätkatakse liikmesriikide kriminaalõiguse ja -menetluse eeskirjade ühtlustamist, millel on positiivne mõju asjaomaste kuritegude vastasele võitlusele. Esiteks hoitakse sel viisil ära olukord, kus õigusrikkujad soovivad panna süütegusid toime leebemate eeskirjadega liikmesriigis, teiseks võimaldavad ühtsed määratlused edendada ühiste kasulike andmete ja kogemuste vahetamist ning parandada andmete võrreldavust ning kolmandaks hõlbustatakse rahvusvahelist koostööd. Ettepanekuga parandataks ka lapsohvrite kaitset. See on humanitaarne kohustus ja samuti tingimus ohvritele, et nad esitaksid tõendid, mis on vajalikud süüdistuste esitamiseks õigusrikkujatele. Samuti tõhustataks tõkestamismeetmeid kogu ELis.Seepärast on ettepanek kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega.- Proportsionaalsuse põhimõteEttepanek on proportsionaalsuse põhimõttega kooskõlas järgmisel põhjusel.Käesolev raamotsus ei lähe nimetatud eesmärkide saavutamiseks Euroopa Liidu tasandil vajalikust kaugemale.- Õigusakti valikKavandatav õigusakt: raamotsus.Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel.Selliste kuritegude nagu laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise vastu võitlemisel tehtava politseikoostöö ja õigusalase koostöö vallas on ainult raamotsusega võimalik ühtlustada riiklikke õigusakte.Muud meetmed ei oleks asjakohased järgmistel põhjustel.Õigusloomevälised meetmed ja isereguleerimine parandaks olukorda teatud valdkondades, kus rakendamine on oluline. Samal ajal teistes valdkondades, kus uued õigusaktid on olulised, oleks saadav kasu mõõdukas. See kehtib kriminaalsüüdistuste esitamise kohta laste kuritarvitamise ja ärakasutamise erinevate vormide eest, mis peavad olema seadusega selgelt kindlaks määratud, ning sellistes asjades tehtud süüdimõistvate kohtuotsuste kohta ( nulla poena sine lege , Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikkel 7 ning ELi põhiõiguste harta artikkel 49), samuti teatud meetmete kohta, millega piiratakse põhiõigusi ja mis tuleb võtta kooskõlas seadusega (Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artiklid 8 ja 10 ning ELi põhiõiguste harta artikli 52 lõige 1).4. MÕJU EELARVELEEttepanek ei mõjuta ühenduse eelarvet.5. TÄIENDAV TEAVE- Seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamineEttepaneku vastuvõtmisega kaasneb seniste õigusaktide kehtetuks tunnistamine.2009/xxxx (CNS)Ettepanek:NÕUKOGU RAAMOTSUS,milles käsitletakse laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise ning lapsporno vastast võitlust ja millega tunnistatakse kehtetuks raamotsus 2004/68/JSKEUROOPA LIIDU NÕUKOGU,võttes arvesse Euroopa Liidu lepingut, eriti selle artiklit 29, artikli 31 lõike 1 punkti e ja artikli 34 lõike 2 punkti b,võttes arvesse komisjoni ettepanekut,võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust[3]ning arvestades järgmist:(1) Laste seksuaalne kuritarvitamine ja ärakasutamine, sealhulgas lapsporno, on inimõiguste ja lapse põhiõiguse, milleks on õigus harmoonilisele kasvatusele ja arengule, raske rikkumine.(2) Lapsporno, mis hõlmab laste seksuaalset kuritarvitamist kujutavaid visuaalseid materjale, ning muud laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise eriti rasked vormid laienevad ja levivad uute tehnoloogiate ja Interneti kasutamise teel.(3) Nõukogu raamotsusega 2004/68/JSK laste seksuaalse ekspluateerimise ja lapsporno vastu võitlemise kohta[4] on ühtlustatud liikmesriikide õigusakte, et kriminaliseerida laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise kõige raskemad vormid, laiendada riiklikku jurisdiktsiooni ning näha ette ohvritele pakutav minimaalne abi.(4) ÜRO lapse õiguste konventsiooni laste müüki, lasteprostitutsiooni ja -pornograafiat käsitlev fakultatiivprotokoll ning eelkõige Euroopa Nõukogu konventsioon laste kaitse kohta seksuaalse ärakasutamise ja kuritarvitamise eest on olulised meetmed, millega tõhustada rahvusvahelist koostööd kõnealuses valdkonnas.(5) Rasked kuriteod, nagu laste seksuaalne ärakasutamine ja lapsporno, nõuavad terviklikku lähenemisviisi, mis hõlmab süüdistuste esitamist õigusrikkujatele, lapsohvrite kaitset ja kõnealuste kuritegude tõkestamist. Nimetatud kuritegude vastaste meetmete võtmisel tuleks silmas pidada lapse parimaid huve ja austada lapse õigusi. Raamotsus 2004/68/JSK tuleb asendada uue vahendiga, mis pakub terviklikku õiguslikku raamistikku selle eesmärgi saavutamiseks.(6) Laste seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise raskete vormide suhtes tuleks kohaldada tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid mõjutusvahendeid. Need hõlmavad eelkõige seksuaalse kuritarvitamise ja ärakasutamise uusi vorme, mida soodustab infotehnoloogia kasutamine. Samuti tuleks lapsporno mõiste selgemalt määratleda ja ühtlustada määratlus rahvusvahelistes õigusaktides kasutatavaga.(7) Tuleks hõlbustada süütegude uurimist ja süüdistuste esitamist kriminaalmenetluses, et võtta arvesse lapsohvri ees seisvat raskust teatada kuritarvitamisest ja õigusrikkujate anonüümsust küberruumis.(8) Jurisdiktsiooni eeskirju tuleks muuta tagamaks, et lapsi seksuaalselt kuritarvitavale või ärakasutavale Euroopa Liidust pärit isikule saaks esitada süüdistuse isegi juhul, kui ta paneb oma kuriteo toime väljaspool Euroopa Liitu, eelkõige seksiturismi raames.(9) Lapsohvritel peaks olema lihtne juurdepääs õiguskaitsevahenditele ja kriminaalmenetluses osalemine ei tohiks põhjustada neile kannatusi.(10) Selleks et tõkestada ja minimeerida korduvkuritegevust, tuleks õigusrikkujate puhul hinnata nende ohtlikkust ja laste vastu suunatud seksuaalse iseloomuga süütegude kordumise riski ning neil peaks vabatahtlikkuse alusel olema võimalik osaleda tõhusates sekkumisprogrammides või -meetmetes.(11) Süüdimõistetud õigusrikkuja tegevust, mis eeldab korrapäraseid kontakte lastega, tuleks vajaduse korral ajutiselt või alaliselt tõkestada, kui see on põhjendatud õigusrikkujate ohtlikkuse ja süütegude kordumise riskiga. Selliste keeldude rakendamist kogu ELis tuleks hõlbustada.(12) Selleks et võidelda lapsporno vastu, eelkõige olukorras, kus originaalmaterjalid ei asu ELis, tuleks kehtestada mehhanismid, et tõkestada liidu territooriumilt juurdepääs veebilehtedele, mille puhul on kindlaks tehtud, et need sisaldavad või levitavad lapspornot.(13) Kooskõlas subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõttega piirdub käesolev raamotsus kõnealuste eesmärkide Euroopa tasandil saavutamiseks vajalike miinimummeetmetega ega lähe kõnealuste eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.(14) Käesolevas raamotsuses austatakse põhiõigusi ja järgitakse Euroopa Liidu põhiõiguste hartas tunnustatud põhimõtteid, eelkõige inimväärikust, piinamise ja ebainimliku või alandava kohtlemise või karistamise keeldu, lapse õigusi, õigust vabadusele ja turvalisusele, sõna- ja teabevabadust, isikuandmete kaitset, õigust tõhusale õiguskaitsele ja õiglasele kohtulikule arutamisele ning kuritegude ja karistuste seaduslikkuse ja proportsionaalsuse põhimõtet. Eelkõige on käesoleva raamotsuse eesmärk tagada nimetatud õiguste täielik austamine. Käesoleva raamotsuse eesmärk ei ole reguleerida alaealiste vastastikusel nõusolekul põhinevat seksuaalsuhet,ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA RAAMOTSUSE:Artikkel 1 MõistedKäesolevas raamotsuses kasutatakse järgmisi mõisteid:a) „laps” – alla 18 aasta vanune isik;b) „lapsporno”:i) materjal, mis visuaalselt kujutab last või lapsena näivat isikut või realistlikku kujutist tegelikkuses mitteeksisteerivast lapsest, kes on kaasatud tegelikku või jäljendatud ühemõtteliselt seksuaalsesse tegevusse, võiii) lapse või lapsena näiva isiku või tegelikkuses mitteeksisteeriva lapse realistliku kujutise suguelundite kujutamine eelkõige seksuaalsel eesmärgil;c) „lapsprostitutsioon” – lapse kasutamine seksuaalsuhte eesmärgil, kui lapse osalemise eest seksuaalsuhtes antakse või lubatakse raha või muus vormis hüvitist või tasu, sõltumata sellest, kas nimetatud makse, lubadus või tasu antakse lapsele või kolmandale isikule;d) „pornograafiline etteaste” – elav esitus vaatajaskonnale:i) lapsest, kes on kaasatud tegelikku või jäljendatud ühemõtteliselt seksuaalsesse tegevusse, võiii) eelkõige seksuaalsel eesmärgil lapse suguelunditest;e) „infosüsteem” – seade või omavahel ühendatud või seotud seadmete rühm, mille hulgast üks või mitu seadet teostavad vastavalt programmile andmete automaattöötlust.Artikkel 2 Seksuaalse kuritarvitamisega seotud süüteod1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada järgmiste tahtlike tegude karistatavus:a) osalemine seksuaalsuhtes lapsega, kui laps on riiklike õigusaktide kohaselt lapseealine;b) osalemine seksuaalsuhtes lapsega,i) kasutades selleks sundi, jõudu või ähvardusi võiii) kuritarvitades lapse suhtes saavutatud usaldust, võimu või mõju võiiii) kuritarvitades lapse eriti haavatavat olukorda, eelkõige vaimse või füüsilise puude või sõltuvussuhte tõttu;c) sundides last seksuaalsuhtesse kolmanda isikuga;d) pannes lapse, kes on riiklike õigusaktide kohaselt lapseealine, tahtlikult seksuaalsel eesmärgil pealt vaatama seksuaalset kuritarvitamist või seksuaalsuhet, isegi kui ta ei pea selles osalema;e) pannes lapse tahtlikult seksuaalsel eesmärgil osalema tegelikus või jäljendatud ühemõtteliselt seksuaalses tegevuses või suguelundite näitamises, sealhulgas info- ja sidetehnoloogia abil.2. Lõike 1 punkti a ja punkti e puhul ei ole eesmärk reguleerida laste vastastikusel nõusolekul põhinevat seksuaalsuhet.Artikkel 3 Seksuaalse ärakasutamisega seotud süüteodIga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada järgmiste tahtlike tegude karistatavus:a) lapse värbamine lapsprostituudiks või osalemiseks pornograafilises etteastes;b) lapse sundimine lapsprostitutsioonile või pornograafilises etteastes osalemisele või majandusliku kasu teenimine kõnealusest tegevusest või lapse ärakasutamine muul viisil kõnealusel eesmärgil;c) lapsega seksuaalsuhtes osalemine, kui see toimub lapsprostitutsiooni raames;d) laste osalusel toimuva pornograafilise etteaste teadlik jälgimine.Artikkel 4 Lapspornoga seotud süüteodIga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada järgmiste tahtlike, õigusvastaselt toime pandud tegude karistatavus olenemata sellest, kas need pandi toime infosüsteemi abil:a) lapsporno tootmine;b) lapsporno turustamine, levitamine ja edastamine;c) lapsporno pakkumine, tarnimine ja kättesaadavaks tegemine;d) lapsporno omandamine ja omamine;e) lapspornole infosüsteemi abil juurdepääsu teadlik taotlemine.Artikkel 5 Lapse ahvatlemine seksuaalsel eesmärgilIga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada järgmiste tahtlike tegude karistatavus:infosüsteemi kaudu tehtud täiskasvanu ettepanek kohtuda lapsega, kes on asjaomaste riiklike õigusaktide kohaselt riiklikes õigusaktides sätestatud lapseeas, et toime panna mõni artikli 2 punktis a ja artikli 4 punktis a nimetatud süütegu, kui sellisele ettepanekule on järgnenud konkreetne tegu, mille tulemusel selline kohtumine toimus.Artikkel 6 Süüteole kihutamine ja kaasaaitamine ning süüteokatse ja süüteo ettevalmistamine1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–5 nimetatud süütegudele kihutamine, kaasaaitamine ja kallutamine on karistatav.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–4 nimetatud süütegude toimepanemise katse on karistatav.3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada järgmiste tahtlike tegude karistatavus:a) mõne artiklites 2–5 nimetatud süüteo toimepanemise võimalust reklaamivate materjalide levitamine;b) reisi kavandamine eesmärgiga toime panna mõni artiklites 2–5 nimetatud süütegu.Artikkel 7 Karistused ja raskendavad asjaolud1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegude eest määratava karistuse maksimummäär on vähemalt kuueaastane vangistus.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegude eest määratava karistuse maksimummäär on vähemalt kümneaastane vangistus, kui on tuvastatud vähemalt üks järgmistest tunnustest, mis ei ole juba süüteokoosseisu tunnus:a) laps on riiklike õigusaktide kohaselt lapseealine;b) süütegu pandi toime lapse suhtes, kes oli eriti haavatavas olukorras, eelkõige vaimse või füüsilise puude või sõltuvussuhte tõttu;c) süüteo pani toime pereliige, lapsega koos elav isik või oma võimu kuritarvitanud isik;d) süüteo panid toime mitu isikut koos tegutsedes;e) süütegu pandi toime kuritegeliku ühenduse raames raamotsuse 2008/841/JSK[5] tähenduses;f) täideviija on varem samaväärse süüteo eest süüdi mõistetud.3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegude eest määratava karistuse maksimummäär on vähemalt kaheteistaastane vangistus, kui on tuvastatud vähemalt üks järgmistest tunnustest:a) süüteoga seati ohtu lapse elu;b) süütegu hõlmas rasket vägivalda või sellega põhjustati lapsele suurt kahju.4. Selleks et vältida ja minimeerida artiklites 2–6 nimetatud süütegude kordumise riski, võib iga liikmesriik, arvestades vajaduse korral õigusrikkuja isiklikku olukorda ja eelkõige artiklis 16 osutatud riskihinnangut, ette näha lõigetes 1, 2 ja 3 osutatud kriminaalkaristused, millele lisatakse muud riiklike õigusaktide kohased mõjutusvahendid või meetmed, mis hõlmavad konkreetseid sekkumisprogramme või –meetmeid, nagu on osutatud artiklis 17.Artikkel 8 Süüdimõistvast kohtuotsusest tulenev õiguste äravõtmine1. Kui artiklis 16 osutatud riskihinnanguga tehakse kindlaks, et isik on ohtlik ja võib toime panna korduvsüüteo, võtab iga liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et mõnes artiklites 2–6 nimetatud süüteos süüdimõistetud füüsilise isiku tegevust, mis eeldab korrapäraseid kontakte lastega, võib ajutiselt või alaliselt tõkestada.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et meede, millega ajutiselt või alaliselt tõkestatakse mõnes artiklites 2–6 nimetatud süüteos süüdimõistetud isiku tegevust, mis eeldab korrapäraseid kontakte lastega, kantakse süüdimõistva kohtuotsuse teinud liikmesriigi karistusregistrisse.3. Erandina nõukogu raamotsuse (mis käsitleb karistusregistrite andmete vahetamise liikmesriikidevahelist korraldust ja andmete sisu)[6] artikli 7 lõikest 2 ja artikli 9 lõikest 2 võtab iga liikmesriik vajalikud meetmed tagamaks, et sellise meetme tõhusaks rakendamiseks, millega ajutiselt või alaliselt tõkestatakse isiku tegevust, mis eeldab korrapäraseid kontakte lastega, eelkõige juhul, kui päringu teinud liikmesriik seab teatud tegevuse tingimuseks asjaolu, et kandidaadid ei ole mõistetud süüdi mõnes käesoleva raamotsuse artiklites 2–6 nimetatud süüteos, edastatakse nimetatud raamotsuse artikli 6 kohase päringu korral teave mõnes käesoleva raamotsuse artiklites 2–6 nimetatud süüteos tehtud süüdimõistvast kohtuotsusest tuleneva õiguste äravõtmise kohta isiku kodakondsusjärgse liikmesriigi keskasutusele ning et asjaomaseid õiguste äravõtmist käsitlevaid isikuandmeid võib nimetatud raamotsuse artikli 7 lõigete 2 ja 4 kohaselt igal juhul sellisel eesmärgil kasutada.4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et teises liikmesriigis võetud meedet, millega ajutiselt või alaliselt tõkestatakse artiklites 2–6 nimetatud süütegudes süüdimõistetud isiku tegevust, mis eeldab korrapäraseid kontakte lastega, tunnustatakse ja täidetakse.Artikkel 9 Juriidilise isiku vastutus1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et juriidilist isikut saab vastutusele võtta artiklites 2–6 nimetatud süütegude eest, mille on tema kasuks toime pannud eraisikuna või juriidilise isiku organi liikmena tegutsenud isik, kes on juriidilise isiku juures juhtival kohal, mis põhineb ühel järgmistest alustest:a) õigus esindada juriidilist isikut;b) õigus teha otsuseid juriidilise isiku nimel;c) õigus kontrollida juriidilist isikut.2. Liikmesriigid võtavad ka vajalikud meetmed tagamaks, et juriidilist isikut saab vastutusele võtta juhul, kui lõikes 1 osutatud isiku järelevalve või kontrolli puudumise tõttu on osutunud võimalikuks, et kõnealuse juriidilise isiku alluvuses olev isik on tema kasuks pannud toime mõne artiklites 2–6 nimetatud süüteo.3. Juriidilise isiku lõigete 1 ja 2 kohane vastutus ei piira kriminaalmenetlust füüsiliste isikute suhtes, kes on mõne artiklites 2–6 nimetatud süüteo täideviijad või sellele kaasaaitajad.4. Käesolevas raamotsuses tähendab juriidiline isik üksust, millel on kohaldatava õiguse alusel juriidilise isiku staatus, välja arvatud riigid või avalik-õiguslikud asutused, kes teostavad riigivõimu, ning avalik-õiguslikud rahvusvahelised organisatsioonid.Artikkel 10 Juriidilise isiku suhtes kohaldatavad mõjutusvahendid1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artikli 9 lõike 1 kohaselt vastutusele võetud juriidilise isiku suhtes kohaldatakse tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid karistusi, mille hulka kuuluvad kriminaalõiguslikud ja muud trahvid ning võivad kuuluda muud karistused, nagu:a) riiklike hüvitiste või abi saamise õigusest ilmajätmine;b) ajutine või alaline äritegevuse keeld;c) kohtuliku järelevalve alla võtmine;d) sundlõpetamine;e) süüteo toimepanekul kasutatud üksuste ajutine või lõplik sulgemine.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artikli 9 lõike 2 kohaselt vastutusele võetud juriidilise isiku suhtes kohaldatakse tõhusaid, proportsionaalseid ja hoiatavaid karistusi või meetmeid.Artikkel 11 Mõjutusvahendite kohaldamata jätmine ohvri suhtesIga liikmesriik näeb ette võimaluse jätta lapsohvritele artiklis 3 ja artikli 4 punktis a nimetatud süütegudes süüdistus esitamata või karistus määramata, kui nende osalemine ebaseaduslikus tegevuses tulenes otseselt asjaolust, et nende suhtes oli toime pandud selline süütegu.Artikkel 12 Uurimine ja süüdistuse esitamine1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegude uurimine või nende eest süüdistuse esitamine ei sõltu ohvri antud tunnistustest ega süüdistusest ning et kriminaalmenetlus võib jätkuda ka juhul, kui ohver on oma avalduse tagasi võtnud.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et piisava aja jooksul pärast ohvri täisealiseks saamist oleks võimalik esitada süüdistus mis tahes artiklites 2–6 nimetatud süüteo eest ning see vastaks asjaomase süüteo raskusele.3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et riiklike õigusaktide kohaste konfidentsiaalsusnõuetega, mida kohaldatakse lastega tööd hõlmavate teatud kutsealade suhtes, ei piirata selliste kutsealade esindajate võimalust teatada lastekaitse eest vastutavatele asutustele olukorrast, mille puhul neil on alust arvata, et laps on mõne artiklites 2–6 nimetatud süüteo ohver.4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et julgustada isikut, kes teab või kahtlustab heas usus mis tahes artiklites 2–6 nimetatud süüteo toimepanemist, teatama sellest pädevatele asutustele.5. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada artiklites 2–6 nimetatud süütegude tõhus uurimine ja nende eest tõhus süüdistuste esitamine, ja võimaldab korraldada varjatud jälitustoiminguid vähemalt juhtumites, kus kasutatakse infosüsteemi.6. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et uurimisüksused või -asutused saaksid tuvastada artiklites 2–6 nimetatud süütegude ohvrid, analüüsides selleks eelkõige lapspornot kujutavaid materjale, nagu fotod ja audiovisuaalsed salvestused, mis on edastatud või kättesaadavaks tehtud infosüsteemi abil.Artikkel 13 Jurisdiktsioon ja süüdistuse esitamise kooskõlastamine1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et kehtestada oma jurisdiktsioon artiklites 2–6 nimetatud süütegude puhul, kui:a) süütegu on tervikuna või osaliselt toime pandud liikmesriigi territooriumil võib) õigusrikkuja on liikmesriigi kodanik või tema peamine elukoht asub liikmesriigi territooriumil võic) süütegu on toime pandud liikmesriigi kodaniku vastu või isiku vastu, kelle peamine elukoht asub liikmesriigi territooriumil, võid) süütegu on toime pandud liikmesriigi territooriumil asutatud juriidilise isiku kasuks.2. Iga liikmesriik tagab, et tema jurisdiktsioon hõlmab olukordi, kus artiklites 4 ja 5 ning, kui see on asjakohane, artiklites 2 ja 6 nimetatud süüteod on toime pandud infosüsteemi abil, millele pääseti juurde tema territooriumilt, olenemata sellest, kas infosüsteem asub tema territooriumil.3. Artiklites 2–6 nimetatud, väljaspool asjaomase riigi territooriumi toimepandud süütegude eest süüdistuse esitamisel võtab iga liikmesriik lõike 1 punktis b nimetatud juhul vajalikud meetmed tagamaks, et tema jurisdiktsiooni teostamine ei sõltu tingimusest, et sellist tegu käsitatakse teo toimepanemise kohas kuriteona.4. Artiklites 2–6 nimetatud, väljaspool asjaomase riigi territooriumi toimepandud süütegude eest süüdistuse esitamisel võtab iga liikmesriik lõike 1 punktis b nimetatud juhul vajalikud meetmed tagamaks, et tema jurisdiktsiooni teostamine ei sõltu tingimusest, et süüdistuse saab esitada ainult pärast ohvri avalduse esitamist süüteo toimepanemise kohas või pärast süüteost teatamist riigi poolt, kelle territooriumil süütegu toime pandi.5. Kui artiklites 2–6 nimetatud süüteod kuuluvad rohkem kui ühe liikmesriigi jurisdiktsiooni alla ja kõik neist on võimelised samade faktide alusel nõuetekohaselt süüdistuse esitama, teevad asjaomased liikmesriigid koostööd otsustamaks, kes neist esitab õigusrikkujale süüdistuse, et võimaluse korral koondada menetlus ühte liikmesriiki. Selleks võivad liikmesriigid kasutada Eurojusti või muud Euroopa Liidus loodud organit või mehhanismi, et hõlbustada oma õigusasutuste koostööd ja nende tegevuse koordineerimistSelleks et otsustada, milline liikmesriik esitab õigusrikkujale süüdistuse, võetakse eriti arvesse järgmisi tegureid:a) millise liikmesriigi territooriumil tegu toime pandi;b) millise liikmesriigi kodanik või resident süüteo täideviija on;c) millisest liikmesriigist on ohvrid pärit;d) millise liikmesriigi territooriumil süüteo täideviija leiti.Artikkel 14 Ohvrite kaitse ja abistamine1. Iga liikmesriik tagab, et kui ei ole teada sellise isiku vanus, kelle suhtes on toime pandud mõni artiklites 2–6 nimetatud süütegu, ja on põhjust arvata, et isik on laps, käsitatakse isikut lapsena ja ta saab kooskõlas käesoleva artikliga viivitamatult kaitset ja abi.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et õigusasutused määravad ohvri eriesindaja juhul, kui riiklike õigusaktide kohaselt vanemliku vastutuse kandja ei saa last kriminaalmenetluses esindada enda ja ohvri huvide konflikti tõttu või kui laps on saatjata.3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et erimeetmed, mida on füüsilise ja psühhosotsiaalse taastumise raames rakendatud ohvrite kaitsmiseks ja abistamiseks lühi- ja pikaajalises perspektiivis, võetakse pärast iga lapsohvri konkreetse olukorra erihindamist, milles võetakse nõuetekohaselt arvesse lapse seisukohti, vajadusi ja huve.4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada vajaduse korral artiklites 2–6 nimetatud süütegude ohvritele juurdepääs tasuta õigusnõustamisele ja tasuta seadusjärgsele esindamisele asjaomase süüteoga seotud kriminaalmenetluses.5. Artiklites 2–6 nimetatud süütegude ohvreid käsitatakse nõukogu 15. märtsi 2001. aasta raamotsuse 2001/220/JSK (ohvrite seisundi kohta kriminaalmenetluses)[7] artikli 2 lõike 2, artikli 8 lõike 4 ja artikli 14 lõike 1 kohaselt eriti kaitsetute ohvritena.6. Iga liikmesriik võtab kõik võimalikud meetmed, et tagada ohvri perekonnale asjakohane abi. Eelkõige kohaldab iga liikmesriik vajaduse ja võimaluse korral perekonna suhtes nõukogu raamotsuse 2001/220/JSK artiklit 4.7. Käesolevas raamotsuses osutatud kaitse- ja abistamismeetmeid kohaldatakse ka nõukogu raamotsuse suhtes, milles käsitletakse inimkaubanduse ennetamist ja selle vastast võitlust ning ohvrite kaitset ja millega tunnistatakse kehtetuks raamotsus 2002/629/JSK.Artikkel 15 Lapsohvrite osalemine kriminaaluurimises ja -menetluses1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegude kriminaaluurimises:a) toimuvad vestlused lapsohvritega põhjendamatu viivituseta pärast asjaoludest teatamist pädevatele asutustele;b) toimuvad vestlused lapsohvritega vajaduse korral selleks loodud või kohandatud ruumides;c) juhib vestlust lapsohvriga selleks koolitatud spetsialist;d) juhivad võimaluse ja vajaduse korral kõiki lapsohvritega peetavaid vestlusi samad isikud;e) peaks vestlusi olema võimalikult vähe ja neid korraldatakse ainult äärmise vajaduse korral kriminaalmenetluse eesmärgil;f) võib lapsohvriga kaasas olla tema seadusjärgne esindaja või vajaduse korral tema valitud täiskasvanu, kui selle isiku suhtes ei ole tehtud vastupidist põhjendatud otsust.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegude kriminaaluurimise raames võib filmida kõiki lapsohvriga või vajaduse korral lapstunnistajaga peetavaid vestlusi ning et selliseid filmitud vestlusi võib vastavalt riiklikes õigusaktides sätestatud eeskirjadele kasutada kriminaalmenetluses tõendina.3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada artiklites 2–6 nimetatud süütegudega seotud kriminaalmenetluses järgmine:a) kohtunik võib nõuda ärakuulamist kinnisel kohtuistungil;b) kohtus mitteviibivat lapsohvrit võib ära kuulata, kasutades selleks eelkõige asjakohast sidetehnoloogiat.Artikkel 16 Riskihindamine1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegudes süüdimõistetud isikute puhul hinnatakse nende ohtlikkust ja artiklites 2–6 nimetatud süütegude kordumise riski eemärgigaa) tuvastada asjakohased sekkumisprogrammid või -meetmed ningb) määrata kindlaks vajadus ajutiselt või alaliselt tõkestada õigusrikkuja tegevust, mis eeldab korrapäraseid kontakte lastega.2. Lõikes 1 osutatud hinnang vaadatakse korrapäraselt läbi, et võtta arvesse asjaolude muutust, mis mõjutab ohtlikkust ja riske.Artikkel 17 Sekkumisprogrammid või -meetmed1. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et tagada võimalus osaleda tõhusates sekkumisprogrammides või –meetmetes, mille eesmärk on vältida ja minimeerida laste vastu suunatud seksuaalse iseloomuga süütegude kordumise riski. Sellistes programmides või meetmetes on vastavalt riiklikus õiguses sätestatud tingimustele võimalik osaleda nii vanglas kui ka väljaspool vanglat kogu kriminaalmenetluse jooksul.Selliseid sekkumisprogramme või -meetmeid kohandatakse vastavalt seksuaalse iseloomuga süütegusid toimepanevate laste konkreetsetele arenguvajadustele, sealhulgas lapsed, kes ei ole kriminaalvastutusele võtmise eas.2. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et artiklites 2–6 nimetatud süütegudes süüdimõistetud isikud, kelle puhul on olemas korduvsüüteo risk:a) võivad osaleda lõigetes 1 ja 2 osutatud programmides või meetmetes või neile pakutakse sellist osalemisvõimalust;b) saavad võimaluse osaleda eriprogrammides või –meetmetes, mis on ohtlikkuse ja artiklites 2–6 nimetatud süütegude kordumise riski seisukohalt asjakohased;c) on täiesti teadlikud põhjustest, miks pakutakse võimalust osaleda programmides või meetmetes;d) annavad nõusoleku osaleda eriprogrammis või -meetmes, olles asjaoludest täiesti teadlik;e) võivad keelduda ja saada teavet keeldumisega kaasnevate võimalike tagajärgede kohta.3. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et isikutel, kelle suhtes on algatatud mõnes artiklites 2–6 nimetatud süüteos kriminaalmenetlus, võib olla võimalik osaleda lõigetes 1 ja 2 osutatud programmides või meetmetes tingimustel, mis ei kahjusta ega ole vastuolus kaitseõiguse ega õiglase ja erapooletu kohtumõistmise nõudega, võttes eelkõige nõuetekohaselt arvesse süütuse presumptsiooni põhimõtet reguleerivaid eeskirju.4. Iga liikmesriik võtab vajalikud meetmed tagamaks, et isikutel, kes usuvad, et nad võivad toime panna mõne artiklites 2–6 nimetatud süüteo, võib olla vajaduse korral võimalus osaleda tõhusates sekkumisprogrammides või -meetmetes, mis on loodud süütegude toimepanemise riski hindamiseks ja vältimiseks.Artikkel 18 Lapspornot sisaldavatele veebisaitidele juurdepääsu tõkestamineIga liikmesriik võtab vajalikud meetmed, et pädev õigus- või politseiasutus, tagades piisavad kaitsemeetmed, saaks nõuda Interneti-kasutajate juurdepääsu tõkestamist veebisaitidele, mis sisaldavad lapspornot või mille kaudu seda levitatakse, või seda ise tõkestada, eelkõige tagades, et tõkestamine piirdub ainult vajalikuga, et kasutajaid on teavitatud tõkestamise põhjustest ning et sisupakkujaid on teavitatud tõkestamise vaidlustamise võimalusest.Artikkel 19 Territoriaalne kohaldamisalaKäesolevat raamotsust kohaldatakse Gibraltari suhtes.Artikkel 20 Raamotsuse 2004/68/JSK kehtetuks tunnistamineRaamotsus 2004/68/JSK tunnistatakse kehtetuks.Artikkel 21 Rakendamine1. Liikmesriigid võtavad käesoleva raamotsuse järgimiseks vajalikud meetmed hiljemalt [KAHE AASTA JOOKSUL ALATES KÄESOLEVA RAAMOTSUSE VASTUVÕTMISEST].2. Liikmesriigid edastavad [KAHE AASTA JOOKSUL ALATES KÄESOLEVA RAAMOTSUSE VASTUVÕTMISEST] nõukogu peasekretariaadile ja komisjonile nende sätete teksti, millega võetakse riiklikku õigusse üle käesolevast raamotsusest tulenevad kohustused. Nõukogu hindab [NELJA AASTA JOOKSUL ALATES KÄESOLEVA RAAMOTSUSE VASTUVÕTMISEST] seda teavet kajastava aruande ja komisjoni kirjaliku aruande alusel, mil määral liikmesriigid käesolevat raamotsust järgivad, ja kaalub muudatuste vajadust.Artikkel 22 JõustumineKäesolev raamotsus jõustub Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.Brüssel, [...]Nõukogu nimeleesistuja [1] Nõukogu raamotsuse ettepanek kohtualluvuskonfliktide ennetamise ja lahendamise kohta kriminaalmenetluses, esitatud 20. jaanuaril 2009. aastal Tšehhi, Poola, Sloveenia, Slovakkia ja Rootsi poolt, nõukogu dokument nr 5208/09.[2] Nõukogu otsus, 29. mai 2000, lapsporno vastase võitluse kohta Internetis (EÜT L 138, 9.6.2000, lk 1).[3] ELT C , , lk .[4] ELT L 13, 20.1.2004, lk 14.[5] ELT L 300, 11.11.2008, lk 42.[6] Vastu võetud 26.–27. veebruari 2009. aasta justiits- ja siseküsimuste nõukogus. Lõplik versioon avaldamata.[7] ELT L 82, 22.03.2001, lk 1.


text:
Il-Librerija Nazzjonali ta' Malta, magħrufa aktar bħala l-Bibljoteka, hija librerija ta’ referenza fi Pjazza Repubblika, il-Belt Valletta, Malta. Twaqqfet mill-Gran Mastru Emmanuel de Rohan-Polduc fl-1776 mill-kollezzjonijiet tal-kavallier Louis Guérin de Tencin. Ilha librerija ta’ depożiti legali sa mill-1925, u għandha l-akbar kollezzjoni ta’ Melitensia flimkien ma’ dik tal-Università ta’ Malta. Il-librerija fiha wkoll l-arkivji tal-Ordni ta’ San Ġwann, tal-Università tal-Imdina u tal-Università tal-Belt Valletta.
 Il-librerija tinsab f'binja neoklassika tas-seklu 18 fiċ-ċentru tal-Belt, viċin il-Palazz tal-Gran Mastru, imfassla mill-periti Pollakki-Taljani Stefano Ittar u ibnu Sebastiano Ittar.
 Ġewwa l-librerija
 L-oriġini tal-Librerija Nazzjonali ta’ Malta tmur lura għall-1555, meta l-Gran Mastru Claude de la Sengle qal li l-kotba kollha tal-membri mejtin tal-Ordni ta’ San Ġwann kellhom jgħaddu għand it-teżor tal-Ordni.
 Fl-1760, il-kavallier Louis Guérin de Tencin xtara ġabra ta’ 9700 ktieb li kienu jappartjenu lil Joaquín Fernández de Portocarrero għal 7,000 skud. Sena wara, fetaħ librerija pubblika f’bini magħruf bħala Il Forfantone fil-Belt Valletta, li kien fiha kotba mil-librerija tiegħu stess kif ukoll mill-kollezzjoni ta’ Portocarrero, il-librerija tal-kmandant Sainte-Jay (li qabel kienet qed tinżamm fis-sagristija tal-Kon-Katidral ta’ San Ġwann), u kotba mogħtija minn membri tal-Ordni. De Tencin ħatar lil Giovanni Pietro Francesco Agius de Soldanis bħala librar, u ħallas huwa stess is-salarju tiegħu. De Tencin miet fl-1766 qabel ma rnexxielu jikseb il-fondi biex tinżamm il-librerija.
 Fl-1776, il-Gran Mastru Emmanuel de Rohan-Polduc waqqaf formalment il-Bibliotheca Publica, li kienet tissejjaħ ukoll il-Bibliotheca Tanseana f'ġieh De Tencin. Il Forfantone tqies iffullat wisq biex jospita l-librerija l-ġdida, għalhekk l-arkitett Taljan imwieled fil-Polonja Stefano Ittar ġie kkummissjonat biex ifassal bini ta’ librerija ġdid fl-1786. Il-bini nbena fuq is-sit tal-Konservatorju, fejn kienu jinħażnu l-ingotti tad-deheb u tal-fidda tat-teżorerija tal-Ordni. Tlesta fl-1796, iżda baqa’ vojt għal xi snin minħabba l-invażjoni Franċiża tal-1798 . Eventwalment ġie inawgurat fl-4 ta' Ġunju 1812 mill-Kummissarju Ċivili Sir Hildebrand Oakes, u sar magħruf bħala l-Malta Public Library (Librerija Pubblika ta’ Malta).
 Saret librerija ta’ depożitu legali permezz tal-Att Nru II tal-1925, u fl-1936 ingħatat it-titlu ta’ Royal Malta Library (Librerija Rjali Maltija) mir-Re Ġorġ V. Fl-1937, l-arkivji tal-Ordni ġew trasferiti għal-librerija mir- Reġistru Pubbliku .
 Fl-1976, infetħet il-Librerija Pubblika Ċentrali fil-Furjana, u l-librerija tal-Belt Valletta saret librerija ta’ riċerka u ta’ referenza magħrufa bħala l-Librerija Nazzjonali ta’ Malta.
 Arkitettura
 Il-bini tal-librerija ġie ddiżinjat mill-perit Pollakk-Taljan Stefano Ittar, u huwa eżempju bikri tal-arkitettura neoklassika f’Malta. Il-librerija għandha faċċata simmetrika b'kolonni Doriċi u Joniċi. L-ewwel sular huwa mirfud minn loġġa, bil-bieb ewlieni fin-nofs. Fuq l-entrata hemm gallarija bil-ballavostri, li hi mirfuda minn kolonni Doriċi u Joniċi. Il-bini huwa magħruf ukoll għat-taraġ monumentali neoklassiku tiegħu li jitla' mill-bieb ta' dħul ewlieni għas-sulari ta’ fuq.
 L-evidenza turi li filwaqt li Stefano kien il-perit prinċipali, ibnu Sebastiano Ittar kompla d-disinn wara li missieru miet qabel ma tlesta x-xogħol.
 Il-bini tal-librerija ġie inkluż fil-Lista tal-Antikitajiet tal-1925. Issa huwa skedat bħala monument nazzjonali tal-Ewwel Grad, u huwa wkoll imniżżel fuq l-Inventarju Nazzjonali tal-Propjetà Kulturali tal-Gżejjer Maltin .
 Ġabriet
 Fost il-ġabriet tal-Librerija Nazzjonali ta’ Malta nsibu:
 Pie Postulatio Voluntatis, digriet papali maħruġ mill-Papa Paschal II fl-1113 li jikkonferma t-twaqqif tal-Ordni ta’ San Ġwann
 l-arkivji tal-Ordni ta’ San Ġwann mill-Medju Evu sal-1798
 l-arkivji tat-Teżor tal-Ordni
 l-arkivji tal-Università tal-Imdina u dik tal-Belt Valletta mill-1450 sal-1818
 1617-il kodiċi u manuskritt
 60 incunabula, fosthom Institutiones Oratoriæ ta' Quintiliano (1476), Obsidionis Rhodiae urbis descriptio (1480) u Rhodiorum Historia (1496) ta' Guillaume Caoursin, Cosmographia ta’ Tolomew (1490), Privilegia Ordinis Sancti Joannis Hierosolymitani a Summis Pont. concessa (1495) u Comœdiæ ta' Plawtu (1499)
 ġabra kbira ta’ Melitensia (kotba, fuljetti, gazzetti eċċ. minn awturi Maltin jew marbutin ma’ Malta), fosthom xi wħud mill-aktar gazzetti bikrin ippubblikati f’Malta bħalma huma Journal de Malte, Foglio d'Avvisi, L'Argo, Il Cartaginese u Giornale di Malta
 mapep mis-sekli 16 sa 20, fosthom mapep ta’ toroq, fortifikazzjonijiet u siti arkeoloġiċi lokali
 ġabra ta’ legaturi fini, fosthom volumi li saru għar-Re Louis XV ta’ Franza u li wara ngħataw lil de Tencin
 Ritratti
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Sit web uffiċjali
 A library unlovely in lace, Times of Malta
 Kultura Maltija
 Libreriji
 Bini f'Malta
 Bini u strutturi fil-Belt Valletta


text:
 30.6.2011
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 171/32
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG 32/2011 HATÁROZATA
 (2011. április 1.)
 az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás II. mellékletének (Műszaki előírások, szabványok, vizsgálatok és tanúsítás) módosításáról
 AZ EGT VEGYES BIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A megállapodás II. mellékletét a 2010. december 10-i 128/2010 EGT vegyes bizottsági határozat (1) módosította.
 (2)
 A 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének a dazomet hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról szóló, 2010. augusztus 10-i 2010/50/EU bizottsági irányelvet (2) bele kell foglalni a megállapodásba.
 (3)
 A 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv I. mellékletének az N,N-dietil-meta-toluamid hatóanyagként való felvétele céljából történő módosításáról szóló, 2010. augusztus 11-i 2010/51/EU bizottsági irányelvet (3) bele kell foglalni a megállapodásba,
 A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
 1. cikk
 A megállapodás II. melléklete XV. fejezetének 12n. pontja (98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv) a következő francia bekezdésekkel egészül ki:
 „–
 32010 L 0050: a Bizottság 2010. augusztus 10-i 2010/50/EU irányelve (HL L 210., 2010.8.11., 30. o.),
 –
 32010 L 0051: a Bizottság 2010. augusztus 11-i 2010/51/EU irányelve (HL L 211., 2010.8.12., 14. o.).”
 2. cikk
 A 2010/50/EU és a 2010/51/EU irányelvnek az Európai Unió Hivatalos Lapja EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2011. április 2-án lép hatályba, feltéve, hogy az EGT Vegyes Bizottság a megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes bejelentést megkapta (4).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében ki kell hirdetni.
 Kelt Brüsszelben, 2011. április 1-jén.
 az EGT Vegyes Bizottság részéről
 a megbízott elnök
 Gianluca GRIPPA
 (1) HL L 85., 2011.3.31., 11. o.
 (2) HL L 210., 2010.8.11., 30. o.
 (3) HL L 211., 2010.8.12., 14. o.
 (4) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.