type: wikipedia

text:
 Události
 První písemná zmínka o obci Sivice
 Narození
 Jan Sicilský, regent Sicilského království († 3. dubna 1348)
 Úmrtí
 7. února – Robert z Clermontu, hrabě z Bourbonu a z Clermontu z dynastie Kapetovců, zakladatel bourbonské dynastie (* 1256)
 24. března – Jan V. Braniborský, braniborský markrabě (* 1302)
 14. srpna – Arnaud Nouvel, francouzský kardinál (* ?)
 21. září – Viola Těšínská, manželka českého krále Václava III. (* asi 1290)
 15. prosince – Marie Bytomská, uherská a chorvatská královna jako manželka Karla I. Roberta (* před r. 1295)
 24. prosince – Jean de Joinville, rytíř, autor biografie francouzského krále Ludvíka IX. (* 1224)
 Hlavy států
 Jižní Evropa
 Iberský poloostrov
 Portugalské království – Dinis I. Hospodář
 Navarrské království – Filip II.
 Kastilské království – Alfons XI. Spravedlivý
 Aragonské království – Jakub II. Spravedlivý
 Itálie
 Papežský stát – Jan XXII.
 La serenissima – Giovanni Soranzo
 Západní Evropa
 Francouzské království – Filip V. Vysoký
 Bretaňské vévodství – Jan III. Bretaňský
 Anglické království – Eduard II.
 Skotské království – Robert I. Bruce
 Severní Evropa
 Norské království – Haakon V. Magnusson
 Švédské království – Birger Magnusson
 Dánské království – Erik VI. Menved
 Střední Evropa
 Svatá říše římská – Ludvík IV. Bavor x Fridrich Sličný
 České království – Jan Lucemburský
 Braniborské markrabství – Valdemar Veliký
 Trevírské arcibiskupství – Balduin Lucemburský
 Kolínské arcibiskupství – Jindřich II. z Virneburgu
 Mohučské arcibiskupství – Petr z Aspeltu
 Solnohradské arcibiskupství – Fridrich III. Libnický
 Henegávské hrabství – Vilém III. z Avesnes
 Rakouské vévodství – Fridrich I. Habsburský
 Holandské hrabství – Vilém III. z Avesnes
 Brémské arcibiskupství – Jens Grand (Jan I.)
 Polské knížectví – Vladislav I. Lokýtek
 Uherské království – Karel I. Robert
 Východní a jihovýchodní Evropa
 Litevské velkoknížectví – Gediminas
 Moskevská Rus – Jurij III. Daniilovič
 Bulharské carství – Teodor Svetoslav
 Byzantská říše – Andronikos II. Palaiologos
 Blízký východ a severní Afrika
 Osmanská říše – Osman I.
 Kyperské království – Jindřich II. Kyperský
 Mamlúcký sultanát – Al-Málik An-Násir Muhammad ibn Kalaún
 Afrika
 Habešské císařství – Amda Sion I.
 Říše Mali – Mansa Musa
 Externí odkazy
 14. století


type: other

text:
V. úplné znění Vnitřního mzdového předpisu UK (neaktuální) - Univerzita Karlova
 Vnitřní mzdový předpis UK - předchozí znění
 V. úplné znění Vnitřního mzdového předpisu UK (neaktuální)
 V. ÚPLNÉ ZNĚNÍ
 VNITŘNÍHO MZDOVÉHO PŘEDPISU
 ZE DNE 6. ČERVNA 2007
 se podle § 9 odst. 1 písm. b) a § 17 odst. 1 písm. c) zákona č. 111/1998 Sb.,
 usnesl na tomto vnitřním mzdovém předpisu Univerzity Karlovy:
 Čl. 1 Rozsah platnosti
 Vnitřní mzdový předpis Univerzity Karlovy (dále jen "mzdový předpis") upravuje poskytování mzdy a odměny za pracovní pohotovost na Univerzitě Karlově (dále jen "univerzita").
 Mzdový předpis se vztahuje na akademické pracovníky a ostatní zaměstnance (dále jen "pracovník"), kteří jsou k univerzitě v pracovním poměru.
 Čl. 2 Mzda
 Mzdou se rozumí peněžitá plnění poskytovaná pracovníkovi za práci. Mzdou se rozumí smluvní mzda, nebo tarifní mzda, osobní příplatek, příplatek za vedení, příplatek za zastupování, příplatek za práci přesčas, příplatek za práci ve svátek, příplatek za noční práci, příplatek za práci o sobotách a nedělích, příplatek za práci ve ztíženém pracovním prostředí a odměny.
 Za mzdu se nepovažují plnění poskytovaná podle zvláštních předpisů v souvislosti s pracovním poměrem, zejména náhrady mzdy, odstupné, cestovní náhrady, odměny za pracovní pohotovost a pod.
 Mzda nesmí být nižší než minimální mzda stanovená zvláštním předpisem,1) popřípadě též než nejnižší úroveň zaručené mzdy, vyplývá-li to ze zvláštního předpisu.1a)
 1) § 111 zákona č. 262/2006 Sb., zákoníku práce a nařízení vlády č. 567/2006 Sb.
 1a) § 112 zákoníku práce a nařízení vlády č. 567/2006 Sb.
 Čl. 3 Smluvní mzda
 Pracovníkům, a to zejména akademickým pracovníkům, může rektor, nebo děkan, v rámci své působnosti přiznat smluvní mzdu. Smluvní mzda se přiznává místo všech složek mzdy s výjimkou příplatku za práci přesčas, příplatku za práci o sobotách a nedělích, příplatku za noční práci a odměn. Na stanovení mzdy pracovníkovi, kterému byla stanovena smluvní mzda, se ustanovení čl. 4 až 8, 11, 14 a 19 nevztahují.
 Zásady pro sjednávání smluvních mezd může stanovit opatření rektora, k němuž se vyjadřuje Akademický senát univerzity.
 Čl. 4 Zařazování pracovníků do mzdových tříd
 Podkladem pro zařazení pracovníka do profese, příp. funkce, je popis pracovní činnosti, který musí vycházet z druhu práce sjednané v pracovní smlouvě a z práce, kterou bude pracovník skutečně vykonávat.
 S popisem pracovní činnosti musí být pracovník seznámen před započetím práce a tuto skutečnost musí stvrdit svým podpisem.
 Podkladem pro zpracování popisu pracovní činnosti jsou katalogy prací obsahující příklady pracovních činností s jejich zařazením do příslušné mzdové třídy.
 Pracovní činnosti na univerzitě jsou rozděleny podle kategorií pracovníků do těchto katalogů prací:
 katalog prací pro akademické a vědecké pracovníky, který je uveden v příloze č. 3,
 katalog prací pro hospodářsko - správní, technické a odborné pracovníky, který je uveden v příloze č. 4,
 katalog prací pro dělníky, obslužné pracovníky a obchodně provozní pracovníky, který je uveden v příloze č. 4.
 Pracovní činnosti se v katalogu prací člení podle složitosti, náročnosti a odpovědnosti do osmi mzdových tříd pro akademické pracovníky, vědecké pracovníky a ostatní lektory (dále jen „akademický a vědecký pracovník“) a do deseti mzdových tříd pro hospodářsko - správní, technické a odborné pracovníky a pro dělníky, obslužné pracovníky a obchodně provozní pracovníky.
 Pracovník bude zařazen na základě dohodnutého druhu práce sjednaného v pracovní smlouvě, včetně popisu pracovní činnosti, do příslušné mzdové třídy.
 Univerzita zařadí akademického nebo vědeckého pracovníka do takové mzdové třídy, aby rozhodující část pracovních činností uvedených v katalogu prací u této třídy byla obsažena v popisu pracovní činnosti pracovníka. Popis pracovní činnosti může zahrnovat jen takové pracovní činnosti, u kterých lze důvodně předpokládat, že je pracovník bude v průběhu doby, na kterou je do mzdové třídy zařazován, schopen vykonávat. Zařazení do mzdové třídy se provádí na dobu nejvýše pěti let, nebo na dobu tří let, jde-li o pracovníka na fakultě nebo další součásti, na které nebylo vydáno opatření podle odstavce 12.
 Univerzita zařadí pracovníka, který není akademickým ani vědeckým pracovníkem, do té mzdové třídy, ve které je v katalogu zařazena nejnáročnější práce, jejíž výkon univerzita na pracovníkovi požaduje. Pokud není tato práce v katalogu uvedena, zařadí univerzita pracovníka do mzdové třídy, ve které jsou v katalogu zahrnuty příklady prací porovnatelné s ní z hlediska složitosti, odpovědnosti, psychické, případně fyzické náročnosti.
 Podmínkou pro zařazení pracovníka do mzdové třídy je splnění příslušných kvalifikačních předpokladů uvedených v katalogu prací. Dosažení kvalifikačních předpokladů potřebných pro zařazení do jiné mzdové třídy nezakládá nárok na zařazení do této třídy.
 Výjimečně může univerzita pracovníka zařadit do mzdové třídy, pro kterou nesplňuje kvalifikační předpoklady, a to nejdéle na dobu dvou let; opakovaně lze takovéto zařazení provést jen v případech hodných zvláštního zřetele.
 Na dobu delší než dva roky může univerzita výjimečně zařadit pracovníka, který není akademickým ani vědeckým pracovníkem, do mzdové třídy, pro kterou nesplňuje kvalifikační předpoklady, jestliže pracovník nesplňuje kvalifikační předpoklad vzdělání o jeden stupeň a dále pokud
 dlouhodobou činností v příslušném oboru prokázal schopnost k výkonu požadovaných prací a dosáhl věku 45 let nebo
 zahájil v době, po kterou byl výjimečně zařazen do mzdové třídy, nebo před tímto výjimečným zařazením, studium, jehož absolvováním si doplní potřebné vzdělání a ve studiu řádně pokračuje anebo
 výkon na něm požadované práce je převážně manuálního nebo provozního charakteru a vyžaduje podle příslušného katalogu jen střední odborné vzdělání, absolvování speciálních kurzů, vyučení v oboru nebo zvláštní zkoušku odborné způsobilosti stanovenou zvláštním předpisem, přičemž pracovník může být zařazen nejvýše do šesté mzdové třídy.
 Konkrétní rozsah pedagogických a vědeckých povinností akademických pracovníků a ostatních lektorů a vědeckých povinností vědeckých pracovníků stanoví děkan fakulty nebo ředitel další součásti, na které jsou zařazeni akademičtí nebo vědečtí pracovníci, svým opatřením, a to dle zaměření pedagogické a vědecké činnosti příslušné fakulty nebo další součásti. Obsah tohoto opatření děkan nebo ředitel předem projedná s rektorem; na fakultě se k tomuto opatření vyjadřuje akademický senát fakulty.
 Čl. 5 Stanovení mzdového tarifu
 Pracovníkovi přísluší mzdový tarif nejméně ve výši dolní hranice a nejvýše horní hranice tarifního rozpětí příslušné mzdové třídy, do které byl zařazen podle čl. 4. Tarifní rozpětí mzdových tříd jsou uvedena v příloze č. 1.
 Při stanovení výše mzdového tarifu v rámci rozpětí příslušné mzdové třídy univerzita přihlédne k délce předchozí odborné praxe pracovníka.
 Podle odstavce 2 postupuje univerzita při prvním zařazení pracovníka do příslušné mzdové třídy. K prvnímu zařazení dochází při
 založení pracovního poměru,
 změně druhu práce sjednaného v pracovní smlouvě,
 změně mzdového předpisu.
 Od tohoto zařazení se dále získaná praxe započítává v plném rozsahu bez ohledu na to, zda pracovník splňuje stanovený stupeň vzdělání.
 Do doby odborné praxe se plně započítávají tyto náhradní doby:
 doba výkonu základní (náhradní) vojenské služby nebo civilní služby v rozsahu stanoveném pro výkon této služby příslušným zákonem platným v době jejího výkonu,
 doba mateřské, další mateřské nebo rodičovské dovolené v rozsahu odpovídajícím délce této dovolené podle příslušného právního předpisu platného v době jejího čerpání, nejvýše však v celkovém rozsahu šesti let,
 doba studia v postgraduálním studiu podle zákona č. 172/1990 Sb., o vysokých školách, nebo v doktorském studijním programu, které bylo řádně ukončeno, nejvýše však tři roky.
 Posouzení druhu praxe a rozhodnutí o rozsahu jejího zápočtu je s výjimkou odstavce 4 plně v kompetenci univerzity.
 Pracovníkům s nerovnoměrně rozvrženou pracovní dobou lze stanovit odměňování hodinovou mzdou. Podmínky pro zařazení pracovníků do této kategorie stanoví zákon č. 262/2006 Sb., zákoník práce.
 Čl. 6 Příplatek za vedení
 Vedoucímu pracovníkovi univerzity přísluší podle stupně řízení a náročnosti řídící práce příplatek za vedení. Rozpětí příplatků za vedení jsou uvedena v příloze č. 2.
 Konkrétní výši příplatku za vedení stanovuje vedoucímu pracovníkovi osoba oprávněná uzavírat s pracovníkem jménem univerzity pracovní smlouvu.
 Čl. 7 Příplatek za zastupování
 Nárok na příplatek za zastupování vznikne pracovníkovi bez ohledu na jeho pracovní zařazení tehdy, zastupuje-li vedoucího pracovníka na vyšším stupni řízení, pokud zastupování není obsaženo v popisu jeho pracovní činnosti.
 Příplatek za zastupování přísluší pracovníkovi, který byl zastupováním pověřen a který zastupuje vedoucího pracovníka na vyšším stupni řízení po dobu alespoň čtyři týdny, a to zpětně od prvního dne zastupování. Doby kratší než čtyři týdny, po které pracovník zastupoval vedoucího pracovníka, nelze sčítat.
 Výši příplatku za zastupování určuje pracovníkovi univerzita v rámci rozpětí příplatku za vedení stanoveného zastupovanému pracovníkovi.
 Univerzita nemá povinnost určit příplatek za zastupování ve stejné výši, v jaké určila příplatek za vedení zastupovanému vedoucímu pracovníkovi. Pokud je zastupující pracovník vedoucím pracovníkem na stejné nebo vyšší úrovni (příloha č. 2) jako zastupovaný pracovník a je mu vyplácen příplatek za vedení, příplatek za zastupování mu nepřísluší. V případě, že mu univerzita určí příplatek za zastupování vyšší než je jeho příplatek za vedení, má pracovník nárok na ten příplatek, který je vyšší.
 Čl. 8 Osobní příplatek
 Pracovníkovi, který dosahuje velmi dobrých pracovních výsledků, může univerzita přiznat osobní příplatek.
 Pracovníkovi může být přiznán osobní příplatek až do výše 100 % jeho mzdového tarifu.
 Osobní příplatek je přiznáván na dobu nejméně šesti měsíců a nejvýše jednoho roku na základě hodnocení, které provádí příslušný vedoucí pracovník; pracovníkům zařazeným do mzdových tříd AP2, AP3, AP4, VP2 a L2 lze osobní příplatek přiznat na dobu delší, nejvíce však na tři roky.
 V závislosti na plnění podmínek stanovených v odstavci 1 a 2 mohou osoby podle odstavce 3 rozhodnout o zvýšení, snížení nebo odejmutí osobního příplatku bez ohledu na dobu stanovenou v odstavci 3.
 Na poskytnutí osobního příplatku nemá pracovník nárok.
 Čl. 9 Příplatek za práci ve ztíženém pracovním prostředí
 Příplatek za práci ve ztíženém pracovním prostředí náleží pracovníkovi, který vykonává pracovní činnosti ve ztíženém pracovním prostředí, ve kterém je výkon práce spojen s mimořádnými obtížemi vyplývajícími z vystavení účinkům ztěžujícího vlivu a z opatření k jejich snížení nebo odstranění.
 Příplatek za práci ve ztíženém pracovním prostředí náleží pracovníkovi ve výši a za podmínek stanovených v souladu se zákoníkem práce a zvláštním předpisem2) v kolektivní smlouvě.
 Příplatek za práci ve ztíženém pracovním prostředí lze poskytnout i pracovníkům vykonávajícím činnosti, které jsou z hlediska rizika ohrožení života nebo zdraví pracovníka srovnatelné s činnostmi uvedenými v odstavci 1.
 2) Nařízení vlády č. 567/2006 Sb.
 Čl. 10 Příplatek a náhradní volno za práci přesčas
 Prací přesčas je práce konaná pracovníkem na příkaz univerzity nebo s jejím souhlasem nad stanovenou týdenní pracovní dobu vyplývající z předem stanoveného rozvržení pracovní doby a konaná mimo rámec rozvrhu pracovních směn.
 Za práci přesčas přísluší pracovníkovi vedle dosažené mzdy příplatek ve výši stanovené v souladu se zákoníkem práce v kolektivní smlouvě.
 Univerzita může pracovníkovi po dohodě s ním poskytnout za dobu práce přesčas místo příplatku náhradní volno.
 Podmínky nařizování a rozsah výkonu přesčasové práce se řídí zákoníkem práce.
 Čl. 11 Příplatek, náhradní volno a náhrada mzdy za svátek
 Za dobu práce ve svátek přísluší pracovníkovi dosažená mzda a náhradní volno v rozsahu práce konané ve svátek, které mu bude poskytnuto nejpozději do konce třetího kalendářního měsíce následujícího po výkonu práce ve svátek nebo v jinak dohodnuté době. Za dobu čerpání náhradního volna přísluší pracovníkovi náhrada mzdy ve výši průměrného výdělku. Univerzita se může se pracovníkem dohodnout na poskytnutí příplatku k dosažené mzdě místo náhradního volna, a to ve výši stanovené v souladu se zákoníkem práce v kolektivní smlouvě.
 Pracovníkovi, který nepracoval proto, že svátek připadl na jeho obvyklý pracovní den, přísluší náhrada mzdy ve výši průměrného výdělku, pokud mu mzda ušla v důsledku svátku.
 Čl. 12 Příplatek za noční práci
 Za práci v noci přísluší pracovníkovi mzdové zvýhodnění, a to ve výši a za podmínek stanovených v souladu se zákoníkem práce v kolektivní smlouvě.
 Čl. 13 Příplatek za práci o sobotách a nedělích
 Za práci nařízenou univerzitou o sobotách a nedělích v rámci týdenní pracovní doby se poskytuje příplatek ve výši stanovené v souladu se zákoníkem práce v kolektivní smlouvě.
 Za práci nařízenou univerzitou o sobotách a nedělích nad rámec týdenní pracovní doby přísluší pracovníkovi vedle příplatku, nebo náhradního volna za práci přesčas příplatek ve výši 50 % příslušného mzdového tarifu, nejméně však ve výši podle odstavce 1.
 Čl. 14 Doplatek mzdy při převedení na jinou práci
 Převede-li univerzita pracovníka v dohodě s ním na přechodnou dobu na práci s pracovní činností zařazenou do vyšší mzdové třídy nebo na funkci zařazenou do vyšší mzdové třídy, přísluší pracovníkovi za tuto dobu, nejdéle však za 60 pracovních dnů, doplatek mzdy ve výši rozdílu dolní hranice tarifního rozpětí vyšší mzdové třídy a jeho mzdového tarifu.
 Při přechodném převedení na jinou práci s pracovní činností zařazenou do nižší mzdové třídy nebo na funkci zařazenou do nižší mzdové třídy se mzdový tarif pracovníka nemění.
 Za převedení na jinou práci se nepovažuje částečný výkon činnosti při dočasné nepřítomnosti jiného pracovníka, kdy pracovník současně vykonává svou činnost.
 V případě převedení pracovníka na jinou práci s pracovní činností zařazenou do nižší mzdové třídy z důvodu
 karanténního opatření nebo
 odvrácení živelné pohromy,
 přísluší pracovníkovi po dobu převedení doplatek ke mzdě nejméně do výše jeho průměrného výdělku; tento doplatek lze však poskytnout po dobu nejvýše dvanácti měsíců.
 Čl. 15 Mzda při odborném školení
 Za dobu účasti na odborném školení a přezkušování nařízené univerzitou jako povinnost vyplývající z výkonu sjednané práce, se pracovníkům poskytuje mzda.
 Čl. 17 Výplata další mzdy
 Univerzita může vyplatit další mzdu pracovníkovi za splnění pracovních úkolů a pracovní výkon v každém pololetí kalendářního roku, pokud v něm, tj. v pololetí kalendářního roku, odpracuje alespoň 65 dnů u univerzity v témže pracovním poměru. Další mzda se může pracovníkovi vyplatit v tom případě, že v prvním pololetí neskončí jeho pracovní poměr 31. květnem nebo před 30. červnem, odpracuje-li pracovník stanovený počet dní až v červnu, ve druhém pololetí 30. listopadem nebo před 31. prosincem, pokud pracovník odpracuje stanovený počet dní až v prosinci. Splnění podmínky trvání téhož pracovního poměru k jednomu zaměstnavateli se nevyžaduje v případě, že dojde ke změně zaměstnavatele a k přechodu práv a povinností z pracovněprávních vztahů na základě zákona.
 Za odpracovaný den se považuje den, v němž pracovník odpracoval převážnou část své směny a dále den, v němž pracovník
 čerpal dovolenou na zotavenou v rozsahu poloviny své směny a větším,
 čerpal náhradní volno za práci přesčas v rozsahu poloviny své směny a větším,
 nemohl konat práci pro překážku na straně univerzity v rozsahu poloviny své směny a větším nebo
 nepracoval proto, že na jeho obvyklý den připadl svátek.
 Pracovník, který je zaměstnán po stanovenou týdenní pracovní dobu a má univerzitou rozvrženou týdenní pracovní dobu nerovnoměrně, se pro účely odstavce 1 posuzuje jako pracovník, který v kalendářním týdnu odpracoval pět pracovních dnů, i když jeho pracovní doba není rozvržena na všechny pracovní dny v týdnu. Ustanovení odstavce 2 platí obdobně.
 Postup stanovený v odstavci 3 nelze uplatnit u pracovníků s kratší než stanovenou týdenní pracovní dobou, jimž univerzita v rámci kratší pracovní doby rozvrhla práci na méně než pět pracovních dnů v týdnu. Těmto pracovníkům se započtou pouze dny, v nichž skutečně pracovali, případně nekonali práci z důvodů stanovených v odstavci 2.
 Výše další mzdy je shodná s výší přiznané smluvní mzdy, nebo je tvořena součtem mzdového tarifu, příplatku za vedení, příplatku za práci ve ztíženém pracovním prostředí a osobního příplatku, a to v těch částkách, na které pracovníkovi naposledy vznikl nárok nebo mu byly univerzitou naposledy určeny (tj. v měsíci květnu, červnu, listopadu, popř. v prosinci), pokud děkan příslušné fakulty, nebo v ostatních případech rektor nestanoví jinak.
 O tom, zda na fakultě bude vyplacena další mzda podle odstavce 1, rozhodne po vyjádření akademického senátu fakulty děkan; v případě dalších součástí a rektorátu rektor.
 Čl. 18 Odměny
 Univerzita může pracovníkovi poskytnout odměnu
 za splnění mimořádného nebo zvlášť významného pracovního úkolu,
 v souladu s kolektivní smlouvou, k ocenění jeho pracovních zásluh při výročí 20 let a každých dalších 10 let trvání pracovního poměru, při dovršení padesáti let věku, při prvním skončení pracovního poměru po přiznání invalidního důchodu nebo po nabytí nároku na starobní důchod,
 za poskytnutí pomoci při předcházení požárům nebo jiným živelním událostem, jejich likvidaci nebo odstraňování jejich následků nebo při jiných mimořádných událostech, při nichž může být ohrožen majetek, zdraví nebo život,
 za práce a činnosti prováděné v doplňkové činnosti,
 za zajištění, respektive získání finančních zdrojů mimo státní příspěvek nebo dotaci,
 za práce a činnosti prováděné při řešení grantů, vědecko-výzkumných úkolů a dalších projektů, včetně zahraničních, v rámci hlavních činností univerzity (čl. 2 odst. 1 až 5 statutu univerzity) a souvisejících prací,
 za významnou a mimořádnou reprezentaci univerzity, fakulty nebo další součásti.
 Čl. 19 Odměna za pracovní pohotovost
 Při pracovní pohotovosti mimo pracoviště mimo pracovní dobu pracovníka poskytne univerzita pracovníkovi za hodinu této pohotovosti odměnu ve výši stanovené v souladu se zákoníkem práce v kolektivní smlouvě.
 Koná-li pracovník v době pracovní pohotovosti práci, odměna za pracovní pohotovost mu nepřísluší.
 Čl. 20 Tvůrčí volno
 Po dobu tvůrčího volna3) přísluší pracovníkovi mzda ve výši přiznané smluvní mzdy, nebo ve výši součtu mzdového tarifu a osobního příplatku tak, jak byly pracovníkovi přiznány před nástupem tvůrčího volna.
 3) § 76 zákona o vysokých školách.
 Čl. 21 Splatnost mzdy
 Mzda je splatná pozadu za měsíční období, a to nejpozději v následujícím měsíčním období.
 Univerzita vyplatí pracovníkovi před nastoupením dovolené mzdu splatnou během dovolené, připadne-li termín výplaty na období dovolené, pokud se s pracovníkem nedohodla jinak. Jestliže to neumožňuje technika výpočtu mzdy, poskytne mu přiměřenou zálohu a zbývající část mzdy mu vyplatí nejpozději v nejbližším pravidelném termínu výplaty mzdy následujícím po dovolené.
 Čl. 22 Srážky ze mzdy
 Srážky ze mzdy lze provést jen v případech stanovených v zákoníku práce.
 Čl. 23 Průměrný výdělek
 Zjišťování a používání průměrného výdělku upravuje zákoník práce.
 Čl. 24 Společná a závěrečná ustanovení
 Kde se v textu předchozích ustanovení užívá výrazu "univerzita", rozumí se tím orgán, který je oprávněn rozhodovat a jednat v pracovněprávních vztazích. V případě pracovníků uvedených v příloze č. 2 písm. a) výši mzdy (čl. 2 odst. 1) stanoví rektor.
 Na fakultě, nebo další součásti, anebo rektorátě univerzita dbá ustanovení § 110 zákoníku práce.
 Tento předpis byl schválen Akademickým senátem univerzity dne 29. ledna 1999.
 Tento předpis nabývá platnosti dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy.4)
 4) § 36 zákona o vysokých školách. Registrace byla provedena dne 30. března 1999.
 Čl. 2 Změny Vnitřního mzdového předpisu ze dne 16. května 2005 (čtvrtá změna)
 Opatření podle čl. 1 bodu 7 děkani fakult a ředitelé dalších součástí poprvé od nabytí účinnosti změny Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (dále jen „předpis“) vydají do 31. prosince 2006. Rektor stanoví termíny jejich projednávání tak, aby návrhy opatření oborově příbuzných fakult a dalších součástí byly projednávány zároveň.
 Rektor, děkani fakult a ředitelé dalších součástí provedou v mezích své působnosti zařazení všech akademických a vědeckých pracovníků do mzdových tříd stanovených v příloze č. 3 předpisu nejpozději k 1. listopadu 2005, nejde-li o pracovníka, kterému byla přiznána smluvní mzda. Do provedení tohoto nového zařazení zůstávají zařazení pracovníka ve stávající mzdové třídě, výše jeho mzdového tarifu a výše osobního příplatku touto změnou předpisu nedotčeny.
 Pozn.: V čl. 1 bodu 7 čtvrté změny se nově upravilo znění čl. 4 odst. 12 Vnitřního mzdového předpisu.
 Čl. 2 Změny Vnitřního mzdového předpisu ze dne 6. června 2007 (pátá změna)
 Rektor, děkani a ředitelé dalších součástí uvedou v mezích své působnosti mzdové tarify pracovníků do souladu s přílohou č. 1 Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (dále jen „předpis“) nejpozději k 1. prosinci 2007. Do provedení této úpravy zůstává mzdový tarif pracovníka touto změnou předpisu nedotčen.
 Osobní příplatky přiznané před účinností této změny předpisu zůstávají nedotčeny.
 Změna Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (první změna) byla schválena Akademickým senátem univerzity dne 4. června 1999 a nabyla platnosti a účinnosti dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy. Tato registrace byla pod čj. 23 585/99-30 provedena dne 17. června 1999 a současně bylo registrováno 1. úplné znění Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze.
 Změna Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (druhá změna) byla schválena Akademickým senátem univerzity dne 30. listopadu 2001. Tato změna nabyla platnosti dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy, registrována byla pod č.j. 33 117/2001-30 dne 28. prosince 2001 a nabyla účinnosti 1. února 2002.
 Změna Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (třetí změna) byla schválena Akademickým senátem univerzity dne 11. dubna 2003. Tato změna nabyla platnosti dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy, registrována byla pod č.j. 21 721/2003-30 dne 17. června 2003 a nabyla účinnosti 1. července 2003.
 Změna Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (čtvrtá změna) byla schválena Akademickým senátem univerzity dne 1. dubna 2005, změny provedené v rámci registrace byly schváleny dne 13. května 2005. Tato změna nabyla platnosti dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy, registrována byla pod č.j. 18 297/2005-30 dne 16. května 2005 a nabyla účinnosti 1. července 2005.
 Změna Vnitřního mzdového předpisu Univerzity Karlovy v Praze (pátá změna) byla schválena Akademickým senátem univerzity dne 25. května 2007. Tato změna nabyla platnosti dnem registrace Ministerstvem školství, mládeže a tělovýchovy, registrována byla pod č.j. 15 302/2007-30 dne 6. června 2007 a nabývá účinnosti 1. července 2007.
 Za správnost V. úplného znění:
 Příloha č. 1 mzdového předpisu
 Tarifní rozpětí mzdových tříd pro akademické a vědecké pracovníky
 Mzdová třída
 Tarifní rozpětí mzdových tříd pro hospodářsko - správní, technické a odborné pracovníky a pro dělníky, obslužné pracovníky a obchodně provozní pracovníky
 min. mzda1
 min. mzda1 +1100
 min. mzda1 +1400
 min. mzda1 +1000
 min. mzda1 +2500
 min. mzda1 +3000
 Příloha č. 2 mzdového předpisu
 prorektor univerzity, děkan fakulty, kvestor
 7000,- až 20000,- Kč měsíčně,
 proděkan fakulty, tajemník fakulty, ředitel další součásti, rektor Arcibiskupského semináře
 5000,- až 15000,- Kč měsíčně,
 vedoucí katedry, ústavu, útvaru, přednosta kliniky, vedoucí koleje, vedoucí menzy, zástupce ředitele další součásti
 3000,- až 10000,- Kč měsíčně,
 vedoucí oddělení, vedoucí střediska, zástupce vedoucího katedry, zástupce vedoucího ústavu, zástupce vedoucího útvaru, zástupce vedoucího koleje, zástupce vedoucího menzy
 1500 ,- až 6500,- Kč měsíčně,
 pracovník univerzity, který je podle opatření rektora, děkana nebo ředitele další součásti oprávněn organizovat, řídit a kontrolovat práci jiných pracovníků a dávat jim k tomu závazné pokyny
 500,- až 5000,- Kč měsíčně.
 Příloha č. 3 mzdového předpisu
 Katalog prací pro akademické a vědecké pracovníky
 • Mzdová třída: AP4
 Řešení úkolů základního nebo aplikovaného výzkumu anebo vývoje nebo umělecké činnosti s rozhodujícím významem pro rozvoj příslušného vědního nebo uměleckého oboru, jehož výsledky publikuje v mezinárodně významných recenzovaných časopisech nebo mezinárodně významných vědeckých monografiích anebo mezinárodně významných recenzovaných sbornících.
 Vedení nebo tvůrčí koordinace nejnáročnějších mezinárodních nebo klíčových národních výzkumných projektů.
 Působení ve funkci garanta studijního programu nebo člena rady garantů studijního programu anebo člena oborové rady doktorského studijního programu.
 Tvůrčí aplikace výsledků vědecko-výzkumné nebo umělecké činnosti do pedagogické činnosti, zejména do vedení studentů doktorského studijního programu; vedení specializovaných přednášek, seminářů nebo dalších forem výuky v doktorském a magisterském studijním programu.
 Působení v komisích pro státní doktorské zkoušky a pro obhajoby doktorských disertačních prací, členství v komicích pro státní závěrečné zkoušky nebo pro státní rigorózní zkoušky.
 Oponentní posuzování doktorských a habilitačních prací nebo oponentní činnost v rámci habilitačních nebo jmenovacích řízení.
 Expertizní činnost na národní nebo mezinárodní úrovni; recensní a oponentská práce při posuzování zásadních projektů v rámci příslušného oboru.
 magisterské vysokoškolské vzdělání, nejde-li o osobu jmenovanou profesorem v uměleckém oboru
 deset let praxe
 jmenování profesorem nebo dosažení srovnatelného postavení v zahraničí
 • Mzdová třída: AP3
 Řešení úkolů základního nebo aplikovaného výzkumu anebo vývoje nebo umělecké činnosti se zásadním významem pro daný vědní nebo umělecký obor, jehož výsledky publikuje v recenzovaných časopisech nebo ve vědeckých monografiích anebo v recenzovaných sbornících.
 Vedení nebo koordinace náročných výzkumných projektů nebo relativně samostatných částí takových projektů na alespoň národní úrovni.
 Tvůrčí aplikace výsledků vědecko-výzkumné nebo umělecké činnosti do pedagogické činnosti, zejména do vedení studentů doktorského nebo magisterského studijního programu; vedení přednášek a seminářů, zejména v magisterském nebo doktorském studijním programu; vedení a oponování diplomových a doktorských prací.
 Oponentní posuzování doktorských nebo habilitačních prací nebo oponentní činnost v rámci habilitačních řízení.
 Recensní a oponentská činnost na národní úrovni při posuzování projektů v rámci příslušného oboru.
 magisterské vysokoškolské vzdělání, nejde-li o osobu jmenovanou docentem nebo profesorem v uměleckém oboru
 šest let praxe
 jmenování docentem nebo profesorem anebo dosažení srovnatelného postavení v zahraničí
 • Mzdová třída: AP2
 Samostatné řešení složitých výzkumných nebo vývojových anebo uměleckých úkolů, jehož výsledky publikuje v recenzovaných časopisech nebo ve vědeckých monografiích anebo v recenzovaných sbornících.
 Podíl na organizačním zabezpečení výzkumné nebo pedagogické činnosti.
 Podíl na vedení přednášek a realizace dalších forem pedagogické činnosti v bakalářském nebo magisterském studijním programu, a to i v programech celoživotního vzdělávání.
 Kontrola studia, včetně vedení nebo konzultování anebo oponování diplomových, popřípadě bakalářských prací, nejde-li o působení na fakultě nebo další součásti, kde se z důvodu akreditovaných studijních programů obhajoby těchto prací nekonají.
 magisterské vysokoškolské vzdělání
 čtyři roky praxe
 dosažení titulu PhD., ThD. nebo CSc. nebo jmenování docentem anebo profesorem nebo dosažení srovnatelného postavení v zahraničí
 • Mzdová třída: AP1
 Podíl na řešení dílčích výzkumných nebo vývojových nebo uměleckých úkolů anebo podíl na publikační činnosti pro vzdělávací účely.
 Kontrola studia, vedení cvičení a dalších základních forem výuky, a to i v programech celoživotního vzdělávání; podíl na zajištění dalších forem pedagogické činnosti.
 magisterské vysokoškolské vzdělání nebo dosažení titulu PhD., ThD. nebo CSc. anebo srovnatelného postavení v zahraničí
 • Mzdová třída: L2
 Vedení přednášek a realizace dalších forem pedagogické činnosti v bakalářském nebo magisterském studijním programu, a to i v programech celoživotního vzdělávání.
 Kontrola studia, včetně vedení nebo konzultování anebo oponování bakalářských anebo diplomových prací, nejde-li o působení na fakultě nebo další součásti, kde se z důvodu akreditovaných studijních programů obhajoby těchto prací nekonají.
 magisterské vysokoškolské vzdělání nebo dosažení titulu PhD., ThD. nebo CSc. nebo jmenování docentem anebo profesorem nebo dosažení srovnatelného postavení v zahraničí
 pět let praxe
 • Mzdová třída: L1
 Realizace podpůrných forem pedagogické činnosti v bakalářském nebo magisterském studijním programu nebo v programech celoživotního vzdělávání anebo realizace pedagogické činnosti přímo nesouvisející s hlavním zaměřením studijního programu.
 Kontrola studia.
 magisterské nebo bakalářské vysokoškolské vzdělání
 • Mzdová třída: VP2
 Recensní a oponentská činnost při posuzování projektů v rámci příslušného oboru.
 pět let praxe v oboru
 dosažení titulu PhD., ThD. nebo CSc. nebo jmenování docentem anebo profesorem nebo srovnatelného postavení v zahraničí
 • Mzdová třída: VP1
 Řešení dílčích vědeckých nebo výzkumných anebo vývojových nebo uměleckých úkolů v příslušném oboru, jehož výsledky publikuje.
 Práce ve výzkumném týmu.
 Příloha č. 4 mzdového předpisu
 Katalog prací pro hospodářsko-správní, technické a odborné pracovníky a Katalog prací pro dělníky, obslužné pracovníky a obchodně-provozní pracovníky
 Pro zařazení výše uvedených kategorií pracovníků v souladu s čl. 4 mzdového předpisu, v zájmu spravedlivého odstupňování mezd podle složitosti, odpovědnosti a fyzické a psychické náročnosti vykonávané práce, se na všech fakultách a součástech univerzity používá "Katalog prací podle povolání a stupňů", dále jen "katalog", který byl vydán vydavatelstvím OLIVA Praha v r. 1996. Katalog byl zpracován ve spolupráci s Ministerstvem práce a sociálních věcí České republiky v letech 1993 až 1996.
 Pokud je v katalogu uváděn "stupeň", jedná se v podmínkách univerzity o mzdovou třídu.
 Převodový můstek pro používání stupňů katalogu je následující
 Hospodářsko - správní a organizační pracovníci univerzity, neuvedení v katalogu:
 • 6. mzdová třída
 Zajišťování samostatných odborných knihovnických a informačních činností, které vyžadují spolupráci s dodavateli informačních dokumentů, dalšími knihovnami a informačními středisky. Práce s uživateli - knihovník.
 Příklady činností :
 vstupní zpracování informačních dokumentů, evidence přírůstků,
 evidence a rozdělování periodik,
 výpůjční služba absenční a prezenční,
 registrace uživatelů, upomínky a rezervace,
 provádění meziknihovní výpůjční služby,
 provádění správní agendy knihovny,
 provádění správy a ochrany knihovních fondu, fyzické revize.
 Zajišťování plynulého chodu obchodních stravovacích nebo ubytovacích zařízení. Zajišťování dodávek zboží, vyřizování reklamací. Řízení a kontrola menších provozních jednotek. Zajišťování technického vybavení a údržby. Personální činnost v rozsahu vymezeném univerzitou - vedoucí koleje nebo menšího ubytovacího zařízení, vedoucí menzy nebo menšího stravovacího zařízení, vedoucí výcvikového střediska.
 • 7. mzdová třída
 Zajišťování a vedení specializovaných odborných informačních, knihovnických a bibliografických činností, které mimo jiné vyžadují znalost cizích jazyků a jsou převážně spojené s použitím automatizovaných systému. Práce s uživateli na úrovni referenčních služeb - knihovník bibliograf.
 akvizice všech druhů informačních pramenů, analýza tuzemských i zahraničních zdrojů,
 výměna informačních pramenů,
 budování specializovaných kartoték i databází různého druhu,
 správa a redakce katalogů, správa souboru autorit,
 vedení správy a ochrany knihovního fondu, fyzická a obsahová prověrka, aktualizace a revize knihovního fondu,
 zpracování informačních dokumentů (česká i cizojazyčná jmenná katalogizace všech druhů dokumentů),
 vedení a správa výpůjčního protokolu,
 mezinárodní meziknihovní výpůjční služba,
 poskytování elektronických služeb (např. elektronického zasílání plných textů dokumentů - electronic document delivery),
 poskytování bibliografických a referenčních služeb,
 správa a organizace a řízení dílčích knihoven,
 Komplexní organizace a řízení provozu stravovacích nebo ubytovacích zařízení. Komplexní zajišťování dodávek zboží a materiálu, samostatné vyřizování reklamací. Zajištění technického, materiálního a personálního vybavení rozsáhlých provozních jednotek a areálů. Řízení komplexní údržby - vedoucí správy kolejí nebo velkého ubytovacího zařízení, vedoucí menzy nebo velkokapacitního stravovacího zařízení.
 • 8. mzdová třída
 Komplexní zajišťování specializovaných knihovnicko-informačních agend, řízení knihoven. Zajišťování a vedení specializovaných činností, které vyžadují znalost informačních technologií. Zpracování koncepcí a plánu vývoje knihovních fondů, jejich profilace a koordinace. Zajišťování spolupráce na národní i mezinárodní úrovni. Účast v rezortních, národních i mezinárodních programech pro rozvoj knihoven - vedoucí knihovník, ředitel knihovny.
 tvorba a správa prostředku a nástrojů věcného pořádání informací,
 profilované budování specializovaných fondů,
 obsahová analýza dokumentů, česká i cizojazyčná věcná katalogizace tradičních i speciálních druhů dokumentů,
 náročná bibliografická - informační, konzultační a poradenská činnost,
 specializované práce s elektronickými informačními zdroji v počítačových sítích,
 poskytování komplexní rešeršní služby,
 provozování elektronických informačních zdrojů v lokálním či síťovém režimu,
 tvorba a správa vlastních databází,
 analýza a výběr databází v národních a mezinárodních systémech,
 tvorba dokumentů různých forem prezentace v elektronické podobě,
 zabezpečení základní výchovy uživatelů pro práci s informacemi, příp. specializovaného vzdělávání,
 komplexní správa a údržba souborného automatizovaného knihovního katalogu,
 řízení a koordinace činnosti knihovny,
 řešení složitých koncepčních a specializovaných systémových prací,
 zpracování programu národní a mezinárodní spolupráce.
 Zajišťování komplexní ekonomiky organizační složky, financování, účetnictví, zpracování daňových a odvodových podkladů, zajišťování rozboru hospodaření organizační složky. Sestavování rozpočtu, nákladových analýz a cenových kalkulací. Organizování vnitřního ekonomického kontrolního systému. Zodpovědnost za výsledky hospodaření a doplňkové činnosti - ekonom fakulty, ekonom součásti (s rozpočtem neinvestičních výdajů do 80 mil. ročně).
 • 9. mzdová třída
 Zajišťování komplexní ekonomiky rozsáhlé organizační složky, řízení financování, účetnictví, PaM, zpracování a příprava daňových a odvodových podkladů. Zajišťování a řízení rozboru hospodaření. Řízení sestavování rozpočtu, nákladových analýz a cenových kalkulací. Řízení komplexní ekonomické kontroly. Řízení ekonomiky doplňkové činnosti - ekonom fakulty, ekonom součásti (s rozpočtem neinvestičních výdajů nad 80 mil. ročně).
 Tajemník fakulty, tajemník součásti - charakteristika funkce a rozsah činností vyplývají ze statutu fakulty nebo vnitřního předpisu součásti.
 Ředitel součásti - charakteristika funkce a rozsah činností vyplývají z vnitřního předpisu součásti.
 Zajišťování a organizace vnitřního kontrolního systému univerzity. Usměrňování kontrolních činností v celé organizaci včetně organizačních složek. Plánování kontrolních akcí. Zpracovávání metodiky a postupu kontrolní činnosti. Zajišťování součinnosti s orgány vnější kontroly. Projednávání výsledku kontrol s vedoucími pracovníky univerzity i organizačních složek - hlavní kontrolor.
 Komplexní řízení ekonomiky univerzity - koordinace ekonomických činností organizačních složek. Koordinace jednotlivých úseků informační soustavy (účetnictví, kalkulace, statistiky a rozpočetnictví) a jejich vztahu k finančnímu a dalším systémům univerzity. Řízení a tvorba metodiky v oblasti účetnictví, statistiky, výkaznictví, správy majetku a financování organizace. Koordinace a řízení rozboru hospodaření. Stanovování finanční strategie univerzity. Projednávání podkladu v ekonomické komisi akademického senátu univerzity pro stanovení způsobu rozdělení dotací ze státního rozpočtu na fakulty a součásti univerzity.
 Koordinace daňové agendy s účetními a finančními systémy organizace. Poskytování finančně ekonomických rad ve věcech všech druhů daní, součinnost se správcem daní. Navrhování investiční politiky univerzity ve vazbě na potřeby a zdroje financování. Řízení ekonomiky doplňkové činnosti včetně hmotné zainteresovanosti vedoucích pracovníků na výsledcích. Navrhování zásad mzdové politiky, vytváření mzdových systémů a tvorba a návrhy úprav vnitřního mzdového předpisu. Součinnost při kolektivním vyjednávání - hlavní ekonom.
 • 10. mzdová třída
 Tajemník fakulty, kvestor - charakteristika funkcí a rozsah činnosti vyplývají ze statutu fakulty nebo univerzity.
 vyučen v oboru, středoškolské bez maturity
 středoškolské s maturitou, vyšší odborné
 vyšší odborné, bakalářské vysokoškolské*
 magisterské vysokoškolské**
 * nebo ucelená část vysokoškolského studia podle zákona č. 172/1990 Sb., o vysokých školách
 ** nebo vysokoškolské vzdělání podle zákona č. 172/1990 Sb., o vysokých školách nebo dřívějších právních předpisů
 Poslední změna: 12. březen 2018 13:53


type: legislation

jurisdiction: EU

text:
 22.3.2011
 FR
 Journal officiel de l'Union européenne
 L 76/53
 DÉCISION DU CONSEIL
 du 10 mars 2011
 autorisant une coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire
 (2011/167/UE)
 LE CONSEIL DE L’UNION EUROPÉENNE,
 vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 329, paragraphe 1,
 vu les demandes présentées par le Royaume de Belgique, la République de Bulgarie, la République tchèque, le Royaume de Danemark, la République fédérale d’Allemagne, la République d’Estonie, l’Irlande, la République hellénique, la République française, la République de Chypre, la République de Lettonie, la République de Lituanie, le Grand-Duché de Luxembourg, la République de Hongrie, Malte, le Royaume des Pays-Bas, la République d’Autriche, la République de Pologne, la République portugaise, la Roumanie, la République de Slovénie, la République slovaque, la République de Finlande, le Royaume de Suède et le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord,
 vu la proposition de la Commission européenne,
 vu l’approbation du Parlement européen,
 considérant ce qui suit:
 (1)
 Conformément à l’article 3, paragraphe 3, du traité sur l’Union européenne (ci-après dénommé «TUE»), l’Union établit un marché intérieur, œuvre pour le développement durable de l’Europe fondé sur une croissance économique équilibrée et promeut le progrès scientifique et technique. La création des conditions juridiques permettant aux entreprises d’adapter leurs activités de fabrication et de distribution de produits au-delà de leurs frontières nationales et leur offrant un choix et des possibilités plus vastes contribue à la réalisation de cet objectif. Un brevet unitaire qui produit des effets uniformes dans l’ensemble de l’Union devrait figurer parmi les instruments juridiques à la disposition des entreprises.
 (2)
 Conformément à l’article 118 du traité sur le fonctionnement de l’Union européenne (ci-après dénommé «TFUE») et dans le cadre de l’établissement et du fonctionnement du marché intérieur, des mesures devraient comprendre l’instauration d’une protection uniforme par brevet dans l’ensemble de l’Union et mettre en place des régimes d’autorisation, de coordination et de contrôle centralisés au niveau de l’Union.
 (3)
 Le 5 juillet 2000, la Commission a adopté une proposition de règlement du Conseil sur le brevet communautaire en vue de créer un brevet unitaire garantissant une protection uniforme dans toute l’Union. Le 30 juin 2010, elle a adopté une proposition de règlement du Conseil sur les dispositions relatives à la traduction pour le brevet de l’Union européenne (ci-après dénommé «proposition de règlement sur les dispositions relative à la traduction») établissant les dispositions en matière de traduction applicables au brevet de l’Union européenne.
 (4)
 Lors de la session du Conseil du 10 novembre 2010, il a été pris acte de l’absence d’unanimité concernant la proposition de règlement sur les dispositions relatives à la traduction. Le 10 décembre 2010, l’existence de difficultés insurmontables rendant impossible l’unanimité à cette date et dans un proche avenir a été confirmée. Étant donné qu’un accord sur la proposition de règlement sur les dispositions relatives à la traduction est nécessaire pour parvenir à un accord final sur la création d’une protection par brevet unitaire dans l’Union, il a été établi que l’objectif consistant à créer une protection par brevet unitaire dans l’Union ne pourra pas être atteint dans un délai raisonnable en appliquant les dispositions pertinentes des traités.
 (5)
 Dans ces circonstances, douze États membres, à savoir le Danemark, l’Allemagne, l’Estonie, la France, la Lituanie, le Luxembourg, les Pays-Bas, la Pologne, la Slovénie, la Finlande, la Suède et le Royaume-Uni ont adressé à la Commission, par lettres des 7, 8 et 13 décembre 2010, des demandes précisant qu’ils souhaitaient instaurer entre eux une coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire, sur la base des propositions existantes que ces États membres ont soutenues pendant les négociations, et invitant la Commission à soumettre une proposition en ce sens au Conseil. Ces douze États membres ont confirmé leur demande lors de la session du Conseil le 10 décembre 2010. Entre-temps, treize États membres supplémentaires, à savoir la Belgique, la Bulgarie, la République tchèque, l’Irlande, la Grèce, Chypre, la Lettonie, la Hongrie, Malte, l’Autriche, le Portugal, la Roumanie et la Slovaquie ont écrit à la Commission pour lui signaler qu’ils souhaitent également participer à la coopération renforcée envisagée. Au total, vingt-cinq États membres ont demandé une coopération renforcée.
 (6)
 La coopération renforcée devrait fournir le cadre juridique nécessaire pour la création d’une protection par brevet unitaire dans les États membres participants et permettre aux entreprises de toute l’Union d’améliorer leur compétitivité en ayant la possibilité d’obtenir une protection uniforme par brevet dans les États membres participants et de contribuer ainsi au progrès scientifique et technique.
 (7)
 L’objectif de la coopération renforcée devrait être la création d’un brevet unitaire, qui confère une protection uniforme sur le territoire de tous les États membres participants, qui serait délivré pour l’ensemble de ces États membres par l’Office européen des brevets (ci-après dénommé «OEB»). En tant qu’élément nécessaire du brevet unitaire, les modalités de traduction devraient être simples, présenter un bon rapport coût-efficacité et correspondre à celles prévues dans la proposition de règlement du Conseil sur les dispositions relatives à la traduction pour le brevet de l’Union européenne, présentée par la Commission le 30 juin 2010, et aux éléments de compromis proposés par la présidence en novembre 2010 et largement soutenus par le Conseil. Ces modalités de traduction maintiendraient la possibilité de déposer une demande de brevet auprès de l’OEB dans n’importe quelle langue de l’Union et assureraient le remboursement des coûts liés à la traduction des demandes déposées dans une langue autre que l’une des langues officielles de l’OEB. Le brevet unitaire ne devrait être délivré que dans l’une des langues officielles de l’OEB conformément à la convention sur la délivrance de brevets européens (convention sur le brevet européen). Aucune autre traduction ne serait exigée, sans préjudice de dispositions transitoires qui seraient proportionnées et exigeraient des traductions supplémentaires à titre temporaire, sans effet juridique et à des fins purement informatives. En toute hypothèse, ces dispositions transitoires prendraient fin dès que des traductions automatiques de grande qualité seraient disponibles, sous réserve de leur évaluation qualitative objective. En cas de litige, les obligations de traduction devraient s’appliquer au titulaire du brevet.
 (8)
 Les conditions fixées à l’article 20 du TUE et aux articles 326 et 329 du TFUE sont remplies.
 (9)
 Le domaine dans lequel s’exercerait la coopération renforcée, l’établissement de mesures relatives à la création d’un brevet unitaire assurant une protection dans l’ensemble de l’Union et la mise en place de régimes d’autorisation, de coordination et de contrôle centralisés au niveau de l’Union, est identifié par l’article 118 du TFUE comme l’un des domaines visés par les traités.
 (10)
 Il a été noté lors de la session du Conseil du 10 novembre 2010 puis confirmé le 10 décembre 2010 que l’objectif consistant à établir une protection par brevet unitaire au sein de l’Union ne pouvait pas être atteint dans un délai raisonnable par l’Union dans son ensemble; par conséquent, la condition prévue par l’article 20, paragraphe 2, du TUE, selon laquelle la décision autorisant une coopération renforcée est adoptée uniquement en dernier ressort, est remplie.
 (11)
 La coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire vise à stimuler le progrès scientifique et technique ainsi que le fonctionnement du marché intérieur. La création d’une protection par brevet unitaire pour tout un groupe d’États membres améliorerait le niveau de protection en donnant la possibilité d’obtenir une protection uniforme sur le territoire de tous les États membres participants et éliminerait les coûts et la complexité pour ces territoires. Ainsi, elle contribue à la réalisation des objectifs de l’Union, protège ses intérêts et renforce son processus d’intégration conformément à l’article 20, paragraphe 1, du TUE.
 (12)
 La création d’une protection par brevet unitaire ne figure pas dans la liste des domaines de compétence exclusive de l’Union énoncés à l’article 3, paragraphe 1, du TFUE. La base juridique pour la création de droits de propriété intellectuelle européens est l’article 118 du TFUE, qui fait partie, sous le titre VII (les règles communes sur la concurrence, la fiscalité et le rapprochement des législations), du chapitre 3 (le rapprochement des législations), et fait spécifiquement référence à l’établissement et au fonctionnement du marché intérieur, qui constitue l’une des compétences partagées de l’Union conformément à l’article 4 du TFUE. La création d’une protection par brevet unitaire, en ce compris la définition de ses modalités de traduction, s’inscrivent donc dans le cadre des compétences non exclusives de l’Union.
 (13)
 La coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire respecte les traités et le droit de l’Union et ne porte atteinte ni au marché intérieur ni à la cohésion économique, sociale ou territoriale. Elle ne constitue ni une entrave ni une discrimination aux échanges entre les États membres et ne provoque pas de distorsions de concurrence entre ceux-ci.
 (14)
 La coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire respecte les compétences, les droits et les obligations des États membres non participants. La possibilité d’obtenir une protection par brevet unitaire sur le territoire des États membres participants n’affecte pas l’existence ou les conditions de la protection par brevet sur le territoire des États membres non participants. En outre, les entreprises des États membres non participants devraient avoir la possibilité d’obtenir la protection par brevet unitaire sur le territoire des États membres participants dans les mêmes conditions que les entreprises des États membres participants. Les règles existantes d’États membres non participants qui régissent les conditions d’obtention d’une protection par brevet sur leur territoire restent inchangées.
 (15)
 La coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire serait conforme notamment au droit de l’Union sur les brevets puisque la coopération renforcée respecterait l’acquis préexistant.
 (16)
 Sous réserve du respect des conditions de participation fixées par la présente décision, la coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire est ouverte à tout moment à tous les États membres disposés à se conformer aux actes déjà adoptés dans ce cadre conformément à l’article 328 du TFUE,
 A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
 Article premier
 Le Royaume de Belgique, la République de Bulgarie, la République tchèque, le Royaume de Danemark, la République fédérale d’Allemagne, la République d’Estonie, l’Irlande, la République hellénique, la République française, la République de Chypre, la République de Lettonie, la République de Lituanie, le Grand-Duché de Luxembourg, la République de Hongrie, Malte, le Royaume des Pays-Bas, la République d’Autriche, la République de Pologne, la République portugaise, la Roumanie, la République de Slovénie, la République slovaque, la République de Finlande, le Royaume de Suède et le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d’Irlande du Nord sont autorisés à instaurer entre eux une coopération renforcée dans le domaine de la création d’une protection par brevet unitaire, en appliquant les dispositions pertinentes des traités.
 Article 2
 La présente décision entre en vigueur le jour de son adoption.
 Fait à Bruxelles, le 10 mars 2011.
 Par le Conseil
 Le président
 CSÉFALVAY Z.


text:
Πρόγραμμα επιχορήγησης επιχειρήσεων για τη διατήρηση θέσεων εργασίας σε ξενοδοχειακές επιχειρήσεις κατά τη χειμερινή περίοδο – Shop Support
 Δημοσιεύθηκε την 23/03/2017 από Shop Support Posted in Επιδοτούμενα προγράμματα, ΕΣΠΑ, ΟΑΕΔ, ΛΑΕΚ κλπΜε ετικέτα Ανεργία,ΟΑΕΔ,Τουριστική Ανάπτυξη,επιδότηση,ξενοδοχεία
 1. Τις διατάξεις της παρ. 2 του άρθρου 8 του ν. 1545/1985 «Εθνικό Σύστημα Προστασίας από την ανεργία και άλλες διατάξεις» (Α’ 91), όπως ισχύει.
 2. Τις διατάξεις του ν. 2956/2001 «Αναδιάρθρωση του ΟΑΕΔ και άλλες διατάξεις» (Α’ 258) και ιδίως του άρθρου 2, όπως ισχύει.
 3. Τις διατάξεις του άρθρου 18 του ν. 3833/2010 «Προστασία της Εθνικής Οικονομίας – επείγοντα μέτρα για την αντιμετώπιση της δημοσιονομικής κρίσης» (Α’ 40), όπως ισχύει.
 4. Τις διατάξεις του ν. 4144/2013 «Αντιμετώπιση της παραβατικότητας στην Κοινωνική Ασφάλιση και στην αγορά εργασίας και λοιπές διατάξεις αρμοδιότητας του Υπουργείου Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Πρόνοιας» (Α’ 88) και ιδίως το άρθρο 29.
 5. Τις διατάξεις του ν. 4270/2014 «Αρχές δημοσιονομικής διαχείρισης και εποπτείας (ενσωμάτωση της Οδηγίας 2011/85/ΕΕ) – δημόσιο λογιστικό και άλλες διατάξεις» (Α’ 143).
 6. Τις διατάξεις του άρθρου 27 του ν. 4320/2015 «Ρυθμίσεις για τη λήψη άμεσων μέτρων για την αντιμετώπιση της ανθρωπιστικής κρίσης, την οργάνωση της Κυβέρνησης και των Κυβερνητικών οργάνων και λοιπές διατάξεις» (Α’ 29).
 7. Τα άρθρα 107, 108 και 109 (πρώην 87, 88 και 89 της Συνθήκης Ευρωπαϊκών Κοινοτήτων) της Συνθήκης για τη Λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης (ΣΛΕΕ), περί κρατικών ενισχύσεων.
 8. Τον Κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 1407/2013 της Επιτροπής της 18.12.2013 σχετικά με την εφαρμογή των άρθρων 107 και 108 της Συνθήκης για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης στις ενισχύσεις ήσσονος σημασίας (ΕΕ L352/24.12.2013).
 9. Τις διατάξεις του ν.δ. 2961/1954 «Περί συστάσεως Οργανισμού Απασχολήσεως και Ασφαλίσεως Ανεργίας» (Α’ 197), όπως ισχύει.
 10. Τις διατάξεις του β.δ. 405/1971 «Περί οργανώσεως, συγκροτήσεως και λειτουργίας των υπηρεσιών του ΟΑΕΔ» (Α’ 123), όπως ισχύει.
 11. Τις διατάξεις του π.δ. 186/1992 «Κώδικας Βιβλίων και Στοιχείων» (Α’ 84), όπως ισχύει.
 12. Τις διατάξεις του άρθρου 90 του κώδικα, ο οποίος κυρώθηκε με το άρθρο πρώτο του π.δ. 63/2005 «Κωδικοποίηση της νομοθεσίας για την Κυβέρνηση και τα Κυβερνητικά Όργανα» (Α’ 98).
 13. Τις διατάξεις της παρ. 2 του άρθρου 11 του π.δ. 113/2010 «Ανάληψη υποχρεώσεων από τους διατάκτες» (Α’ 194).
 14. Τις διατάξεις του π.δ. 111/2014 «Οργανισμός Υπουργείου Οικονομικών» (Α’ 178).
 15. Τις διατάξεις του π.δ. 113/2014 «Οργανισμός Υπουργείου Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Πρόνοιας» (Α’ 180).
 16. Τις διατάξεις του π.δ. 73/23-9-2015 «Διορισμός Αντιπροέδρου της Κυβέρνησης, Υπουργών, Αναπληρωτών Υπουργών και Υφυπουργών» (Α’116).
 17. Τις διατάξεις της με αριθμ. Υ 29/8-10-2015 απόφασης του Πρωθυπουργού «Ανάθεση αρμοδιοτήτων στον Αναπληρωτή Υπουργό Οικονομικών Γεώργιο Χουλιαράκη» (Β’ 2168).
 18. Τις διατάξεις της υπ. αριθμ. Υ 56/21-10-2015 απόφασης του Πρωθυπουργού «Ανάθεση αρμοδιοτήτων στην Αναπληρώτρια Υπουργό Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Κοινωνικής Αλληλεγγύης Ουρανία Αντωνοπούλου (Β’ 2281).
 19. Τις διατάξεις της υπ. αριθμ. οικ. 43452/633/ 22-12-2014 απόφασης του Υπουργού Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Πρόνοιας «Διατήρηση θέσεων εργασίας σε ξενοδοχειακές επιχειρήσεις κατά τη χειμερινή περίοδο βάσει των διατάξεων του άρθρου 8 του ν. 1545 (Α’ 91)» (Β’ 3637) και τη διόρθωση σφάλματος που δημοσιεύθηκε στο τεύχος 102Β/2015.
 20. Τη με αριθμ. 3177/29-11-2016 απόφαση του ΔΣ του ΟΑΕΔ (αριθμ. συνεδρ. 68/29-11-2016) που μας υποβλήθηκε με το υπ’ αριθμ. 94621/01-12-2016 έγγραφό του.
 21. Τη με αριθμ. 55774/2051/15-12-2016 απόφαση της Υπουργού Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Κοινωνικής Αλληλεγγύης περί έγκρισης ανάληψης υποχρέωσης (ΑΔΑ: 6ΕΞ746501Ω-ΑΞΠ).
 22. Τη με αριθμ. οικ. 60832/2255/28-12-2016 εισήγηση της Προϊσταμένης της Γενικής Διεύθυνσης Οικονομικών Υπηρεσιών του Υπουργείου Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Κοινωνικής Αλληλεγγύης.
 23. Τη με αριθμ. 95825/06-12-2016 Βεβαίωση της Διεύθυνσης Οικονομικών Υπηρεσιών του ΟΑΕΔ.
 24. Το υπ’ αριθμ. οικ. 56803/91/7-12-2016 έγγραφο της Αποκεντρωμένης Μονάδας Κρατικών Ενισχύσεων του Υπουργείου Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Κοινωνικής Αλληλεγγύης.
 25. Το γεγονός ότι από τις διατάξεις της παρούσας προκαλείται συνολική δαπάνη ύψους 5.000.000,00 ευρώ περίπου, η οποία βαρύνει τον προϋπολογισμό του Ο.Α.Ε.Δ. (ΚΑΕ 2493) και κατανέμεται σε ετήσια βάση ως εξής: 1.000.000,00 ευρώ για το έτος 2017, 1.000.000,00 ευρώ για το έτος 2018, 1.000.000,00 ευρώ για το έτος 2019, 1.000.000,00 ευρώ για το έτος 2020, 1.000.000,00 ευρώ για το έτος 2021.
 26. Την με αριθμ.147/24-01-2017 απόφαση δέσμευσης της πίστωσης (ΑΔΑ :Ψ3ΠΘ4691Ω2-0Β8),
 Την κατάρτιση προγράμματος επιχορήγησης ξενοδοχειακών επιχειρήσεων για τη διατήρηση θέσεων εργασίας σε ξενοδοχειακές επιχειρήσεις κατά τη χειμερινή περίοδο, ως εξής:
 Ως ημερομηνία λήψης της συνολικής ενίσχυσης νοείται η ημερομηνία της εγκριτικής απόφασης, σύμφωνα με την παρ. 4 του άρθρου 3 του Καν. 1407/2013.
 Αν η ενδιαφερόμενη επιχείρηση η οποία υποβάλλει ηλεκτρονική αίτηση υπαγωγής στο πρόγραμμα είναι «ενιαία» τότε στον ως άνω έλεγχο της σώρευσης αθροίζονται και οι ενισχύσεις ήσσονος σημασίας που έχουν λάβει οι ενιαίες με την αιτούσα επιχειρήσεις.
 γ) Είναι εποχιακές, είχαν διακόψει τη συνεχόμενη λειτουργία τους τουλάχιστον για δύο έτη, κατά την προηγούμενη πενταετία του έτους της έναρξης του χρονικού διαστήματος της επιμήκυνσης, και συγκεκριμένα την χρονική περίοδο από 1η Νοεμβρίου μέχρι 28η /29η Φεβρουαρίου, εκτός εάν μετείχαν σε ένα τουλάχιστον από τα προηγούμενα προγράμματα διατήρησης θέσεων εργασίας για τη χειμερινή περίοδο ή είναι νέες ξενοδοχειακές επιχειρήσεις (άρχισαν δηλαδή να λειτουργούν από την 1η Ιανουαρίου του έτους που προηγείται αυτού της έναρξης του χρονικού διαστήματος της επιμήκυνσης), οπότε θα πρέπει να διέκοψαν την συνεχόμενη λειτουργία τους κατά το προηγούμενο έτος πριν την 1η Νοεμβρίου.Ξενοδοχειακές επιχειρήσεις που άρχισαν να λειτουργούν από την 1η Νοεμβρίου του έτους που προηγείται αυτού της έναρξης του χρονικού διαστήματος της επιμήκυνσης και μετά, δεν επιχορηγούνται.
 1. Η ενδιαφερόμενη ξενοδοχειακή επιχείρηση οφείλει να υποβάλει εντός 60 ημερών από τη δημοσίευση της σχετικής Δημόσιας Πρόσκλησης, η οποία αναρτάται στον διαδικτυακό τόπο του ΟΑΕΔ (www.oaed.gr), αίτηση υπαγωγής (η οποία είναι επίσης αναρτημένη στον διαδικτυακό τόπο του Οργανισμού) προς το ΚΠΑ2, στην αρμοδιότητα του οποίου ανήκει η ξενοδοχειακή επιχείρηση.
 Στην αίτηση αναφέρει τα βασικά στοιχεία της ξενοδοχειακής επιχείρησης (επωνυμία, διεύθυνση, τηλέφωνο, νόμιμο εκπρόσωπο, μετοχική σύνθεση κτλ) και της ξενοδοχειακής μονάδας για την οποία ζητάει επιχορήγηση, την ημερομηνία που άρχισε να λειτουργεί η μονάδα, τον αριθμό των εργαζομένων που απασχολούσε κατά τον μήνα Οκτώβριο του έτους για το οποίο αιτείται να επιχορηγηθεί, τη χρονική διάρκεια της επιμήκυνσης των εργασιών της και τον αριθμό των εργαζομένων που θα απασχολήσει κατά τη διάρκεια της επιμήκυνσης.
 Εφόσον η επιχείρηση διατηρεί υποκαταστήματα, τότε κατά την έκδοση του κλειδάριθμου πρέπει να δηλώνονται και να καταχωρούνται όλα τα απαραίτητα στοιχεία (δ/νση, τηλ., email, ΑΦΜ επιχείρησης κλπ) κάθε υποκαταστήματός της και να συσχετίζονται με το αρμόδιο ΚΠΑ2.
 Η ηλεκτρονική αίτηση επέχει θέση υπεύθυνης δήλωσης, σύμφωνα με το άρθρο 8 του ν.1599/1986, όσον αφορά στα στοιχεία που περιλαμβάνονται και αναφέρονται σε αυτήν. Η ανακρίβεια των στοιχείων που δηλώνονται στην ηλεκτρονική αίτηση επισύρει τις προβλεπόμενες ποινικές και διοικητικές κυρώσεις. Η επιχείρηση φέρει την ευθύνη της πλήρους και ορθής συμπλήρωσης της ηλεκτρονικής της αίτησης.
 1. Υποβολή αίτησης για καταβολή της επιχορήγησης
 Η επιχορηγούμενη δικαιούχος ξενοδοχειακή επιχείρηση υποβάλλει εντός 60 ημερών μετά τη λήξη του τελευταίου μήνα της επιμήκυνσης στο ΚΠΑ2 του ΟΑΕΔ που ανήκει η ξενοδοχειακή επιχείρηση ή η ξενοδοχειακή μονάδα, την αίτηση καταβολής επιχορήγησης, επισυνάπτοντας τα εξής δικαιολογητικά:
 Πιο συγκεκριμένα η κατάσταση – πίνακας αποτελείται από 9 στήλες, οι οποίες είναι οι εξής: 1η στήλη: αύξων αριθμός 2η στήλη: Επώνυμο ξενοδοχοϋπαλλήλου 3η στήλη: Όνομα ξενοδοχοϋπαλλήλου 4η στήλη: Αριθμός μητρώου ΙΚΑ-ΕΤΑΜ 5η στήλη (συμπληρώνεται από την Υπηρεσία): Ημέρες ασφάλισης κατά το τελευταίο (πριν από το χρονικό διάστημα έναρξης της επιμήκυνσης) 12μηνο, 14μηνο ή διετία.
 7η στήλη (συμπληρώνεται από την Υπηρεσία): Ημέρες ασφάλισης κατά το χρονικό διάστημα της επιμήκυνσης (ημέρες επιχορήγησης της ξενοδοχειακής επιχείρησης) 8η στήλη: -τυχόν- Παρατηρήσεις. 9η στήλη : στήλη της υπεύθυνης δήλωσης με τις υπογραφές των εποχικών ξενοδοχοϋπαλλήλων ότι απασχολήθηκαν και πληρώθηκαν το χρονικό διάστημα για το οποίο ζητείται η επιχορήγηση ή παραστατικά σύμφωνα με τα οποία θα αποδεικνύεται η πληρωμή αυτών. Σε περιπτώσεις που δεν υπάρχουν οι υπογραφές των εργαζομένων, είναι δυνατόν να υποβληθούν τα παραστατικά πληρωμής των εργαζομένων (υπογεγραμμένες μισθοδοτικές καταστάσεις, αντίγραφα λογαριασμών μισθοδοσίας κ.λπ.).
 – Σε περίπτωση που επιχειρήσεις χρησιμοποιούν τους εναλλακτικούς τρόπους συναλλαγής για την απόδοση των ασφαλιστικών τους εισφορών (π.χ. Internet Banking, Phone Banking) τότε πρέπει να προσκομίσουν αντίγραφο συναλλαγής πληρωμής όπου αναγράφεται η ένδειξη «ΑΜΕΣΗ ΠΛΗΡΩΜΗ ΙΚΑ- ΕΤΑΜ», «ΕΚΤΕΛΕΣΜΕΝΗ», «ΚΑΤΑΧΩΡΗΘΗΚΕ» και Υπεύθυνη δήλωση ότι τα αναγραφόμενα είναι ακριβή και αληθή.
 δ) Αντίγραφο κατάστασης προσωπικού και ωρών εργασίας που έχει υποβληθεί ηλεκτρονικά στο σύστημα ΙΚΑ- Σ.ΕΠ.Ε. – ΟΑΕΔ (Έντυπο Ε4 – ετήσιος πίνακας κατάστασης προσωπικού) καθώς και το τυχόν Ενιαίο Έντυπο Ε3 της πρόσληψης του επιδοτούμενου (Ε3 Αναγγελία Πρόσληψης και Ε4 Συμπληρωματικός Πίνακας Προσωπικού Νέας Πρόσληψης). Τα ανωτέρω έντυπα αναζητούνται αυτόματα από την αρμόδια Υπηρεσία του ΟΑΕΔ (ΚΠΑ2), στο Πληροφοριακό Σύστημα (ΠΣ ΣΕΠΕ – ΟΑΕΔ- ΙΚΑ/ΕΤΑΜ) του Υπουργείου Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Κοινωνικής Αλληλεγγύης.
 Κατόπιν το γραφείο ασφάλισης, αφού έχει ελέγξει ποιοι ξενοδοχοϋπάλληλοι δικαιούνται επιδότηση τακτικής ανεργίας κατά την έναρξη της επιμήκυνσης, διαβιβάζει άμεσα τη συμπληρωμένη κατάσταση των εργαζομένων στο αρμόδιο για την επιχορήγηση της ξενοδοχειακής επιχείρησης γραφείο απασχόλησης του ΚΠΑ2. Το γραφείο απασχόλησης που είναι αρμόδιο για την επιχορήγηση της ξενοδοχειακής επιχείρησης συμπληρώνει την 7η στήλη, βάσει της «βεβαίωσης εργοδότη» με τις ημέρες ασφάλισης κατά το χρονικό διάστημα της επιμήκυνσης την οποία προσκομίζει ο δικαιούχος (ξενοδοχειακή επιχείρηση).
 Είναι δυνατή η επιμήκυνση της ως άνω προθεσμίας κατά εξήντα (60) ημέρες, ύστερα από αίτηση της επιχείρησης και απόφαση του Προϊσταμένου της Υπηρεσίας.
 2. Καταβολή της επιχορήγησης
 Η Υπηρεσία (ΚΠΑ2), στην αρμοδιότητα της οποίας ανήκει η ξενοδοχειακή επιχείρηση ή η ξενοδοχειακή μονάδα, ύστερα από το σχετικό έλεγχο των ημερών ασφάλισης του επιχορηγούμενου προσωπικού μέσω του ολοκληρωμένου πληροφοριακού συστήματος του ΙΚΑ- ΕΤΑΜ, συμπληρώνει την κατάσταση των εργαζομένων υπολογίζοντας και το ποσό της επιχορήγησης.
 Το γραφείο ασφάλισης του ΚΠΑ2 που είναι αρμόδιο για την επιδότηση του ξενοδοχοϋπαλλήλου, εξετάζει με βάση την προαναφερθείσα σημείωση στη «βεβαίωση εργοδότη» του ξενοδοχοϋπαλλήλου, αν απασχολήθηκε κατά το χρονικό διάστημα της επιμήκυνσης και σε καταφατική περίπτωση του καταβαλλει τα επιδόματα ανεργίας σύμφωνα με τον παραπάνω υπολογισμό (ημερήσια επιδόματα που θα δικαιούνταν κατά την έναρξη της επιμήκυνσης μειωμένα κατά τον αριθμό των ημερών εργασίας/ασφάλισης που πραγματοποιήθηκαν σε αυτήν και για τα οποία δικαιούται να επιχορηγηθεί η δικαιούχος ξενοδοχειακή επιχείρηση). Επιπλέον γνωστοποιεί τη σχετική απόφαση στο αρμόδιο για την επιχορήγηση της επιχείρησης γραφείο απασχόλησης, που τη διατηρεί στο φάκελο της επιχορήγησης της, αφού σημειώσει τον αριθμό της στην κατάσταση εργαζομένων.
 Οποιαδήποτε διαφορά προκύψει μεταξύ των δικαιούχων και των Υπηρεσιών Απασχόλησης του ΟΑΕΔ, επιλύεται με απόφαση της Επιτροπής Εκδίκασης Ενδικοφανών Προσφυγών (Απόφαση Δ.Σ.: 635/8.3.2016 – ΦΕΚ 1708/Β/15-6-2016 όπως τροποποιήθηκε και ισχύει).
 Οι ενστάσεις υποβάλλονται, εντός της αποκλειστικής προθεσμίας των τριάντα (30) ημερών από την κοινοποίηση των σχετικών αποφάσεων που έχουν εκδοθεί από το κάθε φορά αρμόδιο γραφείο της Υπηρεσίας.
 Λεπτομέρειες εφαρμογής του προγράμματος, εξειδικεύονται περαιτέρω στη Δημόσια Πρόσκληση εκδήλωσης ενδιαφέροντος προς κάθε ενδιαφερόμενη επιχείρηση, η οποία εκδίδεται κάθε έτος και αναρτάται στον διαδικτυακό τόπο του ΟΑΕΔ (www.oaed.gr).
 Εκκρεμείς αιτήσεις καταβολής επιχορήγησης για τις οποίες δεν έχουν εκδοθεί οι σχετικές Κοινές Υπουργικές Αποφάσεις των Υπουργών Εργασίας, Κοινωνικής Ασφάλισης και Κοινωνικής Αλληλεγγύης και Οικονομικών, στο πλαίσιο του «Προγράμματος επιχορήγησης εποχικών ξενοδοχειακών επιχειρήσεων για τη διατήρηση θέσεων εργασίας κατά τη χειμερινή περίοδο» σύμφωνα με την με αριθμ. 43452/633/22-12-2014 κοινή υπουργική απόφαση, ικανοποιούνται σύμφωνα με τη διαδικασία του άρθρου 8 της παρούσας.
 Δείτε την Υπ.Απόφαση εδώ
 Απλούστευση πλαισίου άσκησης μεταποιητικών και συναφών δραστηριοτήτων τροφίμων και ποτών και προτυποποίηση των διοικητικών διαδικασιών γνωστοποίησης λειτουργίας


text:
Frekvencia alebo kmitočet je fyzikálna veličina, ktorá udáva počet opakovaní periodického javu za jednotku času. Je významná pri opise elektromagnetického žiarenia a mechanického vlnenia, teda napríklad svetla a zvuku. Energia fotónu je priamoúmerná jeho frekvencii : kde je Planckova konštanta.
 Vo fyzike sa používa aj tzv. kruhová frekvencia, značená (grécke omega), . Tá je v prípade pohybu po kružnici rovná uhlovej rýchlosti telesa.
 Frekvencia sa označuje ako alebo (grécke písmeno ní). Jej základnou jednotkou SI je hertz, skratka Hz (rozmer 1 Hz = 1 s−1). V praxi sú časté aj jej násobky kilohertz (kHz, tisícnásobok hertzu) , megahertz (MHz) a gigahertz (GHz). V technickej praxi sa používa ako jednotka počet otáčiek za minútu (ot./min).
 Súvis s periódou a vlnovou dĺžkou
 Frekvencia je definovaná ako obrátená hodnota periódy :
 Vlnenie (teda napr. svetlo alebo zvuk) prejde za jednu periódu jednu vlnovú dĺžku . Preto pre rýchlosť šírenia vlnenia (napríklad rýchlosť svetla alebo rýchlosť zvuku) platí
 Z tohto vzťahu vieme vyjadriť frekvenciu ako
 Kinematika
 Elektrotechnika
 Fyzikálne veličiny


text:
IMF-EU kontra Magyarország | hírek | Jogi Fórum
 2012.05.31. Jogi Fórum / Dr. Antal Attila
 2012. január 17-én három kötelezettségszegési eljárás megindítását jelentette be Magyarországgal szemben az Európai Bizottság (EB): a jegybank, az igazságszolgáltatás és az adatvédelmi ellenőrző hatóság függetlenségének ügyében. Ahogyan a sajtóközlemény fogalmazott: „A Bizottság megállapítása szerint a magyar szabályozás ellentétes az uniós joggal az ország központi bankja és adatvédelmi hivatala függetlenségének csorbulása és az igazságszolgáltatást érintő intézkedések miatt. A Bizottság ezért... úgy döntött, hogy három felszólító levelet intéz Magyarországhoz – ez az uniós jogsértési eljárás első szakasza –, és hogy a magyar hatóságokkal további kapcsolódó kérdések megtárgyalását kezdeményezi annak megállapítására, hogy az uniós jog alapján indokolt-e további intézkedéseket tenni, különösen az igazságszolgáltatás függetlenségét illetően.”
 Ezután megindult egy kettős értelmezési vita: egyrészt, hogy a három kötelezettségszegési eljárást tekinthető-e az IMF-megállapodás egyfajta előfeltételének, másrészt pedig tulajdonképpen kinek, az IMF vagy az EU előfeltételével állunk-e szemben? A kormány természetesen arra az alapra helyezkedett, hogy semmilyen előfeltétele sincs a hiteltárgyalások megkezdésének. A „másik oldal” nem volt ilyen egyértelmű: az IMF kezdettől fogva makrogazdasági feltételekről beszélt, míg az Európai Bizottság álláspontja folyamatosan formálódott. A vita során világossá vált, hogy az IMF valójában az Európai Bizottság feltételeihez kötötte magát, hiszen a Valutaalap még a válság kirobbanásakor egy olyan megállapodást írt alá az EU-val, hogy brüsszeli jóváhagyás nélkül nem köt szerződéseket. Az EU már az év elején kőbevéste, hogy a jegybank függetlenségének csorbítását nem hagyja annyiban. Olli Rehn, az EB pénzügyi biztosa 2012. január 9-én a tárgyalások legfontosabb előfeltételeként a jegybank függetlenségének biztosítását jelölte meg (később ezt a feltételt magára az alaptörvényi garanciákra is kiterjesztette a biztos). A kötelezettségszegési eljárások január közepén történő megindítása azonban megváltoztatta a helyzetet: a jegybank ügye mellett az igazságszolgáltatás függetlenségének biztosítása is a tárgyalások előfeltételévé lépett elő – noha, mint látni fogjuk ideiglenesen. 2012. április 25-én – hosszas huzavona és brüsszeli egyeztetések után – az EB végül kijelentette, hogy elhárultak az akadályok a hiteltárgyalások megindulása tekintetében, amelynek immáron egyetlen előfeltétele volt: a jegybanki függetlenség biztosítása. Az EB közleménye szerint: „A jegybank függetlenségével kapcsolatban Olli Rehn alelnök által 2011 decembere óta felvetett jogi aggályokat illetően Magyarország ígéretet tett szabályozásának módosítására, továbbá olyan egyéb kötelezettségvállalásokat és pontosításokat tett, amelyek rendezik a Bizottság által felvetett kérdéseket. Amennyiben Magyarország végigviszi az általa bejelentett intézkedéseket, úgy a Bizottság a jogszabályok elfogadása után készen áll lezárni az ügyet, mivel ezek a módosítások hatályon kívül helyeznék azokat a magyar jogszabályi rendelkezéseket, amelyek összeegyeztethetetlenek voltak az uniós Szerződések függetlenségre vonatkozó követelményeivel...”. A két további ügyben azonban nem vagy csak részben került sor az EB jogi aggályainak orvoslására. Az EB ezért úgy határozott, hogy két kötelezettségszegési ügyben – az adatvédelmi hatóság függetlensége, valamint a bírák, ügyészek és közjegyzők szolgálati viszonyának felső korhatára kapcsán – az Európai Unió Bíróságához fordul Magyarországgal szemben.
 A következőkben bemutatjuk, hogy miért erős fegyver a kötelezettségszegési eljárás az EB kezében (vagyis hogyan használható fel az eljárással érintett ügy pl. egy hitelfelvétel előszobájaként), hogyan lehet ennek keretében az uniós jog betartására szorítani egy tagállamot, s megvizsgáljuk azt is, hogy a magyar kormány milyen lépéseket tett, illetve mulasztott el a három szóban forgó területen felmerült aggályok rendezése tekintetében.
 Az Európai Unióról Működéséről Szóló Szerződés (EUMSZ) 258-206. cikkei szabályozzák a kötelezettségszegési eljárást. Ha a Bizottság megítélése szerint egy tagállam a Szerződésekből eredő valamely kötelezettségét nem teljesítette, az ügyről indokolással ellátott véleményt ad, miután az érintett államnak lehetőséget biztosított észrevételei megtételére (ez történet a fenti három esetben). Ha az érintett állam a Bizottság által meghatározott határidőn belül nem tesz eleget a véleményben foglaltaknak, a Bizottság az Európai Unió Bíróságához fordulhat (ebben a fázisban van jelenleg az adatvédelmi hatóság és a bírák, ügyészek és közjegyzők nyugdíjazásának ügye). A Szerződés arra is lehetőséget biztosít, hogy bármely tagállam egyenesen az Európai Unió Bíróságához fordulhat, ha megítélése szerint egy másik tagállam a Szerződésekből eredő valamely kötelezettségét nem teljesítette.
 Ha az Európai Unió Bírósága megállapítja, hogy egy tagállam nem teljesítette a Szerződésekből eredő valamely kötelezettségét, az adott államnak meg kell tennie az Európai Unió Bíróságának ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket. Ha a Bizottság megítélése szerint az érintett tagállam nem teszi meg az Európai Unió Bíróságának ítéletében foglaltak teljesítéséhez szükséges intézkedéseket, a Bizottság – miután a tagállamnak lehetőséget biztosított észrevételei megtételére – az Európai Unió Bíróságához fordulhat. A Bizottság meghatározza az érintett tagállam által fizetendő átalányösszeg vagy kényszerítő bírság összegét, amelyet az adott körülmények között megfelelőnek ítél. Ha az Európai Unió Bírósága megállapítja, hogy az érintett tagállam nem tett eleget az ítéletében foglaltaknak, a tagállamot átalányösszeg vagy kényszerítő bírság fizetésére kötelezheti.
 Az MNB függetlensége
 Az EB megállapítása szerint az elsődleges jog számos ponton sérült a jegybankra vonatkozó új alkotmányos és törvényi szabályozással, így az EUMSZ 130. cikke, amely a központi bank teljes függetlenségét írja elő, valamint az EUMSZ 127. cikkének (4) bekezdése, amely szerint az EKB-val konzultálni kell „a hatáskörébe tartozó valamennyi uniós jogi aktusra irányuló javaslattal kapcsolatban”. A Magyar Nemzeti Bankról szóló 2011. évi CCVIII. törvény értelmében a miniszter közvetlenül részt vehet a Monetáris Tanács ülésein, és ezáltal a kormány lehetőséget kap arra, hogy az MNB-t belülről befolyásolja. Ezenkívül a kormány részére előre meg kell küldeni az ülések napirendjét, ami korlátozza az MNB azon lehetőségét, hogy bizalmas megbeszéléseket tartson. Ráadásul az elnök díjazásának rendszere azonnali hatállyal, a hivatalban lévő elnökre nézve is változik, holott a módosításokat csak egy új elnöki megbízatás kezdetével volna helyénvaló alkalmazni, ezzel elkerülve, hogy a díjazás révén nyomást lehessen gyakorolni az MNB-re. Végezetül az elnöknek és a Monetáris Tanács tagjainak esküt kell tenniük (az országhoz és annak érdekeihez való hűségről), az eskü szövege aggályos, mivel az MNB elnöke egyúttal az Európai Központi Bank Általános Tanácsának is tagja. A Bizottságnak kétségei voltak továbbá az elnöknek és a Monetáris Tanács tagjainak felmentésére vonatkozó szabályokat illetően is, azok ugyanis kedveznek a politikai beavatkozásnak (még akkor is, ha az Országgyűlés javaslatot tehet a Monetáris Tanács valamely tagjának felmentésére) és visszaélésre alkalmasak. Kételyre adnak okot továbbá az MNB intézményi keretének gyakori változásai, például a Monetáris Tanács megnövekedett taglétszáma, valamint az elnökhelyettesek számának az MNB szükségleteire való tekintet nélküli növelhetősége. Ezenkívül alkotmányos rendelkezés szabályozza az MNB-nek a pénzügyi felügyeleti hatósággal való összeolvaszthatóságát. Maga az összeolvadás nem jelent problémát, ám annak folytán az MNB elnöke az új szervnek mindössze elnökhelyettesévé válna, ami strukturálisan csorbítaná függetlenségét.
 A kormány többek közötti az Alaptörvény első módosításának beterjesztésével kívánta a problémát orvosolni. 2012. április 17-én a nemzetgazdasági miniszter terjesztette elő T/6817-es törvényjavaslatot, amely (ugyan még nem fogadták el, de) hatályon kívül helyezné az Alaptörvény 30. cikkét, amely az MNB és a pénzügyi közvetítőrendszer felügyeletét ellátó szerv általános jogutódja esetleges létrehozásának alapját teremtette volna meg.
 Szintén április 17-én terjesztette elő a nemzetgazdasági miniszter az MNB-törvény (ugyancsak még el nem fogadott) módosítására irányuló T/6818-as számú javaslatát. A törvényjavaslat célja egyértelmű és deklaratív az EB felé: „A Magyar Nemzeti Bankról szóló szabályozásnak összhangban kell lennie az Alaptörvénnyel és az európai uniós előírásokkal, elsősorban az Európai Unió működéséről szóló szerződéssel, valamint a hozzá kapcsolódó, a Központi Bankok Európai Rendszere és az Európai Központi Bank Alapokmányáról szóló 4. számú Jegyzőkönyvvel. A törvényjavaslat célja az európai uniós előírásokkal való összhang megteremtése.” Éppen ezért hatályon kívül helyeznék a Magyar Nemzeti Bankról szóló törvény 34. §-át, amely szerint a Magyar Nemzeti Bank megküldi a Monetáris Tanács napirendjét a kormánynak, és a kormány képviselője szavazati jog nélkül részt vesz a Monetáris Tanács ülésein, továbbá a 46. § (10) bekezdését, amely a Monetáris Tanács tagjainak súlyos kötelezettségszegés esetén történő felmentését szabályozza, valamint a 46. § (17) bekezdését, amely a Monetáris Tanács megszűnéséről rendelkezik az euró magyarországi bevezetése esetén. Az MNB-elnök fizetésének és az eskü kérdése – mivel ez nem bizonyult elengedhetetlenül fontos tárgyalási előfeltételnek – nem kerül elő a törvényjavaslatban.
 Ugyan a törvényeket még nem fogadták el, de a bennük foglalt garancia elegendőnek bizonyult az EB felé, hiszen a már hivatkozott április 25-i sajtóközleményében a következőket fogalmazta meg a testület: „... Magyarország ígéretet tett szabályozásának módosítására, továbbá olyan egyéb kötelezettségvállalásokat és pontosításokat tett, amelyek rendezik a Bizottság által felvetett kérdéseket. Amennyiben Magyarország végigviszi az általa bejelentett intézkedéseket, úgy a Bizottság a jogszabályok elfogadása után készen áll lezárni az ügyet...”.
 Az adatvédelmi hatóságok függetlenségét az EUMSZ 16. cikke, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának 8. cikke is kifejezetten előírja. Az EU adatvédelmi irányelve (95/46/EK irányelv) értelmében az irányelv alkalmazásának felügyeletére a tagállamoknak ki kell jelölniük egy felügyelő hatóságot, amely teljes függetlenségben jár el. Ezt az Európai Unió Bírósága is megerősítette. Egy Németországgal kapcsolatos ügyben hozott ítéletében (a C-518/07 sz. ügyben 2010. március 9-án hozott ítélet) a Bíróság hangsúlyozta, hogy az adatvédelmi ellenőrző hatóságoknak minden külső befolyástól menteseknek kell lenniük, ideértve az állam által gyakorolt közvetlen vagy közvetett befolyást is.
 Magyarország létrehozta 2012. január 1-jétől az adatvédelmi ombudsman hivatala helyébe lépő Nemzeti Adatvédelmi és Információszabadság Hatóságot (NAIH). E döntés következtében a 2008-ban kinevezett adatvédelmi ombudsman hatéves megbízatása idő előtt megszűnik. Ahogyan az EB megállapította a fő gond az, hogy nincsenek átmeneti rendelkezések, amelyeket 2014-ig, vagyis az ombudsman jelenlegi megbízatásának lejártáig kellene alkalmazni. Az új szabályozás értelmében továbbá a miniszterelnök és a köztársasági elnök önkényesen felmenthetik az új adatvédelmi biztost (a Hatóság elnökét). A nemzeti adatvédelmi felügyelő hatóság személyi függetlensége, amely magában foglalja a hivatalból történő elmozdítással szemben a megbízatás ideje alatt érvényesülő védelmet is, az uniós jog alapvető követelménye. A nemzeti adatvédelmi hatóság átszervezése nem indok az e követelménytől való eltérésre.
 Magyarország részben orvosolta a Bizottság aggályait azáltal, hogy 2012. április 3-án módosította nemzeti jogszabályait annak érdekében, hogy az uniós joggal összhangban biztosítsa az új (a korábbi adatvédelmi biztos hivatalát 2012. január 1-jével felváltó) NAIH függetlenségét. A közigazgatási és igazságügyi miniszter által előterjesztett 2012. évi XXV. törvény célja a NAIH függetlenségét tovább erősítő módosítások végrehajtása az EB aggályaira való figyelemmel. Így többek között a Hatóság elnökének kinevezéséhez szükséges feltételek hiányát a miniszterelnök indítványára a köztársasági elnök állapítja meg; a Hatóság elnöke részt vehet és felszólalhat az Országgyűlés bizottságainak ülésén.
 Minderre tekintettel az EB úgy határozhatott, hogy – bár az ügyben felvetett aggályai közül némelyeket elvet – az Európai Bíróság elé utalja az ügyet, hiszen álláspontja szerint Magyarország megsértette a felügyelő hatóság függetlenségét azáltal, hogy a törvény által előírtnál két évvel és 9 hónappal korábban megszüntette az adatvédelmi biztos megbízatását.
 Az EB alapvetően két irányban vizsgálódott: a nyugdíjazási szabályok változása, valamint az igazságszolgáltatás függetlenségét érintő egyéb rendelkezések tekintetében. Az elválasztás azért is fontos, mert míg az első esetben már a Bíróság előtt van a kötelezettségszegési eljárás, a második esetben ennek csupán a lehetőségét vette fel az EB.
 Az igazságszolgáltatást érintő jogsértési eljárás középpontjában a bírák és az ügyészek új nyugdíjkorhatára áll, Magyarország ugyanis a bírák, az ügyészek és a közjegyzők kötelező nyugdíjkorhatárát 2012. január 1-jei hatállyal 70 évről az általános nyugdíjkorhatárra (vagyis 62 évre) csökkentette. Az EB indokolása szerint foglalkoztatásbeli egyenlő bánásmódra vonatkozó uniós szabályok (2000/78/EK irányelv) tiltják az életkoron alapuló munkahelyi hátrányos megkülönböztetést. Az Európai Unió Bíróságának joggyakorlata értelmében objektív és arányos indokokra van szükség ahhoz, hogy egy kormány úgy dönthessen: valamely embercsoport nyugdíjkorhatárát leszállítja, míg a többiekét nem. A Bíróság ezt az elvet 2011. szeptember 13-i ítéletében szögezte le, életkoron alapuló hátrányos megkülönböztetésnek minősítve a hatvan éven felüli közforgalmi pilótáknak a munkától való eltiltását. Magyarország esetében az EB nem talált olyan objektív indokot, amely alátámasztaná, hogy a bírák és az ügyészek más csoportoktól eltérő elbírálás alá essenek, különösen most, amikor egész Európában fokozatosan emelik, nem pedig csökkentik a nyugdíjkorhatárt. A helyzetet jogi szempontból még vitathatóbbá teszi az a tény, hogy a kormány az EB-vel már közölte: az általános nyugdíjkorhatárt 65 évre kívánja emelni. Mindezek alapján az EB április 25-én úgy határozott, hogy az ügyet az Európai Unió Bírósága elé utalja.
 Az igazságszolgáltatás függetlenségét illetően az EB a bíróságok szervezetére vonatkozó új szabályozásról is további tájékoztatást kért Magyarországtól. A törvény értelmében az újonnan létrehozott Országos Bírósági Hivatal (OBH) elnökének kezében összpontosulnak a bíróságok működésének rendjére, az emberi erőforrásokra, a költségvetésre és az ügyek elosztására vonatkozó jogkörök. A bíróságok működési rendjét illetően nincs többé testületi döntéshozatal vagy egyéb megfelelő biztosíték. Egyetlen személy dönt az igazságszolgáltatást érintő minden fontos kérdésben, beleértve a bírák kinevezését is. Ezenkívül a Legfelsőbb Bíróság (LB) volt elnökét, akit 2009 júniusában hat évre választottak meg, megbízatása lejárta előtt, 2011 végén megfosztották tisztségétől. Ezzel szemben a Legfelsőbb Bíróság volt bírái közül egyesek a Legfelsőbb Bíróság helyébe lépő új Kúria bíráiként kitölthetik megbízatásukat. A magyar álláspont ismertetése után az EB április 17-i közleményében arról ír, hogy két területen maradtak még aggályai: az Országos Bírói Hivatal elnökének a konkrét ügyben eljáró bíróság kijelölésére vonatkozó jogköre, másrészt a bírák – hozzájárulásuk nélküli – kirendelésének lehetősége. Tehát OBH egyéb szervezeti problémái, valamint a korábbi LB elnök „menesztése” egyelőre lekerült a napirendről. Az EB ugyanakkor szorosan figyelemmel fogja kísérni az ügyet, hogy meggyőződjön az uniós jogot érintő ügyekben az Európai Unió Alapjogi Chartájának 47. cikke által garantált, hatékony jogorvoslathoz való jog biztosításáról, és figyelembe fogja venni, hogy a módosítások végrehajtása a Velencei Bizottság álláspontjának megfelelően fog-e megtörténni. Viviane Reding biztos nyár előtt találkozót fog összehívni az Európai Unió Legfelsőbb Bíróságai Elnökeinek Hálózatával, amelyre meghívást fog kapni a magyar igazságügyi miniszter, az Országos Bírói Hivatal elnöke, az Országos Bírói Tanács elnöke, valamint a magyar Alkotmánybíróság és a Kúria bírái, hogy felvilágosítást adjanak a magyar igazságszolgáltatás aktuális helyzetéről. Végső garanciaként pedig az EB fenntartotta magának a jogot, hogy ebben az ügyben is kötelezettségszegési eljárást indítson, amennyiben nem lenne meggyőződve arról, hogy Magyarországon a független bíróságok az uniós jog előírásainak megfelelően, hatékonyan fogják alkalmazni az uniós jogot.
 Kötelezettségszegési eljárás A probléma Jogi lépés az ügy megoldása érdekében Bírósági szakaszba kerül-e az ügy?
 Az MNB függetlensége Az Alaptörvény az új MNB-törvény veszélyeztette az MNB és annak elnöke, valamint a Monetáris Tanács függetlenségét. T/6817-es törvényjavaslat Magyarország Alaptörvényének első módosításáról.
 T/6818-as törvényjavaslat a Magyar Nemzeti Bankról szóló 2011. évi CCVIII. törvény módosításáról. Nem
 Az adatvédelmi hatóság függetlensége A törvény által előírtnál két évvel és 9 hónappal korábban megszűnt az adatvédelmi biztos megbízatása. 2012. évi XXV. törvény (nem bizonyult elégségesnek). Igen
 Az igazságszolgáltatás függetlensége Magyarország a bírák, az ügyészek és a közjegyzők kötelező nyugdíjkorhatárát 2012. január 1-jei hatállyal 70 évről az általános nyugdíjkorhatárra (vagyis 62 évre) csökkentette. Nem történt. Igen
 Az Országos Bírói Hivatal elnökének a konkrét ügyben eljáró bíróság kijelölésére vonatkozó jogköre, másrészt a bírák – hozzájárulásuk nélküli – kirendelésének lehetősége. Nem történt. Egyelőre nem
 (A kötelezettségszegési eljárások tematikája)
 Mindezek alapján világossá váltak a következők: a) a tárgyalások megkezdésének feltételeit az EB határozta meg és ennek kapcsán bevetette az egyik legerősebb fegyverét, a kötelezettségszegési eljárást; b) a három ügy, majd csupán a jegybank függetlenségének biztosítása a kötelezettségszegési eljárások keretében elsősorban uniós jogi kérdés és csak az EB-IMF kooperáció eredményként vált a hiteltárgyalások előfeltételévé; c) maga az EB is következetlen volt a kötelezettségszegési eljárások, mint feltételek ügyében, hiszen végétére is „megelégedett” a jegybank függetlenségének biztosításával; d) az EB maga is folyamatosan alakítja a kötelezettségszegési eljárások aktuális tematikáját, hiszen pl. az OBH egyes szervezeti kérdései, valamint az LB korábbi elnökének lemondtatása kikerült az eljárásból; e) utóbb kapcsán ugyanakkor felmerülhet a kettős mérce alkalmazása, hiszen amíg az adatvédelmi ombudsman „kigolyózása” alapot adhat a kötelezettségszegési eljárás folytatására, addig az LB elnökével való hasonlóan méltánytalan eljárás nem; f) végül megállapíthatjuk azt is, hogy a magyar kormány elsősorban az IMF-tárgyalások minimumfeltételeinek teljesítésére hajlik, s a többi esetben kivárja az Európai Bíróság verdiktjét.


type: caselaw

text:
 22.1.2005
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 19/28
 Beroep, op 1 oktober 2004 ingesteld door Rhodia Consumer Specialties Limited tegen Commissie van de Europese Gemeenschappen
 (Zaak T-402/04)
 (2005/C 19/60)
 Procestaal: Engels
 Bij het Gerecht van eerste aanleg van de Europese Gemeenschappen is op 1 oktober 2004 beroep ingesteld tegen Commissie van de Europese Gemeenschappen door Rhodia Consumer Specialties Limited, te Watford (Verenigd Koninkrijk), vertegenwoordigd door K. Van Maldegem en C. Mereu, advocaten.
 Verzoekster concludeert dat het het Gerecht behage:
 —
 verweerster te gelasten, op het verzoek van verzoekster te antwoorden, of;
 —
 subsidiair, besluit D 341571 (04) van de Commissie nietig te verklaren
 —
 verweerster te gelaten verzoekster het voorlopige bedrag van 1 EUR te betalen ter vergoeding van de schade die zij heeft geleden door verweersters verzuim om de krachtens het gemeenschapsrecht op haar rustende verplichtingen na te komen, namelijk door niet te antwoorden op het verzoek van verzoekster, of, subsidiair, door besluit D 341571 (04) van de Commissie, alsmede de toepasselijke rente in afwachting van de berekening en vaststelling van het exacte bedrag;
 —
 verweerster te verwijzen in alle kosten van deze procedure.
 Middelen en voornaamste argumenten
 De middelen en voornaamste argumenten zijn nagenoeg dezelfde als die welke zijn aangevoerd in zaak T-400/04, Arch Chemicals en Arch Timber Protection/Commissie.