type: contracts

jurisdiction: EU

text:
 22.8.2014
 FI
 Euroopan unionin virallinen lehti
 L 250/67
 Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) sääntö nro 112 – Epäsymmetrisen lähivalon tai kaukovalon aikaansaavien, hehkulampuilla ja/tai valodiodimoduuleilla (LED) varustettujen moottoriajoneuvojen ajovalaisimien tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset
 Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:
 Muutossarjan 01 täydennys 4 – Voimaantulopäivä: 15. heinäkuuta 2013
 SISÄLLYS
 A. Hallinnolliset määräykset
 Soveltamisala
 1.
 Määritelmät
 2.
 Ajovalaisimen hyväksyntää koskeva hakemus
 3.
 Merkinnät
 4.
 Hyväksyminen
 B. Ajovalaisimia koskevat tekniset vaatimukset
 5.
 Yleiset vaatimukset
 6.
 Valaistus
 7.
 Väri
 8.
 Haitan mittaaminen
 C. Muut hallinnolliset määräykset
 9.
 Ajovalaisintyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen
 10.
 Tuotannon vaatimustenmukaisuus
 11.
 Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta
 12.
 Tuotannon lopettaminen
 13.
 Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten ja tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet
 14.
 Siirtymäsäännökset
 LIITTEET
 1
 Ilmoitus
 2
 Esimerkkejä hyväksyntämerkeistä
 3
 Pallokoordinaatiston mittausjärjestelmä ja testipisteiden sijainnit
 4
 Toiminnassa olevien ajovalaisimien fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus
 5
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjen vähimmäisvaatimukset
 6
 Muovimateriaalista valmistettuja linssejä sisältäviä valaisimia koskevat vaatimukset – Linssi- tai materiaalinäytteiden ja täydellisten valaisimien testaus
 7
 Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset
 8
 Yhteenveto fotometristen ominaisuuksien vakauden testauksessa sovellettavista toimintajaksoista
 9
 Lähivaloa tuottavien ajonvalaisimien valorajan todentaminen laitteiden avulla
 10
 LED-moduuleja ja niitä sisältäviä ajovalaisimia koskevat vaatimukset
 11
 Yleisesitys pääasiallisesta lähivalosta ja valon tuottamiseen osallistuvista toiminnoista ja näitä vastaavista valonlähdevalinnoista
 A. HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET
 SOVELTAMISALA (1)
 Tätä sääntöä sovelletaan luokkien L, M, N ja T ajoneuvojen ajovalaisimiin (2).
 1. MÄÄRITELMÄT
 Tässä säännössä
 1.1
 ’linssillä’ tarkoitetaan ajovalaisimen (ajovalaisinyksikön) uloimmaista osaa, joka lähettää valoa valaisevan pinnan kautta,
 1.2
 ’pinnoitteella’ tarkoitetaan linssin ulkopinnalle yhtenä tai useampana kerroksena lisättävää tuotetta,
 1.3
 ’erityyppisillä ajovalaisimilla’ tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka eroavat toisistaan esimerkiksi seuraavien olennaisten seikkojen osalta:
 1.3.1
 kauppanimi tai tavaramerkki,
 1.3.2
 optisen järjestelmän ominaisuudet,
 1.3.3
 sellaisten osien sisältyminen tai puuttuminen, jotka voivat muuttaa optisia ominaisuuksia heijastumisen, taittumisen, absorboitumisen ja/tai käytön aikana tapahtuvan muodonmuutoksen vuoksi,
 1.3.4
 soveltuvuus vasemman- tai oikeanpuoleiseen liikenteeseen tai molempiin,
 1.3.5
 tuotettu valolaji (lähivalo, kaukovalo tai molemmat),
 1.3.6
 käytettyjen hehkulamppujen luokka ja/tai LED-moduulin tunnistuskoodi.
 1.3.7
 Ajoneuvon vasemmalle puolelle asennettavaksi tarkoitetun ja sitä vastaavan oikealle puolelle tarkoitetun laitteen katsotaan kuitenkin olevan samaa tyyppiä.
 1.4
 eri ”luokkien” (A tai B) ajovalaisimilla tarkoitetaan ajovalaisimia, jotka ovat tunnistettavissa erityisten fotometristen ominaisuuksien perusteella.
 1.5
 Tähän sääntöön sovelletaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjassa annettuja määritelmiä, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.
 1.6
 Tässä säännössä olevat viittaukset standardihehkulamppuihin ja sääntöön nro 37 viittaavat sääntöön nro 37 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakuajankohtana.
 2. AJOVALAISIMEN HYVÄKSYNTÄÄ KOSKEVA HAKEMUS
 2.1
 Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää. Hakemuksessa on ilmoitettava
 2.1.1
 onko ajovalaisin tarkoitettu tuottamaan sekä lähivaloa että kaukovaloa vai ainoastaan toista näistä,
 2.1.2
 jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan lähivaloa, onko valaisin suunniteltu sekä vasemman- että oikeanpuoleista liikennettä vai vain jompaakumpaa varten,
 2.1.3
 jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ajovalaisimen kiinnitysasennot suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon,
 2.1.4
 koskeeko hakemus luokan A vai luokan B ajovalaisinta,
 2.1.5
 käytetty hehkulamppuluokka siten kuin se on ilmoitettu säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa hyväksynnän hakemishetkellä, ja/tai LED-moduulien tunnistuskoodit, jos ne ovat saatavilla.
 2.2
 Jokaiseen hyväksyntähakemukseen on liitettävä
 2.2.1
 riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), jotka mahdollistavat tyypin tunnistamisen ja joissa esitetään ajovalaisin edestä päin siten, että linssin mahdollisen urituksen yksityiskohdat näkyvät, sekä poikkileikkaus. Piirustuksista on käytävä ilmi hyväksyntämerkille varatut paikat ja LED-moduuleja käytettäessä myös moduulien tunnistuskoodien paikat.
 2.2.1.1
 Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, on esitettävä selvennys ajovalaisimen kiinnitysasennoista suhteessa maahan ja ajoneuvon pituussuuntaiseen keskitasoon, jos ajovalaisinta käytetään vain kyseisissä asennoissa.
 2.2.2
 lyhyt tekninen kuvaus, jossa mainitaan ääriasennot jäljempänä olevan 6.2.7 kohdan mukaisesti, jos ajovalaisimet tuottavat kääntyvän valon. LED-moduuleita käytettäessä on toimitettava
 a)
 lyhyt tekninen kuvaus LED-moduuleista
 b)
 piirustus, josta käyvät ilmi mitat, sähköiset ja fotometriset perusominaisuudet sekä nimellisvalovirta ja kunkin LED-moduulin osalta ilmoitus siitä, onko se vaihdettavissa
 c)
 elektronisen valonlähteensäätimen tapauksessa tiedot hyväksyntätesteissä tarvittavasta sähköisestä liitännästä
 2.2.3
 kustakin ajovalaisintypistä kaksi näytettä, yksi ajoneuvon vasemmalle ja yksi oikealle puolelle asennettavaksi tarkoitetusta valaisimesta.
 2.2.4
 Linssien valmistuksessa käytetyn muovimateriaalin testaamista varten on toimitettava seuraavat:
 2.2.4.1
 14 linssiä,
 2.2.4.1.1
 joista kymmenen voidaan korvata kymmenellä vähintään 60 × 80 mm:n suuruisella materiaalinäytteellä, joissa on tasomainen tai kupera ulkopinta ja keskellä vähintään 15 × 15 mm:n suuruinen olennaisilta osin tasomainen alue (kaarevuussäde vähintään 300 mm),
 2.2.4.1.2
 Kunkin tällaisen linssin tai materiaalinäytteen on oltava valmistettu sarjatuotannossa käytettävällä menetelmällä.
 2.2.4.2
 heijastin, johon linssit voidaan asentaa valmistajan ohjeiden mukaan.
 2.2.5
 Muovimateriaalista valmistettujen valoa läpäisevien tai heijastavien osien testaamiseksi LED-moduuleiden ajovalaisimen sisällä aiheuttaman ultraviolettisäteilyn siedon osalta:
 2.2.5.1
 yksi näyte kustakin ajovalaisimessa käytetystä asianomaisesta materiaalista tai yksi ajovalaisinnäyte, joka sisältää nämä materiaalit. Kunkin materiaalinäytteen on oltava ulkomuodoltaan ja mahdolliselta pintakäsittelyltään samanlainen kuin materiaali, jota on tarkoitus käyttää hyväksyttävänä olevassa ajovalaisimessa.
 2.2.5.2
 Valaisimen sisällä olevien materiaalien sisämateriaalien ultraviolettisäteilyn sietoa ei ole tarpeen tarkistaa, jos LED-moduulit ovat tyypiltään ainoastaan tämän säännön liitteen 10 mukaisia heikosti ultraviolettia säteileviä tai jos on ryhdytty toimiin ajovalaisimen komponenttien suojaamiseksi ultraviolettisäteilyltä esimerkiksi lasisuotimien avulla.
 2.2.6
 Tarvittaessa yksi elektroninen valonlähteen säätölaite.
 2.3
 Jos materiaalit, joista linssit ja mahdollinen pinnoite on valmistettu, on jo testattu, niiden mukana on toimitettava kyseisten materiaalien ja pinnoitteiden ominaisuuksia koskeva testausseloste.
 3. MERKINNÄT
 3.1
 Hyväksyntää varten toimitetuissa ajovalaisimissa on oltava hakijan kauppanimi tai tavaramerkki.
 3.2
 Valaisimien linssissä ja päärungossa (3) on oltava riittävän kokoiset tilat 4 kohdassa tarkoitetulle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Nämä tilat on osoitettava 2.2.1 kohdassa tarkoitetuissa piirustuksissa.
 3.3
 Lähivalon tuottavissa valaisimissa, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on oltava merkinnät, joista käyvät ilmi ajoneuvossa olevan optisen yksikön tai LED-moduulin taikka heijastimen hehkulampun kaksi asentoa. Oikeanpuoleisen liikenteen asento merkitään tunnuksella R/D ja vasemmanpuoleisen liikenteen asento tunnuksella L/G.
 3.4
 Valaisimiin, joissa käytetään LED-moduuleita, on oltava merkittynä nimellisjännite, nimellisvirta ja valonlähdemoduulin tunnistuskoodi.
 3.5
 Hyväksyttävän valaisimen mukana toimitetuissa LED-moduuleissa on oltava
 3.5.1
 hakijan kauppanimi tai tavaramerkki merkittynä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla,
 3.5.2
 moduulin tunnistuskoodi, merkittynä helposti luettavalla ja pysyvällä tavalla.
 Erikseen määritellyn tunnuskoodin on sisällettävä alkukirjaimet ”MD” lyhenteenä sanasta ”MODUULI” sekä sen jälkeen hyväksyntämerkki ilman 4.2.1 kohdassa määrättyä ympyrää ja, silloin kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita, lisätunnuksia ja -merkkejä. Tämä tunnistuskoodi on merkittävä 2.2.1 kohdassa mainittuihin piirustuksiin. Jos käytetään useita toisistaan poikkeavia LED-moduuleita, sen perään on merkittävä lisäsymbolit ja merkit. Hyväksyntämerkinnän ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkintä, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkintöjen on oltava saman hakijan.
 3.5.3
 Jos LED-moduulit eivät ole vaihdettavia, LED-moduulien merkintöjä ei edellytetä.
 3.6
 Jos LED-moduulia ohjataan elektronisella valonlähteen säätimellä, joka ei ole osana LED-moduulia, säätimeen on merkittävä sen oma tunnistuskoodi sekä nimellistulojännite ja -virta.
 4. HYVÄKSYMINEN
 4.1 Yleistä
 4.1.1
 Jos ajovalaisintyypin kaikki 2 kohdan mukaisesti hyväksyntää varten toimitetut näytekappaleet täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.
 4.1.2
 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useamman kuin yhden säännön vaatimukset, yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki riittää edellyttäen, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista täyttää siihen sovellettavat vaatimukset.
 4.1.3
 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Numeron ensimmäiset kaksi merkkiä ilmoittavat muutossarjalle annetun, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaavan järjestysnumeron hyväksynnän myöntämispäivänä. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ajovalaisintyypille.
 4.1.4
 Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta ajovalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella, johon on liitetty 2.2.1.1 kohdassa tarkoitetut tiedot.
 4.1.4.1
 Jos ajovalaisin on varustettu säädettävällä heijastimella, ja jos valaisinta saa käyttää vain 2.2.1.1 kohdan mukaisissa asennoissa, tyyppihyväksyntäviranomainen velvoittaa hakijan tiedottamaan käyttäjälle asianmukaisella tavalla oikeasta asennustavasta.
 4.1.5
 Edellä 3.1 kohdassa tarkoitetun merkin lisäksi jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiseen ajovalaisimeen on kiinnitettävä 4.2 ja 4.3 kohdassa tarkoitettu hyväksyntämerkki 3.2 kohdassa tarkoitettuihin tiloihin.
 4.2 Hyväksyntämerkin koostumus
 Hyväksyntämerkki muodostuu seuraavista osista:
 4.2.1
 kansainvälinen hyväksyntämerkki, johon kuuluvat
 4.2.1.1
 E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (4), jotka ovat ympyrän sisällä
 4.2.1.2
 edellä 4.1.3 kohdassa tarkoitettu tyyppihyväksyntänumero,
 4.2.2
 seuraavat lisätunnukset:
 4.2.2.1
 ainoastaan vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset täyttävissä ajovalaisimissa vaakasuora nuoli, joka osoittaa ajovalaisimen edestä katsottuna oikealle, eli liikennesuunnan puolelle,
 4.2.2.2
 ajovalaisimissa, jotka täyttävät sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, kun optisen yksikön tai hehkulampun tai LED-moduulin asento on asianmukaisesti säädetty, vaakasuuntainen kaksipäinen nuoli, jonka toinen pää osoittaa vasemmalle ja toinen oikealle,
 4.2.2.3
 ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan lähivalon osalta, C-kirjain luokkaan A kuuluvissa ja kirjaimet HC luokkaan B kuuluvissa valaisimissa,
 4.2.2.4
 ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset ainoastaan kaukovalon osalta, R-kirjain luokkaan A kuuluvissa ja kirjaimet HR luokkaan B kuuluvissa valaisimissa,
 4.2.2.5
 ajovalaisimissa, jotka ovat tämän säännön vaatimusten mukaiset sekä lähi- että kaukovalon osalta, kirjaimet CR luokkaan A kuuluvissa ja kirjaimet HCR luokkaan B kuuluvissa valaisimissa,
 4.2.2.6
 ajovalaisimissa, joissa on muovimateriaalista valmistettu linssi, kirjaintunnus PL, joka on merkittävä edellä 4.2.2.3–4.2.2.5 kohdassa tarkoitettujen tunnusten lähelle,
 4.2.2.7
 ajovalaisimissa, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset kaukovalon osalta, enimmäisvalovoima ilmaistuna jäljempänä 6.3.4 kohdassa määritellyllä viitemerkillä, joka sijaitsee lähellä E-kirjaimen sisältävää ympyrää.
 Ryhmitettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen kaukovalovalaisimien osalta kaukovalon valokeilojen yhteenlaskettu enimmäisvalovoima on ilmaistava edellä esitetyn mukaisesti.
 4.2.3
 Kaikissa tapauksissa liitteessä 4 olevan 1.1.1.1 kohdan mukaisessa testausmenettelyssä käytettävästä toimintamuodosta ja liitteessä 4 olevan 1.1.1.2 kohdan mukaisesta sallitusta jännitteestä on määrättävä tyyppihyväksyntälomakkeissa ja niille maille toimitettavissa ilmoituslomakkeissa, jotka ovat sopimuksen sopimuspuolia ja soveltavat tätä sääntöä.
 Laite on merkittävä tapauksen mukaan seuraavasti:
 4.2.3.1
 Tämän säännön vaatimuksia vastaavissa ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu siten, että pääasiallisen lähivalon tuottava hehkulanka tai LED-moduuli ei ole toiminnassa samanaikaisesti sellaisen muun valaisutoiminnon hehkulangan kanssa, jonka kanssa se voi olla rakenteellisesti yhdistetty: hyväksyntämerkin lähivalotunnuksen jälkeen on merkittävä vinoviiva (/).
 4.2.3.2
 Hehkulampuilla varustettuihin ajovalaisimiin, jotka vastaavat tämän säännön liitteen 4 vaatimuksia ainoastaan 6 V:n tai 12 V:n jännitteellä, on kiinnitettävä lähelle hehkulampun kantaa tunnus, joka koostuu luvusta 24, jonka yli on vedetty risti (x).
 4.2.4
 Hyväksyntänumeron kaksi merkkiä, jotka ilmoittavat hyväksynnän myöntämishetkellä voimassa olevan, viimeisimmät sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset sisältävän muutossarjan järjestysnumeron, ja vaadittu nuoli (tarvittaessa) voidaan merkitä edellä lueteltujen lisätunnusten lähelle.
 4.2.5
 Edellä 4.2.1–4.2.3 kohdassa tarkoitettujen merkkien ja tunnusten on oltava helposti luettavissa ja pysyviä. Ne voidaan sijoittaa ajovalaisimen (läpinäkyvään tai läpinäkymättömään) sisä- tai ulkopuoliseen osaan, jota ei voida irrottaa ajovalaisimen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Niiden on kuitenkin aina oltava näkyvissä, kun ajovalaisin on asennettuna ajoneuvoon tai kun jokin liikkuva osa, kuten konepelti, on avattuna.
 4.3 Hyväksyntämerkin sijoittelu
 4.3.1 Erilliset valaisimet
 Tämän säännön liitteen 2 kuvissa 1–10 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkin ja edellä mainittujen lisätunnusten sijoittelusta.
 4.3.2 Ryhmitetyt, yhdistetyt ja rakenteellisesti toisiinsa yhdistetyt valaisimet
 4.3.2.1
 Jos ryhmitetyt, yhdistetyt tai rakenteellisesti yhdistetyt valaisimet täyttävät useiden sääntöjen vaatimukset, valaisimeen voidaan kiinnittää yksi kansainvälinen hyväksyntämerkki. Merkki koostuu ympyrästä, jonka sisällä on E-kirjain ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero, sekä hyväksyntänumerosta. Tämä hyväksyntämerkki voidaan sijoittaa ryhmitetyissä, yhdistetyissä tai rakenteellisesti yhdistetyissä valaisimissa mihin tahansa valaisimien kohtaan edellyttäen, että
 4.3.2.1.1
 se on näkyvissä 4.2.5 kohdassa tarkoitetulla tavalla,
 4.3.2.1.2
 ryhmitetystä, yhdistetystä tai rakenteellisesti yhdistetystä valaisimesta voidaan poistaa valoa lähettävä osa vain niin, että samalla poistetaan hyväksyntämerkki.
 4.3.2.2
 Kunkin valaisimen tunnus (joka vastaa sääntöä, jonka mukaisesti hyväksyntä on myönnetty) ja muutossarjalle annettu, viimeisimpiä sääntöön tehtyjä tärkeitä teknisiä muutoksia vastaava järjestysnumero hyväksynnän myöntämispäivänä sekä vaadittu nuoli (tarvittaessa) on merkittävä
 4.3.2.2.1
 joko kyseiseen valaisevaan pintaan
 4.3.2.2.2
 tai ryhmässä siten, että kukin ryhmitetyistä, yhdistetyistä tai rakenteellisesti yhdistetyistä valaisimista on helposti tunnistettavissa (ks. liitteen 2 neljä esimerkkiä).
 4.3.2.3
 Yksittäisen hyväksyntämerkin osien koko ei saa olla pienempi kuin vähimmäiskoko, joka vahvistetaan pienimmälle yksittäiselle merkille säännössä, jonka perusteella hyväksyntä on myönnetty.
 4.3.2.4
 Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle tämän säännön soveltamisalaan kuuluvalle ryhmitetylle, yhdistetylle tai rakenteellisesti yhdistetylle valaisimelle.
 4.3.2.5
 Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 11 esitetään esimerkkejä ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä mainittujen lisätunnusten kanssa.
 4.3.3 Valaisimet, joiden linssejä käytetään erityyppisissä ajovalaisimissa ja jotka on mahdollisesti rakenteellisesti yhdistetty muihin valaisimiin tai ryhmitetty muiden valaisimien kanssa
 Sovelletaan edellä olevan 4.3.2 kohdan säännöksiä.
 4.3.3.1
 Lisäksi, jos käytetään samaa linssiä, siihen voidaan kiinnittää kaikki erilaiset, erityyppisiin ajovalaisimiin tai valaisinyksiköihin viittaavat hyväksyntämerkit, jos myös ajovalaisimen päärungolla, vaikka sitä ei voisi erottaa linssistä, on edellä 3.2 kohdassa kuvattu tila, jossa on hyväksyntämerkit varsinaisille toiminnoille.
 Jos erityyppisissä ajovalaisimissa on sama päärunko, kaikki erilaiset hyväksyntämerkit voidaan kiinnittää siihen.
 4.3.3.2
 Tämän säännön liitteen 2 kuvassa 12 esitetään esimerkkejä hyväksyntämerkkien sijoittelusta edellä kuvatussa tapauksessa.
 B. AJOVALAISIMIA KOSKEVAT TEKNISET VAATIMUKSET
 (5)
 5. YLEISET VAATIMUKSET
 5.1 Jokaisen näytekappaleen on täytettävä 6–8 kohdan vaatimukset.
 5.2 Ajovalaisimien on oltava siten valmistettuja, että ne säilyttävät niille asetetut fotometriset ominaisuudet ja pysyvät tavanomaisessa käytössä hyvässä toimintakunnossa niihin mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä huolimatta.
 5.2.1 Ajovalaisimet on varustettava laitteella, joka mahdollistaa niiden säädön ajoneuvoissa siten, että valaisimet täyttävät niitä koskevat määräykset. Tällaista laitetta ei tarvitse asentaa yksiköihin, joissa heijastinta ja valoa hajottavaa linssiä ei voida erottaa toisistaan, jos kyseisiä yksiköitä käytetään ainoastaan ajoneuvoissa, joissa ajovalaisimia voidaan säätää muulla tavoin.
 Jos pääasiallisen lähivalon tuottava ajovalaisin ja kaukovalon tuottava ajovalaisin on kumpikin varustettu omalla hehkulampulla tai LED-moduulilla, säätölaitteella on voitava asianmukaisesti säätää lähivaloa ja kaukovaloa erikseen.
 5.2.2 Näitä säännöksiä ei kuitenkaan sovelleta ajovalaisinyhdistelmiin, joiden heijastimet eivät ole jaettavissa ajovalaisimittain. Tämäntyyppisiin yhdistelmiin sovelletaan tämän säännön 6.3 kohdan vaatimuksia.
 5.3 Ajovalaisin on varustettava
 5.3.1
 säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyillä hehkulampuilla. Mitä tahansa säännön nro 37 mukaista hehkulamppua voidaan käyttää, mikäli käyttöä ei rajoiteta säännössä nro 37 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.
 5.3.1.1
 Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulamppu voidaan asentaa ainoastaan oikeaan asentoon (6).
 5.3.1.2
 Hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä hehkulamppuluokassa käytettävää kantaa.
 5.3.1.3
 Ajovalaisimen runkoon voidaan käyttömukavuuden vuoksi sijoittaa mahdollisuus säätää jännitettä laitteen liittimissä. Hyväksyttäessä ajo- tai kaukovaloja tämän säännön vaatimusten mukaisesti tällaista jätteen säätöä ei kuitenkaan pidetä ajovalaisimen osana ja se on kytkettävä pois toiminnasta testin ajaksi, jotta voidaan varmistaa toiminta tämän säännön vaatimusten mukaisesti.
 5.3.2
 ja/tai LED-moduulilla
 5.3.2.1
 LED-moduulien toimintaan liittyvät mahdolliset elektronisen valonlähteen säätimet katsotaan ajovalaisimen osaksi; ne voivat olla osa LED-moduuleita;
 5.3.2.2
 LED-moduuleilla varustetun ajovalaisimen ja itse LED-moduulien on oltava tämän säännön liitteessä 10 määriteltyjen asianomaisten vaatimusten mukaisia. Vaatimustenmukaisuus on testattava.
 5.3.2.3
 Pääasiallisen lähivalon tuottavien LED-moduulien kokonaisnimellisvalovirran on oltava vähintään 1 000 lumenia liitteessä 10 olevan 5 kohdan mukaisesti mitattuna.
 5.3.2.4
 Jos kyseessä on vaihdettava LED-moduuli, LED-moduulin poistaminen ja korvaaminen uudella liitteessä 10 olevan 1.4.1 kohdan mukaisesti on osoitettava tekniselle tutkimuslaitokselle sitä tyydyttävällä tavalla.
 5.4 Ajovalaisimet, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, voidaan mukauttaa tietynpuoleista liikennettä varten joko asianmukaisella alkusäädöllä, kun ajovalaisimet asennetaan ajoneuvoon, tai käyttäjän suorittamalla säädöllä. Tämä alkusäätö tai käyttäjän suorittama säätö voi tapahtua joko siten, että optinen yksikkö asennetaan tiettyyn kulmaan ajoneuvossa, tai siten, että pääasiallisen lähivalon tuottava hehkulamppu tai LED-moduuli asennetaan tiettyyn kulmaan/asentoon optisessa yksikössä. Kaikissa tapauksissa ainoastaan kaksi toisistaan selvästi erotettavaa asentoa saavat olla mahdollisia siten, että toinen asento on tarkoitettu oikeanpuoleiselle ja toinen vasemmanpuoleiselle liikenteelle, eikä rakenne saa mahdollistaa ajovalaisimen tahatonta vaihtamista asennosta toiseen tai ajovalaisimen asettamista väliasentoon. Jos pääasiallisen lähivalon tuottavalle hehkulampulle tai LED-moduulille on olemassa kaksi erilaista asennusasentoa, on osien, jotka kiinnittävät pääasiallisen lähivalon tuottavan hehkulampun tai LED-moduulin heijastimeen, oltava siten suunniteltuja ja valmistettuja, että kummassakin asennossa hehkulamppu tai LED-moduuli pysyy paikallaan samalla tarkkuudella, jota vaaditaan niiden ajovalaisimien osalta, jotka on tarkoitettu käytettäviksi ainoastaan vasemman- tai oikeanpuoleisessa liikenteessä. Tämän kohdan vaatimusten täyttyminen on tarkastettava silmämääräisesti ja tarvittaessa koeasennuksella.
 5.5 Täydentäviä testejä on suoritettava liitteen 4 vaatimusten mukaisesti sen varmistamiseksi, että fotometriset ominaisuudet eivät kohtuuttomasti muutu.
 5.6 Muovimateriaalista valmistetut valoa läpäisevät osat on testattava liitteessä 6 esitettyjen vaatimusten mukaisesti.
 5.7 Kaikkien mekaanisten, sähkömekaanisten tai muiden osien, joita käytetään ajovalaisimissa, jotka on suunniteltu tuottamaan vuorotellen kaukovalo ja lähivalo tai lähivalo ja/tai kääntyvä kaukovalo, on oltava sellaisia, että
 5.7.1
 laite on riittävän luja kestääkseen 50 000 käyttökertaa tavanomaisissa käyttöolosuhteissa. Tämän vaatimuksen täyttymisen varmistamiseksi hyväksyntätesteistä vastaava tekninen tutkimuslaitos voi
 a)
 vaatia hakijaa toimittamaan tarvittavat välineet testin suorittamista varten
 b)
 luopua testauksesta, jos hakijan toimittaman valaisimen mukana on toimitettu rakenteeltaan samanlaisten ajovalaisimien hyväksyntätestauksesta vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen antama testausseloste, jossa vahvistetaan vaatimuksen täyttyminen.
 5.7.2
 vikaantumistapauksessa valovoima suoran H–H yläpuolella ei saa ylittää 6.4.4 kohdassa lähivalolle annettuja arvoja; Lisäksi lähivalon ja/tai kääntyvän kaukovalon tuottavan ajovalaisimen tuottaman valovoiman on oltava vähintään 2 500 luksia testauspisteessä 25 V (suora V-V, 1,72D).
 Hyväksyntätesteistä vastaavan teknisen tutkimuslaitoksen on näiden vaatimusten täyttymistä testattaessa noudatettava hakijan toimittamia ohjeita.
 5.7.3
 lähivaloon tai kaukovaloon siirryttäessä mekanismi ei saa koskaan pysähtyä näiden kahden asennon väliin,
 5.7.4
 käyttäjä ei pysty tavallisin työkaluin muuttamaan liikkuvien osien muotoa tai asentoa.
 5.8 Valaistusjärjestelyt eri liikenneolosuhteissa
 5.8.1 Jos ajovalaisimet on suunniteltu täyttämään ainoastaan joko oikean- tai vasemmanpuoleiselle liikenteelle asetetut vaatimukset, on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että valaisimet eivät aiheuta haittaa tienkäyttäjille niissä maissa, joissa liikenteen suunta on toinen verrattuna maahan, jota varten ajovalaisin on suunniteltu (7). Tällaisia toimenpiteitä ovat esimerkiksi seuraavat:
 a)
 ajovalaisimen ulkolinssin osittainen peittäminen
 b)
 valokeilan siirtäminen alaspäin vaakasuuntainen liike sallitaan
 c)
 muut toimenpiteet valokeilan asymmetrisen osan poistamiseksi tai pienentämiseksi.
 5.8.2 Näiden toimenpiteiden jälkeen valaisimen on täytettävä seuraavat valovoimaa koskevat vaatimukset, kun säätöä ei muuteta alkuperäisen liikennesuunnan mukaisesta:
 5.8.2.1
 Oikeanpuoleista liikennettä varten tarkoitettu lähivalo, joka on mukautettu vasemmanpuoleiseen liikenteeseen:
 piste 0,86D–1,72L vähintään 2 500 cd
 piste 0,57U–3,43R enintään 880 cd.
 5.8.2.2
 Vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitettu lähivalo, joka on mukautettu oikeanpuoleiseen liikenteeseen:
 piste 0,86D–1,72R vähintään 2 500 cd
 piste 0,57U–3,43L enintään 880 cd.
 5.9 Jos kyseessä on lähivalon valaisin, johon sisältyy pääasiallisen lähivalon tuottava valonlähde tai LED-moduuli ja jonka kokonaisnimellisvalovirta on suurempi kuin 2 000 lumenia, on tehtävä merkintä liitteessä 1 olevan ilmoituslomakkeen kohtaan 9. LED-moduulien kokonaisnimellisvalovirta on mitattava liitteessä 10 olevan 5 kohdan mukaisesti.
 5.10 Säännön nro 48 2.7.1.1.3 ja 2.7.1.1.7 kohdassa annettujen määritelmien mukaisesti on sallittua käyttää LED-moduuleja, joissa on kantoja muita valonlähteitä varten. Tästä määräyksestä huolimatta ei ole sallittua käyttää LED-moduulien ja muiden valonlähteiden yhdistelmää pääasiallisen lähivalon taikka kääntyvän valon tai kunkin kaukovalon osan tämän säännön vaatimusten mukaisesti.
 5.11 LED-moduulin on oltava
 a)
 poistettavissa laitteesta ainoastaan työkaluja käyttämällä, ellei kyseistä LED-moduulia koskevassa ilmoituslomakkeessa ilmoiteta, että moduuli on ei-vaihdettavaa tyyppiä, ja
 b)
 suunniteltu niin, että työkalujen käytöstä huolimatta moduulia ei voida mekaanisesti vaihtaa mihinkään toiseen hyväksyttyyn vaihdettavaan valonlähteeseen.
 6. VALAISTUS
 6.1 Yleiset määräykset
 6.1.1 Ajovalaisimien on oltava sellaisia, että niiden tuottama lähivalo antaa riittävän valaistuksen ilman häikäisyä ja että kaukovalo antaa hyvän valaistuksen. Kääntyvä valo voidaan tuottaa siten, että aktivoidaan yksi hehkulamppu lisävalonlähteenä taikka yksi tai useampia LED-moduuleita, jotka ovat osa lähivalon tuottavaa valaisinta.
 6.1.2 Ajovalaisimen tuottama valovoima mitataan 25 m:n etäisyydeltä käyttäen valokennoa, jonka tehoalue on sivuiltaan 65 mm:n kokoisen neliön sisällä. Piste HV on pystysuoran napa-akselin sisältävän koordinaattijärjestelmän keskipiste. Linja h kulkee vaakasuorassa pisteen HV kautta (ks. tämän säännön liite 3).
 6.1.3 LED-moduuleita lukuun ottamatta ajovalaisimet on tarkastettava värittömällä vakiohehkulampulla, joka on suunniteltu 12 V:n nimellisjännitteelle.
 6.1.3.1 Ajovalaisimen tarkastuksen aikana hehkulampun napojen jännitettä säädetään siten, että saavutetaan asiaa koskevassa säännön nro 37 tietolomakkeessa kullekin hehkulampulle ilmoitetun mukainen vertailuvalovirta jännitteellä 13.2 V.
 Jos pääasialliseen lähivaloon kuitenkin käytetään luokan H9 tai H9B hehkulamppua, hakija voi valita vertailuvalovirran jännitteellä 12,2 V tai 13,2 V säännön nro 37 tietolomakkeessa kullekin hehkulampulle ilmoitetun mukaisesti ja liitteen 1 ilmoituslomakkeen kohdassa 9 on ilmoitettava, mikä jännite tyyppihyväksyntää varten on valittu.
 6.1.3.2 Jotta vakiohehkulamppua voidaan suojella fotometristen mittausten aikana, mittaukset voidaan tehdä myös käyttäen muuta kuin vertailuvalovirtaa jännitteellä 13,2 V. Jos tekninen tutkimuslaitos päättää tehdä mittaukset tällä tavalla, valovoima on korjattava kertomalla mitattu arvo vakiohehkulampun kertoimella F lamp, jotta voidaan tarkastaa fotometristen vaatimusten täyttyminen.
 F lamp
 =
 Φ reference/Φ test
 Φ reference on vertailuvalovirta jännitteellä 13,2 V säännön nro 37 asianomaisen tietolomakkeen mukaisesti
 Φ test on mittauksessa käytetty todellinen valovirta.
 Jos valitun luokan H9 tai H9B tietolomakkeessa kuitenkin täsmennetään 12,2 V jännitteen vertailuvalovirta, tämä menettely ei ole sallittu.
 6.1.3.3 Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos se täyttää 6 kohdan vaatimukset vähintään yhdellä vakiohehkulampulla, joka voidaan toimittaa ajovalaisimen mukana.
 6.1.4 LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä. Elektronisen valonlähteen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti.
 6.1.5 Jos kyseessä ovat LED-moduulilla ja hehkulampuilla varustetut ajovalaisimet, hehkulamppua käyttävä ajovalaisimen osa on testattava 6.1.3 kohdan mukaisesti ja LED-moduulia käyttävä osa on arvioitava 6.1.4 kohdan määräysten mukaisesti, minkä jälkeen tulokset lisätään testatuista hehkulampuista aiemmin saatuun tulokseen.
 6.2 Lähivaloa koskevat määräykset
 6.2.1 Pääasiallista lähivaloa tuottavan ajovalaisimen valovoiman jakaumassa on oltava valoraja (ks. kuva 1), jonka avulla ajovalaisin voidaan säätää asianmukaisesti fotometrisiä mittauksia ja ajoneuvoon asennettujen valaisimien suuntausta varten.
 Valorajan osat:
 a)
 oikeanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettu valo:
 i)
 suora vaakaosa vasemmalla
 ii)
 taive ja kohoava osa oikealla
 b)
 vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettu valo:
 i)
 suora vaakaosa oikealla
 ii)
 taive ja kohoava osa vasemmalla.
 Kummassakin tapauksessa taipeen ja kohoavan osan reunan on oltava terävä.
 6.2.2 Ajovalaisin on suunnattava silmämääräisesti valorajan avulla seuraavasti (ks. kuva 1): Suuntaaminen on tehtävä käyttämällä pystysuuntaista mittaustasoa, joka asetetaan 10 metrin tai 25 metrin etäisyydelle (kuten liitteen 1 kohdassa 9 osoitetaan) valaisimen etupuolelle ja suoraan kulmaan valaisimen akseliin nähden (ks. tämän säännön liite 3). Mittaustason on oltava riittävän leveä, jotta lähivalon valorajaa voidaan tarkastella vähintään 5 asteen alueella suoran V-V molemmilla puolilla.
 6.2.2.1 Pystysuuntaus: Valorajan vaakaosaa siirretään ylöspäin suoran B alapuolelta nimellisasentoonsa, joka on 1 prosentti (0,57 astetta) suoran HH alapuolella.
 Kuva 1
 Huomautus: Pysty- ja vaakasuuntien mittakaava ei ole sama.
 6.2.2.2 Vaakasuuntaus: Valorajan taivetta ja kohoavaa osaa siirretään seuraavasti:
 kun kyseessä on oikeanpuoleinen liikenne, oikealta vasemmalle siten, että valoraja asettuu niin, että
 a)
 suoran 0,2° D yläpuolella sen kohoava osa ei ulotu suoran A vasemmalle puolelle
 b)
 suoralla 0,2° D tai sen alapuolella sen kohoava osa leikkaa suoran A ja
 c)
 taive asettuu pääosin ± 0,5 astetta vasemmalle tai oikealle suorasta V-V;
 tai
 kun kyseessä on vasemmanpuoleinen liikenne, vasemmalta oikealle siten, että valoraja asettuu niin, että
 a)
 suoran 0,2° D yläpuolella sen kohoava osa ei ulotu suoran A oikealle puolelle
 b)
 suoralla 0,2° D tai sen alapuolella sen kohoava osa leikkaa suoran A ja
 c)
 taive asettuu pääosin suoralle V-V.
 6.2.2.3 Jos näin suunnattu ajovalaisin ei täytä 6.2.4–6.2.6 ja 6.3 kohdassa esitettyjä vaatimuksia, sen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia ei siirretä
 vaakasuunnassa suoralta A enempää kuin
 a)
 0,5° vasemmalle tai 0,75° oikealle oikeanpuoleisen liikenteen osalta tai
 b)
 0,5° oikealle tai 0,75° vasemmalle vasemmanpuoleisen liikenteen osalta eikä
 pystysuunnassa enempää kuin 0,25° ylös tai alas suoralta B.
 6.2.2.4 Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti 6.2.2.3 kohdassa vahvistettujen toleranssien puitteissa, on käytettävä liitteen 9 kohdissa 2 ja 3 määriteltyä laitemittaustapaa valorajan vaaditun vähimmäislaadun varmentamiseksi ja valokeilan suuntaamiseksi pysty- ja vaakasuunnassa.
 6.2.3 Näin suunnattuna ajovalaisimen on täytettävä vain jäljempänä 6.2.5–6.2.6 kohdassa esitetyt vaatimukset, jos sille haetaan hyväksyntää yksinomaan lähivalona (8). Jos valaisin on tarkoitettu käytettäväksi sekä lähivalon että kaukovalon tuottamiseen, sen on täytettävä 6.2.4–6.2.6 ja 6.3 kohdassa esitetyt vaatimukset.
 6.2.4 Lähivalon on täytettävä jäljempänä olevissa taulukoissa ja liitteen 3 kuvassa B tarkoitetut valovoimaa koskevat vaatimukset testauspisteissä (tai peilattuna suoran V-V suhteen vasemmanpuoleista liikennettä varten):
 Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet (10)
 Luokan A ajovalaisin
 Luokan B ajovalaisin
 Testauspisteen nimitys
 Testauspisteiden kulmakoordinaatit – asteina
 Vaadittu valovoima cd
 Vaadittu valovoima cd
 Max.
 Min.
 Max.
 Min.
 B 50 L
 0,57U, 3,43L
 350
 350
 BR
 1,0 U, 2,5R
 1 750
 1 750
 75 R
 0,57D, 1,15R
 5 100
 10 100
 75 L
 0,57D, 3,43L
 10 600
 10 600
 50 L
 0,86D, 343L
 13 200 (11)
 13 200 (11)
 50 R
 0,86D, 1,72R
 5 100
 10 100
 50 V
 0,86D, 0
 5 100
 25 L
 1,72D, 9,0L
 1 250
 1 700
 25 R
 1,72D, 9,0R
 1 250
 1 700
 Kaikki pisteet alueella III
 (seuraavien koordinaattien rajaama – astetta)
 8 L
 8 L
 8 R
 8 R
 6 R
 1,5 R
 V-V
 4 L
 1 U
 4 U
 4 U
 2 U
 1,5 U
 1,5 U
 H-H
 H-H
 625
 625
 Kaikki pisteet alueella IV
 (0,86D–1.72D, 5,15 L–5,15 R)
 1 700
 2 500
 Kaikki pisteet alueella I
 (1,72D–4D, 9 L–9 R)
 17 600
 < 2I (9)
 Huomautus: Taulukossa
 Kirjain L osoittaa, että piste on suoran V-V vasemmalla puolella.
 Kirjain R osoittaa, että piste on suoran V-V oikealla puolella.
 Kirjain U osoittaa, että piste on suoran H-H yläpuolella.
 Kirjain D osoittaa, että piste tai segmentti on suoran H-H alapuolella.
 Oikeanpuoleisen liikenteen ajovalaisimet
 Testauspisteiden
 kulmakoordinaatit
 asteina
 Vaadittu valovoima – cd
 Min.
 1
 4U, 8L
 Pisteet 1 + 2 + 3
 190
 2
 4U, 0
 3
 4U, 8R
 4
 2U, 4L
 Pisteet 4 + 5 + 6
 375
 5
 2U, 0
 6
 2U, 4R
 7
 0, 8L
 65
 8
 0, 4L
 125
 6.2.5 Hyvälle näkyvyydelle haitallista sivuttaista vaihtelua ei saa esiintyä millään alueista I, II, III ja IV.
 6.2.6 Ajovalaisimien, jotka on suunniteltu täyttämään sekä oikean- että vasemmanpuoleisen liikenteen vaatimukset, on täytettävä molemmissa optisen yksikön tai pääasiallisen lähivalon tuottavan LED-moduulin taikka hehkulampun säätöasennoissa vastaavalle liikennejärjestelmälle edellä asetetut vaatimukset.
 6.2.7 Edellä olevan 6.2.4 kohdan vaatimuksia sovelletaan myös ajovalaisimiin, jotka on tarkoitettu tuottamaan kääntyvää valoa ja/tai joissa on 6.2.8.2 kohdassa tarkoitettu lisävalonlähde tai LED-lisämoduuleja. Jos ajovalaisin on tarkoitettu tuottamaan kääntyvää valoa, suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia siirretään pystysuunnassa korkeintaan 0,2 astetta.
 6.2.7.1 Jos kääntyvä valo saadaan aikaan
 6.2.7.1.1
 kääntämällä lähivaloa tai siirtämällä valorajan taivetta vaakasuunnassa, mittaukset on tehtävä sen jälkeen, kun ajovalaisinasennelma on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen vaakasuunnassa esimerkiksi goniometrin avulla;
 6.2.7.1.2
 siirtämällä yhtä tai useampaa ajovalaisimen optista osaa ilman, että valorajan taive siirtyy vaakasuunnassa, mittaukset on tehtävä näiden osien ollessa äärimmäisessä toiminta-asennossaan;
 6.2.7.1.3
 lisävalonlähteenä olevan hehkulampun tai yhden tai useamman LED-lisämoduulin avulla niin, että valorajan taive ei siirry vaakasuunnassa, mittaukset on tehtävä lisävalonlähde tai LED-lisämoduulit aktivoituina.
 6.2.8 Pääasiallista lähivaloa varten sallitaan vain yksi valonlähteenä oleva hehkulamppu taikka yksi tai useampia LED-moduuleita. Lisävalonlähteet tai LED-moduulit ovat sallittuja ainoastaan seuraavin edellytyksin (ks. liite 10):
 6.2.8.1
 Lähivaloa tuottavan ajovalaisimen sisällä voidaan lisäksi käyttää yhtä säännön nro 37 mukaista valonlähdettä tai yhtä tai useampaa LED-moduulia kääntyvän valon tuottamista varten.
 6.2.8.2
 Lähivaloa tuottavan ajovalaisimen sisällä voidaan lisäksi käyttää yhtä säännön nro 37 mukaista valonlähdettä ja/tai yhtä tai useampaa LED-moduulia infrapunasäteilyn tuottamista varten. Ne saavat aktivoitua ainoastaan samanaikaisesti päävalonlähteen tai LED-moduulien kanssa. Jos päävalonlähde tai jokin pääasiallisista LED-moduuleista vikaantuu, kyseisen lisävalonlähteen ja/tai LED-lisämoduulien on automaattisesti kytkeydyttävä pois päältä.
 6.2.8.3
 Jos lisävalonlähteenä oleva hehkulamppu taikka yksi tai useampia LED-lisämoduuleista vikaantuu, ajovalaisimen on edelleen täytettävä lähivaloa koskevat vaatimukset.
 6.3 Kaukovaloa koskevat määräykset
 6.3.1 Jos ajovalaisin on suunniteltu tuottamaan kaukovalo ja lähivalo, mittaukset kaukovalon tuottamasta valovoimasta on suoritettava ajovalaisimen ollessa samalla tavoin suunnattu kuin edellä 6.2.4–6.2.6 kohdassa tarkoitetuissa mittauksissa. Jos ajovalaisin tuottaa ainoastaan kaukovaloa, se on säädettävä siten, että enimmäisvalovoiman alue keskitetään suorien H-H ja V-V leikkauspisteeseen. Kyseisen ajovalaisimen on täytettävä vain 6.3 kohdassa tarkoitetut vaatimukset. Jos kaukovalon tuottamiseen käytetään useampaa kuin yhtä valonlähdettä, valovoiman enimmäisarvo (IM) on määritettävä käyttämällä kaikkia valon tuottamiseen osallistuvia valonlähteitä.
 6.3.2 Riippumatta pääasiallisen lähivalon tuottamiseen käytetyn valonlähteen tyypistä (LED-moduuli tai valonlähteenä oleva hehkulamppu), kuhunkin erilliseen kaukovaloon voidaan käyttää useita valonlähteitä:
 a)
 joko säännössä nro 37 lueteltuja hehkulamppuvalonlähteitä tai
 b)
 LED-moduuleita.
 6.3.3 Liitteessä 3 olevan kuvan C ja jäljempänä olevan taulukon osalta kaukovalon valovoiman jakautumisen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
 Luokan A ajovalaisin
 Luokan B ajovalaisin
 Testauspisteiden
 Kulmakoordinaatit – asteina
 Vaadittu valovoima
 cd
 Vaadittu valovoima
 cd
 Min.
 Min.
 Imax
 27 000
 40 500
 H-5L
 0,0, 5,0 L
 3 400
 5 100
 H-2,5L
 0,0, 2,5 L
 13 500
 20 300
 H-2,5R
 0,0, 2,5 R
 13 500
 20 300
 H-5R
 0,0, 5,0 R
 3 400
 5 100
 6.3.3.1 Suorien h-h ja v-v leikkauspisteen HV on sijaittava alueella, jonka rajaa isoluksikäyrä, joka vastaa 80:tä prosenttia enimmäisvalovoimasta.
 6.3.3.2 Enimmäisarvo (IM) ei missään olosuhteissa saa olla suurempi kuin 215 000 cd.
 6.3.4 Enimmäisvalovoiman viitemerkki (I’M), johon viitataan edellä 6.3.3.2 kohdassa, saadaan seuraavasta suhteesta:
 I’M
 =
 IM/4 300
 Tämä arvo on pyöristettävä arvoon 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.
 6.4 Säädettävällä heijastimella varustettujen ajovalaisimien osalta 6.2 ja 6.3 kohdan vaatimuksia sovelletaan kaikkiin 2.1.3 kohdan mukaisiin kiinnitysasentoihin. Tarkastuksessa on käytettävä seuraavaa menettelyä:
 6.4.1
 Jokainen hyväksyntähakemuksessa ilmoitettu asento todennetaan testausgoniometrillä siihen suoraan nähden, joka liittää toisiinsa valonlähteen keskustan ja pisteen HV mittaustasolla. Säädettävä heijastin vaihdetaan sitten asentoon, jossa mittaustasolle heijastuvan valon kuvio vastaa 6.2.1–6.2.2.3 ja/tai 6.3.1 kohdassa vahvistettuja suuntausta koskevia määräyksiä.
 6.4.2
 Kun heijastin on alkuasennossaan 6.4.1 kohdan vaatimusten mukaisesti, ajovalaisimen on täytettävä 6.2 ja 6.3 kohdassa esitetyt asianomaiset fotometriset vaatimukset.
 6.4.3
 Lisätestejä suoritetaan sen jälkeen, kun heijastimen asentoa on muutettu ajovalaisimien säätölaitteen avulla alkuasennosta pystysuunnassa ±2° tai vähintään ääriasentoon, jos se on pienempi kuin 2°. Kun ajovalaisin on kokonaisuudessaan suunnattu uudelleen vastaavaan vastakkaiseen suuntaan (esimerkiksi goniometrin avulla), tarkastetaan valoteho seuraaviin suuntiin (ja valotehon on oltava vaadittujen rajojen sisällä):
 lähivalo
 :
 pisteet HV ja 75 R (tai 75 L),
 kaukovalo
 :
 IM ja piste HV (prosentteina arvosta IM).
 6.4.4
 Jos hakija on ilmoittanut useamman kuin yhden kiinnitysasennon, 6.4.1–6.4.3 kohdan menettely on toistettava kaikissa asennoissa.
 6.4.5
 Jos hakija ei ole pyytänyt käyttämään erityisiä kiinnitysasentoja, ajovalaisin suunnataan 6.2 ja 6.3 kohdassa tarkoitettuja mittauksia varten ajovalaisimien säätölaitteella keskiasentoonsa. Edellä olevassa 6.4.3 kohdassa tarkoitetut lisätestit suoritetaan, kun heijastin on siirretty ajovalaisimien säätölaitteella ääriasentoihinsa (± 2 asteen sijaan).
 7. VÄRI
 7.1
 Lähetetyn valon on oltava väriltään valkoista.
 8. HAITAN MITTAAMINEN
 Ajovalaisimien lähivalon aiheuttama haitta on mitattava (12).
 C. MUUT HALLINNOLLISET MÄÄRÄYKSET
 9. AJOVALAISINTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN
 9.1
 Kaikista ajovalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava tyyppihyväksyntäviranomaiselle, joka on hyväksynyt kyseisen ajovalaisintyypin. Tämän jälkeen kyseinen viranomainen voi joko
 9.1.1
 katsoa, että tehdyillä muutoksilla ei todennäköisesti ole havaittavia kielteisiä vaikutuksia ja että ajovalaisin joka tapauksessa täyttää edelleen vaatimukset, tai
 9.1.2
 vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.
 9.2
 Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan tiedoksi edellä olevan 4.1.4 kohdan mukaisella menettelyllä tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.
 9.3
 Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava kullekin tällaisesta laajentamisesta laaditulle ilmoituslomakkeelle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.
 10. TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS
 Tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamismenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) asetettujen menettelyjen ja seuraavien vaatimusten mukaisia:
 10.1
 Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät ajovalaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät 6 ja 7 kohdan vaatimukset.
 10.2
 Tämän säännön liitteessä 5 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevien vähimmäisvaatimusten on täytyttävä.
 10.3
 Tämän säännön liitteessä 7 asetettuja tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.
 10.4
 Tyyppihyväksynnän myöntänyt viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantolaitoksessa sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tällaisia varmennuksia tehdään tavallisesti kerran kahdessa vuodessa.
 10.5
 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.
 10.6
 Viitemerkkiä ei oteta huomioon.
 10.7
 Tämän säännön 6.2.4 kohdassa mainittuja mittauspisteitä 1–8 ei oteta huomioon.
 11. SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA
 11.1
 Ajovalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.
 11.2
 Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä tyyppihyväksynnän, sen on ilmoitettava tästä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.
 12. TUOTANNON LOPETTAMINEN
 Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön nojalla hyväksytyn ajovalaisintyypin valmistuksen, sen on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.
 13. HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA TYYPPIHYVÄKSYNTÄVIRANOMAISTEN NIMET JA OSOITTEET
 Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden tyyppihyväksyntäviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille ilmoitus muissa maissa tapahtuvasta hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta on lähetettävä.
 14. SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
 14.1
 Tämän säännön muutossarjan 01 voimaantulosta alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, perustuvia hyväksyntiä.
 14.2
 Jotta tekniset tutkimuslaitokset voivat päivittää testilaitteistonsa, 60 kuukauden ajan siitä päivästä, jolloin tämän säännön muutossarja 01 tulee voimaan, mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa kieltäytyä antamasta hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, muutossarjalla 01 tehtyjen, pallokoordinaatistojärjestelmään ja valovoimakkuusarvojen määrittämiseen liittyviä fotometrisiä mittausmenettelyitä koskevien muutosten osalta, jos käytetään nykyistä testilaitteistoa soveltuvin muunnosarvoin tyyppihyväksynnästä vastaavaa viranomaista tyydyttävästi.
 14.3
 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat 60 kuukauden kuluttua muutossarjan 01 voimaantulopäivästä antaa hyväksynnän vain, jos hyväksyttäväksi esitetty ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisina kuin ne on muutettuna muutossarjalla 01.
 14.4
 Ajovalaisinten hyväksynnät, jotka on annettu tämän säännön perusteella ennen muutossarjan 01 voimaantuloa, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan.
 14.5
 Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät voi kieltäytyä laajentamasta hyväksyntää, joka on annettu tämän säännön aiempien sarjojen perusteella.
 (1) Tämän säännön vaatimukset eivät estä tätä sääntöä soveltavaa sopimuspuolta kieltämästä tämän säännön mukaisesti hyväksytyn ajovalaisimen, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi, ja mekaanisen (pyyhkimillä varustetun) ajovalaisimen puhdistuslaitteen yhdistelmää.
 (2) Sellaisina kuin ne määritellään ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.2) kohdassa 2.
 (3) Jos linssiä ei voi irrottaa ajovalaisimen päärungosta, 4.2.5 kohdan mukainen merkintä on riittävä.
 (4) Vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolten tunnusnumerot annetaan ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) (asiakirja ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1) liitteessä 3.
 (5) Hehkulamppujen tekniset vaatimukset: ks. sääntö nro 37.
 (6) Ajovalaisimen katsotaan täyttävän tämän kohdan vaatimukset, jos hehkulamppu voidaan helposti asentaa ajovalaisimeen ja asetusulokkeet sovittaa aukkoihinsa pimeässäkin.
 (7) Tällaisten valaisinten asennusohjeita annetaan säännössä nro 48.
 (8) Tällainen erityinen ”lähivalaisin” voi sisältää kaukovalon, jonka ei tarvitse olla vaatimusten mukainen.
 (9) Todellisuudessa mitattu arvo pisteissä 50R ja 50L.
 (10) Kirjaimen R asemesta käytetään vasemmanpuoleisen liikenteen osalta kirjainta L ja päinvastoin.
 (11) Kun kyseessä on ajovalaisin, jossa LED-moduulit lähivalon yhdessä elektronisen valonlähteen säätölaitteen kanssa, mitattu arvo saa olla enintään 18 500 cd.
 (12) Tästä vaatimuksesta annetaan suositus viranomaisia varten.
 LIITE 1
 ILMOITUS
 (Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))
 LIITE 2
 ESIMERKKEJÄ HYVÄKSYNTÄMERKEISTÄ
 Kuva 1
 Kuva 2
 a ≥ 8 mm (lasilla)
 a ≥ 5 mm (muovimateriaalilla)
 Ajovalaisin, jossa on jompikumpi edellä esitetyistä hyväksyntämerkeistä, on hyväksytty Alankomaissa (E4) säännön nro 112 mukaisesti hyväksyntänumerolla 243 ja täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, vaatimukset. Lähivalo on tarkoitettu ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen. Kirjaimet CR (kuva 1) osoittavat, että kyseessä on luokan A lähivalo ja kaukovalo; kirjaimet HCR (kuva 2) osoittavat, että kyseessä on luokan B lähivalo ja kaukovalo.
 Luku 30 ilmaisee, että kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 123 625 kandelan ja 145 125 kandelan välillä.
 Huomautus: Hyväksyntänumero ja lisätunnukset on sijoitettava ympyrän lähelle ja joko E-kirjaimen ylä- tai alapuolelle tai sen oikealle tai vasemmalle puolelle. Hyväksyntänumeron muodostavien numeroiden on oltava E-kirjaimen samalla puolella ja samansuuntaisia.
 Roomalaisten numeroiden käyttämistä hyväksyntänumeroina on vältettävä, jotta niitä ei sekoitettaisi muihin merkkeihin.
 Kuva 3
 Kuva 4a
 Kuva 4b
 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin täyttää tämän säännön vaatimukset sekä lähi- että kaukovalon osalta ja on tarkoitettu:
 Kuva 3: Luokka A, ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuvat 4a ja 4b: Luokka B, sekä vasemman- että oikeanpuoleiseen liikenteeseen niin, että optista yksikköä tai hehkulamppua säädetään ajoneuvossa.
 Kuva 5
 Kuva 6
 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on muovimateriaalista valmistetun linssin sisältävä ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset ainoastaan lähivalon osalta ja on tarkoitettu:
 Kuva 5: Luokka A, sekä oikean- että vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 6: Luokka B, ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 7
 Kuva 8
 Edellä esitetyllä hyväksyntämerkillä varustettu ajovalaisin on ajovalaisin, joka täyttää tämän säännön vaatimukset
 Kuva 7: Luokka B, ainoastaan lähivalon osalta ja ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 8: Luokka A, ainoastaan kaukovalon osalta.
 Kuva 9
 Kuva 10
 Ajovalaisin, jossa on muovimateriaalista valmistettu linssi ja joka täyttää tämän säännön vaatimukset seuraavasti:
 Kuva 9: Luokka B, sekä lähi- että kaukovalon osalta ja ainoastaan oikeanpuoleiseen liikenteeseen.
 Kuva 10: Luokka B, ainoastaan lähivalon osalta ja ainoastaan vasemmanpuoleiseen liikenteeseen.
 Lähivalo ei saa olla toiminnassa samanaikaisesti kaukovalon ja/tai muun rakenteellisesti yhdistetyn ajovalaisimen kanssa.
 Kuva 11
 Ryhmitettyjen, yhdistettyjen tai rakenteellisesti yhdistettyjen valaisimien yksinkertaistettu merkintä
 (Pysty- ja vaakasuorat viivat esittävät kaavamaisesti valolaitteen muotoa. Ne eivät ole osa hyväksyntämerkkiä.)
 Malli A
 Malli B
 Malli D
 Malli C
 Huomautus: Edellä esitetyt neljä esimerkkiä vastaavat hyväksyntämerkillä varustettua valaisinlaitetta, joka koostuu seuraavista osista:
 etuvalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,
 luokan B ajovalaisimesta, jonka lähivalo on suunniteltu oikean- ja vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 123 625–145 125 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa), joka on hyväksytty tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, vaatimusten mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,
 etusumuvalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 19 muutossarjan 02 mukaisesti ja joka sisältää muovimateriaalista valmistetun linssin,
 luokan 1a etusuuntavalaisimesta, joka on hyväksytty säännön nro 6 muutossarjan 01 mukaisesti.
 Kuva 12
 Ajovalaisimen kanssa rakenteellisesti yhdistetty valaisin
 Esimerkki 1
 Edellä oleva esimerkki vastaa erityyppisissä ajovalaisimissa käytettäväksi tarkoitetun muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Kyseessä on
 joko
 luokan B ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 123 625–145 125 kandelaa (kuten luku 30 osoittaa) ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, vaatimusten mukaisesti,
 joka on rakenteellisesti yhdistetty
 etuvalaisimeen, joka on hyväksytty säännön nro 7 muutossarjan 02 mukaisesti,
 tai
 luokan A ajovalaisin, jonka lähivalo on suunniteltu sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten, jonka kaukovalon enimmäisvoimakkuus on 48 375–64 500 cd (kuten luku 12,5 osoittaa) ja joka on hyväksytty Saksassa (E1) tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, vaatimusten mukaisesti,
 joka on rakenteellisesti yhdistetty
 edellä esitetyn kaltaisen etuvalaisimen kanssa,
 tai
 kumpi tahansa edellä mainituista ajovalaisimista, joka on hyväksytty yhtenä valaisimena.
 Ajovalaisimen päärungossa on oltava ainoa voimassa oleva hyväksyntänumero, esimerkiksi:
 Esimerkki 2
 Edellä oleva esimerkki vastaa kahden ajovalaisimen yksikössä käytettävän muovimateriaalista valmistetun linssin merkintää. Valaisinyhdistelmä on hyväksytty Ranskassa (E2) hyväksyntänumerolla 81151, ja se koostuu
 luokan B ajovalaisimesta, joka tuottaa lähivalon ja kaukovalon, joiden enimmäisvoimakkuus on x–y kandelaa ja jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset, ja
 luokan B ajovalaisimesta, joka tuottaa sekä oikean- että vasemmanpuoleista liikennettä varten tarkoitetun kaukovalon, jonka enimmäisvoimakkuus on w–z kandelaa ja joka täyttää tämän säännön vaatimukset; kaukovalojen enimmäisvoimakkuudet yhteensä ovat 123 625–145 125 kandelaa.
 Kuva 13
 LED-moduulit
 Yllä olevalla tunnistuskoodilla merkitty LED-moduuli on hyväksytty yhdessä Italiassa (E3) alun perin hyväksyntänumerolla 17325 hyväksytyn ajovalaisimen kanssa.
 LIITE 3
 PALLOKOORDINAATISTOMITTAUSJÄRJESTELMÄ JA TESTIPISTEIDEN SIJAINNIT
 Kuva A
 Pallokoordinaatiston mittausjärjestelmä
 Kuva B
 Oikeanpuoleisen liikenteen lähivalot
 Vasemmanpuoleisen liikenteen testipisteiden sijainnit on peilattu suoran V-V suhteen.
 Kuva C
 Kaukovalon testipisteet
 LIITE 4
 TOIMINNASSA OLEVIEN AJOVALAISIMIEN FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUS
 Täydellisille ajovalaisimille tarkoitetut testit
 Kun fotometriset arvot on mitattu tämän säännön määräysten mukaisesti kaukovalon osalta pisteessä Imax ja lähivalon osalta pisteissä HV, 50 R ja B 50 L (tai pisteissä HV, 50 L ja B 50 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta), on testattava täydellistä ajovalaisinta edustavan näytekappaleen fotometristen ominaisuuksien vakaus valaisimen ollessa toiminnassa. ’Täydellisellä ajovalaisimella’ tarkoitetaan täydellistä valaisinta itseään ja niitä valaisimen ympärillä olevia korin osia ja valaisimia, jotka saattavat vaikuttaa testattavan valaisimen lämpöhäviöön.
 Testit on suoritettava
 a)
 kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C siten, että täydellinen ajovalaisin on kiinnitettynä alustaan tavalla, joka vastaa asianmukaista asennusta ajoneuvoon;
 b)
 Vaihdettavilla valonlähteillä varustetut valaisimet on testattava käyttäen joko sarjavalmisteisia hehkulankavalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia kaasupurkausvalonlähteitä, joita on vanhennettu vähintään 15 tunnin ajan, tai sarjavalmisteisia LED-moduuleita, joita on vanhennettu vähintään 48 tunnin ajan ja joiden on sen jälkeen annettu jäähtyä ympäristön lämpötilaan ennen tämän säännön mukaisten testien aloittamista. Testeissä on käytettävä hakijan toimittamia LED-moduuleita.
 Mittauksissa on käytettävä vastaavaa laitteistoa kuin ajovalaisimien tyyppihyväksyntätestissä.
 Testattavaa näytettä ei saa testin aikana irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. Testeissä on käytettävä valonlähdettä, joka on kyseiseen ajovalaisimeen tarkoitettua tyyppiä.
 1. Fotometristen ominaisuuksien vakauden testaus
 1.1 Puhdas ajovalaisin
 Ajovalaisimen on oltava toiminnassa 12 tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.
 1.1.1 Testimenettely (1)
 Ajovalaisimen on oltava toiminnassa määrätty aika seuraavasti:
 a)
 Kun hyväksyttävänä on ainoastaan yksi valaisutoiminto (kauko- tai lähivalo tai etusumuvalaisin), toimintoa vastaavan hehkulangan ja/tai LED-moduulien on oltava toiminnassa määritellyn ajan (2).
 b)
 Kun kyseessä on ajovalaisin, joka tuottaa lähivaloa ja yhtä tai useampaa kaukovaloa, tai ajovalaisin, joka tuottaa lähivaloa ja jossa on etusumuvalaisin,
 i)
 ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
 15 minuuttia, pääasiallisen lähivalon hehkulanka tai pääasiallisen lähivalon LED-moduulit toiminnassa,
 5 minuuttia, kaikki hehkulangat ja/tai LED-moduulit toiminnassa.
 ii)
 Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus vain joko lähivalo tai kaukovalot toiminnassa (3) kerrallaan/, testi on suoritettava niin, että lähivalo ja kaukovalot (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1. kohdassa tarkoitetusta ajasta.
 c)
 Kun kyseessä on ajovalaisin, joka sisältää etusumuvalaisimen ja yhden tai useampia kaukovaloja,
 i)
 ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
 15 minuuttia, etusumuvalaisin toiminnassa,
 5 minuuttia, kaikki hehkulangat ja/tai kaikki LED-moduulit toiminnassa.
 ii)
 Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko etusumuvalo tai kaukovalot toiminnassa (3) kerrallaan, testi on suoritettava niin, että etusumuvalaisin ja kaukovalot (yhtä aikaa) ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta.
 d)
 Kun kyseessä on ajovalaisin, jossa on lähivalo, yksi tai useampia kaukovaloja ja etusumuvalaisin,
 i)
 ajovalaisimen on oltava toiminnassa seuraavan syklin mukaisesti, kunnes annettu aika täyttyy:
 15 minuuttia, pääasiallisen lähivalon hehkulanka tai pääasiallisen lähivalon LED-moduulit toiminnassa,
 5 minuuttia, kaikki hehkulangat ja/tai kaikki LED-moduulit toiminnassa.
 ii)
 Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai kaukovalot toiminnassa kerrallaan (3), testi on suoritettava niin, että lähivalo ja kaukovalot ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta, kun samalla etusumuvalaisin on vuorotellen sammutettuna 15 minuuttia ja toiminnassa 5 minuuttia aikana, joka on puolet mainitusta ajasta, ja kun kaukovalo on toiminnassa.
 iii)
 Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää vain joko lähivalo tai etusumuvalaisin (3) toiminnassa kerrallaan, testi on suoritettava niin, että pääasiallinen lähivalo ja etusumuvalaisin ovat aktivoituina (2) erikseen puolet 1.1 kohdassa tarkoitetusta ajasta, ja ajovaloja testataan seuraavan syklin mukaisesti: 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa puolet tästä ajasta, kun pääasiallinen lähivalo on samalla toiminnassa.
 iv)
 Jos hakija ilmoittaa, että ajovalaisinta on tarkoitus käyttää joko vain lähivalo tai vain kaukovalot toiminnassa (3) taikka vain etusumuvalaisin toiminnassa (3) kerrallaan, testi on suoritettava aktivoimalla (2) vuorotellen lähivalo, kaukovalot ja etusumuvalaisin ajaksi, joka on kolmannes 1.1. kohdassa tarkoitetusta ajasta.
 e)
 Kun kyseessä on lähivalo, jossa kääntyvä valo tuotetaan lisävalonlähteenä olevan hehkulangan ja/tai yhden tai useamman LED-moduulin avulla, tämä valonlähde ja/tai LED-moduulit kytketään toimintaan 1 minuutiksi ja pois toiminnasta 9 minuutin ajaksi silloin, kun ainoastaan lähivalo on aktivoituna (ks. liite 4, lisäys 1).
 1.1.1.2 Testausjännite
 Jännitteet on syötettävä testattavan näytteen napoihin seuraavasti:
 a)
 Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat vaihdettavat hehkulankavalonlähteet:
 Testaus suoritetaan tapauksen mukaan jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V, paitsi jos hakija ilmoittaa, että testattavaa näytettä voidaan käyttää jollakin muulla jännitteellä. Tällöin testi on suoritettava käyttäen hehkulankavalonlähdettä suurimmalla mahdollisella jännitteellä.
 b)
 Vaihdettavat kaasupurkausvalonlähteet: Valonlähteen elektronisen säätölaitteen testausjännite on 13,2 ± 0,1 V, jos ajoneuvo toimii 12 V:n jännitteellä, ellei hyväksyntähakemuksessa toisin ilmoiteta.
 c)
 Suoraan ajoneuvon jännitteellä toimivat ei-vaihdettavat hehkulankavalonlähteet: ei-vaihdettavilla valonlähteillä (hehkulanka- ja/tai muulla valonlähteillä) varustettujen valaisinyksikköjen mittaukset on suoritettava jännitteellä 6,3 V, 13,2 V tai 28,0 V tai muulla ajoneuvon sähköjärjestelmän jännitteellä hakijan ilmoituksen mukaisesti.
 d)
 Jos vaihdettava tai ei-vaihdettava valonlähde toimii ajoneuvon syöttöjännitteestä riippumatta ja täysin järjestelmän itsensä säätämänä tai jos valonlähteitä käyttää erillinen virransyöttö ja -säätölaite, edellä mainitut testausjännitteet on syötettävä kyseisen laitteen tuloliittimeen. Testilaboratorio voi pyytää valmistajaa toimittamaan sille asianmukaisen virransyöttö- ja säätölaitteen tai valonlähteiden syöttöä varten tarvittavan erityisen virtalähteen.
 e)
 LED-moduulit testataan tapauksen mukaan jännitteellä 6,75 V, 13,2 V tai 28,0 V, ellei tässä säännössä muuta määrätä. Elektronisen valonlähteen säätölaitteen avulla toimivat LED-moduulit on testattava hakijan antamien ohjeiden mukaisesti.
 f)
 Jos testattavaan näytteeseen on ryhmitetty, yhdistetty tai rakenteellisesti yhdistetty merkkivalaisimia, jotka toimivat muulla kuin 6, 12 tai 24 V:n nimellisjännitteellä, jännitettä on säädettävä valmistajan ilmoituksen mukaisesti kyseisen valaisimen oikean fotometrisen toiminnan edellyttämällä tavalla.
 1.1.2 Testitulokset
 1.1.2.1 Silmämääräinen tarkastus
 Kun ajovalaisimen lämpötila on tasaantunut ympäristön lämpötilaa vastaavaksi, ajovalaisimen linssi ja mahdollinen ulkopuolinen linssi on puhdistettava puhtaalla, kostealla puuvillakankaalla. Tämän jälkeen valaisin on tarkastettava silmämääräisesti. Ajovalaisimien linssissä tai mahdollisessa ulkolinssissä ei saa olla havaittavissa vääristymiä, muodonmuutoksia, murtumia taikka värimuutoksia.
 1.1.2.2 Fotometrinen testi
 Fotometristen vaatimusten täyttyminen on tarkastettava seuraavista pisteistä:
 Lähivalo:
 50 R – B 50 L – 25 L oikeanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta,
 50 L – B 50 R – 25 R vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta.
 Kaukovalo: Piste Imax
 Lämmön aiheuttaman ajovalaisimen alustan muodonmuutoksen huomioon ottamiseksi voidaan suorittaa toinen suuntaus (valorajan sijainnin muutos käsitellään tämän liitteen 2 kohdassa).
 Lukuun ottamatta pistettä B 50 L fotometristen ominaisuuksien ja ennen testiä mitattujen arvojen välillä sallitaan 10 prosentin poikkeama, johon luetaan kuuluvaksi myös fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit. Pisteessä B 50 L mitattu arvo ei saa ylittää arvoa ennen testiä mitattua fotometristä arvoa enempää kuin 170 cd.
 1.2 Likainen ajovalaisin
 Kun ajovalaisin on testattu edellä olevan 1.1 kohdan mukaisesti, sitä on pidettävä toiminnassa yhden tunnin ajan 1.1.1 kohdan mukaisesti, kun se on ensin valmisteltu testiä varten 1.2.1 kohdan mukaisesti, ja ajovalaisin on tarkastettava 1.1.2 kohdan mukaisesti.
 1.2.1 Ajovalaisimen valmistelu
 1.2.1.1 Testiseos
 1.2.1.1.1
 Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu lasista:
 Ajovalaisimelle levitetään veden ja likaavan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:
 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,
 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,
 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4) ja
 sopiva määrä tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m.
 Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.
 1.2.1.1.2
 Ajovalaisimelle, jonka ulkolinssi on valmistettu muovimateriaalista:
 Ajovalaisimelle levitetään veden ja likaavan aineen seos, joka on koostumukseltaan seuraava:
 9 paino-osaa silikahiekkaa, jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,
 1 paino-osa kasviperäistä hiilipölyä (pyökki), jonka hiukkaskoko on 0–100 μm,
 0,2 paino-osaa NaCMC:tä (4),
 13 paino-osaa tislattua vettä, jonka johtavuus on ≤ 1 mS/m, ja
 2 ± 1 paino-osaa pinta-aktiivista ainetta (5).
 Seos saa olla enintään 14 vuorokautta vanha.
 1.2.1.2 Testiseoksen levittäminen ajovalaisimelle
 Testiseosta levitetään tasaisesti koko ajovalaisimen valoa säteilevälle pinnalle ja sen annetaan kuivua. Toimenpide toistetaan, kunnes valaistusarvo on laskenut 15–20 prosenttiin kussakin seuraavista pisteistä mitatuista arvoista tässä liitteessä kuvatuissa olosuhteissa:
 pisteessä Emax lähivalossa/kaukovalossa ja ainoastaan kaukovalossa,
 50 R ja 50 V (6) ainoastaan lähivalon tuottavan ajovalaisimen osalta, joka on tarkoitettu käytettäväksi oikeanpuoleisessa liikenteessä,
 50 R ja 50 V (6) ainoastaan lähivalon tuottavan ajovalaisimen osalta, joka on tarkoitettu käytettäväksi vasemmanpuoleisessa liikenteessä.
 2. Lämmön vaikutuksesta tapahtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän testaus
 Tässä testissä tarkastetaan, ettei lämmön vaikutuksesta johtuva valorajan pystysuuntainen siirtymä ylitä arvoa, joka on määritelty toiminnassa olevalle, ainoastaan lähivalon tuottavalle ajovalaisimelle.
 Kun ajovalaisin on testattu 1 kohdan mukaisesti, se on testattava 2.1 kohdassa määritellyssä testissä säätämättä ajovalaisinta testausalustaan nähden tai irrottamatta sitä testausalustasta.
 2.1 Testi
 Testi on suoritettava kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.
 Ajovalaisin on testattava pääasiallisella lähivalolla käyttämällä ajovalaisimen mukana toimitettua sarjavalmisteista hehkulamppua tai LED-moduuleja, joita on vanhennettu vähintään tunnin ajan ennen testiä, eikä valaisinta saa irrottaa testausalustasta eikä säätää testausalustaan nähden. (Tätä testiä varten jännite on säädettävä 1.1.1.2 kohdan mukaisesti.) Valorajan vaakasuoran osan (suoran V-V ja pystysuoran, oikeanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 L ja vasemmanpuoleisessa liikenteessä pisteen B 50 R kautta kulkevan suoran välisen osan) sijainti on määritettävä 3 minuuttia (r3) ja 60 minuuttia (r60) valaisimen sytyttämisen jälkeen.
 Valorajan sijainnissa tapahtuneen vaihtelun mittaamisessa voidaan käyttää mitä tahansa menetelmää, joka antaa riittävän tarkat toistettavat tulokset.
 2.2 Testitulokset
 2.2.1
 Testitulos ilmoitetaan milliradiaaneina (mrad) ja katsotaan lähivalon tuottavan ajovalaisimen osalta hyväksyttäväksi, jos itseisarvo
 ajovalaisimesta mitattuna on enintään 1,0 mrad (Δ r1 ≤ 1,0 mrad) ylöspäin ja enintään 2,0 mrad (Δ r1 ≤ 2,0 mrad) alaspäin.
 2.2.2
 Jos tämä arvo on kuitenkin
 Siirtymä
 ylöspäin
 yli 1,0 mrad mutta enintään 1,5 mrad
 (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad)
 alaspäin
 yli 2,0 mrad mutta enintään 3,0 mrad
 (2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad)
 testataan toinen ajovalaisinnäyte 2.1 kohdan mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi seuraavassa määritellyn syklin, jotta voidaan vakiinnuttaa ajovalaisimen mekaanisten osien sijainti alustassa, joka vastaa oikeaa asennusta ajoneuvoon:
 lähivalo toiminnassa tunnin ajan (jännite säädetään 1.1.1.2 kohdan mukaisesti).
 Tämän tunnin mittaisen jakson jälkeen ajovalaisintyyppi katsotaan hyväksyttäväksi, jos näytteestä mitattu itseisarvo Δr täyttää edellä 2.2.1 kohdassa esitetyt vaatimukset.
 (1) Testausohjelma esitetään tämän säännön liitteessä 8.
 (2) Jos testattavaan ajovalaisimeen sisältyy merkkivalaisimia, niiden on oltava toiminnassa testin ajan, huomiovalaisinta lukuun ottamatta. Jos kyseessä on suuntavalaisin, sitä on käytettävä vilkkutoiminnolla siten, että kytkemisaikojen suhde on suunnilleen yksi yhteen.
 (3) Jos kaksi tai useampia hehkulankoja ja/tai LED-moduuleja on toiminnassa samanaikaisesti ajovalaisimia vilkutettaessa, tätä ei katsota tavanomaiseksi hehkulankojen ja/tai LED-moduulien käytöksi.
 (4) NaCMC tarkoittaa natriumkarboksimetyyliselluloosan, johon tavanomaisesti viitataan lyhenteellä CMC, natriumsuolaa. Seoksessa käytettävän NaCMC:n substituutioaste on 0,6–0,7 ja 2-prosenttisen liuoksen viskositeetti 20 °C:n lämpötilassa on 200–300 cP.
 (5) Määrän toleranssi johtuu siitä, että on saatava aikaan likaavan aineen seos, joka levittyy oikealla tavalla koko muovilinssille.
 (6) Piste 50 V sijaitsee 375 mm HV:n alapuolella pystysuoralla suoralla V-V, kun etäisyys mittaustasoon on 25 m.
 Lisäys 1
 FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUKSESSA KÄYTETTÄVÄT TOIMINTAJAKSOT
 Lyhenteet
 :
 P: lähivalon valaisin
 D: kaukovalon valaisin (D1 + D2 tarkoittaa kahta kaukovaloa)
 F: etusumuvalaisin
 :
 sykli, jossa valaisin on 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa
 :
 sykli, jossa valaisin on 9 minuuttia sammutettuna ja 1 minuutin toiminnassa.
 Kaikki seuraavat ryhmitetyt ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet ja symbolit ovat esimerkkejä, ja muutkin vaihtoehdot ovat mahdollisia.
 1.
 P tai D tai F (HC tai HR tai B)
 P, D tai F
 Kääntyvän valon lisävalonlähde tai LED-lisämoduulit
 2.
 P+F (HC B) tai P+D (HCR)
 Kääntyvän valon lisävalonlähde tai LED-lisämoduulit
 D tai F
 P:
 3.
 P+F (HC/B) tai HC/B tai P+D (HC/R)
 D tai F
 P:
 Kääntyvän valon lisävalonlähde tai LED-lisämoduulit
 LIITE 5
 TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUDEN VALVONTAMENETTELYJEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 1. Yleistä
 1.1
 Tuotanto katsotaan mekaaniselta ja geometriselta kannalta vaatimustenmukaiseksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa. Tämä vaatimus koskee myös väriä.
 1.2
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta, jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla ja/tai mahdollisilla LED-moduuleilla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa
 1.2.1
 mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta. Arvojen B 50 L (tai R) (1) ja alueen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:
 B 50 L (tai R):
 170 cd eli 20 prosenttia
 255 cd eli 30 prosenttia
 Alue III
 255 cd eli 20 prosenttia
 380 cd eli 30 prosenttia
 1.2.2
 tai jos
 1.2.2.1
 lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi +170 cd) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä, jotka 0,35 asteen ympyrä rajaa pisteiden B 50 L (tai R) (sallittu toleranssi 85 cd), 75 R (tai L), 50 V, 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alueella, joka on enintään 0,52 astetta viivojen 25 R ja 25 L yläpuolella,
 1.2.2.2
 ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Imax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta.
 1.2.3
 Jos edellä kuvatun testin tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1°.
 1.2.4
 Jos kyseessä on valaisin, jossa on vaihdettava hehkulankavalonlähde, ja jos edellä tarkoitettujen testien tulokset eivät täytä vaatimuksia, testit on toistettava käyttäen toista vakiohehkulamppua.
 1.3
 Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa on sovellettava seuraavaa menettelyä:
 Yksi ajovalaisinnäytteistä on testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti sen jälkeen, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.
 Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.
 Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan toinen näyte, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.
 1.4
 Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti tämän säännön 6.2.2.3 kohdassa vahvistettujen toleranssien puitteissa, on testattava yksi näyte liitteessä 9 olevan 2 ja 3 kohdan mukaisella menettelyllä.
 2. Valmistajan suorittamaa vaatimustenmukaisuuden tarkastusta koskevat vähimmäisvaatimukset
 Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin ajovalaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin jäljempänä esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti.
 Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava tarvittavat toimet kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.
 2.1 Testien luonne
 Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisiä ominaisuuksia ja lämmön vaikutuksesta johtuvan valorajan pystysuuntaisen siirtymän todentamista.
 2.2 Testimenetelmät
 2.2.1
 Testit on yleisesti ottaen suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.
 2.2.2
 Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.
 2.2.3
 Edellä olevan 2.2.1 ja 2.2.2 kohdan soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittaman mittauksen kanssa.
 2.2.4
 Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten.
 2.3 Näytteenotto
 Ajovalaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien ajovalaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.
 Arvioinnin on yleensä koskettava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoa. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa.
 2.4 Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet
 Ajovalonäytteille tehdään fotometriset mittaukset säännössä määritellyistä pisteistä, jotka ovat kaukovalon osalta Imax, HV (2), HL ja HR (3), ja lähivalon osalta B 50 L (tai R), HV, 50 V, 75 R (tai L) ja 25 L (tai R) (ks. liitteen 3 kuva).
 2.5 Hyväksyttävyysperusteet
 Valmistajan vastuulla on laatia testituloksista tilastollinen tutkimus ja määrittää toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella hyväksyttävyysperusteet tuotteilleen, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden todentamiselle tämän säännön 10.1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.
 Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäislodennäköisyys on 0,95.
 (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.
 (2) Kun ajovalo on rakenteellisesti yhdistetty lähivalon kanssa, ajovalon piste HV on sama kuin lähivalon mittauspiste.
 (3) HL ja HR: pisteet suoralla hh 2,5 astetta pisteen HV vasemmalla tai oikealla puolella.
 LIITE 6
 MUOVIMATERIAALISTA VALMISTETTUJA LINSSEJÄ SISÄLTÄVIÄ VALAISIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET – LINSSI- TAI MATERIAALINÄYTTEIDEN JA TÄYDELLISTEN VALAISIMIEN TESTAUS
 1. Yleiset vaatimukset
 1.1
 Tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitettujen näytteiden on täytettävä jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.
 1.2
 Kahden täydellistä valaisinta edustavan näytteen, jotka on toimitettu tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti ja jotka sisältävät muovimateriaalista valmistetut linssit, on linssin materiaalin osalta täytettävä jäljempänä 2.6 kohdassa tarkoitetut vaatimukset.
 1.3
 Muovimateriaalista valmistettujen linssien näytekappaleet tai materiaalinäytteet on testattava yhdessä sen heijastimen kanssa, johon ne on tarkoitettu asennettaviksi (tapauksen mukaan), tämän liitteen lisäyksen 1 taulukossa A esitetyssä aikajärjestyksessä.
 1.4
 Jos valaisimen valmistaja pystyy kuitenkin osoittamaan, että tuote on jo läpäissyt jäljempänä 2.1–2.5 kohdassa tarkoitetut testit tai vastaavat testit toisen säännön mukaisesti, kyseisiä testejä ei tarvitse toistaa. Vain lisäyksen 1 taulukossa B tarkoitetut testit ovat pakollisia.
 2. Testit
 2.1 Lämmönvaihtelukestävyys
 2.1.1 Testit
 Kolmen käyttämättömän näytteen (linssin) on käytävä läpi viisi lämpötilan ja suhteellisen kosteuden muutossykliä seuraavan ohjelman mukaisesti:
 3 tuntia lämpötilassa 40 °C ± 2 °C ja 85–95 prosentin suhteellisessa kosteudessa
 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa.
 15 tuntia lämpötilassa – 30 °C ± 2 °C,
 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa
 3 tuntia lämpötilassa 80 °C ± 2 °C
 1 tunti lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa
 Ennen tätä testiä näytteitä on pidettävä lämpötilassa 23 ± 5 °C ja 60–75 prosentin suhteellisessa kosteudessa vähintään neljän tunnin ajan.
 Huomautus: Yhden tunnin sykleihin lämpötilassa 23 ± 5 °C on sisällyttävä lämpöshokkivaikutusten välttämiseksi tarvittavat siirtymäjaksot lämpötilaa muutettaessa.
 2.1.2. Fotometriset mittaukset
 2.1.2.1 Menetelmä
 Näytteille on suoritettava fotometriset mittaukset ennen testiä ja sen jälkeen.
 Näissä mittauksissa on käytettävä vakiolamppua ja/tai valaisimessa olevia LED-moduuleja seuraavissa pisteissä:
 B 50 L ja 50 R lähivalon osalta (B 50 R ja 50 L vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta);
 Imax kaukovalon osalta.
 2.1.2.2 Tulokset
 Kustakin näytteestä ennen testiä ja sen jälkeen mitatut fotometriset arvot saavat poiketa toisistaan enintään 10 prosenttia fotometrisen mittausmenettelyn toleranssit mukaan luettuina.
 2.2 Ilmakehässä vaikuttavien ja kemiallisten tekijöiden sieto
 2.2.1 Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sieto
 Kolme uutta näytettä (linssiä tai materiaalinäytettä) on altistettava sellaisesta lähteestä peräisin olevalle säteilylle, jonka spektrijakauma on sama kuin lämpötilassa 5 500–6 000 K olevan mustan kappaleen. Lähteen ja näytteiden väliin on sijoitettava asianmukaiset suodattimet, jotta vähennetään mahdollisimman paljon säteilyä, joka on aaltopituudeltaan alle 295 nm ja yli 2 500 nm. Näytteet on altistettava voimakkaalle valaistukselle, joka on teholtaan 1 200 W/m2 ± 200 W/m2, sellaiseksi ajaksi, että näytteiden saaman valoenergian arvo on 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Kotelon sisällä lämpötilan mustalla levyllä, joka on sijoitettu samalle tasolle näytteiden kanssa, on oltava 50 °C ± 5 °C. Tasaisen altistuksen aikaansaamiseksi näytteiden on kierrettävä säteilylähteen ympäri nopeudella 1–5 kierrosta minuutissa.
 Näytteet on suihkutettava tislatulla vedellä, jonka johtokyky on pienempi kuin 1 mS/m lämpötilassa 23 ± 5 °C, seuraavan syklin mukaisesti:
 suihkutus: 5 minuuttia, kuivaus: 25 minuuttia.
 2.2.2 Kemiallisten tekijöiden sieto
 Kun edellä 2.2.1 kohdassa tarkoitettu testi ja jäljempänä 2.2.3.1 kohdassa tarkoitettu mittaus on suoritettu, mainittujen kolmen näytteen ulkopinnat on käsiteltävä 2.2.2.2 kohdassa tarkoitetulla tavalla 2.2.2.1 kohdassa määritellyllä seoksella.
 2.2.2.1 Testiseos
 Testiseoksen on oltava koostumukseltaan seuraava: 61,5 prosenttia n-heptaania, 12,5 prosenttia tolueenia, 7,5 prosenttia etyylitetrakloridia, 12,5 prosenttia trikloorietyleeniä ja 6 prosenttia ksyleeniä (tilavuusprosentteina).
 2.2.2.2 Testiseoksen levittäminen
 Liotetaan (ISO 105 -standardin mukaisen) puuvillakankaan palaa, kunnes se on läpeensä kyllästetty edellä 2.2.2.1. kohdassa määritellyllä seoksella, ja levitetään kangas 10 sekunnin kuluessa 10 minuutin ajaksi näytteen ulkopinnalle paineessa 50 N/cm, joka vastaa 14 × 14 mm:n testipintaan kohdistettua 100 N:n voimaa.
 Tämän 10 minuutin jakson aikana kangaspalaa on kostutettava uudelleen seoksella niin, että käytettävä neste on koostumukseltaan jatkuvasti täysin sama kuin määritelty testiseos.
 Testiseoksen levittämisen aikana näytteeseen kohdistettua painetta voidaan kompensoida säröytymisen välttämiseksi.
 2.2.2.3 Puhdistaminen
 Kun testiseos on levitetty näytteille, niiden annetaan kuivua ilmassa. Tämän jälkeen näytteet pestään 2.3 kohdassa (Puhdistusaineiden sieto) määritellyllä liuoksella, jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C.
 Sitten näytteet huuhdotaan huolellisesti tislatulla vedellä, joka saa sisältää enintään 0,2 prosenttia epäpuhtauksia ja jonka lämpötila on 23 °C ± 5 °C. Tämän jälkeen näytteet pyyhitään pehmeällä kankaalla.
 2.2.3 Tulokset
 2.2.3.1
 Ilmakehässä vaikuttavien tekijöiden sietotestin jälkeen näytteiden ulkopinnoissa ei saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua eikä muodonmuutoksia, ja valon läpäisyn keskivaihtelu
 mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2
 Kemiallisten tekijöiden sietotestin jälkeen näytteissä ei saa esiintyä kemiallisen vaikutuksen jälkiä, jotka voisivat vaikuttaa valovirran hajontaan, ja valovirran keskivaihtelu
 mitattuna kolmesta testattavasta näytteestä tämän liitteen lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti saa olla enintään 0,020 (Δdm < 0,020).
 2.2.4 Valonlähteiden tuottaman säteilyn sieto
 Testaus on suoritettava seuraavasti:
 Ajovalaisimen kunkin muoviosan suoria näytteitä altistetaan LED-moduulien valolle. Näytteiden parametrien, kuten kulmien ja etäisyyksien, on oltava samat kuin ajovalaisimessa. Näytteiden värin ja mahdollisen pintakäsittelyn on oltava sama kuin ajovalaisimien osien.
 Läpäisevän valon on 1 500 tunnin keskeytyksettömän toiminnan jälkeen täytettävä kolorimetriset vaatimukset, eikä näytekappaleiden pinnassa saa esiintyä säröjä, naarmuja, lohkeilua tai muodonmuutoksia.
 2.3 Puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sieto
 2.3.1 Puhdistusaineiden sieto
 Kolmen näytteen (linssien tai materiaalinäytteiden) ulkopinnat on lämmitettävä lämpötilaan 50 °C ± 5 °C ja upotettava sen jälkeen viiden minuutin ajaksi seokseen, jota pidetään lämpötilassa 23 °C ± 5 °C ja joka on koostumukseltaan seuraava: 99 osaa tislattua vettä, joka sisältää enintään 0,02 prosenttia epäpuhtauksia, ja yksi osa alkyyliaryylisulfonaattia.
 Testin lopuksi näytteet on kuivattava lämpötilassa 50 ± 5 °C, ja näytteiden pinta puhdistettava kostealla kankaalla.
 2.3.2 Hiilivetyjen sieto
 Kolmen näytteen ulkopintoja on hierottava kevyesti yhden minuutin ajan sellaisessa seoksessa kastellulla puuvillakankaalla, jonka koostumus on 70 prosenttia n-heptaania ja 30 prosenttia tolueenia (tilavuusprosentteina). Tämän jälkeen näytteiden on annettava kuivua ilmassa.
 2.3.3 Tulokset
 Kun edellä tarkoitetut kaksi testiä on suoritettu peräkkäin, läpäisevyyden variaation keskiarvo , mitattuna kolmesta näytteestä
 tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvatulla tavalla ei saa ylittää arvoa 0,010 (Δtm ≤ 0,010).
 2.4 Mekaanisen kulutuksen sieto
 2.4.1 Mekaanisen kulutuksen testausmenetelmä
 Kolmen uuden näytteen (linssin) ulkopinnoille suoritetaan tasaisen mekaanisen kulutuksen testi tämän liitteen lisäyksessä 3 määriteltyä menetelmää käyttäen.
 2.4.2 Tulokset
 Tämän testin jälkeen vaihtelut
 valon läpäisyn vaihtelu
 :
 ,
 ja hajonnan vaihtelu
 :
 ,
 on mitattava lisäyksessä 2 määritellyn menettelyn mukaisesti tämän säännön 2.2.4.1.1 kohdassa määritellyllä alueella. Kolmen näytteen keskiarvon on oltava sellainen, että
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5 Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti
 2.5.1 Näytteen valmistelu
 Linssin päällysteen alueella oleva pinta, joka on kooltaan 20 mm × 20 mm, leikataan partaterällä tai neulalla ruudukoksi, jonka ruudut ovat kooltaan suunnilleen
 2 mm × 2 mm. Terän tai neulan paineen on oltava riittävä ainakin päällysteen leikkaamiseksi.
 2.5.2 Testin kuvaus
 Testissä käytetään teippiä, jonka kiinnitysvoima on 2 N leveyssenttimetriä kohti ±20 prosenttia mitattuna tämän liitteen lisäyksessä 4 määritellyissä vakioiduissa olosuhteissa. Teippiä, jonka leveyden on oltava vähintään 25 mm, painetaan vähintään viiden minuutin ajan edellä 2.5.1 kohdassa määritellyllä tavalla valmisteltua pintaa vasten.
 Tämän jälkeen teipin päätä kuormitetaan siten, että kohteena olevaan pintaan nähden kohtisuorassa oleva voima on sama kuin kyseiseen pintaan kohdistuva kiinnitysvoima. Sitten teippi vedetään irti vakionopeudella 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3 Tulokset
 Ruudutettu alue ei saa olla mainittavasti vaurioitunut. Vauriot ruudukon risteyskohdissa tai viiltojen reunoilla sallitaan, jos vaurioitunutta aluetta on enintään 15 prosenttia ruudutetusta alueesta.
 2.6 Muovimateriaalista valmistetulla linssillä varustetun täydellisen ajovalaisimen testit
 2.6.1 Linssin pinnan mekaanisen kulutuksen sieto
 2.6.1.1 Testit
 Valaisinnäytteen nro 1 linssille on tehtävä 2.4.1 kohdassa määritelty testi.
 2.6.1.2 Tulokset
 Testin jälkeen ajovalaisimelle tämän säännön mukaisesti suoritettujen fotometristen mittausten tulokset saavat ylittää pisteille B 50 L ja HV määritellyt enimmäisarvot
 a)
 enintään 30 prosentilla ja alittaa pisteelle 75 R määritellyt vähimmäisarvot enintään 10 prosentilla (vasemmanpuoleiseen liikenteeseen tarkoitettujen ajovalaisimien osalta kyseeseen tulevat pisteet B 50 R, HV ja 75 L)
 tai
 b)
 alittaa enintään 10 prosentilla pisteelle HV:lle määritetyt vähimmäisarvot, kun kyseessä on ainoastaan kaukovalon tuottava ajovalaisin.
 2.6.2 Mahdollisten pinnoitteiden pysyvyystesti
 Valaisinnäytteen nro 2 linssille on suoritettava 2.5 kohdassa määritelty testi.
 3. Tuotannon vaatimustenmukaisuuden tarkastus
 3.1
 Samaan sarjaan kuuluvat valaisimet katsotaan tämän säännön mukaisiksi linssien valmistuksessa käytettyjen materiaalien osalta, jos seuraavat vaatimukset täyttyvät:
 3.1.1
 Näytteiden ulkopinnoissa ei kemiallisten tekijöiden sietotestin eikä puhdistusaineiden ja hiilivetyjen sietotestin jälkeen ole paljain silmin havaittavissa säröjä, lohkeilua eikä muodonmuutoksia (ks. 2.2.2, 2.3.1 ja 2.3.2 kohta).
 3.1.2
 Fotometriset arvot edellä 2.6.1.2 kohdassa tarkoitetuissa mittauspisteissä ovat edellä 2.6.1.1 kohdassa määritellyn testin jälkeen tässä säännössä vaatimustenmukaisuudelle määriteltyjen rajojen sisällä.
 3.2
 Jos testitulokset eivät täytä vaatimuksia, testit toistetaan toisella sattumanvaraisesti valitulla ajovalaisinnäytteellä.
 Lisäys 1
 HYVÄKSYMISTESTIEN KRONOLOGINEN JÄRJESTYS
 A.
 Muovimateriaaleille suoritettavat testit (tämän säännön 2.2.4 kohdan mukaisesti toimitetut linssit tai materiaalinäytteet)
 Näytteet
 Linssit tai materiaalinäytteet
 Linssit
 Testit
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1
 Fotometriset mittaukset (liitteessä 6 oleva 2.1.2 kohta)
 X
 X
 X
 1.1.1
 Lämpötilan muutos (liitteessä 6 oleva 2.1.1 kohta)
 X
 X
 X
 1.2
 Fotometriset mittaukset (liitteessä 6 oleva 2.1.2 kohta)
 X
 X
 X
 1.2.1
 Läpäisyn mittaus
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.2.2
 Hajonnan mittaus
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.3
 Ilmakehässä vaikuttavat tekijät (liitteessä 6 oleva 2.2.1 kohta)
 X
 X
 X
 1.3.1
 Läpäisyn mittaus
 X
 X
 X
 1.4
 Kemialliset tekijät (liitteessä 6 oleva 2.2.2 kohta)
 X
 X
 X
 1.4.1
 Hajonnan mittaus
 X
 X
 X
 1.5
 Puhdistusaineet (liitteessä 6 oleva 2.3.1 kohta)
 X
 X
 X
 1.6
 Hiilivedyt (liitteessä 6 oleva 2.3.2 kohta)
 X
 X
 X
 1.6.1
 Läpäisyn mittaus
 X
 X
 X
 1.7
 Kuluminen (liitteessä 6 oleva 2.4.1 kohta)
 X
 X
 X
 1.7.1
 Läpäisyn mittaus
 X
 X
 X
 1.7.2
 Hajonnan mittaus
 X
 X
 X
 1.8
 Pysyvyys (liitteessä 6 oleva 2.5 kohta) 2.5.)
 X
 1.9
 Valonlähteiden tuottaman säteilyn sieto (liitteessä 6 oleva 2.2.4 kohta)
 X
 B.
 Täydellisille ajovalaisimille (toimitettuna tämän säännön 2.2.3 kohdan mukaisesti) suoritettavat testit.
 Testit
 Täydellinen ajovalaisin
 Näyte nro
 1
 2
 2.1.
 Kuluminen (2.6.1.1 kohta)
 x
 2.2.
 Fotometria (2.6.1.2 kohta)
 x
 2.3.
 Pysyvyys (2.6.2 kohta)
 x
 Lisäys 2
 VALON DIFFUUSION JA LÄPÄISEVYYDEN MITTAUSMENETTELY
 1. Laitteet (ks. kuva)
 Kollimaattori K:n, jolla on puolihajoama β/2 = 17.4 × 104 rd, sädettä rajoittaa 6 mm:n aukolla varustettu himmennin Dτ, jota vasten näytteen alusta sijoitetaan.
 Konvergentti akromaattinen linssi L2, jonka pallopoikkeamat on korjattu, yhdistää himmentimen Dτ ilmaisimeen R. Linssin L2 läpimitan on oltava sellainen, että linssi ei himmennä valoa, jonka näyte hajottaa keilaan, jonka puolihuippukulma on β/2 = 14°.
 Rengasmainen himmennin DD, jonka kulmat ovat αο/2 = 1° ja αmax /2 = 12°, sijoitetaan linssin L2 kuvapolttotasolle.
 Himmentimen läpinäkymätön keskiosa on tarpeen suoraan valonlähteestä tulevan valon eliminoimiseksi. Himmentimen keskiosa on voitava irrottaa valonsäteestä siten, että se palaa täsmälleen alkuperäiseen asentoonsa.
 Etäisyys L2 Dτ ja linssin L2 fokaalipituus F2
 (1) on valittava niin, että kuva Dτ peittää täysin ilmaisimen R.
 Kun alkutulovalovirtaan viitataan 1 000 yksikkönä, kunkin lukeman absoluuttisen tarkkuuden on oltava parempi kuin 1 yksikkö.
 2. Mittaukset
 Seuraavat lukemat on otettava:
 Lukema
 Näytteen kanssa
 DD:n keskiosasta
 Muuttuja
 T1
 Ei
 Ei
 tulovalovirta alkulukemassa
 T2
 Kyllä
 (ennen testiä)
 Ei
 Uuden materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä
 T3
 Kyllä
 (testin jälkeen)
 Ei
 Testatun materiaalin läpäisemä valovirta 24 asteen kentässä
 T4
 Kyllä
 (ennen testiä)
 Kyllä
 uuden materiaalin hajauttama valovirta
 T5
 Kyllä
 (testin jälkeen)
 Kyllä
 testatun materiaalin hajauttama valovirta
 (1) L2:n osalta suositellaan käytettäväksi noin 80 mm:n polttoväliä.
 Lisäys 3
 SUIHKUTUSTESTAUSMENETELMÄ
 1. Testauslaitteet
 1.1 Ruisku
 Käytettävässä vesiruiskussa on oltava läpimitaltaan 1,3 mm:n suutin, joka mahdollistaa 0,24 ± 0,02 litran nestevirran minuutissa käyttöpaineella 6,0 bar – 0/+ 0,5 bar.
 Näissä käyttöolosuhteissa aikaansaatavan suihkun on oltava läpimitaltaan 170 ± 50 mm kulumiselle altistetulla pinnalla, joka on 380 ± 10 mm:n etäisyydellä suuttimesta.
 1.2 Testiseos
 Testiseos koostuu
 a)
 silikahiekasta, jonka kovuus on 7 Mohrin asteikolla, raekoko 0–0,2 mm, jakauma lähes normaali ja kulmakerroin 1,8–2,
 b)
 vedestä, jonka kovuus on enintään 205 g/m3, niin, että seoksessa on 25 g hiekkaa vesilitraa kohti.
 2. Testi
 Valaisimien linssien ulkopinnat on altistettava kerran tai useammin edellä esitetyllä tavalla tuotetun hiekkasuihkun vaikutukselle. Suihku on suunnattava lähes kohtisuoraan testattavalle pinnalle.
 Kuluminen tarkistetaan yhden tai useamman lasinäytteen avulla, jotka on asetettu testattavien linssien läheisyyteen. Seosta suihkutetaan, kunnes muutos näytteiden aikaansaaman valon hajonnassa mitattuna lisäyksessä 2 määritellyllä menetelmällä on sellainen, että:
 Testauksessa voidaan käyttää useita vertailunäytteitä sen tarkistamiseksi, että koko testattava pinta on tasaisesti kulunut.
 Lisäys 4
 TEIPIN PYSYVYYSTESTI
 1. Tarkoitus
 Tämän menetelmän avulla pystytään vakio-olosuhteissa määrittämään teipin lineaarinen kiinnitysvoima lasilevyyn nähden.
 2. Periaate
 Mitataan voima, joka tarvitaan irrottamaan teippi lasilevystä 90 asteen kulmassa.
 3. Ympäristöolosuhteet
 Ympäristön lämpötilan on oltava 23 °C ± 5 °C ja suhteellisen kosteuden 65 ± 15 prosenttia.
 4. Testikappaleet
 Ennen testiä teipin näyterullaa on pidettävä 24 tunnin ajan määritellyissä ympäristöolosuhteissa (ks. 3 kohta edellä).
 Kustakin rullasta testataan viisi 400 mm:n pituista testikappaletta. Kyseiset testikappaleet otetaan rullasta sen jälkeen, kun teipistä on poistettu kolme ensimmäistä kierrosta.
 5. Menettely
 Testi on suoritettava 3 kohdassa määritellyissä olosuhteissa.
 Teipistä otetaan viisi testikappaletta siten, että teippiä rullataan auki rullan säteen suuntaisesti nopeudella, joka on noin 300 mm/s. Sitten kappaleet kiinnitetään 15 sekunnin kuluessa seuraavassa esitetyllä tavalla:
 Teippi kiinnitetään lasilevyyn asteittain sormen kevyellä pituussuuntaisella hankaavalla liikkeellä teippiä liiallisesti painamatta niin, että teipin ja lasilevyn väliin ei jää ilmakuplia.
 Yhdistelmä jätetään edellä määriteltyihin ympäröiviin olosuhteisiin 10 minuutin ajaksi.
 Testikappaletta irrotetaan noin 25 mm:n verran levystä testikappaleeseen nähden kohtisuorasti.
 Levy kiinnitetään paikalleen ja teipin irrallista päätä taivutetaan taaksepäin 90°:n kulmassa. Teippi kiristetään siten, että teipin ja levyn välinen rajaviiva pysyy kohtisuorassa kiristysvoimaan ja levyyn nähden.
 Teippi vedetään irti nopeudella 300 ± 30 mm/s ja tarvittava voima kirjataan.
 6. Tulokset
 Saadut viisi arvoa asetetaan järjestykseen, ja mediaaniarvo on mittauksen tulos. Arvo ilmaistaan newtoneina teipin leveyssenttimetriä kohti.
 LIITE 7
 TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
 1. Yleistä
 1.1
 Tämän säännön mahdolliset mekaaniset ja geometriset vaatimustenmukaisuutta koskevat vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia. Tämä vaatimus koskee myös väriä.
 1.2
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi fotometristen ominaisuuksien osalta jos minkä tahansa sattumanvaraisesti valitun ja vakiohehkulampulla ja/tai mahdollisilla LED-moduuleilla varustetun ajovalaisimen fotometrisiä ominaisuuksia testattaessa
 1.2.1
 mikään mitattu arvo ei poikkea kielteisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellystä arvosta. Arvojen B 50 L (tai R) (1) ja alueen III osalta kielteiset poikkeamat saavat olla enintään seuraavat:
 B 50 L (tai R):
 170 cd eli 20 prosenttia
 255 cd eli 30 prosenttia
 Alue III
 255 cd eli 20 prosenttia
 380 cd eli 30 prosenttia
 1.2.2
 tai jos
 1.2.2.1
 lähivalon osalta tässä säännössä määrätyt arvot täyttyvät pisteessä HV (sallittu toleranssi +170 cd) ja ajovalaisimen ollessa suunnattuna samalla tavalla vähintään yhdessä pisteessä kullakin niistä alueista, jotka säteeltään 15 cm:n ympyrä rajaa mittaustasolle (etäisyys 25 m) pisteiden B 50 L (tai R) (1) (sallittu toleranssi + 85 cd), 75 R (tai L), 50 V, 25 R ja 25 L ympärille, sekä lisäksi alueen IV koko sillä alalla, joka on enintään 22,5 cm suorien 25 R ja 25 L yläpuolella,
 1.2.2.2
 ja jos kaukovalon osalta pisteen HV sijaitessa alueella, jossa isoluksi on 0,75 Imax, missä tahansa tämän säännön 6.3.2 kohdassa määritellyssä mittauspisteessä fotometrisille arvoille saadaan +20 prosentin toleranssi enimmäisarvojen ja –20 prosentin toleranssi vähimmäisarvojen osalta. Viitemerkkiä ei oteta huomioon.
 1.2.3
 Jos edellä kuvatun testin tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimen suuntausta voidaan muuttaa sillä edellytyksellä, että valokeilan akselia ei siirretä sivuun oikealle tai vasemmalle enempää kuin 1°.
 1.2.4
 Jos edellä kuvattujen testien tulokset eivät vastaa vaatimuksia, ajovalaisimelle suoritettavat testit on toistettava käyttämällä toista vakiohehkulamppua ja/tai valaisimessa olevia LED-moduuleja.
 1.2.5
 Ajovalaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.
 1.2.6
 Viitemerkkiä ei oteta huomioon.
 1.3
 Jos pystysuuntaista säätöä vaadittuun asentoon ei voida tehdä toistuvasti tämän säännön 6.2.2.3 kohdassa vahvistettujen toleranssien puitteissa, on testattava yksi näyte liitteessä 9 olevan 2 ja 3 kohdan mukaisella menettelyllä.
 2. Ensimmäinen näytteenotto
 Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä ajovalaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.
 2.1 Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi
 2.1.1
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen kielteiset poikkeamat ovat seuraavat:
 2.1.1.1
 Näyte A
 A1:
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 A2:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 siirrytään näytteeseen B
 2.1.1.2
 Näyte B
 B1:
 molemmat ajovalaisimet
 0 prosenttia
 2.1.2
 tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.
 2.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi
 2.2.1
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 2.2.1.1
 Näyte A
 A3:
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 mutta
 enintään
 30 prosenttia
 2.2.1.2
 Näyte B
 B2:
 jos tulos on A2 ja
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 B3:
 jos tulos on A2 ja
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 mutta
 enintään
 30 prosenttia
 2.2.2
 tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.
 2.3 Hyväksynnän peruuttaminen
 Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa on sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 2.3.1
 Näyte A
 A4:
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 30 prosenttia
 A5:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 2.3.2
 Näyte B
 B4:
 jos tulos on A2 ja
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 B5:
 jos tulos on A2 ja
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 B6:
 jos tulos on A2 ja
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 30 prosenttia
 2.3.3
 tai jos 1.2.2. kohdan edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.
 3. Toistettu näytteenotto
 A3:n, B2:n ja B3:n osalta on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta ajovalaisimesta koostuva kolmas näyte C, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi).
 3.1 Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi
 3.1.1
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.1.1.1
 Näyte C
 C1:
 yksi ajovalaisin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 C2:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 siirrytään näytteeseen D
 3.1.1.2
 Näyte D
 D1:
 jos tulos on C2 ja
 molemmat ajovalaisimet
 0 prosenttia
 3.1.2
 tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.
 3.2 Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi
 3.2.1
 Sarjatuotantona valmistettujen ajovalaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.2.1.1
 Näyte D
 D2:
 jos tulos on C2 ja
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 0 prosenttia
 mutta
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 3.2.1.2
 tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.
 3.3 Hyväksynnän peruuttaminen
 Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja 11 kohtaa on sovellettava, jos tämän liitteen kuvan 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä ajovalaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:
 3.3.1
 Näyte C
 C3:
 yksi ajovalaisin
 enintään
 20 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 C4:
 molemmat ajovalaisimet
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 3.3.2
 Näyte D
 D3:
 jos tulos on C2 ja
 yksi ajovalaisin
 0 tai enemmän kuin
 0 prosenttia
 yksi ajovalaisin
 enemmän kuin
 20 prosenttia
 3.3.3
 tai jos 1.2.2 kohdan edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.
 4. Valorajan pystysuuntainen siirtymä
 Lämmön vaikutuksesta johtuvaa valorajan pystysuuntaista siirtymää todennettaessa on sovellettava seuraavaa menettelyä:
 Yksi näytettä A edustavista ajovalaisimista on tämän liitteen kuvassa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn jälkeen testattava liitteessä 4 olevan 2.1 kohdan menettelyn mukaisesti, kun ajovalaisin on käynyt kolmesti peräkkäin läpi liitteessä 4 olevassa 2.2.2 kohdassa määritellyn syklin.
 Ajovalaisin katsotaan hyväksyttäväksi, jos arvo Δr on enintään 1,5 mrad.
 Jos kyseinen arvo on yli 1,5 mrad mutta enintään 2,0 mrad, testataan näytteestä A toinen ajovalaisin, minkä jälkeen molemmista näytteistä mitattujen itseisarvojen keskiarvo saa olla enintään 1,5 mrad.
 Jos näyte A ei täytä edellä mainittua vaatimusta, on testattava näytteen B kaksi ajovalaisinta saman menettelyn mukaisesti. Kummankaan valaisimen arvo Δr ei saa olla suurempi kuin 1,5 mrad.
 Kuva 1
 (1) Suluissa olevat kirjaimet viittaavat vasemmanpuoleisessa liikenteessä käytettäviksi tarkoitettuihin ajovalaisimiin.
 LIITE 8
 YHTEENVETO FOTOMETRISTEN OMINAISUUKSIEN VAKAUDEN TESTAUKSESSA SOVELLETTAVISTA TOIMINTAJAKSOISTA
 Lyhenteet
 :
 P: lähivalon valaisin
 D: kaukovalon valaisin (D1 + D2 tarkoittaa kahta kaukovaloa)
 F: etusumuvalaisin
 — — — — — —: sykli, jossa valaisin on 15 minuuttia sammutettuna ja 5 minuuttia toiminnassa
 Kaikki seuraavat ryhmitetyt ajovalaisimet ja etusumuvalaisimet sekä lisätyt luokan B merkinnät esitetään tässä esimerkkeinä eikä tyhjentävästi.
 1.
 P tai D tai F (HC tai HR tai B)
 2.
 P+D (HCR) tai P+D1+D2 (HCR HR)
 3.
 P+D (HC/R) tai P+D1+D2 (HC/R HR)
 4.
 P+F (HC B)
 5.
 P+F (HC B/) tai HC/B
 6.
 D+F (HR B) tai r D1+D2+F (HR HR B)
 7.
 D+F (HR B/) tai D1+D2+F (HR HR B/)
 8.
 P+D+F (HCR B) tai P+D1+D2+F (HCR HR B)
 9.
 P+D+F (HC/R B) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B)
 10.
 P+D+F (HCR B/) tai P+D1+D2+F (HCR HR B/)
 11.
 P+D+F (HC/R B/) tai P+D1+D2+F (HC/R HR B/)
 LIITE 9
 LÄHIVALOA TUOTTAVIEN AJONVALAISIMIEN VALORAJAN TODENTAMINEN LAITTEIDEN AVULLA
 1. Yleistä
 Tämän säännön 6.2.2.4 kohtaa sovellettaessa valorajan laatu on testattava tämän liitteen 2 kohdan mukaisesti, ja laitteiden avulla tapahtuva valokeilan säätö pysty- ja vaakasuunnassa on tehtävä 3 kohdassa vahvistettujen vaatimusten mukaisesti.
 Ennen valorajan laadun mittausta ja laitteiden avulla tapahtuvaa suuntausta on suoritettava tämän säännön 6.2.2.1 ja 6.2.2.2 kohdan mukainen silmämääräinen esisuuntaus.
 2. Valorajan laadun mittaaminen
 Vähimmäisterävyyden määrittämiseksi on tehtävä valorajan vaakasuuntaisen osan pyyhkäisymittaus 0,05 asteen välein siten, että mittausetäisyys on
 a)
 10 metriä, kun käytetään anturia, jonka läpimitta on noin 10 mm, tai
 b)
 25 metriä, kun käytetään anturia, jonka läpimitta on noin 30 mm.
 Käytetty mittausetäisyys on mainittava ilmoituslomakkeen 9 kohdassa (ks. tämän säännön liite 1).
 Enimmäisterävyyden määrittämiseksi on tehtävä valorajan vaakasuuntaisen osan pyyhkäisymittaus 0,05 asteen välein siten, että mittausetäisyys on 25 metriä ja käytetään anturia, jonka läpimitta on noin 30 mm.
 Valorajan laadun katsotaan olevan hyväksyttävä, jos ainakin yksi mittaussarja vastaa 2.1–2.3 kohdan vaatimuksia.
 2.1 Näkyvissä saa olla vain yksi valoraja. (1)
 2.2 Valorajan terävyys
 Terävyyskerroin G määritellään suorittamalla valorajan vaakasuuntaisen osan pyyhkäisymittaus 2,5 asteen etäisyydellä suorasta VV ja käyttämällä seuraavaa kaavaa:
 , jossa β = sijainti pystysuunnassa asteina.
 G:n arvon on oltava vähintään 0,13 (vähimmäisterävyys) ja enintään 0,40 (enimmäisterävyys).
 2.3 Lineaarisuus
 Vaakasuuntaisen valorajan sen osan, jota käytetään pystysäädössä, on oltava vaakasuora alueella, joka sijoittuu 1,5–3,5 asteen etäisyydelle suorasta VV (ks. kuva 1).
 Valorajan käyrän käännepisteet pystylinjoilla, jotka sijaitsevat 1,5 ja 2,5 ja 3,5 asteen etäisyydellä suorasta VV, on määritettävä seuraavalla kaavalla:
 .
 Käännepisteiden välinen suurin etäisyys pystysuunnassa saa olla enintään 0,2 astetta.
 3. Pysty- ja vaakasäätö
 Jos valoraja on tämän liitteen 2 kohdassa vahvistettujen laatuvaatimusten mukainen, valokeilan säätö voidaan tehdä laitteiden avulla.
 Kuva 1
 Valorajan laadun mittaus
 Huomautus: Pysty- ja vaakasuuntien mittakaava ei ole sama.
 3.1 Pystysuuntainen säätö
 Valorajan vaakasuuntaisen osan ylitse tehdään pyyhkäisymittaus pystysuunnassa suoran B alapuolelta ylöspäin kohdassa, joka on 2,5 asteen etäisyydellä suorasta VV. Käännepiste (jossa d2 (log E) / dv2 = 0) määritetään ja sijoitetaan suoralle B kohtaan, joka on 1 prosentin etäisyydellä suoran H-H alapuolella.
 3.2 Vaakasuuntainen säätö
 Hakijan on ilmoitettava jompikumpi seuraavista vaakasuuntausmenetelmistä:
 a)
 Suoraan 0,2 D perustuva menetelmä (ks. kuva 2).
 Yhdellä vaakasuuntaisella suoralla, jonka sijainti on 0,2° D, tehdään pyyhkäisymittaus 5 asteen etäisyydellä oikealla ja 5 asteen etäisyydellä vasemmalla puolella sijaitsevien pisteiden välillä heti sen jälkeen, kun valaisin on suunnattu pystysuunnassa. Enimmäiskaltevuus G, joka määritellään kaavalla , jossa β on sijainti vaakasuunnassa asteina, ei saa olla pienempi kuin 0,08.
 Suoralla 0,2 D olevan käännepisteen on sijaittava suoralla A.
 Kuva 2
 Pysty- ja vaakasäätö laitteiden avulla – vaakasuuntainen pyyhkäisymittaus
 Huomautus: Pysty- ja vaakasuuntien mittakaava ei ole sama.
 b)
 Kolmen suoran menetelmä (ks. kuva 3)
 Kun valaisin on suunnattu pystysuunnassa, tehdään pyyhkäisymittaus välillä 2° D – 2° U kolmella pystysuuntaisella suoralla, jotka sijaitsevat kohdissa 1°R, 2°R ja 3°R. Enimmäiskaltevuudet G, jotka määritellään kaavalla
 jossa β on sijainti pystysuunnassa asteina, eivät saa olla pienempiä kuin 0,08. Edellä tarkoitetuilla kolmella suoralla olevien käännepisteiden perusteella piirretään suora viiva. Tämän suoran ja pystysuuntausta tehtäessä saadun suoran B leikkauskohdan on sijaittava suoralla V.
 Kuva 3
 Pysty- ja vaakasäätö laitteiden avulla – vaakasuuntainen pyyhkäisymittaus
 Huomautus: Pysty- ja vaakasuuntien mittakaava ei ole sama.
 (1) Tätä kohtaa on muutettava, kun objektiivinen testausmenetelmä on käytettävissä.
 LIITE 10
 LED-MODUULEJA JA NIITÄ SISÄLTÄVIÄ AJOVALAISIMIA KOSKEVAT VAATIMUKSET
 1. Yleiset vaatimukset
 1.1
 Jokaisen testattavaksi toimitetun LED-moduulinäytteen on vastattava sitä koskevia tämän säännön vaatimuksia, kun testaus tehdään käyttäen mukana mahdollisesti toimitettuja elektronisia valonlähteen säätölaitteita.
 1.2
 LED-moduulien on oltava sellaisia, että ne pysyvät hyvässä toimintakunnossa tavanomaisessa käytössä. Niissä ei myöskään saa ilmetä suunnittelu- tai valmistusvirheitä. LED-moduulin katsotaan vikaantuneen, jos jokin sen valodiodeista on vikaantunut.
 1.3
 LED-moduulien on oltava asiattomalta käsittelyltä suojattuja.
 1.4
 Irrotettavien LED-moduulien on oltava rakenteeltaan sellaisia, että
 1.4.1
 jos LED-moduuli poistetaan ja korvataan toisella hakijan toimittamalla moduulilla, jossa on sama valonlähteen tunnistuskoodi, ajovalaisimen fotometriset vaatimukset täyttyvät;
 1.4.2
 samassa valaisinrungossa olevia LED-moduuleja, joiden valonlähteen tunnistuskoodit ovat erilaiset, ei voida vaihtaa keskenään.
 2. Valmistus
 2.1
 LED-moduulien valodiodit on varustettava sopivilla kiinnitysosilla.
 2.2
 Kiinnitysosien on oltava kestäviä, ja niiden on kiinnityttävä tukevasti valodiodeihin ja LED-moduuliin.
 3. Testausolosuhteet
 3.1 Soveltaminen
 3.1.1 Kaikki näytteet on testattava 4 kohdan mukaisesti.
 3.1.2 LED-moduuleissa käytettävien valonlähteiden on oltava säännössä nro 48 olevassa 2.7.1 kohdassa tarkoitettuja valodiodeja, varsinkin näkyvää säteilyä tuottavien elementtien osalta. Muunlaisia valonlähteitä ei sallita.
 3.2 Käyttöedellytykset
 3.2.1 LED-moduulien testaus
 Kaikki näytteet on testattava tämän säännön 6.1.4 ja 6.1.5 kohdassa määritellyissä olosuhteissa. Ellei tässä liitteessä muuta määrätä, LED-moduulit on testattava valmistajan toimittaman ajovalaisimen sisällä.
 3.2.2 Ympäristön lämpötila
 Sähköisiä ja fotometrisia ominaisuuksia mitattaessa ajovalaisinta on käytettävä kuivassa ja ilmavirrattomassa ympäristössä, jonka lämpötila on 23 ± 5 °C.
 3.3 Vanhennus
 Hakijan pyynnöstä LED-moduulia on käytettävä 15 tunnin ajan, minkä jälkeen se on jäähdytettävä ympäristön lämpötilaan ennen tässä säännössä määriteltyjen testien aloittamista.
 4. Erityiset vaatimukset ja testit
 4.1 Värintoisto
 4.1.1 Punainen komponentti
 Tämän säännön kohdassa 7 tarkoitettujen mittausten lisäksi
 LED-moduulin tai LED-moduulin sisältävän ajonvalaisimen tuottaman valon punaisen komponentin on vähintään oltava 50 voltin jännitteellä testattuna sellainen, että
 jossa
 Ee(λ) (yksikkö: W)
 on säteilyvoimakkuuden spektrijakauma
 V(λ) (yksikkö: 1)
 on spektrivalovoima
 (λ) (yksikkö: nm)
 on aallonpituus.
 Tämä arvo lasketaan yhden nanometrin välein.
 4.2 UV-säteily
 Vähäistä UV-säteilyä tuottavan LED-moduulin tuottaman UV-säteilyn on oltava sellaista, että
 jossa
 S(λ) (yksikkö: 1) on spektrinen painotuskerroin;
 km = 683 lm/W on säteilyn valotehon enimmäisarvo.
 (Muiden symbolien selitykset edellä 4.1.1 kohdassa.)
 Tämä arvo lasketaan yhden nanometrin välein. UV-säteilyarvo painotetaan seuraavassa UV-taulukossa esitettyjen arvojen mukaisesti.
 UV-taulukko
 Arvot ovat IRPA/INIRC-komission ohjeen ”Guidelines on limits of exposure to ultraviolet radiation” mukaiset. Aallonpituudet (nanometreinä) ovat edustavia. Muut arvot on interpoloitava
 λ
 S(λ)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000053
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 4.3 Lämpöstabiilius
 4.3.1 Valaistusvoimakkuus
 4.3.1.1
 Ajovalaisimen fotometrinen mittaus on tehtävä yhden minuutin toiminnassa olon jälkeen kyseiselle toiminnolle jäljempänä täsmennetyssä testipisteessä. Näissä mittauksissa suuntaus voi olla likimääräinen, mutta se on säilytettävä ennen ja jälkeen tehtävien mittausten suhdetta varten.
 Mitattavat testipisteet:
 Lähivalo 25 R
 Kaukovalo HV
 4.3.1.2
 Valaisinta pidetään toiminnassa kunnes fotometrinen stabiilius on saavutettu. Fotometristen ominaisuuksien katsotaan olevan stabiilit, kun fotometrisen arvon vaihtelu on pienempi kuin 3 prosenttia minkä tahansa 15 minuutin pituisen jakson aikana. Kun stabiilius on saavutettu, suoritetaan kaikki fotometriset mittaukset kulloistakin laitetta koskevien vaatimusten mukaisesti. Valaisimen mittaukset on tehtävä kaikissa kyseistä laitetta koskevissa testipisteissä.
 4.3.1.3
 Lasketaan edellä olevan 4.3.1.1 kohdan mukaisesti fotometrisestä testipisteestä saadun arvon ja edellä olevan 4.3.1.2 kohdan mukaisesti määritetyn pisteen arvon välinen suhde.
 4.3.1.4
 Kun fotometrinen stabiilius on saavutettu, edellä laskettua suhdetta sovelletaan jäljellä oleviin testipisteisiin, jotta saadaan uusi fotometrinen taulukko, jossa esitetään kaikki fotometriset arvot yhden minuutin toiminnan jälkeen.
 4.3.1.5
 Valovoiman arvojen, jotka on mitattu yhden minuutin toiminnan jälkeen ja fotometrisen stabiiliuden saavuttamisen jälkeen, on oltava vähimmäis- ja enimmäisvaatimusten mukaisia.
 4.3.2 Väri
 Säteilevän valon värin on oltava vaaditulla värialueella sekä mitattuna yhden minuutin jälkeen että mitattuna fotometrisen stabiiliuden saavuttamisen jälkeen, kuten tämän liitteen 4.3.1.2 kohdassa kuvataan.
 5. Pääasiallisen lähivalon tuottavien LED-moduulien nimellisvalovirta mitataan seuraavasti:
 5.1
 LED-moduulien on oltava tämän säännön 2.2.2 kohdan mukaisessa teknisessä eritelmässä kuvatun järjestelyn mukaisia. Teknisen tutkimuslaitoksen on hakijan pyynnöstä poistettava optiset elementit (toissijainen optiikka) työkaluja käyttäen. Tämä menettely ja jäljempänä kuvattavat mittausten aikaiset olosuhteet on kirjattava testausselosteeseen.
 5.2
 Hakijan on toimitettava kolme kunkin tyyppistä LED-moduulia ja tarvittaessa valonlähteen säätölaite sekä riittävät ohjeet.
 Sopiva lämpötilan hallintalaite (esim. lämpönielu) voidaan toimittaa, jotta voidaan simuloida lämpöoloja, jotka ovat samanlaisia kuin vastaavassa ajovalosovelluksessa.
 Ennen kutakin testiä LED-moduulia on pidettävä toiminnassa vähintään seitsemänkymmentäkaksi tuntia samoissa olosuhteissa kuin vastaava ajovalosovellus.
 Jos käytetään kokoavaa pallopintaa, pallon vähimmäishalkaisija on yksi metri ja vähintään kymmenkertainen LED-moduulin suurimpaan mittaan verrattuna, sen mukaan kumpi näistä on suurempi. Valovirtamittaukset voidaan myös tehdä kokoamalla käyttäen goniofotometriä. Ympäristön lämpötilaa, asettelua jne. koskevat julkaisun ”CIE – Publication 84–1989” määräykset on otettava huomioon.
 LED-moduulia on käytettävä noin yksi tunti suljetussa pallossa tai goniofotometrissa.
 Valovirta on mitattava, kun stabiilius on saavutettu, kuten tämän säännön tässä liitteessä olevassa 4.3.1.2 kohdassa selvitetään.
 LED-moduulin nimellisvalovirraksi katsotaan kunkin LED-moduulityypin kolmesta näytteestä saatujen mittausten keskiarvo.
 LIITE 11
 YLEISESITYS PÄÄASIALLISESTA LÄHIVALOSTA JA VALON TUOTTAMISEEN OSALLISTUVISTA TOIMINNOISTA JA NÄITÄ VASTAAVISTA VALONLÄHDEVALINNOISTA