text:
 30.6.2010
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 164/92
 A nemzetközi közjog értelmében jogi hatállyal kizárólag az ENSZ–EGB eredeti szövegei rendelkeznek. Az előírás státusa és hatálybalépésének időpontja az ENSZ–EGB TRANS/WP.29/343 sz. státusdokumentumának legutóbbi változatában ellenőrizhető a következő weboldalon:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Az Egyesült Nemzetek Szervezete Európai Gazdasági Bizottságának (ENSZ–EGB) 98. sz. előírása — Egységes rendelkezések gázkisüléses fényforrással ellátott gépjárműfényszórók jóváhagyásáról
 Tartalmaz minden olyan szöveget, amely az alábbi időpontig érvényes volt:
 Az előírás eredeti változatának 13. kiegészítése – A hatálybalépés dátuma: 2010. augusztus 19.
 TARTALOM
 ELŐÍRÁS
 1. A. KÖZIGAZGATÁSI RENDELKEZÉSEK
 0.
 Alkalmazási kör
 1.
 Fogalommeghatározások
 2.
 Fényszóró jóváhagyása iránti kérelem
 3.
 Jelölések
 4.
 Jóváhagyás
 B. FÉNYSZÓRÓKRA VONATKOZÓ MŰSZAKI KÖVETELMÉNYEK
 5.
 Általános előírások
 6.
 Megvilágítás
 7.
 Zavaró és/vagy rontó káprázás mérése
 C. TOVÁBBI KÖZIGAZGATÁSI RENDELKEZÉSEK
 8.
 A fényszóró típusának módosítása és a jóváhagyás kiterjesztése
 9.
 Gyártásmegfelelőség
 10.
 Szankciók nem megfelelő gyártás esetén
 11.
 A gyártás végleges leállítása
 12.
 A jóváhagyási vizsgálatok elvégzéséért felelős műszaki szolgálatok és a szakhatóságok neve és címe
 13.
 Átmeneti rendelkezések
 MELLÉKLETEK
 1. melléklet:
 Értesítés fényszórótípus jóváhagyásának megadásáról, kiterjesztéséről, elutasításáról, visszavonásáról vagy gyártásának végleges leállításáról, a 98. számú előírás alapján
 2. melléklet:
 Példák a jóváhagyási jelek elrendezésére
 3. melléklet:
 Mérőernyők
 4.melléklet:
 Működésben levő fényszórók fénytani jellemzőinek stabilitására vonatkozó vizsgálatok
 Függelék
 –
 A fénytani jellemzők stabilitásának vizsgálatára vonatkozó üzemeltetési idők áttekintése
 5. melléklet:
 Műanyag lencsével rendelkező lámpákra vonatkozó követelmények – lencsék, anyagminták és teljes lámpák vizsgálata
 1. függelék– A jóváhagyási vizsgálatok időbeli sorrendje
 2. függelék– A fényszóródás és a fényátbocsátás mérésének módszere
 3. függelék– A permetezéses vizsgálat módszere
 4. függelék– Ragasztószalagos tapadási vizsgálat
 6. melléklet:
 Vonatkoztatási középpont
 7. melléklet:
 Feszültségjelölések
 8. melléklet:
 A gyártásmegfelelőség ellenőrzésére szolgáló eljárásokra vonatkozó minimumkövetelmények
 9. melléklet:
 Hatósági mintavételre vonatkozó minimális követelmények
 10. melléklet:
 A világos-sötét határvonal műszeres ellenőrzése tompított fényszóróknál
 11. melléklet:
 LED-modulok és LED-modulokat tartalmazó fényszórók követelményei
 A. KÖZIGAZGATÁSI RENDELKEZÉSEK
 0. ALKALMAZÁSI KÖR (1)
 Ez az előírás a következőkre vonatkozik:
 a)
 fényszórók; és
 b)
 elosztott világítási rendszerek, amelyek
 gázkisüléses fényforrású fényforrásokat alkalmaznak az M, N és L3 kategóriába tartozó járművek esetében.
 1. FOGALOMMEGHATÁROZÁSOK
 Ezen előírás alkalmazásában:
 1.1. Az előírásra a 48. előírásban és annak a típus-jóváhagyási kérelem benyújtásának időpontjában hatályban levő módosításcsomagjaiban foglalt meghatározások vonatkoznak.
 1.2. „Lencse”: a fényszóró (egység) legkülső részét jelenti, amely az átvilágított felületen keresztül átengedi a fényt.
 1.3. „Bevonat”: minden olyan termék (vagy termékek), amelyet (amelyeket) egy vagy több rétegben visznek fel a lencse külső felületére.
 1.4. „Vezérlőelőtét”: a gázkisüléses fényforrású fényszórók elektromos ellátását jelenti. A vezérlőelőtét részben vagy egészében a lámpán belül vagy azon kívül is lehet.
 1.5. „Illesztett pár”: a jármű bal és jobb oldalán lévő, azonos funkciójú lámpák csoportja.
 1.6. Különböző „típusú” fényszórók azok, amelyek olyan alapvető vonatkozásokban különböznek egymástól, mint például:
 1.6.1.
 márkanév vagy védjegy;
 1.6.2.
 az optikai rendszer jellemzői;
 1.6.3.
 tartalmaznak vagy nem tartalmaznak olyan alkatrészeket, amelyek alkalmasak arra, hogy visszaverődés, fénytörés vagy fényelnyelés és/vagy az üzemelés közbeni deformáció következtében megváltoztassák az optikai hatásokat;
 1.6.4.
 bal oldali vagy jobb oldali, vagy mindkét oldali közlekedési rendszernek való megfelelőség;
 1.6.5.
 a kibocsátott fénysugár típusa (tompított fény vagy távolsági fény, illetve mindkettő);
 1.6.6.
 a lencséket és – ha van ilyen – a burkolatot alkotó anyagok;
 1.6.7.
 A jármű bal oldalára felszerelendő eszköz és az ennek megfelelő, a jármű jobb oldalára felszerelendő eszköz azonban azonos típusúnak tekintendő.
 1.7. Az ezen előírásban szereplő, a szabványos (etalon) izzólámpára és gázkisüléses fényforrású fényforrás(ok)ra vonatkozó hivatkozások a 37. és 99. előírásra, valamint azoknak a típusjóváhagyás iránti kérelem beadásának időpontjában hatályos módosításcsomagjaira vonatkoznak.
 2. FÉNYSZÓRÓ JÓVÁHAGYÁSA IRÁNTI KÉRELEM (2)
 2.1. A jóváhagyás iránti kérelmet a fényszóró márkanevének vagy védjegyének tulajdonosa, vagy annak meghatalmazott képviselője nyújtja be. A kérelemnek tartalmaznia kell az alábbiakat:
 2.1.1.
 a fényszóró tompított fény, távolsági fény vagy mindkét típusú fény kibocsátására szolgál-e;
 2.1.2.
 amennyiben a fényszóró tompított fény kibocsátására szolgál, bal oldali és jobb oldali közlekedésre is, vagy csak bal oldali, illetve csak jobb oldali közlekedésre tervezték-e;
 2.1.3.
 ha a fényszóró állítható fényvisszaverővel van felszerelve, a fényszóró talajhoz és a jármű hosszanti középsíkjához viszonyított szerelési helyzete(i);
 2.1.4.
 a beállítóberendezés által elérhető legnagyobb függőleges szög a névleges helyzet(ek) felett és alatt;
 2.1.5.
 az egyes fénysugár-kombinációk alkalmazása során mely fényforrások működtetésére kerül sor;
 2.1.6.
 elosztott világítási rendszert használnak-e, illetve milyen típusú fénysugara(ka)t kell a rendszernek biztosítania;
 2.1.7.
 a 37., illetve 99. előírásban és azok a típusjóváhagyás iránti kérelem benyújtásának időpontjában hatályos módosításcsomagjaiban szereplő fényforrás-kategória.
 Nem cserélhető gázkisüléses fényforrást alkalmazó elosztott világítási rendszer esetében, amely a 99. előírás értelmében nem jóváhagyott, a fényforrás gyártója által a fényforráshoz rendelt alkatrészszám.
 2.2. A kérelemhez a következőket kell csatolni:
 2.2.1.
 Három példányban benyújtott rajzok, amelyek megfelelően részletesek ahhoz, hogy a típus azonosítását lehetővé tegyék (lásd az alábbi 3.2. és 4.2. szakaszokat). A rajzoknak jelezniük kell a jóváhagyási szám és a további jelzések részére szánt helyzetet a jóváhagyási jelben szereplő körhöz viszonyítva, LED-modul(ok) esetében a modulok speciális azonosító kódjai számára fenntartott helyet, valamint a fényszórót vertikális (tengely-) metszetben és elölnézetben kell feltüntetni az optikai kialakítás legfontosabb adataival, adott esetben a mintázatokkal együtt.
 2.2.2.
 Rövid műszaki leírást, amely adott esetben kiterjed a vezérlőelőtét(ek) gyártmányára és típusára, amennyiben a fényszóró rendeltetése kanyarvilágítás biztosítása, az alábbi, 6.2.7. szakasz szerinti szélső helyzetekre is. LED-modul(ok) esetében ennek a következőket kell tartalmaznia:
 a)
 a LED-modul(ok) rövid műszaki leírását;
 b)
 egy olyan rajzot, amelyen fel vannak tüntetve a méretek és az alapvető elektromos és fotometriai értékek, továbbá az objektív fényáram.
 Mindemellett elosztott világítási rendszer esetében egy olyan rövid műszaki leírást, amely magában foglalja a fényvezetők és a kapcsolódó optikai összetevők felsorolását, valamint a fénygenerátort bemutató olyan információt, amely lehetővé teszi az azonosítást. Az információnak tartalmaznia kell a fénygenerátor gyártója által hozzárendelt alkatrészszámot, egy méretezett rajzot, valamint az alapvető elektromos és fotometriai értékeket, továbbá az 5.8. szakaszhoz kapcsolódó hivatalos mérési jegyzőkönyvet.
 2.2.3.
 A következő mintákat:
 2.2.3.1.
 fényszóró jóváhagyásához mindegyik fényszórótípus két példányát, egy mintát a jármű bal oldalán történő felszerelésre, egyet pedig a jobb oldalán történő felszerelésre szánt, szabványos gázkisüléses fényforrásokkal és adott esetben mindegyik alkalmazandó típusból egy vezérlőelőtétet.
 A 99. előírás által nem jóváhagyott, nem cserélhető gázkisüléses fényforrást alkalmazó elosztott világítási rendszer jóváhagyásához a rendszer két mintapéldányát, amely tartalmazza a fénygenerátort és adott esetben mindegyik alkalmazandó típusból egy vezérlőelőtétet.
 2.2.4.
 A lencse anyagául szolgáló műanyag vizsgálatához:
 2.2.4.1.
 tizennégy lencsét;
 2.2.4.1.1.
 e lencsék közül tíz helyettesíthető tíz olyan anyagmintával, amelyek mérete legalább 60 × 80 mm, külső felülete sík vagy domború, középen egy alapvetően sík (300 mm-nél nem kisebb görbületi sugarú) min. 15 × 15 mm nagyságú felülettel;
 2.2.4.1.2.
 a lencséket vagy anyagmintákat a sorozatgyártásban alkalmazandó módszerrel kell elkészíteni;
 2.2.4.2.
 egy fényvisszaverőt, amelyre a lencse a gyártó utasításainak megfelelően felszerelhető.
 2.2.5.
 A műanyag fényáteresztő alkatrészek fényszóróban lévő gázkisüléses fényforrások UV-sugárzásával szembeni ellenállásának vizsgálatához:
 2.2.5.1.
 A megfelelő anyagok egy-egy mintáját, ahogyan azt a fényszóróban vagy egy ezeket tartalmazó fényszórómintában használják. Az anyagmintáknak ugyanolyan megjelenésűeknek és felületi kikészítésűeknek kell lenni, mint ahogyan a jóváhagyásra benyújtott fényszóróban előfordulnak.
 2.2.5.2.
 A belül alkalmazott anyagoknak a fényszóró gázkisüléses fényforrásából származó ultraibolya-sugárzással szembeni ellenálló képességének a vizsgálata nem szükséges:
 2.2.5.2.1.
 amennyiben a 99. előírásban meghatározott, kis UV-sugárzású gázkisüléses fényforrást alkalmaznak; vagy
 2.2.5.2.2.
 ha megfelelő védelmet, pl. üvegszűrőt alkalmaztak az érintett alkatrészek UV-sugárzás elleni védelmére.
 2.3. Elosztott világítási rendszer esetében 10 anyagmintát és a kapcsolódó védőbevonatokat/burkolatokat (ha van ilyen), amelyből a rendszer fényvezetője és egyéb optikai részei készültek.
 2.4. A lencséket alkotó anyagokat és elosztott világítási rendszer esetében a rendszer optikai részeit, valamint – adott esetben – a kapcsolódó bevonatokat/burkolatokat alkotó anyagokhoz az ilyen anyagok és bevonatok jellemző vonásainak mérési jegyzőkönyveit kell mellékelni, amennyiben azokat már vizsgálták.
 3. JELÖLÉSEK
 3.1. A jóváhagyásra benyújtott fényszórókon, illetve elosztott világítási rendszereken olvashatóan és eltávolíthatatlanul fel kell tüntetni a kérelmező márkanevét vagy védjegyét.
 3.2. A lencsén és a fényszórótesten megfelelő méretű helyet kell hagyni (3), a jóváhagyási jel és a 4. szakaszban leírt kiegészítő jelölések elhelyezéséhez; ezeket a helyeket a fenti 2.2.1. szakaszban említett rajzokon meg kell jelölni.
 3.3. A jobb és bal oldali közlekedésű forgalom követelményeit is kielégítő fényszóróknak olyan jelöléseket kell viselniük, amelyek az optikai egység járművön vagy a gázkisüléses fényforrású fényszóró reflektoron történő két beállítását jelzik; a jelzéseknek az „R/D” betűket kell tartalmazniuk jobb oldali közlekedésű forgalomban, és az „L/G” betűket a bal oldali közlekedésű forgalomban történő elhelyezés esetére.
 3.4. Valamennyi fényszóró átvilágított felületén feltüntethető a 6. mellékletben jelzett vonatkoztatási középpont.
 3.5. A 99. előírás által nem jóváhagyott, nem cserélhető gázkisüléses fényforrást alkalmazó elosztott világítási rendszer fénygenerátora esetében a fénygenerátoron fel kell tüntetni annak márkanevét vagy a gyártó védjegyét, továbbá a fenti, 2.2.2. szakaszban szereplő alkatrészszámot.
 3.6. A LED-modulos lámpák esetében a lámpán fel kell tüntetni a névleges feszültség és a névleges teljesítményfelvétel megjelölését, továbbá a fényforrásmodul egyedi azonosító kódját.
 3.7. A lámpa jóváhagyásával egyidejűleg benyújtott LED-modulo(ko)n:
 3.7.1.
 szerepelnie kell a kérelmező márkanevének vagy védjegyének. A jelölésnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie;
 3.7.2.
 viselnie kell a modul egyedi azonosító kódját. A jelölésnek jól olvashatónak és eltávolíthatatlannak kell lennie.
 Az egyedi azonosító kódnak a következőket kell tartalmaznia: a „MODUL” szót képviselő „MD” betűkkel kezdődik, ezután következik a jóváhagyási jel a kör nélkül a lenti 4.2.1. szakasz előírása szerint, majd több, nem azonos fényforrásmodul használata esetén további jelölések vagy karakterek. Az egyedi azonosító kódot fel kell tüntetni a fenti 2.2.1. szakaszban említett rajzokon. A jóváhagyási jeleknek nem kell megegyezniük azon a lámpán feltüntetett jelekkel, amelyben a modult használják, de mindkét megjelölésnek azonos kérelmezőtől kell származnia.
 3.8. Amennyiben nem LED-modul részét képező elektronikus fényforrás vezérlőegységet használnak LED-modul(ok) működtetéséhez, azon fel kell tüntetni annak egyedi azonosító kódját/kódjait, a névleges bemeneti feszültséget és a teljesítményfelvételt.
 4. JÓVÁHAGYÁS
 4.1. Általános
 4.1.1. Ha egy a fenti 2. szakasz értelmében benyújtott fényszórótípus valamennyi mintája eleget tesz az előírásban foglaltaknak, az jóváhagyást nyer.
 4.1.2. Az előírásnak megfelelő fényszórókat bármely egyéb világító- vagy fényjelző funkcióval lehet csoportosítani, egyesíteni vagy összeépíteni, feltéve, hogy ez nem befolyásolja hátrányosan az egyes világítófunkciókat.
 4.1.3. Ha a csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák több előírás követelményeinek is megfelelnek, elegendő a fényszórót egyetlen nemzetközi jóváhagyási jellel ellátni, feltéve, hogy minden egyes csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpa megfelel a vonatkozó rendelkezéseknek.
 4.1.4. Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ennek első két számjegye (jelenleg 00), a jóváhagyás időpontjában az előírás legújabb jelentős műszaki módosítását magában foglaló módosításcsomagot jelöli. Azonos szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot az előírás hatálya alá tartozó másik fényszórótípushoz. Az illesztett pár azonban egy típusnak tekintendő.
 4.1.5. A jóváhagyás megadásáról, kiterjesztéséről, elutasításáról vagy visszavonásáról, illetve egy adott fényszórótípus gyártásának ezen előírás szerinti végleges leállításáról értesíteni kell az 1958. évi egyezményben részes és a jelen előírást alkalmazó feleket az előírás 1. mellékletében található mintának megfelelő formanyomtatványon.
 4.1.6. A 3.1. szakaszban előírt jel mellett az alábbi 4.2. és 4.3. szakaszokban leírt jóváhagyási jelet is fel kell erősíteni az előírás szerint jóváhagyott típusnak megfelelő valamennyi fényszóróra, a 3.2. szakaszban megadott helyekre.
 4.2. A jóváhagyási jel felépítése
 A jóváhagyási jel a következőkből áll:
 4.2.1.
 Nemzetközi jóváhagyási jel, amely a következőket tartalmazza:
 4.2.1.1.
 egy körben elhelyezett „E” betű, amely után a jóváhagyást megadó ország azonosító száma áll (4);
 4.2.1.2.
 a fenti, 4.1.4. szakaszban előírt jóváhagyási szám.
 4.2.2.
 A következő kiegészítő jel vagy jelek:
 4.2.2.1.
 a csak bal oldali közlekedés követelményeinek megfelelő fényszórókon egy vízszintes nyíl, amely a szemben álló személy jobb oldala felé mutat, azaz az útnak arra az oldalára, amelyen a forgalom halad;
 4.2.2.2.
 a mindkét közlekedési rendszer követelményeinek megfelelően tervezett fényszórókon, amelyekben az optikai egység vagy a fényforrás beállítása megfelelően módosítható, egy vízszintes, kétirányú nyíl, amelynek csúcsa balra és jobbra mutat;
 4.2.2.3.
 a csak az előírás tompított fénysugárra vonatkozó követelményeinek megfelelő fényszórókon a „DC” betűjelzés;
 4.2.2.4.
 a csak az előírás távolsági fényre vonatkozó követelményeinek megfelelő fényszórókon a „DR” betűjelzés;
 4.2.2.5.
 az előírás tompított és a távolsági fénysugárra vonatkozó követelményeinek egyaránt megfelelő fényszórókon a „DCR” betűjelzés;
 4.2.2.6.
 műanyag lencsével ellátott fényszórók esetében a „PL” betűket kell a fenti 4.2.2.3–4.2.2.5 szakaszokban előírt jelek mellett elhelyezni;
 4.2.2.7.
 azokon a fényszórókon, amelyek a távolsági fény tekintetében megfelelnek az előírás rendelkezéseinek, az „E” betűt körülvevő kör mellett fel kell tüntetni a 6.3.2.2. szakasz szerinti referenciajellel kifejezett maximális fényintenzitást.
 Az összeépített fényszórók esetében a távolsági fény teljes maximális fényintenzitását kell a fentiek szerint jelezni;
 4.2.2.8.
 az elosztott világítási rendszerek esetében a „DLS” betűcsoport szerepeljen a „D” helyett, melyet az azonos kritériumokat alkalmazó 4.2.2.3., 4.2.2.4. és 4.2.2.5. szakaszok írnak elő.
 4.2.3.
 A vizsgálati eljárás során a 4. melléklet 1.1.1.1. szakasza szerint használt üzemeltetési módot és a 4. melléklet 1.1.1.2. szakasza értelmében megengedett feszültsége(ke)t minden esetben fel kell tüntetni a jóváhagyási nyomtatványokon és az egyezménynek az előírást alkalmazó szerződő felei országaiba továbbított értesítéseken.
 A megfelelő esetekben a berendezést a következő jelölésekkel látják el:
 4.2.3.1.
 Az előírás rendelkezéseinek megfelelő fényszórókon, amelyeket úgy terveztek, hogy a tompított fény ne világítson egyidejűleg más világító funkcióval, amellyel esetleg össze van építve: ferde vonalat (/) kell elhelyezni a jóváhagyási jelben, a tompított fény jele mögött.
 4.2.3.2.
 A fenti 4.2.3.1. szakasz rendelkezése nem vonatkozik az előírás követelményeit teljesítő olyan fényszórókra, melyek kialakítása lehetővé teszi, hogy a tompított és a távolsági fényszóró funkcióját azonos gázkisüléses fényforrás lássa el.
 4.2.4.
 A jóváhagyási szám két számjegye (jelenleg 00), amely a jóváhagyás időpontjában az előírás legújabb, jelentős műszaki módosítását képező módosításcsomagot jelöli, és ha szükséges, az előírás szerinti nyíl elhelyezhető a fenti kiegészítő jelek közelében.
 4.2.5.
 A 4.2.1–4.2.3. szakaszban említett jelöléseknek és jeleknek jól olvashatóaknak és eltávolíthatatlannak kell lenniük. A fényszóró olyan belső vagy külső (átlátszó vagy nem átlátszó) részén helyezhetők el, amely nem választható el a fényszórónak attól az átlátszó részétől, amely a fényt kibocsátja. A fényvezetőbe beépített külső lencsével felszerelt elosztott világítási rendszer esetében ez a feltétel teljesítettnek minősül, amennyiben a jóváhagyási jelet legalább a fénygenerátoron és a fényvezetőn vagy annak védőburkolatán elhelyezik. A jelölésnek mindenképpen láthatónak kell lennie a fényszóró vagy a rendszer járműbe való beszerelése után és az esetleges mozgatható részek (például a motorháztető) felnyitásakor is.
 4.3. A jóváhagyási jel elrendezése
 4.3.1. Független lámpák
 Az előírás 2. mellékletében szereplő 1–9. ábrák példákat mutatnak a jóváhagyási jel és a fent említett kiegészítő jelek elrendezésének lehetőségeire.
 4.3.2. Csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák
 4.3.2.1.
 Amennyiben csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák több előírás rendelkezéseinek is megfelelnek, elláthatóak egyetlen nemzetközi jóváhagyási jellel, amely egy „E” betűt körülvevő körből áll, amit a jóváhagyást megadó ország megkülönböztető száma, valamint egy jóváhagyási szám követ. A jóváhagyási jel a csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpákon bárhol elhelyezhető, amennyiben:
 4.3.2.1.1.
 az a 4.2.5. szakasz szerint jól látható;
 4.3.2.1.2.
 a csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák egyik fényt kibocsátó része sem távolítható el anélkül, hogy azzal együtt a jóváhagyási jelet is eltávolítanák.
 4.3.2.2.
 Az összes olyan lámpa azonosító jelét, amelyek a jóváhagyás kiadásának alapjául szolgáló előírásoknak megfeleltek, a jóváhagyás kiadásának időpontjában az előírás legújabb jelentős műszaki módosításait magában foglaló módosításcsomag számával és adott esetben az előírt nyíllal együtt kell feltüntetni:
 4.3.2.2.1.
 vagy a megfelelő fénykibocsátó felületen;
 4.3.2.2.2.
 vagy pedig egy csoportban oly módon, hogy a csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák mindegyike egyértelműen azonosítható legyen (lásd a 2. melléklet 10. ábráján bemutatott négy lehetséges példát).
 4.3.2.3.
 Az egyetlen jóváhagyási jel összetevőinek mérete nem lehet kisebb, mint a jóváhagyás alapjául szolgáló előírásban a legkisebb egyes jelre vonatkozóan előírt minimális méret.
 4.3.2.4.
 Mindegyik jóváhagyott típushoz jóváhagyási számot kell rendelni. Ugyanaz a szerződő fél nem rendelheti ugyanazt a számot egy, a jelen előírás hatálya alá tartozó más típusú csoportosított, egyesített vagy összeépített fényszóróhoz.
 4.3.2.5.
 Az előírás 2. mellékletének 10. ábrája példákat mutat be csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák jóváhagyási jelének és valamennyi fent említett kiegészítő jel elhelyezésére.
 4.3.3. Olyan lámpák, amelyek lencséje különböző típusú fényszórókhoz használható, és amelyek más lámpákkal összeépíthetőek vagy csoportosíthatóak
 A fenti 4.3.2. szakaszban foglalt rendelkezések alkalmazandók.
 4.3.3.1.
 Továbbá, ha ugyanazt a lencsét használják, a lencse ellátható a különböző típusú fényszóró- vagy lámpaegységekre vonatkozó különböző jóváhagyási jelekkel, amennyiben a fényszórótesten vagy az elosztott világítási rendszeren – akkor is, ha nem választható el a lencsétől – szintén rendelkezésre áll a 3.2. szakaszban előírt hely, és azon feltüntetik a tényleges funkcióknak megfelelő jóváhagyási jeleket.
 4.3.3.2.
 Az előírás 2. mellékletében szereplő 11. ábrán láthatók példák a fenti esethez kapcsolódó jóváhagyási jelek elhelyezésére.
 4.3.4. Elosztott világítási rendszerek
 Az elosztott világítási rendszerekre vonatkozóan a 4.3.1–4.3.3.2. szakaszok megfelelő rendelkezései alkalmazandóak a 3.4. szakasz előírásainak megfelelően.
 B. FÉNYSZÓRÓKRA VONATKOZÓ MŰSZAKI KÖVETELMÉNYEK (5)
 5. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK
 5.1. Minden egyes mintának meg kell felelnie az alábbi, 6–8. szakaszokban foglalt előírásoknak.
 5.2. A fényszórókat úgy kell gyártani, hogy normál használat mellett, az esetlegesen fellépő rezgések ellenére is megtartsák az előírt fotometriai jellemzőket és jó üzemállapotúak maradjanak.
 5.2.1. A fényszórókat el kell látni olyan berendezéssel, amely lehetővé teszi a járművön történő beállításukat az érvényes szabályoknak megfelelően. Olyan egységekre nem kell ilyen készüléket felszerelni, amelyekben a fényvisszaverő és a szórólencse nem választható szét, feltéve, hogy ezeket az egységeket csak olyan járműveken használják, amelyeken a fényszórókat egyéb módon lehet beállítani.
 Amennyiben a fő tompított fényt kibocsátó fényszórót és a távolsági fényt kibocsátó fényszórót (mindegyik saját fényforrással rendelkezik) összetett egységgé építik össze, a beállító berendezésnek biztosítania kell mindkét optikai rendszer külön-külön történő beállítását. A rendelkezés az elülső ködlámpa és a távolsági fényszóró funkcióját betöltő fényszórókra is vonatkozik, valamint a fő tompított fényt kibocsátó és az elülső ködlámpa funkcióját betöltő fényszórókra, illetve az olyan fényszórókra, amelyek mindhárom fénysugár szerepét betöltik.
 5.2.2. Ezek a rendelkezések azonban nem vonatkoznak az olyan szerelt fényszóróegységekre, amelyek fényvisszaverője nem osztható meg. Az ilyen típusú egységekre az előírás 6.3. szakaszának rendelkezéseit kell alkalmazni.
 5.3. A jobb és a bal oldali közlekedés követelményeinek megfelelő fényszórókat a járműbe történő beszereléskor elvégzendő alapbeállítással vagy a felhasználó általi szelektív beállítással lehet az úttest megfelelő oldalán való közlekedéshez igazítani. Az alap- vagy szelektív beállítás például azt jelentheti, hogy az optikai egységet egy adott szögben szerelik fel a járműre, vagy a fényforrás(oka)t az optikai egységhez képest egy adott szögben szerelik be. Minden esetben csak két különböző, egymástól világosan elkülöníthető beállítás lehetséges, egy a jobb oldali, egy pedig a bal oldali közlekedéshez, és a kialakításnak meg kell akadályoznia a véletlenül az egyik beállításból a másikba történő vagy egy közbenső pozícióba való váltás lehetőségét. Amennyiben a fényforrás két különböző beállítási lehetőséggel rendelkezik, a fényforrásnak a fényvisszaverőhöz való rögzítésére szolgáló alkatrészeket úgy kell megtervezni és legyártani, hogy mindkét beállítás esetében a fényforrás az úttest egyik oldalán való közlekedésre tervezett fényszórókhoz előírt pontossággal a beállított helyzetben maradjon. A szakasz előírásainak való megfelelést szemrevételezéssel és szükség szerint próbabeszereléssel kell ellenőrizni.
 5.4. Megvilágítás konfigurációja különböző forgalmi feltételek esetén
 5.4.1. Amennyiben a fényszórókat csak az út egyik oldalán való közlekedés követelményeinek megfelelően tervezik (jobb vagy bal oldali közlekedésre), megfelelő intézkedések megtételére van szükség a használók számára okozott kellemetlenségek megelőzése érdekében azokban az országokban, amelyekben a forgalom az ellenkező oldalon halad az abban az országban érvényes forgalmi irányhoz képest, amelyre a fényszórót tervezték (6). Az ilyen intézkedések a következők lehetnek:
 a)
 a külső fényszóró lencsefelülete egy részének letakarása;
 b)
 a fénysugár lefelé történő elmozdítása. A vízszintes elmozdítás engedélyezett;
 c)
 bármely egyéb intézkedés, amelynek célja a fénysugár aszimmetrikus részének eltávolítása vagy csökkentése.
 5.4.2. Az ilyen intézkedés(ek) alkalmazása során a megvilágításra vonatkozóan az alábbi követelményeket kell oly módon teljesíteni, hogy a módosítást az eredeti forgalmi irányra való beállítással összevetve változatlanul kell hagyni.
 5.4.2.1.
 A jobb oldali közlekedésű forgalomra tervezett és a bal oldali közlekedésű forgalomra igazított tompított fény:
 0,86D–1,72L esetében
 legalább 5 lux,
 0,57U–3,43R esetében
 legfeljebb 1,4 lux.
 5.4.2.2.
 A bal oldali közlekedésű forgalomra tervezett és a jobb oldali közlekedésű forgalomra igazított tompított fény:
 0,86D–1,72R esetében
 legalább 5 lux,
 0,57U–3,43L esetében
 legfeljebb 1,4 lux.
 5.5. A felváltva távolsági fény és tompított fény kibocsátására tervezett fényszórókon, illetőleg azokon, amelyekben a tompított fény és/vagy a távolsági fény kanyarmegvilágítást lát el, az ilyen célból a fényszórókba szerelt mechanikus, elektromechanikus vagy egyéb berendezést (7) úgy kell kialakítani, hogy:
 5.5.1.
 az eszköz elég erős legyen normál használati feltételek mellett 50 000 működtetés elviselésére. E követelmény betartásának ellenőrzésére a jóváhagyási vizsgálatokért felelős Műszaki Szolgálat a következő lépések megtételére jogosult:
 a)
 előírhatja a kérelmező számára a vizsgálat elvégzéséhez szükséges berendezés biztosítását;
 b)
 eltekinthet a vizsgálattól, ha a kérelmező a fényszóróval együtt benyújtott azonos konstrukciójú (szerelvénytípusú) fényszórók jóváhagyási vizsgálataiért felelős műszaki szolgálat által kiadott mérési jegyzőkönyvet, amely megerősíti a követelményeknek való megfelelést;
 5.5.2.
 meghibásodás esetén a H-H vonal felett a megvilágítás ne haladja meg a 6.2.6. szakaszban a tompított fényre előírt értékeket; továbbá a kanyarvilágítássá alakítható, tompított és/vagy távolsági fény kibocsátására tervezett fényszórók biztosítsanak legalább 5 lux megvilágítást a 25 V vizsgálati pontban (VV vonal, D 75 cm).
 Az e követelmények teljesítését ellenőrző vizsgálatok végzésekor a jóváhagyási vizsgálatokért felelős Műszaki Szolgálatnak a kérelmező által benyújtott utasításokra kell hivatkoznia;
 5.5.3.
 mind a fő tompított fény, mind a távolsági fény úgy legyen kapcsolható, hogy a mechanizmus közbenső helyzetben való megállása kizárt legyen;
 5.5.4.
 a felhasználó közönséges szerszámokkal ne változtathassa meg a mozgó alkatrészek alakját vagy helyzetét.
 5.6. A 4. mellékletben előírtaknak megfelelően kiegészítő vizsgálatokat kell végezni annak biztosítására, hogy a használat során ne következzék be a fénytani jellemzők megengedett mértéken túli megváltozása.
 5.7. A műanyagból készült fénytovábbító összetevőket az 5. melléklet előírásainak megfelelően kell vizsgálni.
 5.8. A fényforrások cserélhetősége
 5.8.1. A gázkisüléses fényszórókban vagy elosztott világítási rendszerekben használt gázkisüléses fényforrás(ok) legyenek cserélhetőek és rendelkezzenek a 99. előírás és annak a típus-jóváhagyási kérelem benyújtásának időpontjában hatályos módosításcsomagjai szerinti jóváhagyással. Azonban a 99. előírás értelmében nem jóváhagyott gázkisüléses fényforrások csak abban az esetben használhatóak, ha azok a fénygenerátor nem cserélhető részét képezik. Elosztott világítási rendszerek esetében a fénygenerátor speciális eszközök használata nélkül legyen cserélhető, abban az esetben is, ha az alkalmazott fényforrás nem jóváhagyott.
 5.8.2. Amennyiben egy vagy több (további) izzólámpát használnak a gázkisüléses fényszóróban, az ilyen izzók a 37. előírás és annak a típus-jóváhagyási kérelem benyújtásának időpontjában hatályos módosításcsomagjai alapján rendelkezzenek jóváhagyással, feltéve, hogy a 37. előírásban és annak a típus-jóváhagyási kérelem benyújtásának időpontjában hatályos módosításcsomagjaiban nem szerepel a használatot érintő korlátozás.
 5.8.3. Az eszközt úgy kell kialakítani, hogy az izzólámpát – ha alkalmazható – kizárólag a helyes pozícióban lehessen rögzíteni.
 5.8.4. A cserélhető gázkisüléses fényforrások és további izzószálas fényforrások esetében a foglalatnak meg kell felelnie a használt fényforrások kategóriája szerinti, 60061 számú IEC-kiadvány adatlapján szereplő méretjellemzőknek. A fényforrás(oka)t könnyen lehessen a fényszóróba illeszteni.
 5.9. A 99. előírás alapján nem jóváhagyott, nem cserélhető, elosztott világítási rendszerekben alkalmazott gázkisüléses fényforrásoknak továbbá a következő előírásokat (amelyek megfelelnek a gázkisüléses fényforrások jóváhagyására vonatkozó 99. előírásban foglaltaknak) is teljesítenie kell:
 5.9.1.
 a 99. előírás 3.6. szakaszában előírt begyújtás, felfutás és meleg újra begyújtás;
 5.9.2.
 a 99. előírás 3.9. szakasza szerinti szín. A színnek fehérnek kell lennie;
 5.9.3.
 a 99. előírás 3.10. szakaszában meghatározott ultraibolya sugárzás, amennyiben az így szerepel a jóváhagyási kérelmen (a fenti 2.2.2. szakasz).
 5.10. A fényszórónak és a vezérlőelőtét-rendszer nem kelthet olyan sugárzó vagy elektromos vezetéki zavarokat, amellyel a jármű egyéb elektromos/elektronikai rendszereinek meghibásodását okozza (8).
 5.11. Amennyiben a vizsgálati eljáráshoz szükséges, a vizsgálatot végző szerv a gyártótól további vizsgálati mintapéldányokat, vizsgálópadokat (foglalatokat) vagy egyedi áramforrásokat kérhet.
 5.12. A vizsgálati eljárást a gyártó felszerelési előírásainak megfelelően kell elvégezni.
 5.13. A fényszórónak (amennyiben az LED-modulokkal felszerelt) és maguknak a LED-moduloknak teljesítenie kell ezen előírás 11. mellékletében foglalt vonatkozó rendelkezéseit. Az előírásoknak való megfelelést ellenőrizni kell.
 6. MEGVILÁGÍTÁS
 6.1. Általános rendelkezések
 6.1.1. A fényszórókat, illetve az elosztott világítási rendszereket úgy kell kialakítani, hogy alkalmas gázkisüléses fényforrással tompított fény kibocsátásakor megfelelő, nem vakító megvilágítást, illetve távolsági fény kibocsátásakor jó megvilágítást biztosítsanak.
 6.1.2. A fényszóró által létrehozott megvilágítás meghatározásához egy függőleges mérőernyőt kell felállítani 25 m-rel a fényszóró elé és tengelyeire merőlegesen, ezen előírás 3. mellékletében bemutatott módon; a mérőernyőnek elég szélesnek kell lennie ahhoz, hogy a V-V vonal mindkét oldalán legalább 5o-os tartományban lehetővé tegye a tompított fényszóró esetében a világos-sötét határvonal vizsgálatát és beállítását.
 6.1.3. A fényszóró, illetve az elosztott világítási rendszerek akkor tekinthetők elfogadhatónak, ha a 6. szakaszban szereplő fotometriai követelmények egyetlen fényforrás által teljesülnek, amelyet a 99. előírás 4. mellékletének 4. szakasza alapján legalább 15 ciklus során öregítettek.
 A 99. előírásnak megfelelő gázkisüléses fényforrás jóváhagyása esetében annak szabvány szerintinek (etalonnak) kell lennie, fényerőssége eltérhet a 99. előírásban meghatározott objektív fényáramtól. Ebben az esetben a megvilágítást ennek megfelelően kell korrigálni.
 A fenti korrekció nem érvényes az olyan elosztott világítási rendszerre, amely nem cserélhető gázkisüléses fényforrást használ, illetve az olyan fényszóróra, amely teljesen vagy részben integrált vezérlőelőtéttel (vezérlőelőtétekkel) van ellátva.
 Amennyiben a gázkisüléses fényforrás a 99. előírás értelmében nem jóváhagyott, akkor annak gyártás szerinti állapotában nem cserélhető fényforrásnak kell lennie.
 6.1.4. A 99. előírás megfelelő adatlapján szerepelnek a szabványos gázkisüléses fényforrás belsejében található ív helyzetét meghatározó méretek.
 6.1.5. A fotometriai megfelelőséget ezen előírás 6.2.6. vagy 6.3. szakasza szerint kell ellenőrizni. Ez a 3oR és 3oL közötti sötét-világos határvonal tartományára is érvényes (a világos-sötét határvonal színének mérési módja még döntés tárgyát képezi).
 6.1.6. A gázkisüléses fényforrást használó fényszórók által kibocsátott fény színének fehérnek kell lennie.
 6.1.7. A 30 perce vagy annál hosszabb ideje nem működtetett fényszóró begyújtása után négy másodperccel:
 6.1.7.1.
 Csak távolsági fényt kibocsátó fényszóró esetében legalább 60 lux erősséget kell elérnie a HV-ponton.
 6.1.7.2.
 Az előírás 5.4. szakasza alapján csak tompított fényt kibocsátó vagy felváltva tompított és távolsági fényt kibocsátó fényszóróknak legalább 10 lux erősséget kell elérnie az 50 V ponton.
 6.1.7.3.
 Az áramellátásnak mindkét esetben elegendőnek kell lennie a nagy áramerősségű impulzus előírt emelkedésének biztosításához.
 6.2. A tompított fényre vonatkozó előírások
 6.2.1. A tompított fényt adó fényszóró fényintenzitás eloszlásának magában kell foglalnia egy világos-sötét határvonalat (lásd az alábbi 1. ábrát), ami lehetővé teszi, hogy a fényszórót a fotometriai méréseknek és a járművön történő beszabályozásnak megfelelően állítsák be.
 A világos-sötét határvonalnak a következőket kell biztosítania:
 a)
 jobb oldali forgalomban alkalmazható fénysugarak esetében:
 i.
 egy egyenes „vízszintes részt” bal felé;
 ii.
 egy emelkedő „könyök-váll” részt jobb felé;
 b)
 bal oldali forgalomban alkalmazható fénysugarak esetében:
 i.
 egy egyenes „vízszintes részt” jobb felé;
 ii.
 egy emelkedő „könyök-váll” részt bal felé.
 Mindegyik esetben a „könyök-váll” résznek élesnek kell lennie.
 6.2.2. A fényszórót vizuálisan kell beállítani a világos-sötét határvonal segítségével (lásd az alábbi, 1. ábrát) a következők szerint:
 6.2.2.1.
 Függőleges beállítás esetén: a világos-sötét határvonal vízszintes részét a B vonal alól felfelé kell mozdítani, és névleges helyzetébe, a H-H vonal alatt egy százalékra (25 cm-re) kell beállítani;
 1. ábra
 6.2.2.2.
 Vízszintes beállítás esetén: a világos-sötét határvonal „könyök-váll” szakaszát el kell mozdítani:
 a)
 jobb oldali forgalom esetén jobbról balra, és elmozdulását követően úgy kell vízszintesen beállítani, hogy:
 b)
 a 0,2° D vonal fölött annak „váll” része a bal felé nem lépheti át az A vonalat; és
 c)
 a 0,2° D vonalon vagy alatta a „váll” résznek kereszteznie kell az A vonalat; és
 d)
 a „könyök” töréspontjának elsődlegesen a V-V vonalon kell lennie;
 vagy
 bal oldali forgalom esetén balról jobbra, és elmozdulását követően úgy kell vízszintesen beállítani, hogy:
 a)
 a 0,2° D vonal fölött annak „váll” része a jobb felé nem lépheti át az A vonalat; és
 b)
 a 0,2° D vonalon vagy alatta a „váll” résznek kereszteznie kell az A vonalat; és
 c)
 a „könyök” töréspontjának elsődlegesen a V-V vonalon kell lennie.
 6.2.2.3.
 Amennyiben az ily módon irányított fényszóró nem teljesíti a 6.2.5., 6.2.6. és 6.3. szakasz követelményeit, a beállítása módosítható, feltéve, hogy a sugár tengelye nem tér el:
 az A vonaltól vízszintesen, a következőnél nagyobb mértékben:
 a)
 jobb oldali forgalom esetén 0,5°-ot balra vagy 0,75°-ot jobbra; vagy
 b)
 bal oldali forgalom esetén 0,5°-ot jobbra vagy 0,75°-ot balra; és
 függőlegesen a B vonaltól legfeljebb 0,25°-kal felfelé vagy lefelé.
 6.2.2.4.
 Mindazonáltal, ha a kívánt pozícióba történő függőleges beállítás ismételten nem végezhető el a fenti 6.2.2.3. szakaszban foglalt tűrésen belül, annak vizsgálatára, hogy a világos-sötét határvonal teljesíti-e a minimális minőségi követelményt, továbbá a fénysugár függőleges és vízszintes beállítására a 10. melléklet 2. és 3. szakaszaiban bemutatott műszeres módszert kell alkalmazni.
 6.2.3. Az így beállított fényszórónak – ha a jóváhagyást csak tompított fény kibocsátására vonatkozóan kérik – csak az alábbi 6.2.4. és 6.2.5. szakaszok követelményeit kell teljesítenie; ha tompított és távolsági fényt is kell biztosítania, a 6.2.4–6.2.6 szakaszok előírásainak kell megfelelnie. A 6.2.5. szakasz II. szegmensére megadott értékek a 3. melléklet 2. ernyőjére nem vonatkoznak.
 6.2.4. Minden egyes tompított fényszóróhoz csak egy gázkisüléses fényforrás engedélyezett. Legfeljebb két további fényforrás engedélyezett az alábbiak szerint:
 6.2.4.1.
 A kanyarvilágítás céljából a tompított fényszóróban egy további, a 37. előírásnak megfelelő fényforrás vagy egy vagy több további LED-modul használható.
 6.2.4.2.
 A tompított fényszóróban infravörös sugárzás kibocsátás céljára egy további, a 37. előírásnak megfelelő fényforrás és/vagy egy vagy több LED-modul használható. Ez(ek) kizárólag a gázkisüléses fényforrással egy időben aktiválható(ak). Ha a gázkisüléses fényforrás meghibásodik, a további fényforrás és/vagy LED-modul automatikusan kikapcsol.
 A további fényforrással és/vagy LED-modullal végzett méréshez szükséges vizsgálati feszültség legyen azonos a 6.2.4.4. szakaszban szereplő feszültséggel.
 6.2.4.3.
 A további fényforrás vagy LED-modul meghibásodása esetén a fényszórónak továbbra is teljesítenie kell a tompított fény követelményeit.
 6.2.4.4.
 A vezérlőelőtét(ek) csatlakozásainál alkalmazott feszültség a következő:
 vagy:
 13,5 V ± 0,1
 a 12 V-os rendszerek esetében
 vagy:
 egyéb
 (lásd a 7. mellékletet)
 6.2.5. A gyújtást követő 10 percnél hosszabb idő elteltével az 1. vagy 2. ernyőn létrehozott (vagy bal oldali közlekedésű forgalom esetén a VV-vonalra tükrözött) megvilágításnak az alábbi követelményeket kell teljesítenie:
 Megjegyzés: A táblázatban:
 Az L betű azt jelenti, hogy az adott pont vagy szegmens a VV-vonaltól balra helyezkedik el.
 A R betű azt jelenti, hogy az adott pont vagy szegmens a VV-vonaltól jobbra helyezkedik el.
 Az U betű azt jelenti, hogy az adott pont vagy szegmens a HH vonal fölött helyezkedik el.
 A D betű azt jelenti, hogy az adott pont vagy szegmens a HH vonal alatt helyezkedik el.
 Pontok vagy szegmensek
 Jelölés
 Megvilágítás
 (lux)
 Vízszintes
 távolság (cm)
 Függőleges
 távolság (cm)
 A H/H2 vonalon és felette, vagy
 A H/H3/H4 vonalon és felette
 max. 1
 1
 HV
 max. 1
 0
 0
 2
 B 50 L
 max. 0,5
 L 150
 U 25
 3
 75 R
 min. 20
 R 50
 D 25
 4
 50 L
 max. 20
 L 150
 D 37,5
 5
 25 L1
 max. 30
 L 150
 D 75
 6
 50 V
 min. 12
 0
 D 37,5
 7
 50 R
 min. 20
 R 75
 D 37,5
 8
 25 L2
 min. 4
 L 396
 D 75
 9
 25 R1
 min. 4
 R 396
 D 75
 10
 25 L3
 min. 2
 L 670
 D 75
 11
 25 R2
 min. 2
 R 670
 D 75
 12
 15 L
 min. 1
 L 910
 D 125
 13
 15 R
 min. 1
 R 910
 D 125
 14
 (9)
 L 350
 U 175
 15
 (9)
 0
 U 175
 16
 (9)
 R 350
 U 175
 17
 (9)
 L 175
 U 87,5
 18
 (9)
 0
 U 87,5
 19
 (9)
 R 175
 U 87,5
 20
 min. 0,1
 L 350
 0
 21
 min. 0,2
 L 175
 0
 A–B
 I. szegmens
 min. 6
 L 225–R 225
 D 37,5
 C–D
 II. szegmens
 max. 6
 R 140–R 396
 U 45
 E–F
 III. szegmens és az alatt
 max. 20
 L 417–R 375
 D 187,5
 E max R
 max. 70
 VV-vonaltól jobbra
 D 75 fölött
 E max L
 max. 50
 VV-vonaltól balra
 6.2.6. A fenti 6.2.5. szakaszban szereplő előírások a kanyarvilágítás biztosítására tervezett fényszórókra és/vagy olyanokra is vonatkoznak, amelyek további, a 6.2.4.2. szakaszban hivatkozott fényforrást vagy LED-modult tartalmaznak. Kanyarvilágítás biztosítására tervezett fényszóró esetében annak beállítása módosítható, feltéve, hogy a sugár tengelye függőlegesen 0,2o-nál nagyobb mértékben nem tér el.
 6.2.6.1.
 Amennyiben a kanyarvilágítást:
 6.2.6.1.1.
 a tompított fény elfordításával vagy a világos-sötét határvonal könyöke töréspontjának vízszintes elmozdításával állítják elő, a méréseket a teljes fényszóróegység, például goniométer segítségével történő, újbóli vízszintes beállítása után kell végrehajtani;
 6.2.6.1.2.
 a fényszóró egy vagy több optikai részének mozgatásával, a világos-sötét határvonal könyöke töréspontjának vízszintes elmozdítása nélkül állítják elő, akkor a méréseket úgy kell elvégezni, hogy ezek az alkatrészek szélső üzemi helyzetben legyenek;
 6.2.6.1.3.
 egy kiegészítő fényforrással vagy egy vagy több LED-modullal, a világos-sötét határvonal könyöke töréspontjának vízszintes elmozdítása nélkül állítják elő, akkor a méréseket e fényforrás, illetve LED-modul(ok) bekapcsolásával kell elvégezni.
 6.3. Távolsági fényre vonatkozó előírások
 6.3.1. Ha a fényszórót távolsági fény és tompított fény kibocsátására tervezték, akkor a távolsági fény által a mérőernyőn létrehozott megvilágításra vonatkozó méréseket ugyanazzal a fényszóró-beállítással kell elvégezni, mint a fenti 6.2.5. szakasz szerinti méréseket. Ha a fényszóró csak távolsági fényt bocsát ki, akkor úgy kell beállítani, hogy a maximális megvilágítási terület középpontja a H-H és a V-V vonalak metszéspontjába essék; az ilyen fényszórónak csak a 6.3. szakasz követelményeinek kell megfelelnie. A vizsgálati feszültségek megegyeznek a 6.2.4.4. szakaszban megadottakkal.
 6.3.2. Távolsági fény esetében különféle fényforrások használhatóak, melyeket a 37. számú előírás (ebben az esetben az izzókat azok referencia-fényerősségén kell üzemeltetni), illetve a 99. előírás sorol fel.
 A kérelmező bejelentése alapján az ilyen fényforrás által biztosított távolsági fény egy része használható kizárólag rövid időtartamú jelzések kibocsátására is (előzési villanás). Ezt a megfelelő rajzon, továbbá az értesítésben megjegyzésként jelezni kell.
 6.3.3. Az ernyőn a távolsági fény által létrehozott megvilágításnak az alábbi követelményeknek kell megfelelnie:
 6.3.3.1.
 A HH és VV vonalak metszéspontjának (HV) a maximális megvilágítás 80 százalékának megfelelő izolux görbén belül kell lennie. Az alább jelzett maximális megvilágításnak (Emax), 70 és 345 lux közé kell esnie.
 6.3.3.2.
 A fenti 4.2.2.7. szakaszban jelzett referenciajelet a következő képlet segítségével kell kiszámítani:
 Referenciajel = 0,146 Emax
 A kapott értéket a következőre kell kerekíteni: 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40.
 6.3.3.3.
 A HV-ponttól vízszintesen jobbra és balra haladva a megvilágításnak 1,125 m távolságig legalább 40 luxnak és 2,25 m távolságig legalább 10 luxnak kell lennie.
 6.4. A 6.2.5–6.3.2.3. szakaszban említett ernyőmegvilágítási értékeket egy olyan fotovevővel kell mérni, melynek működő felülete egy 65 mm oldalhosszúságú négyzeten belül van.
 6.5. A mozgatható fényvisszaverőkre vonatkozó előírások
 6.5.1. A 2.1.4. szakaszban leírt pozíciókban rögzített lámpa esetében a fényszórónak teljesítenie kell a 6.2. vagy 6.3 szakaszban, vagy mindkettőben foglalt fotometriai követelményeket.
 6.5.2. További vizsgálatokat kell végezni, miután a fényvisszaverőt a fényszóró beállítóberendezésével a 2.1.4. szakaszban szereplő szöggel vagy 2 fokkal – amelyik a kettő közül kisebb – függőlegesen felfelé megbillentik. A fényszórót ezután lefelé kell irányítani (goniométerrel), és a fotometriai előírásoknak a következő pontokban kell eleget tenni:
 Fő tompított fényszóró: HV és 75 R (75 L adott esetben)
 Távolsági fényszóró: E max, HV az Emax százalékában
 Amennyiben a beállítóberendezés a folyamatos állítást nem teszi lehetővé, a 2 fokhoz legközelebb eső pozíciót kell választani.
 6.5.3. A fényvisszaverőt a 6.2.2. szakaszban meghatározott névleges szöghelyzetbe, a goniométert pedig eredeti helyzetébe kell visszaállítani. A fényvisszaverőt fényszóró-beállító berendezés segítségével a 2.1.4. szakaszban jelzett szöggel vagy 2 fokkal – amelyik a kettő közül kisebb – függőlegesen lefelé kell billenteni. A fényszórót azután felfelé irányban újra beállítjuk (pl. goniométerrel), és a 6.5.2. szakaszban szereplő pontokat ellenőrizzük.
 7. ZAVARÓ ÉS/VAGY RONTÓ KÁPRÁZÁS MÉRÉSE
 Mérni kell a fényszórók tompított fénye által okozott zavaró és/vagy rontó káprázást. (10)
 C. TOVÁBBI KÖZIGAZGATÁSI RENDELKEZÉSEK
 8. A FÉNYSZÓRÓ TÍPUSÁNAK MÓDOSÍTÁSA ÉS A JÓVÁHAGYÁS KITERJESZTÉSE
 8.1. A fényszórótípus minden egyes módosításáról – a vezérlőelőtétet is beleértve – értesíteni kell a fényszórótípust jóváhagyó szakhatóságot. Ezt követően az említett hatóság:
 8.1.1.
 megállapíthatja, hogy a végrehajtott módosítások valószínűleg nem fejtenek ki jelentős mértékű káros hatást, és a fényszóró így is megfelel a követelményeknek; vagy
 8.1.2.
 további mérési jegyzőkönyvet kérhet a vizsgálatok lefolytatásáért felelős műszaki szolgálattól.
 8.2. A jóváhagyás megerősítéséről vagy elutasításáról, a módosítások részletes leírásával együtt, a 4.1.5. szakaszban meghatározott eljárásnak megfelelően tájékoztatni kell az egyezményben részes, az ezen előírást alkalmazó szerződő feleket.
 8.3. A jóváhagyás kiterjesztését kibocsátó illetékes hatóság minden egyes, az ilyen kiterjesztésre vonatkozó értesítéshez sorszámot rendel, és erről tájékoztatja az 1958. évi egyezményben részes, az ezen előírást alkalmazó többi felet az előírás 1. mellékletében szereplő minta szerinti értesítésen.
 9. A GYÁRTÁS MEGFELELŐSÉGE
 9.1. Az előírás értelmében jóváhagyott fényszórókat úgy kell gyártani, hogy a jóváhagyott típusnak megfeleljenek és a 6. szakaszban szereplő követelményeket teljesítsék.
 9.2. A 9.1. szakasz követelményeinek való megfelelés igazolása érdekében megfelelő gyártási ellenőrzéseket kell elvégezni.
 9.3. A jóváhagyás jogosultja köteles, különösen:
 9.3.1.
 biztosítani a termékminőség hatékony ellenőrzésére szolgáló eljárások meglétét;
 9.3.2.
 hozzáféréssel rendelkezni minden jóváhagyott típus ellenőrzéséhez szükséges vizsgálóberendezéshez;
 9.3.3.
 biztosítani, hogy a vizsgálati eredményeket rögzítsék, és a kapcsolódó iratok hozzáférhetőek maradjanak a szakhatósággal való megegyezés alapján meghatározott időtartamig;
 9.3.4.
 elemezni minden típus vizsgálatának eredményeit annak érdekében, hogy a termék jellemzőinek állandósága igazolható és biztosítható legyen, figyelemmel az iparban szokásos szóródásra;
 9.3.5.
 biztosítani minden terméktípus esetében, hogy legalább az előírás 8. mellékletében szereplő vizsgálatokat elvégezzék;
 9.3.6.
 biztosítani, hogy minden olyan mintavétel esetén, amely a nem megfelelőséget bizonyítja az érintett vizsgálattípus tekintetében, további mintavételt és új vizsgálatot végezzenek. Minden szükséges intézkedést meg kell tenni annak érdekében, hogy az érintett gyártás megfelelősége helyreálljon.
 9.4. A típusjóváhagyást megadó illetékes hatóság bármikor felülvizsgálhatja a termelési egységben alkalmazott megfelelőség-ellenőrzési módszereket.
 9.4.1. Minden ellenőrzés során át kell adni a látogató ellenőrnek a vizsgálati jegyzőkönyveket és a gyártásra vonatkozó felméréseket.
 9.4.2. Az ellenőr véletlenszerűen vett mintákat gyűjthet, amelyeket a gyártó laboratóriumában megvizsgáltat. A minták legkisebb számát a gyártó saját vizsgálatainak eredményei alapján lehet megállapítani.
 9.4.3. Amennyiben a minőség szintje nem kielégítő, vagy ha a 9.4.2. szakasz alkalmazásában végrehajtott vizsgálatok érvényességének ellenőrzése szükséges, az ellenőr mintákat választ, amelyeket elküld a típus-jóváhagyási vizsgálatok elvégzésért felelős műszaki szolgálatnak, a 9. mellékletben előírt kritériumok alkalmazásával.
 9.4.4. Az illetékes hatóság az ebben az előírásban megállapított bármely vizsgálatot elvégezheti. Ezeket a vizsgálatokat véletlenszerűen kiválasztott mintadarabokon kell lefolytatni, anélkül, hogy fennakadást idéznének elő a gyártó szállítási kötelezettségeinek teljesítésében és a 9. mellékletben foglalt kritériumokkal összhangban.
 9.4.5. Az illetékes hatóság arra törekszik, hogy kétévente egyszer ellenőrző vizsgálatot végezzen. Ez azonban az illetékes hatóság döntése, és annak függvénye, hogy mennyire bízik a gyártásmegfelelőség hatékony ellenőrzését biztosító intézkedésekben. Abban az esetben, ha negatív eredményeket rögzítenek, az illetékes hatóságnak biztosítania kell, hogy valamennyi szükséges lépést megtegyenek a gyártásmegfelelőség mielőbbi helyreállítása érdekében.
 9.5. A nyilvánvalóan hibás fényszórókat figyelmen kívül kell hagyni.
 9.6. A referenciajeleket nem kell figyelembe venni.
 9.7. Az előírás 6.2.6. szakaszának 14–21. mérési pontjait figyelmen kívül hagyják.
 10. SZANKCIÓK NEM MEGFELELŐ GYÁRTÁS ESETÉN
 10.1. Az előírás értelmében egy adott fényszórótípusra megadott jóváhagyás visszavonható, ha nem teljesülnek a követelmények, illetve ha a jóváhagyási jellel ellátott fényszóró nem felel meg a jóváhagyott típusnak.
 10.2. Amennyiben az egyezménynek az ezen előírást alkalmazó szerződő fele visszavonja az előzőleg kiadott jóváhagyást, az előírás 1. mellékletében levő mintának megfelelő értesítéssel köteles haladéktalanul értesíteni erről azokat a szerződő feleket, akik ezt az előírást alkalmazzák.
 11. GYÁRTÁS VÉGLEGES LEÁLLÍTÁSA
 Amennyiben a jóváhagyás jogosultja véglegesen megszünteti az előírás értelmében jóváhagyott fényszóró gyártását, erről tájékoztatnia kell a jóváhagyást megadó hatóságot. A hatóság az erre vonatkozó közleményt a kézhezvételt követően az előírás 1. mellékletében található mintának megfelelő értesítés útján továbbítja az 1958. évi egyezmény ezen előírást alkalmazó többi szerződő felének.
 12. A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK ELVÉGZÉSÉÉRT FELELŐS MŰSZAKI SZOLGÁLATOK ÉS A SZAKHATÓSÁGOK NEVE ÉS CÍME
 Az 1958-as egyezmény ezen előírást alkalmazó szerződő felei közlik az Egyesült Nemzetek Titkárságával a jóváhagyási vizsgálatok végzéséért felelős műszaki szolgálatoknak, valamint azoknak a szakhatóságoknak a nevét és címét, amelyek megadják a jóváhagyást, és amelyekhez el kell küldeni a más országokban kibocsátott, jóváhagyásra vagy jóváhagyás kiterjesztésére, illetve a jóváhagyás elutasítására vagy visszavonására, vagy a gyártás végleges leállítására vonatkozó formanyomtatványokat.
 13. ÁTMENETI RENDELKEZÉSEK
 13.1. A 9. kiegészítés hatálybalépésének hivatalos dátumától számítva a jelen előírást alkalmazó egyik szerződő fél sem tagadhatja meg jóváhagyások kiadását az előírás eredeti változata 9. kiegészítésével módosított előírás értelmében.
 13.2. A 9. kiegészítés hatálybalépésétől számított 24 hónap eltelte után a jelen előírást alkalmazó szerződő felek csak akkor adják ki a jóváhagyást, ha a jóváhagyandó fényszórótípus megfelel az előírás eredeti változatának a 9. kiegészítéssel módosított követelményeinek.
 13.3. Az előírás korábbi kiegészítései értelmében kiadott jóváhagyások érvényben maradnak.
 13.4. Az előírást alkalmazó szerződő felek továbbra is az előírás korábbi kiegészítései alapján adnak ki jóváhagyásokat, amennyiben a fényszórók használatban lévő járművekre felszerelendő cserealkatrészként szolgálnak.
 13.5. Az előírást alkalmazó szerződő felek nem tagadják meg a jóváhagyások kiterjesztésének megadását az előírás korábbi kiegészítései alapján.
 (1) Az előírásban semmi sem akadályozza az egyezményben részes és az előírást alkalmazó feleket abban, hogy az általa nyilvántartott járműveken megtiltsa az olyan fényszóró-kombinációt, amelyet az előírás szerint „PL” (műanyag lencsével rendelkező) jelöléssel jóváhagyott műanyag lencse és mechanikus (lapátos) fényszórótisztító berendezés alkot.
 (2) Gázkisüléses fényforrások vonatkozásában lásd a 99. előírást.
 (3) Ha a lencsét nem lehet eltávolítani a fényszórótestről, a 4.2.5. szakasz szerinti egyedi jelölés is elegendő.
 (4) 1 – Németország, 2 – Franciaország, 3 – Olaszország, 4 – Hollandia, 5 – Svédország, 6 – Belgium, 7 – Magyarország, 8 – Cseh Köztársaság, 9 – Spanyolország, 10 – Szerbia és Montenegró, 11 – Egyesült Királyság, 12 – Ausztria, 13 – Luxemburg, 14 – Svájc, 15 (szabad), 16 – Norvégia, 17 – Finnország, 18 – Dánia, 19 – Románia, 20 – Lengyelország, 21 – Portugália, 22 – Orosz Föderáció, 23 – Görögország, 24 – Írország, 25 – Horvátország, 26 – Szlovénia, 27 – Szlovákia, 28 – Fehéroroszország, 29 – Észtország, 30 (szabad), 31 – Bosznia és Hercegovina, 32 – Lettország, 33 (szabad), 34 – Bulgária, 35 (szabad), 36 – Litvánia, 37 – Törökország, 38 (szabad), 39 – Azerbajdzsán, 40 – Macedónia Volt Jugoszláv Köztársaság, 41 (szabad), 42 – Európai Közösség (a jóváhagyást a tagállamok adják meg saját EGB-jelüket használva), 43 – Japán, 44 (szabad), 45 – Ausztrália, 46 – Ukrajna, 47 – Dél-Afrika, 48 – Új-Zéland, 49 – Ciprus, 50 – Málta és 51 – Koreai Köztársaság. A további számokat további országoknak jelölik ki, időrendi sorrendben aszerint, hogy a kerekes járművekre és az azokba szerelhető, illetve az azokon használható berendezésekre és tartozékokra vonatkozó egységes műszaki előírások elfogadásáról, valamint az ezen előírások alapján kibocsátott jóváhagyások kölcsönös elismerésének feltételeiről szóló egyezményt mikor ratifikálják vagy ahhoz mikor csatlakoznak, és az így kijelölt számokat az Egyesült Nemzetek Főtitkára közli az egyezményben részes szerződő felekkel.
 (5) Gázkisüléses fényforrásokra vonatkozó műszaki követelmények: lásd a 99. előírást.
 (6) Az ilyen lehetőségekkel felszerelt lámpák beépítési útmutatója a 48. előírásban található.
 (7) A rendelkezések a szabályozó kapcsolóra nem vonatkoznak.
 (8) Az elektromágneses kompatibilitás követelményeinek való megfelelés az adott járműtípusra vonatkozik.
 (9) A 14–19. pontokban a megvilágítási értékeknek a következőknek kell lenniük:
 14 + 15 + 16 ≥ 0,3 luxés
 17 + 18 + 19 ≥ 0,6 lux.
 (10) Az előírás a különféle közigazgatási rendszerekre való tekintettel ajánlás tárgyát képezi.
 1. MELLÉKLET
 ÉRTESÍTÉS
 (Megengedett legnagyobb formátum: A4, azaz 210 × 297 mm)
 2. MELLÉKLET
 A JÓVÁHAGYÁSI JELEK ELRENDEZÉSÉNEK PÉLDÁI
 1. ábra
 2.
 ábra
 3a.
 ábra
 A fenti jóváhagyási jelet viselő fényszóró mind a tompított fény, mind pedig a távolsági fény vonatkozásában teljesíti az előírás követelményeit, tervezése szerint:
 Kizárólag bal oldali közlekedésben alkalmazható.
 Mindkét közlekedési rendszerre tervezett fényszóró, amelyben az optikai egységet vagy a fényforrást a járművön a kívánt módon be kell állítani.
 3b. ábra
 4.
 ábra
 5.
 ábra
 A fenti jóváhagyási jelet viselő fényszóró teljesíti az előírás eredeti formájának követelményeit, gázkisüléses fényforrása csak tompított fényt bocsát ki, műanyag lencsével látták el, és kialakítását tekintve:
 Mindkét közlekedési rendszerben használható
 Kizárólag jobb oldali közlekedésre tervezett
 6. ábra
 7a.
 ábra
 7b.
 ábra
 A fenti jóváhagyási jelet viselő fényszóró teljesíti ezen előírás követelményeit:
 Gázkisüléses fényforrása csak tompított fényt bocsát ki, és kizárólag bal oldali közlekedésre szolgál
 Elrendezése ugyanaz, mint a 6. ábrán, de az első ködlámpát nem lehet a távolsági fénnyel együtt felkapcsolni
 8.
 ábra
 9.
 ábra
 Ezen előírás követelményeit teljesítő tompított fényszóró jele, amely műanyag lencsével rendelkezik,
 és R 8-as halogén távolsági fényszóróval egyesítették, csoportosították vagy építették össze.
 mindkét közlekedési rendszerben használható.
 A tompított fény a halogén távolsági fénnyel együtt nem kapcsolható fel. A tompított fényt kizárólag jobb oldali közlekedésre tervezték.
 A tompított fény másik összeépített fényszóróval együtt nem kapcsolható fel.
 10. ábra
 11. ábra
 Példák a jármű elejére felszerelt csoportosított, egyesített vagy összeépített lámpák lehetséges egyszerűsített jelölésére
 (A függőleges és vízszintes vonalak a fényjelző eszköz alakját és általános elrendezését ábrázolják, és nem a jóváhagyási jel részei.)
 A. MODELL
 B. MODELL
 C. MODELL
 D. MODELL
 MEGJEGYZÉS:
 A fent bemutatott négy példa egy olyan világító eszköznek felel meg, amely a következőkhöz kapcsolódó jóváhagyási jelet visel:
 első helyzetjelző lámpa, amelyet a 7. előírás 01. módosításcsomagja értelmében hagytak jóvá, bal oldali felszerelésre;
 fényszóró jobb és bal oldali közlekedésű forgalomra tervezett gázkisüléses fényforrással ellátott tompított fény, amelynek maximális erőssége 86 250 és 101 250 kandela közé esik (30-as számmal jelzett), az előírás eredeti változata értelmében hagyták jóvá, és műanyag lencsével rendelkezik;
 első ködlámpa, amelyet a 19. előírás 02. módosításcsomagja értelmében hagytak jóvá, és műanyag lencsével rendelkezik;
 első irányjelző lámpa, amelyet a 6. előírás 01 módosításcsomagjának megfelelően hagytak jóvá, és az 1a. kategóriába tartozik.
 12.
 ábra
 Fényszóróval összeépített, illetve azzal csoportosított lámpa
 1. példa
 A fényszórótesten csak az érvényes jóváhagyási számot kell feltüntetni, például:
 vagy
 vagy
 vagy
 2. példa
 13. ábra
 LED-modulok
 3 MELLÉKLET
 A ábra
 1 mérőernyő
 *
 Nem méretarányos.
 Tompított fény
 B ábra
 2 mérőernyő
 *
 Nem méretarányos.
 Tompított fény
 C ábra
 Megvilágítási értékek mérési pontjai
 4. MELLÉKLET
 Működésben lévő fényszórók fénytani jellemzőinek stabilitására vonatkozó vizsgálatok
 A TELJES FÉNYSZÓRÓ VIZSGÁLATA
 Miután az előírás rendelkezései alapján elvégezték a fotometriai értékek mérését, távolsági fény esetében az Emax pontban, és tompított fény esetében a HV, 50 R és B 50 L pontokban (vagy HV, 50 L, B 50 R bal oldali forgalom számára tervezett fényszórók esetében) egy teljes fényszórómintán kell vizsgálni a fénytani jellemzők stabilitását a fényszóró bekapcsolt állapotában. „Teljes fényszóró” alatt magát a lámpa egészét értjük, beleértve a vezérlőelőtét(ek)et is, valamint az azt körülvevő alkatrészeket és lámpákat, melyek a hőleadást befolyásolhatják.
 A vizsgálatokat:
 a)
 száraz és nyugodt levegőviszonyok mellett, 23 °C ± 5 °C hőmérsékleten kell elvégezni, a mintadarabot egy olyan állványra szerelve, amely megfelel a járműbe történő helyes beépítésnek.
 b)
 cserélhető fényforrások esetében: legalább egy órán át öregített sorozatgyártású izzólámpákkal, vagy legalább 15 órán át öregített sorozatgyártású gázkisüléses fényforrásokkal, illetve legalább 48 órán át öregített sorozatgyártású LED-modulokkal kell végezni, melyeket az előírásban meghatározott vizsgálat megkezdése előtt a környezeti hőmérsékletre hűtöttek. A kérelmező által szállított LED-modulokat kell használni.
 A mérőműszereknek a fényszórók típus-jóváhagyási vizsgálata során használt műszerekkel egyenértékűnek kell lenniük.
 A vizsgálati mintát anélkül kell üzemeltetni, hogy kiszerelnék tartójából, vagy ehhez viszonyítva újra beállítanák. A fényforrásnak az adott fényszóróra meghatározott kategóriával kell megegyeznie.
 1. A FÉNYTANI JELLEMZŐK STABILITÁSÁRA VONATKOZÓ VIZSGÁLAT
 A vizsgálatokat száraz és nyugodt levegőviszonyok mellett, 23 ± 5 °C környezeti hőmérsékleten kell végezni úgy, hogy a teljes fényszórót egy olyan állványra kell felszerelni, amely jellemző a járműre történő felszerelési mód szempontjából.
 1.1. Tiszta fényszóró
 A fényszórót 12 órán át kell üzemeltetni az 1.1.1. alszakasz szerint, az ellenőrzést pedig az 1.1.2. alszakasz szerint kell végezni.
 1.1.1. Vizsgálati eljárás
 A fényszórót a megadott időn át kell működtetni a következők szerint:
 a)
 Amennyiben csak egyféle világítási funkció (távolsági vagy tompított) jóváhagyásáról van szó, a megfelelő fényforrást az előírt ideig kell működtetni (1)
 b)
 Összeépített tompított és távolsági fényszóró vagy összeépített első ködlámpa és távolsági fényszóró esetében:
 Amennyiben a kérelmező nyilatkozik arról, hogy a fényszórót egy időben csak egy fényforrás kibocsátására fogja használni (2), a vizsgálatot ennek megfelelően kell elvégezni úgy, hogy a meghatározott funkciókat az 1.1. szakaszban előírt idő feléig kell egymás után működtetni (1).
 Valamennyi egyéb esetben, (1)
 (2) a fényszórót az előírt idő elteltéig az alábbi ciklus szerint kell működtetni:
 15 percen át a tompított fényszóró világít;
 5 percen át valamennyi lámpa világít.
 Azonos gázkisüléses fényforrás által biztosított tompított és távolsági fény esetében a ciklus a következő:
 15 percen át a tompított fényszóró világít;
 5 percen át valamennyi távolsági fényt kibocsátó fényforrás világít.
 c)
 Csoportosított világító funkciók esetében az egyes világítási funkcióknál meghatározott ideig valamennyi egyedi funkciót párhuzamosan be kell kapcsolni (a)), tekintettel az összeépített világítási funkciók használatára is (b)), a gyártó előírásainak megfelelően.
 d)
 Abban az esetben, ha a tompított fény kiegészítő fényforrás használatával kanyarmegvilágítás céljára is szolgál, a fényforrást a tompított fény működtetése közben olyan ciklus szerint kell működtetni, amelyben 9 percig kikapcsolt, majd 1 percig bekapcsolt állapotban van (lásd az 1. függeléket).
 e)
 Amennyiben a távolsági fény a 6.3.2. szakasz alapján számos fényforrást használ, és ha a kérelmező nyilatkozik, hogy a távolsági fény egy részét (a további fényforrások egyikét) kizárólag rövid idejű jelzésekre (előzési villanásra) használja, a vizsgálatot a távolsági fény e része nélkül kell lebonyolítani.
 1.1.1.2. Vizsgálati feszültség
 A vizsgálati minta csatlakozóinál alkalmazandó feszültségek a következők:
 a)
 Cserélhető izzó által biztosított fényforrás(ok) esetében, amelyet közvetlenül a jármű feszültségi rendszere szerint működtetnek:
 A vizsgálatot – adott esetben – 6,3 V, 13,2 V vagy 28,0 V feszültség mellett kell elvégezni, kivéve, ha a kérelmező rögzíti, hogy a vizsgálati minta eltérő feszültségen is üzemeltethető. Ebben az esetben a vizsgálatot a használható legmagasabb feszültségen működtetett izzólámpával kell elvégezni.
 b)
 Cserélhető gázkisüléses fényforrás(ok) esetében: az elektronikus fényforrás-szabályozó eszköz esetében a vizsgálati feszültség 12 V-os feszültségi rendszerrel rendelkező járműnél 13,2 ± 0,1 V, illetve egyéb, a jóváhagyási kérelemben megadott érték.
 c)
 Nem cserélhető fényforrás esetében, amelyet közvetlenül a jármű feszültségi rendszere szerint működtetnek: a nem cserélhető fényforrásokkal felszerelt világító egységeken (izzólámpák és/vagy egyebek) végzett valamennyi mérést 6,3 V, 13,2 V vagy 28,0 V-on vagy egyéb, a jármű feszültségi rendszerének megfelelő – a kérelmező által meghatározott – feszültségen kell elvégezni.
 d)
 A készülék csatlakozópontjainál a fent meghatározott vizsgálati feszültségeket kell alkalmazni a jármű által biztosított feszültségtől függetlenül üzemeltetett, teljes mértékben a rendszer által szabályozott cserélhető, illetve nem cserélhető fényforrások, továbbá táp- és kezelőegység által táplált fényforrások esetében. A mérőlaboratórium a gyártótól kérhet táp- és kezelőegységet, illetve a fényforrások táplálásához szükséges külön áramforrást.
 e)
 Amennyiben az előírás másként nem rendelkezik, a LED-modulokat 6,75 V, 13,2 V vagy 28,0 V-on kell megmérni. Az elektronikus fényforrás-szabályozó eszköz által működtetett LED-modulok mérésére a kérelmező által megadott módon kerül sor.
 f)
 Amennyiben a fényjelző lámpákat a mintadarabba csoportosították, egyesítették vagy építették össze, és azok a 6 V, 12 V vagy 24 V névleges feszültségtől eltérő feszültségen üzemelnek, a feszültséget úgy kell beállítani, ahogy a gyártó az adott lámpa megfelelő fotometriai működéséhez elrendelte.
 1.1.2. Vizsgálati eredmények
 1.1.2.1. Szemrevételezés:
 Amikor a fényszóró hőmérséklete elérte a környezeti hőmérsékletet, a fényszóró üvegét és adott esetben a külső lencsét tiszta, nedves pamutkendővel meg kell tisztítani. Ezt követően el kell végezni a szemrevételezést: a fényszóróüvegen és a külső lencsén nem lehet észrevehető alaktorzulás, alakváltozás, repedés vagy színelváltozás.
 1.1.2.2. Fotometriai vizsgálat:
 Az előírás követelményeinek való megfelelés érdekében a fotometriai értékeket a következő pontokon kell ellenőrizni:
 Tompított fény:
 50 R – B 50 L – HV jobb oldali közlekedésre tervezett fényszórók esetében
 50 L – B 50 R – HV bal oldali közlekedésre tervezett fényszórók esetében.
 Távolsági fényszóró: az Emax pontban.
 A fényszóró állványán a hő hatására bekövetkező lehetséges alakváltozások vizsgálata érdekében egy másik beállítás is elvégezhető (a világos-sötét határvonal helyzetének változásával a melléklet 2. szakasza foglalkozik).
 A fotometriai jellemzők és a vizsgálat előtt mért értékek közötti eltérés legfeljebb 10 % lehet, a fotometriai mérési eljárás tűréseit is beleértve.
 1.2. Szennyezett fényszóró
 A fenti 1.1. alszakasz szerinti vizsgálatot követően a fényszórót az 1.2.1. alszakaszban leírt előkészítés után az 1.1.1. alszakasz értelmében egy órán át kell működtetni, majd az 1.1.2. alszakaszban leírt eljárással ellenőrizni kell.
 1.2.1. A fényszóró előkészítése
 1.2.1.1. Vizsgálati keverék
 1.2.1.1.1.
 Üvegből készült külső lencsével rendelkező fényszórók esetében:
 A fényszóróra felhordandó, víz-szennyezőanyag keveréknek a következőkből kell készülnie:
 9 súlyrész 0 és 100 μm közötti szemcsenagyságú kvarchomok,
 1 rész (súlyrész) 0–100 μm közötti szemcsenagyságú faszénpor (bükkfa),
 0,2 súlyrész NaCMC (3), és
 megfelelő mennyiségű l mS/m alatti vezetőképességű (S ≤ 1 mS/m) desztillált víz.
 A keverék nem lehet 14 napnál régebbi.
 1.2.1.1.2.
 Műanyagból készült külső lencsével rendelkező fényszórók esetében:
 A fényszóróra felhordandó víz-szennyezőanyag keveréknek a következőkből kell készülnie:
 9 súlyrész 0 és 100 μm közötti szemcsenagyságú kvarchomok,
 1 súlyrész 0–100 μm szemcsenagyságú faszénpor (bükkfa),
 0,2 súlyrész NaCMC (3),
 13 súlyrész 1 mS/m alatti vezetőképességű (S ≤ 1 mS/m) desztillált víz, és
 2 ± 1 súlyrész felületaktív anyag (4).
 A keverék nem lehet 14 napnál régebbi.
 1.2.1.2. A vizsgálati keverék felhordása a fényszóróra:
 A vizsgálati keveréket egyenletesen kell felhordani a fényszóró teljes fénykibocsátó felületére, majd hagyni kell száradni. Az eljárást addig kell ismételni, míg a mellékletben leírt feltételek mellett a megvilágítási érték az alábbi pontok mindegyikében a mért érték 15–20 %-ára nem csökken:
 Emax pont tompított és távolsági fénynél, és csak a távolsági fénynél,
 50 R és 50 V (5) csak jobb oldali közlekedésre tervezett tompított fényszórónál,
 50 L és 50 V (5) csak bal oldali közlekedésre tervezett tompított fényszórónál.
 2. A VILÁGOS-SÖTÉT HATÁRVONAL HŐ HATÁSÁRA BEKÖVETKEZŐ FÜGGŐLEGES ELTOLÓDÁSÁNAK VIZSGÁLATA
 Ez a vizsgálat azt ellenőrzi, hogy a sötét-világos határvonal hő hatására bekövetkező függőleges eltolódása ne lépje túl az üzemben lévő tompított fényszóróra meghatározott értéket.
 Az 1. szakasz szerint vizsgált fényszórón el kell végezni a 2.1. szakaszban leírt vizsgálatot oly módon, hogy a fényszórót vizsgálati helyzetéhez képest nem mozdítják el, illetve beállítását nem módosítják.
 Ha a fényszóró mozgó fényvisszaverővel rendelkezik, akkor a vizsgálathoz csak az átlagos függőleges szögmagassághoz legközelebbi pozíciót választják ki.
 2.1. Tompított fényszórók vizsgálata
 A vizsgálatot száraz és nyugodt levegőviszonyok mellett, 23 ± 5 °C környezeti hőmérsékleten kell végezni.
 A fényszórót egy legalább 15 óráig öregített tömeggyártású gázkisüléses fényforrás felhasználásával, tompítottfény-funkcióban kell működtetni anélkül, hogy leszerelnék az állványról, illetve ahhoz képest módosítanák a beállítását. (E vizsgálat céljára a feszültséget az 1.1.1.2. szakasznak megfelelően kell beállítani.) A világos-sötét határvonal helyzetét annak vízszintes részén (a VV és jobb oldali közlekedés esetén a B 50 L ponton, bal oldali közlekedés esetén pedig a B 50 R ponton áthaladó függőleges vonal között) kell ellenőrizni a bekapcsolás után 3 (r3), illetve 60 perccel (r60).
 A világos-sötét határvonal eltolódásának fent leírt mérése olyan tetszőleges eljárással végezhető, amely biztosítja a kielégítő pontosságot és az eredmények megismételhetőségét.
 2.2. Vizsgálati eredmények
 2.2.1. A milliradiánsban (mrad) mért eredmény tompított fényszóró esetében csak akkor elfogadható, ha a fényszórón mért abszolút érték nem haladja meg az 1,0 mrad-t (Δr1 ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2. Ha azonban ez az érték több mint 1,0 mrad, de nem haladja meg az 1,5 mrad-t (1,0 mrad < Δr1 ≤ 1,5 mrad), a 2.1. szakaszban foglaltaknak megfelelően meg kell vizsgálni egy második fényszórót is, amelyen előzetesen háromszor egymás után végre kell hajtani az alább leírt ciklust annak érdekében, hogy a fényszóró mechanikai alkatrészeinek helyzete stabilizálódjék a járművön történő helyes felszerelést jellemző állványhoz képest:
 tompított fényszóró üzemeltetése egy órán keresztül (az 1.1.1.2. szakaszban megadott feszültségértéket kell beállítani);
 egy óra szünet.
 A fényszórótípust akkor kell elfogadhatónak tekinteni, ha az első mintán mért ΔrI abszolút érték és a második mintán mért ΔrII abszolút érték számtani közepe nem haladja meg az 1,0 mrad értéket.
 (1) Amennyiben a vizsgált fényszórót jelzőlámpával csoportosítják és/vagy építik össze, a jelzőlámpának (a nappali menetlámpát kivéve) a vizsgálat időtartama alatt világítania kell. Az irányjelző lámpát villogó üzemmódban kell működtetni úgy, hogy a be- és a kikapcsolási idő aránya körülbelül 1:1 legyen.
 (2) Amennyiben a fényszóró villogásának alkalmazása során két vagy több fényforrás van bekapcsolva párhuzamosan, az nem tekintendő a fényforrások szokásos egyidejű használatának.
 (3) Az NaCMC a karboxi-metil-cellulóz (szokásos jelöléssel CMC) nátriumsóját jelöli. A szennyezőanyag-keverékben használt NaCMC szubsztitúciós foka (DS) 0,6–0,7 érték között, viszkozitása pedig 2 százalékos oldatban és 20 °C hőmérsékleten 200 cP és 300 cP között legyen.
 (4) A mennyiségi tűrésnek az az oka, hogy a teljes műanyag lencsén egyenletesen elterülő szennyeződést kell kapni.
 (5) Az 50 V a VV függőleges vonalon a HV alatt 375 mm-rel helyezkedik el a 25 m-es távolságban felállított mérőernyőn.
 Függelék
 A fénytani jellemzők stabilitásának
 5. MELLÉKLET
 Műanyag lencsével rendelkező lámpákra vonatkozó követelmények – lencsék, anyagminták és teljes lámpák vizsgálata
 1. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK
 1.1. Az előírás 2.2.5. és 2.3. szakasza értelmében benyújtott mintadaraboknak teljesítenie kell az alábbi, 2.1.–2.5. szakaszokban foglalt rendelkezéseket.
 1.2. Az előírás 2.2.4. szakasza szerint benyújtott, műanyag lencsével felszerelt teljes lámpát/rendszert reprezentáló két mintadarabnak a lencse anyaga tekintetében az alábbi előírásokat kell teljesítenie.
 1.3. A műanyag lencse mintadarabjait vagy az anyagmintákat, valamint a fényvisszaverőt, amelyre adott esetben rá fogják szerelni őket, a melléklet 1. függelékében található A. táblázatban jelzett időrendi sorrendben jóváhagyási vizsgálatoknak kell alávetni.
 1.4. Ugyanakkor, ha a lámpa gyártója igazolni tudja, hogy a terméken már sikeresen végrehajtottak az alábbi 2.1–2.5. szakaszban leírt vagy valamely más előírásban meghatározott, ezekkel egyenértékű vizsgálatokat, azokat nem kell megismételni; csak az 1. függelék B táblázatában előírt vizsgálatok kötelezőek.
 1.5. Amennyiben a fényszóró csak jobb oldali vagy csak bal oldali felszerelésre tervezett, a függelék értelmében lebonyolított vizsgálatok elvégezhetőek csak egy, a kérelmező választása szerinti mintapéldányon.
 2. VIZSGÁLATOK
 2.1. Hőmérséklet-változásokkal szembeni ellenálló képesség
 2.1.1. Vizsgálatok
 Három új mintán (lencsén) öt hőmérséklet- és páratartalom-változási ciklust (RP = relatív páratartalom) kell végrehajtani az alábbi ütemezés szerint:
 3 óra 40 ± 2 °C hőmérsékleten és 85–95 % RP mellett;
 1 óra 23 ± 5 °C hőmérsékleten és 60–75 % RP mellett;
 15 óra – 30 ± 2 °C hőmérsékleten;
 1 óra 23 ± 5 °C hőmérsékleten és 60–75 % RP mellett;
 3 óra 80 ± 2 °C hőmérsékleten;
 1 óra 23 ± 5 °C hőmérsékleten és 60–75 % RP mellett;
 A vizsgálat előtt a mintákat legalább négy órán keresztül 23 ± 5 °C hőmérsékleten kell tartani, 60–75 százalékos relatív páratartalom mellett.
 Megjegyzés: A 23 °C ± 5 °C hőmérsékleten tartott egyórás periódusok magukban foglalják az egyik hőmérsékletről a másikra való átmenet időszakát, amely a hősokk elkerüléséhez szükséges.
 2.1.2. Fotometriai mérések
 2.1.2.1. Módszer
 A fotometriai méréseket a vizsgálat előtt és után is el kell végezni a mintákon.
 Ezeket a méréseket szabványos lámpa használatával kell elvégezni a következő pontokon:
 B 50 L és 50 R tompított fényű vagy tompított/távolsági fényű lámpa tompított fényére (bal oldali közlekedésre tervezett fényszórók esetében B 50 R és 50 L);
 Emax távolsági fényű vagy tompított/távolsági fényű lámpa távolsági fényére.
 2.1.2.2. Eredmények
 Az egyes mintákon a vizsgálat előtt és után mért fotometriai értékek ingadozása nem haladhatja meg a 10 százalékot, a fotometriai mérési eljárás tűréseit is beleértve.
 2.2. A levegőben lévő anyagokkal és a vegyi anyagokkal szembeni ellenálló képesség
 2.2.1. A levegőben lévő anyagokkal szembeni ellenálló képesség
 Három új mintadarabot (lencsét vagy anyagmintákat) olyan forrásból származó sugárzásnak kell kitenni, amelynek színképi energiaeloszlása hasonló az 5 500 K és 6 000 K közötti hőmérsékletű fekete test energiaeloszlásához. Megfelelő szűrőket kell elhelyezni a forrás és a mintadarabok közé, a 295 nm-nél kisebb és 2 500 nm-nél nagyobb hullámhosszúságú sugárzás lehető legnagyobb mértékű csökkentése érdekében. A mintadarabokat annyi ideig kell kitenni 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 energiabesugárzásnak, hogy az általuk kapott fényenergia 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2 legyen. A zárt térben a mintadarabokkal azonos szinten elhelyezett fekete lapon mért hőmérsékletnek 50 °C ±5 °C-nak kell lennie. Az egyenletes megvilágítás érdekében a mintadarabokat a sugárforrás körül 1 és 5 min– 1 fordulatszámmal forgatni kell.
 A mintadarabokat 1 mS/m-nél kisebb fajlagos vezetőképességű desztillált vízzel 23 °C ± 5 °C hőmérsékleten kell lepermetezni, az alábbi ciklus szerint:
 Permetezés
 :
 5 perc;
 Száradás
 :
 25 perc.
 2.2.2. Vegyi anyagokkal szembeni ellenálló képesség
 A fenti 2.2.1. szakaszban leírt vizsgálatot és az alábbi, 2.2.3.1. szakaszban szereplő mérést követően a fenti három mintadarab külső felületét a 2.2.2.2. szakaszban foglaltaknak megfelelően kell kezelni az alábbi, 2.2.2.1. szakaszban meghatározott keverékkel.
 2.2.2.1. Vizsgálati keverék
 A vizsgálati keveréknek 61,5 százalék n-heptánból, 12,5 százalék toluolból, 7,5 százalék etil-tetrakloridból, 12,5 százalék triklór-etilénből és 6 százalék xilolból kell állnia (térfogatszázalék).
 2.2.2.2. A vizsgálati keverék felhordása
 Egy pamutkendőt (az ISO 105 szabványnak megfelelőt) be kell áztatni a 2.2.2.1. szakaszban meghatározott keverékbe, míg teleszívja magát, és 10 másodpercen belül 10 percig a minta külső felületére kell nyomni 50 N/cm2 nyomással, amely megfelel egy 14 × 14 mm-es felületre ható 100 N erő hatásának.
 E 10 perc alatt a kendőt ismételten meg kell nedvesíteni a keverékkel úgy, hogy az alkalmazott folyadék összetétele állandóan azonos legyen a vizsgálati keverékre előírttal.
 A vizsgálat alatt a nyomás által okozható törés elkerülése érdekében megengedett a mintára ható nyomás kompenzálása.
 2.2.2.3. Tisztítás
 A vizsgálati keverék alkalmazása után a mintákat szabad levegőn meg kell szárítani, majd a 2.3. szakaszban (Tisztítószerekkel szembeni ellenálló képesség) leírt, 23 ± 5 °C hőmérsékletű oldattal le kell mosni.
 Ezt követően a mintákat gondosan le kell öblíteni 23 °C ± 5 °C hőmérsékletű, legfeljebb 0,2 % szennyeződést tartalmazó desztillált vízzel, és puha kendővel le kell törölni.
 2.2.3. Eredmények
 2.2.3.1. A levegőben lévő anyagokkal szembeni ellenálló képesség vizsgálata után a mintadarabok külső felületén nem lehet repedés, karcolás, letöredezés és alakváltozás, és a fényátbocsátás
 Δt = (T2 – T3)/T2 átlagos változása a három mintadarabon a melléklet 2. függelékében leírt eljárással mérve nem haladhatja meg a 0,020 értéket
 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2. A vegyi anyagokkal szembeni ellenálló képesség vizsgálatát követően a mintadarabokon semmiféle vegyi foltosodás nem maradhat, amely olyan fényszóródást okozhatna, melynek
 Δd = (T5 – T4)/T2 átlagos változása a három mintadarabon a melléklet 2. függelékében leírt eljárással mérve meghaladná a 0,020 értéket
 (Δdm < 0,020).
 2.2.4. Fényforrásából származó sugárzással szembeni ellenálló képesség
 A következő vizsgálatot kell elvégezni:
 A fényszóró minden egyes, a fény átbocsátására szolgáló műanyag alkatrészének sík mintadarabját kiteszik a gázkisüléses fényforrás fényének. A mintadarabok paramétereinek, mint például szögek és távolságok, meg kell egyezniük a fényszóró paramétereivel. A mintadaraboknak a fényszóró alkatrészeivel azonos színnel és – adott esetben – azonos felületkezeléssel kell rendelkezniük.
 1 500 óra folyamatos megvilágítás után az áteresztett fény kolorimetriás jellemzőinek megfelelőeknek kell lenniük, új, szabványos gázkisüléses fényforrás használatával, és a minták felületének repedéstől, karcolástól, lepattogzástól és deformációtól mentesnek kell lennie.
 2.3. Tisztítószerekkel és szénhidrogénekkel szembeni ellenálló képesség
 2.3.1. Tisztítószerekkel szembeni ellenálló képesség
 A három mintadarab (lencsék vagy anyagminták) külső felületét 50 ± 5 °C hőmérsékletre kell hevíteni, majd öt percre 23 ± 5 °C-on tartott, legfeljebb 0,02 % szennyeződést tartalmazó desztillált víz és egy rész alkilaril-szulfonát keverékébe kell meríteni.
 A vizsgálat végén a mintákat 50 ± 5 °C hőmérsékleten meg kell szárítani. Majd a minták felületét nedves ruhával le kell tisztítani.
 2.3.2. Szénhidrogénekkel szembeni ellenálló képesség
 Ezután a három mintadarab külső felületét egy percen keresztül enyhén át kell dörzsölni 70 százalék n-heptánt és 30 százalék toluolt (térfogatszázalék) tartalmazó keverékkel átitatott pamutkendővel, majd szabad levegőn meg kell szárítani.
 2.3.3. Eredmények
 A fenti két vizsgálat egymást követő végrehajtása után a fényátbocsátás
 Δt = (T2 – T3)/T2 átlagos változása a három mintadarabon a melléklet 2. függelékében leírt eljárással mérve nem haladhatja meg a 0,010 értéket
 (Δtm < 0,010).
 2.4. Mechanikai elhasználódással szembeni ellenálló képesség
 2.4.1. Mechanikai koptatás módszere
 A három új mintadarab (lencse) külső felületét a melléklet 3. függelékében leírt egyenletes mechanikai koptatásnak kell alávetni.
 2.4.2. Eredmények
 A fenti vizsgálat után:
 a fényátbocsátás változását
 :
 Δt = (T2 – T3)/T2
 és a szóródás változását
 :
 Δd = (T5 – T4)/T2
 meg kell mérni a 2. függelékben leírt eljárás szerint a fenti 2.2.4. szakaszban megadott területen. A három mintán mért értékek átlagára igaznak kell lennie a következő képleteknek:
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Az esetleges bevonatok tapadásának vizsgálata
 2.5.1. A mintadarab előkészítése
 A lencse bevonatának 20 mm × 20 mm-es felületére borotvapengével vagy tűvel kb. 2 mm × 2 mm-es négyzethálót kell vágni. A penge vagy tű nyomásának elegendőnek kell lennie ahhoz, hogy legalább a bevonatot átvágja.
 2.5.2. A vizsgálat leírása
 Olyan ragasztószalagot kell használni, melynek tapadóereje a melléklet 4. függelékében leírt egységes körülmények között mérve 2 N/(cm szélesség) ± 20 %. A minimum 25 mm széles ragasztószalagot legalább öt percen át rá kell nyomni a 2.5.1. szakasz szerint előkészített felületre.
 Ezután a ragasztószalag végét úgy kell megterhelni, hogy az adott felületen ható tapadóerőt egy, a felületre merőleges erő egyenlítse ki. Ezután a ragasztószalagot 1,5 m/s ± 0,2 m/s állandó sebességgel le kell tépni a felületről.
 2.5.3. Eredmények
 A rácsozott felületen nem mutatkozhat jelentős sérülés. A metszésvonalak kereszteződésében vagy a vágások szélén megengedhetők sérülések, feltéve, hogy a sérült terület nem haladja meg a négyzethálóval ellátott felület 15 %-át.
 2.6. Műanyag lencsével felszerelt teljes fényszóró vizsgálatai
 2.6.1. A lencse felületének mechanikai elhasználódással szembeni ellenálló képessége
 2.6.1.1. Vizsgálatok
 Az 1. sz. fényszóróminta lencséjét a fenti 2.4.1. szakaszban szereplő vizsgálatnak kell alávetni.
 2.6.1.2. Eredmények
 A vizsgálatot követően a fényszórón az előírásnak megfelelően végzett fotometriai mérések eredményei nem haladhatják meg 30 %-nál nagyobb mértékben a B 50 L és HV pontokra előírt maximális értékeket, és legfeljebb 10 %-kal lehetnek kisebbek mint a 75 R pontra előírt minimumérték (bal oldali közlekedésre szánt fényszórók esetében a B 50 R, HV és 75 L pontokat kell vizsgálni).
 2.6.2. Az esetleges bevonatok tapadásának vizsgálata
 A 2. sz. fényszóróminta lencséjét a fenti 2.5. szakaszban leírt vizsgálatnak kell alávetni.
 1. függelék
 A JÓVÁHAGYÁSI VIZSGÁLATOK IDŐBELI SORRENDJE
 A. Műanyagokon (az előírás 2.2.4. szakaszának megfelelően benyújtott lencséken vagy anyagmintákon) végzett vizsgálatok
 Minták
 Vizsgálatok
 Lencsék vagy anyagminták
 Lencsék
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Korlátozott fotometria (2.1.2.)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Hőmérséklet-változás (2.1.1.)
 x
 x
 x
 1.2.
 Korlátozott fotometria (2.1.2.)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Fényátbocsátás mérése
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Fényszóródás mérése
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Levegőben lévő anyagok (2.2.1. szakasz)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Fényátbocsátás mérése
 x
 x
 x
 1.4.
 Vegyi anyagok (2.2.2.)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Fényszóródás mérése
 x
 x
 x
 1.5.
 Tisztítószerek (2.3.1. szakasz)
 x
 x
 x
 1.6.
 Szénhidrogének (2.3.2.)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Fényátbocsátás mérése
 x
 x
 x
 1.7.
 Kopás (2.4.1. szakasz)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Fényátbocsátás mérése
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Fényszóródás mérése
 x
 x
 x
 1.8.
 Tapadás (2.5. szakasz)
 x
 1.9.
 Fényforrásából származó sugárzással szembeni ellenálló képesség (2.2.4. szakasz)
 x
 B. Teljes (az előírás 2.2.3. szakaszának megfelelően benyújtott) fényszórókon végzett vizsgálatok
 Vizsgálatok
 Teljes fényszóró
 Mintadarabok száma
 1
 2
 2.1.
 Kopás (2.6.1.1.1. szakasz)
 x
 2.2.
 Fotometria (2.6.1.2. szakasz)
 x
 2.3.
 Tapadás (2.6.2. szakasz)
 x
 2. függelék
 A fényszóródás és a fényátbocsátás mérésének módszere
 1. BERENDEZÉS (lásd az ábrán)
 Egy K kollimátor β/2 = 17,4 × 10–4 rd fél divergenciájú fénysugarát egy 6 mm-es nyílású DT fényrekesz korlátozza, és a mintadarab tartóállványát ezzel szemben kell elhelyezni.
 Egy szférikus aberráció szempontjából korrigált L2 akromatikus gyűjtőlencse létesít kapcsolatot a DT fényrekesz és az R vevő között; az L2 lencse átmérőjének akkorának kell lennie, hogy ne rekeszelje le a mintadarab által β/2 = 14° fél csúcsszögű kúp alakjában kibocsátott fényt.
 Egy α/2 = 1° és αmax/2 = 12° szögű DD gyűrűs fényrekeszt kell elhelyezni az L2 lencse egyik kép fókuszsíkjában.
 A nem átlátszó közepű fényrekeszre azért van szükség, hogy kizárja a közvetlenül a fényforrásból érkező fényt. A fényrekesz középső részének a fény útjából eltávolíthatónak kell lennie oly módon, hogy eredeti helyzetébe pontosan visszatérhessen.
 Az L2 DT távolságot és az L2 lencse F2 fókusztávolságát (1) úgy kell megválasztani, hogy a DT képe teljesen fedje az R vevőt.
 Ha a kezdeti beeső fényáramot 1 000 egységnek tekintjük, az egyes leolvasások abszolút pontosságának 1 egységnél jobbnak kell lennie.
 2. MÉRÉSEK
 Az alábbi leolvasásokat kell elvégezni:
 Leolvasás
 Mintadarabbal
 A DD középső részével
 A mérés célja
 T1
 Nem
 Nem
 Beeső fényáram a kezdeti leolvasáskor
 T2
 Igen
 (a vizsgálat előtt)
 Nem
 Az új anyag által átbocsátott fényáram 24°-os mezőben
 T3
 Igen
 (a vizsgálat után)
 Nem
 A vizsgált anyag által átbocsátott fényáram 24°-os mezőben
 T4
 Igen
 (a vizsgálat előtt)
 Igen
 Az új anyag által szétszórt fényáram
 T5
 Igen
 (a vizsgálat után)
 Igen
 A vizsgált anyag által szétszórt fényáram
 1. ábra
 A fényszóródás- és fényátbocsátás-változás mérésének optikai beállítása
 (1) Az L2 lencséhez körülbelül 80 mm fókusztávolságot ajánlott beállítani.
 3. függelék
 A PERMETEZÉSES VIZSGÁLAT MÓDSZERE
 1. Vizsgálati berendezés
 1.1. Szórópisztoly
 A használt szórópisztolyt 1,3 mm átmérőjű fúvókával kell ellátni, amely 0,24 ± 0,02 l/perc folyadékáramot biztosít 6,0 bar – 0, + 0,5 bar üzemi nyomás mellett.
 Ilyen üzemi körülmények között a kilövellt sugárnak a fúvókától 380 mm ± 10 mm távolságra elhelyezett koptatásnak kitett felületen 170 mm ± 50 mm átmérőjűnek kell lennie.
 1.2. Vizsgálati keverék
 A vizsgálati keverék az alábbiakból áll:
 A Mohr-skálán 7-es keménységi fokú kvarchomok, 0 és 0,2 mm közötti szemcsemérettel, közel normális eloszlásban, 1,8 és 2 közötti szögtényezővel;
 Legfeljebb 205 g/m3 keménységű víz, literenként 25 g homokkal keverve.
 2. Vizsgálat
 A fényszórók lencséinek külső felületét egyszer vagy többször be kell szórni a fent leírt homoksugárral. A sugarat közel merőlegesen a vizsgálandó felületre kell szórni.
 A kopást a vizsgálandó lencsék mellett referenciaként elhelyezett egy vagy több üvegmintával kell ellenőrizni. A keveréket addig kell a mintadarabra szórni, amíg a mintadarabon a 2. függelékben leírt módszerrel mért fényszóródás-változás értéke meg nem felel a következő egyenlőségnek:
 Több referenciaminta használatával ellenőrizhető, hogy a teljes vizsgálandó felület egyenletesen kopott-e meg.
 4. függelék
 RAGASZTÓSZALAGOS TAPADÁSI VIZSGÁLAT
 1. CÉL
 Ez a módszer lehetővé teszi egy ragasztószalag üveglaphoz való lineáris tapadási erejének egységes körülmények közötti meghatározását.
 2. ALAPELV
 A ragasztószalag üveglapról 90° szögben történő leválasztásához szükséges erő mérése.
 3. ELŐÍRT KÖRNYEZETI FELTÉTELEK
 A környezeti levegő hőmérséklete 23 ± 5 °C, relatív páratartalma (RP) 65 ± 15 % legyen.
 4. PRÓBADARABOK
 A vizsgálat előtt a mintaként használt ragasztószalag-tekercset 24 órán át az előírt környezetben kell pihentetni (lásd a fenti 3. pontot).
 Minden tekercsből öt darab, 400 mm hosszú próbadarabot kell megvizsgálni. A tekercsről az első három fordulattal letekert ragasztószalagot el kell dobni, és utána kell levágni a próbadarabokat.
 5. ELJÁRÁS
 A vizsgálatot a 3. pontban előírt környezeti feltételek mellett kell elvégezni.
 Az öt próbadarabot a ragasztószalag kb. 300 mm/s sebességű radiális letekerésével kell levenni, és 15 másodpercen belül az alábbiak szerint felhelyezni:
 A szalagot folyamatosan előrehaladva az üveglapra kell ragasztani, enyhe hosszirányú, ujjal való dörzsölés mellett, túlzott nyomás nélkül, úgy, hogy a ragasztó és az üveglap között ne maradjanak levegőbuborékok.
 A felragasztott szalagot 10 percig az előírt környezeti feltételek között pihentetni kell.
 A próbadarab egy kb. 25 mm-es szakaszát a próbadarab tengelyére merőleges síkban le kell húzni az üvegről.
 Az üveglapot rögzíteni kell, és a ragasztószalag szabad végét 90°-ban fel kell hajtani. Olyan irányú erőt kell alkalmazni, hogy a szalag és az üveglap közötti elválasztó vonal mind az erőhatásra, mind pedig az üveglemezre merőleges legyen.
 Ezt követően a szalagot 300 mm/s ± 30 mm/s sebességgel le kell húzni, és az ehhez szükséges erőt rögzíteni kell.
 6. EREDMÉNYEK
 A kapott öt eredményt sorba kell rendezni, és a középső értéket kell a mérés végeredményének tekinteni. Ezt az értéket a szalagszélesség egy centiméterére számítva N/cm-ben kell kifejezni.
 6. MELLÉKLET
 VONATKOZTATÁSI KÖZÉPPONT
 Átmérő = a
 7. MELLÉKLET
 FESZÜLTSÉGJELÖLÉSEK
 A jelet minden egyes, kizárólag gázkisüléses fényforrást és vezérlőelőtétet tartalmazó fényszóró testén kell elhelyezni, valamint a vezérlőelőtét minden egyes külső részén.
 A vezérlőelőtét(ek) ** Voltos hálózati rendszerre van(nak) tervezve.
 A jelet minden egyes, legalább egy gázkisüléses fényforrást és vezérlőelőtétet tartalmazó fényszóró testén el kell helyezni.
 A vezérlőelőtét(ek) ** Voltos hálózati rendszerre van(nak) tervezve.
 A fényszóróban található izzólámpák és/vagy LED-modulok egyike sem 24 voltos hálózati rendszerre tervezett.
 8. MELLÉKLET
 A gyártás-ellenőrzési eljárások megfelelőségére vonatkozó minimumkövetelmények
 1. ÁLTALÁNOS ELVEK
 1.1. Mechanikai és geometriai szempontból akkor lehet a megfelelőségi követelményeket teljesítettnek tekinteni, ha az eltérések nem haladják meg az előírás rendelkezései szerinti elkerülhetetlen gyártási eltérések mértékét.
 1.2. A fénytani jellemzők tekintetében a tömeggyártású fényszórók megfelelősége nem vonható kétségbe egy véletlenszerűen kiválasztott fényszóró fénytani jellemzőinek vizsgálatakor 13,5 V ± 0,1 V vagy másként megszabott körülmények közt lezajlott mérése esetén és:
 vagy
 cserélhető szabványos gázkisüléses fényforrással van felszerelve a 6.1.3. szakasz szerint. Az ilyen gázkisüléses fényforrás fényerőssége eltérhet a 99. számú előírásban megszabott referencia-fényerősségtől. Ebben az esetben a megvilágítási értékeket ennek megfelelően korrigálni kell;
 vagy
 sorozatgyártású gázkisüléses fényforrással és a sorozathoz tartozó vezérlőelőtéttel van felszerelve. Az ilyen fényforrás fényerőssége a névleges fényerősségtől a 99. előírásban meghatározott, a fényforrásra és a vezérlőelőtétre vonatkozó tűrésmezők szerint eltérhet; ennek megfelelően a mért megvilágítások a kedvező irányba 20 százalékkal korrigálhatóak.
 1.2.1.
 nincs olyan megvilágítási érték, amennyiben azt a fenti 1.2. szakasz szerint mérték és korrigálták, amely 20 százaléknál nagyobb mértékben, kedvezőtlen irányban tér el az előírásban megszabott értékektől. A B 50 L (vagy R) és a H/H2 vonalon (vagy H/H3/H4) és a felett a maximális kedvezőtlen eltérési értékek a következők lehetnek:
 B 50 L (vagy R) (1)
 :
 20 százalékkal egyenértékű 0,20 lx
 30 százalékkal egyenértékű 0,30 lx
 A H/H2 vonalon (vagy a H/H3/H4 vonalon) és felette
 :
 20 százalékkal egyenértékű 0,30 lx
 30 százalékkal egyenértékű 0,45 lx
 1.2.2.
 vagy ha
 1.2.2.1.
 tompított fény esetében az előírásban meghatározott követelmények teljesülnek a HV pontban (+ 0,2 lx tűréssel), és ugyanebben a beállításban a (25 m távolságban felállított) mérőernyőn a B 50 L (vagy R) (1) (+ 0,1 lx tűrésmezővel), a 75 R (vagy L), az 50 V, a 25 R1, a 25 L2 pontok körül rajzolt, 15 cm sugarú körökkel határolt területek legalább egy-egy pontjában, valamint az I szegmensen;
 1.2.2.2.
 továbbá, ha távolsági fény esetében a HV a 0,75 Emax izolux görbén belül helyezkedik el, az előírás 6.3. szakaszban meghatározott mérési pontokban mért fotometriai értékek maximális értékében + 20 %, minimális értékében pedig – 20 % eltérés mutatkozik.
 1.2.3.
 Amennyiben a fent leírt vizsgálatok eredményei nem felelnek meg a követelményeknek, a fényszóró beállítása módosítható, feltéve, hogy a fénysugár tengelye oldalirányban 0,5°-nál nagyobb mértékben, és felfelé vagy lefelé pedig 0,2°-nál nagyobb mértékben nem mozdul el.
 1.2.4.
 Ha a fent leírt vizsgálatok eredményei nem felelnek meg a követelményeknek, a fényszórón végzett vizsgálatokat egy másik szabványos gázkisüléses fényforrással vagy gázkisüléses fényforrással és vezérlőelőtéttel kell megismételni, amelyik ezek közül a fenti 1.2. szakasz értelmében alkalmazandó.
 1.3. A világos-sötét határvonal hő hatására történő függőleges eltolódásának ellenőrzésére a következő eljárást kell alkalmazni:
 A mintadarabként kiválasztott fényszórók egyikén először három egymást követő alkalommal végre kell hajtani a 4. melléklet 2.2.2. szakaszában leírt ciklust, majd el kell végezni a 4. melléklet 2.1. szakaszában leírt vizsgálatot.
 A fényszóró elfogadhatónak minősül, amennyiben Δr (az előírás 4. melléklete 2.1. és 2.2. szakaszaiban foglaltak szerint) nem haladja meg az 1,5 mrad értéket.
 Ha ez az érték nagyobb mint 1,5 mrad, de nem több 2,0 mrad-nál, egy második fényszórón is végre kell hajtani a vizsgálatot, és a két mintadarabon mért abszolút értékek számtani közepe nem haladhatja meg az 1,5 mrad értéket.
 1.4. A színkoordinátákat be kell tartani.
 1.5. Mindazonáltal, ha a függőleges beállítás a 6.2.2.3. szakaszban foglalt értéktűrésen belül a kívánt pozícióba többször nem végezhető el, akkor egy mintadarabot a 10. melléklet 2. és 3. szakasz eljárása szerint kell megvizsgálni.
 2. A GYÁRTÓ ÁLTAL VÉGREHAJTANDÓ MEGFELELŐSÉGI ELLENŐRZÉSRE VONATKOZÓ MINIMÁLIS KÖVETELMÉNYEK
 A jóváhagyási jel tulajdonosának megfelelő időközönként minden egyes fényszórótípusra vonatkozóan legalább az alábbi vizsgálatokat kell végrehajtania. A vizsgálatokat az előírás rendelkezései szerint kell elvégezni.
 Amennyiben a rendelkezésre álló mintadarabok nem felelnek meg a vizsgálat típusa szerinti követelményeknek, további mintadarabokat kell kiválasztani és vizsgálni. A gyártás megfelelőségének biztosítására a gyártó köteles a megfelelő intézkedésekről gondoskodni.
 2.1. A vizsgálatok jellege
 Az előírásban meghatározott megfelelőségi vizsgálatoknak a fotometriai jellemzőkre, valamint a világos-sötét határvonal hő hatására történő függőleges elmozdulásának ellenőrzésére kell kiterjedniük.
 2.2. Vizsgálati módszerek
 2.2.1.
 A vizsgálatokat általában az előírásban rögzített módszerek szerint kell elvégezni.
 2.2.2.
 A gyártó által végrehajtandó megfelelőségi vizsgálatok során a jóváhagyási vizsgálatokért felelős illetékes hatóság beleegyezésével más, egyenértékű módszerek is alkalmazhatók. A gyártó felelős annak bizonyításáért, hogy az alkalmazott módszerek megegyeznek az előírásban foglalt eljárásokkal.
 2.2.3.
 A 2.2.1. és 2.2.2. szakasz alkalmazása szükségessé teszi a vizsgálóberendezés rendszeres kalibrálását, és az illetékes hatóság által végzett mérésekhez való viszonyítását.
 2.2.4.
 A referencia-módszerek minden esetben az ezen előírásban meghatározott módszerek, különösen a hatósági ellenőrzések és mintavételek esetében.
 2.3. A mintavétel módja
 A fényszóró mintadarabjait véletlenszerűen kell kiválasztani egy egységes gyártási tételből. Egységes gyártási tétel alatt a gyártó gyártási módszerei szerint meghatározott azonos típusú fényszórók együttesét kell érteni.
 A vizsgálatnak általában az egyes gyárak sorozatgyártmányaira kell kiterjednie. Mindazonáltal egy gyártó azonos típusra vonatkozó, különböző gyárakból származó eredményeket is összegyűjthet, feltéve, hogy a gyárak ugyanazt a minőségügyi és minőségirányítási rendszert alkalmazzák.
 2.4. Mért és rögzített fotometriai jellemzők
 A mintaként kiválasztott fényszórókon az előírásban meghatározott pontokban fotometriai méréseket kell végezni, és távolsági fény esetében az Emax, HV (2), HL és HR (3) pontban mért értékeket, tompított fény esetében pedig a B 50 L (vagy R) (4), HV, 50 V, 75 R (vagy L) és 25 L2 (vagy R2) pontban mért értékeket kell leolvasni (lásd a 3. mellékletben szereplő ábrát).
 2.5. Elfogadhatósági kritériumok
 A gyártó felelős a vizsgálati eredmények statisztikai elemzéséért, valamint az illetékes hatósággal egyetértésben a termékeire vonatkozó elfogadhatósági feltételek meghatározásáért annak érdekében, hogy teljesítse az ezen előírás 9.1. szakaszában a termékek megfelelőségének ellenőrzésére előírt rendelkezéseket.
 Az elfogadhatósági feltételeket úgy kell megállapítani, hogy 95 %-os megbízhatósági szint mellett a 9. mellékletben előírt helyszíni ellenőrzésen való megfelelés (első mintavétel) minimális valószínűsége 0,95 legyen.
 (1) A zárójelben lévő betűk bal oldali közlekedésre szánt fényszórókra vonatkoznak.
 (2) Abban az esetben, amikor a távolsági fény össze van építve a tompított fénnyel, a HV pontnak ugyanazt a mérési pontot kell jelentenie távolsági és tompított fény esetén is.
 (3) HL és HR: pontok a „hh” vonalon, amelyek a HV ponttól balra, illetve jobbra 1,125 m-re helyezkednek el.
 (4) L. 1. lábjegyzet.
 9. MELLÉKLET
 HATÓSÁGI MINTAVÉTELRE VONATKOZÓ MINIMÁLIS KÖVETELMÉNYEK
 1. ÁLTALÁNOS ELVEK
 1.1. Az előírás vonatkozó rendelkezései szerint (ha alkalmazható) a megfelelőségi követelmények akkor tekinthetők mechanikai és geometriai szempontból teljesítettnek, ha az eltérések nem haladják meg az elkerülhetetlen gyártási eltérések mértékét.
 1.2. A fénytani jellemzők tekintetében a tömeggyártású fényszórók megfelelősége nem vonható kétségbe egy véletlenszerűen kiválasztott fényszóró fénytani jellemzőinek vizsgálatakor 13,5 V ± 0,1 V vagy másként megszabott körülmények közt lezajlott mérése esetén és:
 vagy
 cserélhető szabványos gázkisüléses fényforrással van felszerelve a 6.1.3. szakasz szerint. Az ilyen gázkisüléses fényforrás fényerőssége eltérhet a 99. előírásban megszabott referencia-fényerősségtől. Ebben az esetben a megvilágítási értékeket ennek megfelelően korrigálni kell.
 vagy
 sorozatgyártású gázkisüléses fényforrással és a sorozathoz tartozó vezérlőelőtéttel van felszerelve. Az ilyen fényforrás fényerőssége eltérhet a névleges fényerősségtől a 99. előírásban meghatározott, a fényforrásra és a vezérlőelőtétre vonatkozó tűrésmezők szerint; ennek megfelelően a mért fényerősségek 20 százalékkal korrigálhatóak a kedvező irányban.
 1.2.1.
 Mért érték nem tér el kedvezőtlen irányban 20 százaléknál nagyobb mértékben az előírásban foglalt értékektől.
 A vakítási zónában a maximális eltérés a következő lehet:
 B 50 L (vagy R) (1)
 :
 20 százalékkal egyenértékű 0,20 lx
 30 százalékkal egyenértékű 0,30 lx
 A H/H2 vonalon (vagy a H/H3/H4 vonalon) és felette
 :
 20 százalékkal egyenértékű 0,30 lx
 30 százalékkal egyenértékű 0,45 lx
 1.2.2.
 Vagy ha
 1.2.2.1.
 tompított fény esetében az előírásban megadott értékek teljesülnek a HV pontban (+ 0,2 lx tűréssel) és ugyanebben a beállításban a (25 m távolságban felállított) mérőernyőn a B 50 L (vagy R) (1) (+ 0,1 lx tűréssel), a 75 R (vagy L), az 50 V, a 25 R1 és a 25 L2 pontok körül rajzolt, 15 cm sugarú körökkel határolt területek legalább egy-egy pontján, valamint az I. szegmensen;
 1.2.2.2.
 továbbá, ha távolsági fény esetében a HV pont a 0,75 Emax izolux görbén belül helyezkedik el, az előírás 6.3. szakaszában meghatározott mérési pontokban mért fotometriai értékek maximális értékében + 20 %, minimális értékében pedig – 20 % eltérés mutatkozik. A referenciajeleket nem kell figyelembe venni.
 1.2.3.
 Amennyiben a fent leírt vizsgálatok eredményei nem felelnek meg a követelményeknek, a fényszóró beállítása módosítható, feltéve, hogy a fénysugár tengelye oldalirányban 0,5°-nál nagyobb mértékben, és felfelé vagy lefelé pedig 0,2°-nál nagyobb mértékben nem mozdul el.
 1.2.4.
 Ha a fent leírt vizsgálatok eredményei nem felelnek meg a követelményeknek, a fényszórón végzett vizsgálatokat egy másik szabványos gázkisüléses fényforrással vagy gázkisüléses fényforrással és vezérlőelőtéttel kell megismételni, amelyik ezek közül a fenti 1.2. szakasz értelmében alkalmazandó.
 1.3. A világos-sötét határvonal hő hatására történő függőleges eltolódásának ellenőrzésére a következő eljárást kell alkalmazni:
 A mintadarabként kiválasztott fényszórók egyikén először három egymást követő alkalommal végre kell hajtani a 4. melléklet 2.2.2. szakaszában leírt ciklust, majd el kell végezni a 4. melléklet 2.1. szakaszában leírt vizsgálatot.
 A fényszóró elfogadhatónak minősül, amennyiben Dr (az előírás 4. melléklete 2.1. és 2.2. szakasza szerint) az 1,5 mrad értéket nem haladja meg.
 Ha ez az érték nagyobb mint 1,5 mrad, de nem több 2,0 mrad-nál, egy második fényszórón is végre kell hajtani a vizsgálatot, és a két mintadarabon mért abszolút értékek számtani közepe nem haladhatja meg az 1,5 mrad értéket.
 1.4. A színkoordinátákat be kell tartani.
 1.5. Mindazonáltal, ha a függőleges beállítás a 6.2.2.3. szakaszban foglalt értéktűrésen belül a kívánt pozícióba többször nem végezhető el, akkor egy mintadarabot a 10. melléklet 2. és 3. szakasz eljárása szerint kell megvizsgálni.
 2. ELSŐ MINTAVÉTEL
 Az első mintavétel során négy fényszórót kell véletlenszerűen kiválasztani. A két darabból álló első mintát „A”-val, a második két darabból álló mintát „B”-vel kell jelölni.
 2.1. A megfelelőség kétségtelen
 2.1.1.
 Az e melléklet 1. ábráján vázolt mintavételi eljárást követően a sorozatgyártású lámpák megfelelősége kétségtelen, ha a lámpák mért értékeinek eltérése – kedvezőtlen irányban – az alábbiak szerint alakul:
 2.1.1.1.
 „A” minta
 A1:
 az egyik fényszóró
 0 százalék,
 a másik fényszóró legfeljebb
 20 százalék;
 A2:
 mindkét fényszóró több mint
 0 százalék,
 de legfeljebb
 20 százalék,
 a mérés folytatása a „B” mintán;
 2.1.1.2.
 „B” minta
 B1:
 mindkét fényszóró
 0 százalék;
 2.1.2.
 vagy ha az 1.2.2. szakaszban foglalt feltételek az „A” minta tekintetében teljesülnek.
 2.2. A megfelelőség kétséges
 2.2.1.
 Az e melléklet 1. ábráján vázolt mintavételi eljárást követően a sorozatgyártású fényszórók megfelelősége kétséges, a gyártót pedig fel kell szólítani, hogy gyártási folyamatát (a megfelelő beállításokkal) tegye a követelményeknek megfelelővé, ha a lámpák mért értékeinek eltérései az alábbiak szerint alakulnak:
 2.2.1.1.
 „A” minta
 A3:
 az egyik fényszóró legfeljebb
 20 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 20 százalék,
 de legfeljebb
 30 százalék;
 2.2.1.2.
 „B” minta
 B2:
 az A2 esetben
 az egyik fényszóró több mint
 0 százalék,
 de legfeljebb
 20 százalék,
 a másik fényszóró legfeljebb
 20 százalék;
 B3:
 az A2 esetben
 az egyik fényszóró
 0 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 20 százalék,
 de legfeljebb
 30 százalék;
 2.2.2.
 vagy ha az 1.2.2. szakaszban foglalt feltételek az „A” minta tekintetében nem teljesülnek.
 2.3. A jóváhagyás visszavonása
 A megfelelőség kétséges, és a 10. szakaszt kell alkalmazni, ha – ennek a mellékletnek az 1. ábrája szerinti mintavételt követően – a lámpák mért értékeinek az eltérései az alábbiak szerint alakulnak:
 2.3.1.
 „A” minta
 A4:
 az egyik fényszóró legfeljebb
 20 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 30 százalék;
 A5:
 mindkét fényszóró több mint
 20 százalék;
 2.3.2.
 „B” minta
 B4:
 az A2 esetben
 az egyik fényszóró több mint
 0 százalék,
 de legfeljebb
 20 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 20 százalék;
 B5:
 az A2 esetben
 mindkét fényszóró több mint
 20 százalék;
 B6:
 az A2 esetben
 az egyik fényszóró
 0 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 30 százalék;
 2.3.3.
 vagy ha az 1.2.2. szakaszban foglalt feltételek az „A” és a „B” minta tekintetében nem teljesülnek.
 3. ISMÉTELT MINTAVÉTEL
 Az A3, B2, B3 esetekben két hónappal az értesítés után ismételt mintavételt kell végezni, a legyártott készletből a megfelelő beállítások után két-két fényszóróból álló harmadik „C” mintát és negyedik „D” mintát kiválasztva.
 3.1. A megfelelőség kétségtelen
 3.1.1.
 Az e melléklet 1. ábráján vázolt mintavételi eljárást követően a sorozatgyártású fényszórók megfelelősége kétségtelen, ha a fényszórók mért értékeinek eltérései az alábbiak szerint alakulnak:
 3.1.1.1.
 „C” minta
 C1:
 az egyik fényszóró
 0 százalék,
 a másik fényszóró legfeljebb
 20 százalék;
 C2:
 mindkét fényszóróra több mint
 0 százalék,
 de legfeljebb
 20 százalék,
 a mérés folytatása a „D” mintán;
 3.1.1.2.
 „D” minta
 D1:
 a C2 esetben
 mindkét fényszóró
 0 százalék;
 3.1.2.
 vagy ha az 1.2.2. szakaszban foglalt feltételek a „C” minta tekintetében teljesülnek.
 3.2. A megfelelőség kétséges
 3.2.1.
 Az e melléklet 1. ábráján vázolt mintavételi eljárást követően a sorozatgyártású fényszórók megfelelősége kétséges, a gyártót pedig fel kell szólítani, hogy gyártási folyamatát (a megfelelő beállításokkal) tegye a követelményeknek megfelelővé, ha a fényszórók mért értékeinek eltérései az alábbiak szerint alakulnak:
 3.2.1.1.
 „D” minta
 D2:
 a C2 esetben
 az egyik fényszóróra több mint
 0 százalék,
 de legfeljebb
 20 százalék,
 a másik fényszóró legfeljebb
 20 százalék;
 3.2.1.2.
 vagy ha az 1.2.2. szakaszban foglalt feltételek a „C” minta tekintetében nem teljesülnek.
 3.3. A jóváhagyás visszavonása
 A megfelelőség kétséges, és a 11. szakaszt kell alkalmazni, ha – ennek a mellékletnek az 1. ábrája szerinti mintavételt követően – a fényszórók mért értékeinek az eltérései az alábbiak szerint alakulnak:
 3.3.1.
 „C” minta
 C3:
 az egyik fényszóró legfeljebb
 20 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 20 százalék;
 C:4
 mindkét fényszóróra több mint
 20 százalék;
 3.3.2.
 „D” minta
 D3:
 a C2 esetben
 az egyik fényszóró 0 vagy több mint
 0 százalék,
 a másik fényszóró több mint
 20 százalék;
 3.3.3.
 vagy ha az 1.2.2. szakaszban foglalt feltételek a „C” és a „D” minta tekintetében nem teljesülnek.
 4. A VILÁGOS-SÖTÉT HATÁRVONAL FÜGGŐLEGES ELTOLÓDÁSA
 A világos-sötét határvonal hő hatására történő függőleges eltolódásának ellenőrzéséhez a következő eljárást kell alkalmazni:
 A melléklet 1. ábráján bemutatott mintavételi eljárást követően az egyik A jelű fényszóró-mintadarabon először három egymást követő alkalommal végre kell hajtani a 4. melléklet 2.2.2. szakaszában leírt ciklust, majd el kell végezni a 4. melléklet 2.1. szakaszában leírt vizsgálati eljárást.
 A fényszóró elfogadhatónak tekinthető, ha a Dr nem haladja meg az 1,5 mrad értéket.
 Ha ez az érték meghaladja az 1,5 mrad-t, de nem több mint 2,0 mrad, a másik A jelű fényszóró-mintadarabon is végre kell hajtani a vizsgálatot, és a két mintadarabon mért abszolút értékek számtani közepe nem haladhatja meg az 1,5 mrad értéket.
 Amennyiben az A mintán mért érték nagyobb 1,5 mrad-nál, a B mintához tartozó két fényszórót is alá kell vetni ugyanennek az eljárásnak, és egyik fényszóró Dr értéke sem haladhatja meg az 1,5 mrad értéket.
 1. ábra
 (1) A zárójelben lévő betűk bal oldali közlekedésre szánt fényszórókra vonatkoznak.
 10. MELLÉKLET
 A világos-sötét határvonal műszeres ellenőrzése tompított fényszóróknál
 1. ÁLTALÁNOS ELVEK
 Amikor az előírás 6.2.2.4. szakasza alkalmazandó, a „világos-sötét” határvonal minőségét az alábbi, 2. szakasz szerint kell vizsgálni, továbbá a fénysugár függőleges és vízszintes beállítására az alábbi 3. szakaszban bemutatott műszeres módszert kell alkalmazni.
 A világos-sötét határvonal minőségének mérése és a műszeres beállítási eljárás előtt az előírás 6.2.2.1. és 6.2.2.2. szakasza szerinti előzetes vizuális beállítás szükséges.
 2. A VILÁGOS-SÖTÉT VONAL MINŐSÉGÉNEK MÉRÉSE
 A minimális élesség meghatározásához a méréseket a világos-sötét határvonal vízszintes részének függőleges letapogatásával kell végezni 0,05°-os szöglépésenként haladva:
 a)
 10 m-es mérési távolságnál kb. 10 mm átmérőjű detektorral; vagy
 b)
 25 m-es mérési távolságnál kb. 30 mm átmérőjű detektorral.
 Az értesítés 9. pontjában rögzíteni kell a mérési távolságot, amelyen a vizsgálatot elvégezték (lásd az előírás 1. mellékletét).
 A maximális élesség meghatározásához a méréseket a világos-sötét határvonal vízszintes részének függőleges letapogatásával kell végezni 0,05o-os szöglépésenként haladva kizárólag 25 m-es mérési távolságban és kb. 30 mm átmérőjű detektorral.
 A világos-sötét határvonal minősége elfogadhatónak minősül, ha az alábbi 2.1–2.3 szakaszban foglalt követelmények legalább egy méréssorozat esetében teljesülnek.
 2.1. Egy világos-sötét határvonalnál több ne legyen látható (1)
 2.2. A világos-sötét határvonal élessége
 A G élességi tényező úgy határozható meg, hogy a világos-sötét határvonal vízszintes részét a V-V-től 2,5° távolságra függőlegesen letapogatjuk, ahol:
 G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)) ahol β = a függőleges helyzet fokokban megadva.
 A G értéke nem lehet kevesebb mint 0,13 (minimális élesség) és nem lehet nagyobb mint 0,40 (maximális élesség).
 2.3. Linearitás
 A vízszintes világos-sötét határvonalnak az a része, amely a függőleges beállítás céljára szolgál, legyen vízszintes a V-V-től 1,5° és 3,5° távolságra lévő egyenesek között (lásd az alábbi 1. ábrát).
 a)
 A világos-sötét határvonal gradiensének inflexiós pontjai az 1,5°, 2,5° és 3,5° foknál lévő függőleges vonalaknál a következő egyenlettel határozhatóak meg:
 (d2 (log E) / dβ2 = 0).
 b)
 Az inflexiós pontok közti maximális függőleges távolság nem haladhatja meg a 0,2° értéket.
 3. FÜGGŐLEGES ÉS VÍZSZINTES BEÁLLÍTÁS
 Amennyiben a világos-sötét határvonal teljesíti a melléklet 2. szakaszában foglalt minőségi követelményeket, a fénysugár beállítását műszeres módszerrel lehet elvégezni.
 1. ábra
 A világos-sötét határvonal minőségének mérése
 3.1. Függőleges beállítás
 A B vonal alól felfelé haladva (lásd az alábbi 2. ábrát), függőleges letapogatást kell végezni a világos-sötét határvonal vízszintes részén át, a V-V-től 2,5°-ra. Az inflexiós pont (ahol d2 (log E) / dv2 = 0) a B vonalon meghatározva és elhelyezve, amely a H-H alatt egy százalékkal található.
 3.2. Vízszintes beállítás
 A kérelmezőnek az alábbi vízszintes beállítási módszerek közül kell választania:
 a)
 A „0,2 D vonal” módszere (lásd az alábbi 2. ábrát).
 A lámpa függőleges beállítása után a 0,2° D egyenes vízszintes vonal mentén kell letapogatást végezni a bal oldali 5° távolságtól a jobb oldali 5° távolságig. A G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)) képlettel meghatározott maximális „G” gradiens, ahol β a fokokban megadott vízszintes helyzet, melynek értéke nem lehet 0,08-nál kevesebb.
 A 0,2 D vonalon található inflexiós pontot az A vonalon kell elhelyezni.
 2. ábra
 Függőleges és vízszintes műszeres beállítás – a vízszintes vonal vizsgálati módszere
 b)
 A „3 vonal” módszere (lásd az alábbi 3. ábrát).
 A lámpa függőleges beállítása után három függőleges vonalat kell letapogatni 2° D-től 2° U-ig az 1°R, 2°R, és 3°R pontokon. A megfelelő maximális „G” gradiens meghatározása a következő képlettel történik:
 G = (log Eβ – log E(β + 0,1°)),
 ahol β a fokban kifejezett függőleges helyzet, és nem lehet kevesebb mint 0,08. Az egyenes származtatása a három vonalon található inflexiós pontok segítségével történik. A függőleges beállítás során talált egyenes és a B vonal metszetpontját a V vonalon kell elhelyezni.
 3. ábra
 Műszeres függőleges és vízszintes beállítás – három vonalas letapogatási módszer
 (1) Amennyiben objektív vizsgálati módszer áll rendelkezésre, a szakaszt módosítani kell.
 11. MELLÉKLET
 LED-modulok és LED-modulokat tartalmazó fényszórók követelményei
 1. ÁLTALÁNOS ELŐÍRÁSOK
 1.1. Minden egyes benyújtott LED-modul-mintának teljesítenie kell az előírás vonatkozó követelményeit, amikor az adott esetben benyújtott elektronikus fényforrásvezérlő-egységgel/-egységekkel vizsgálják.
 1.2. A LED-modul(oka)t úgy kell megtervezni, hogy azok normál használat esetén jó üzemállapotúak legyenek és maradjanak. Ezen kívül nem lehetnek tervezési, illetve gyártási hibásak.
 1.3. A LED-moduloknak külső beavatkozástól védettnek kell lenniük.
 1.4. Az eltávolítható LED-modulokat úgy kell kialakítani, hogy:
 1.4.1.
 amikor a LED-modult eltávolítják és a kérelmező által biztosított másik, de ugyanolyan fényforrásmodul-azonosítót viselő modulra cserélik, teljesítsék a fényszóró fotometriai előírásait;
 1.4.2.
 az azonos lámpafoglalatban lévő eltérő fényforrásmodul-azonosító kóddal rendelkező LED-moduloknak nem szabad felcserélhetőnek lenniük.
 1.5. Az elektronikus fényforrásvezérlő-egység(ek) a LED-modul(ok) részét képezheti(k).
 2. GYÁRTÁS
 2.1. A LED-modulon található LED-(ek)et megfelelő rögzítőelemekkel kell ellátni.
 2.2. A rögzítőelemek legyenek erősek, és a LED-ekre, illetve LED-modulra való rögzítésük legyen stabil.
 3. VIZSGÁLATI FELTÉTELEK
 3.1. Alkalmazás
 3.1.1. Valamennyi mintát az alábbi 4. szakasz szerint kell vizsgálni.
 3.1.2. A LED-modulon található fényforrástípus a 48. előírás 2.7.1. szakaszának megfelelően legyen fénykibocsátó dióda (LED), különös tekintettel a látható sugárzás kibocsátását szolgáló elemre. Az egyéb típusú fényforrások nem engedélyezettek.
 3.2. Működési feltételek
 3.2.1. A LED-modul működési feltételei
 Valamennyi mintát a 6.2.4.4. szakasz feltételeinek megfelelően kell vizsgálni. Ha a melléklet másként nem rendelkezik, a fényszóró belsejében található LED-modulokat a gyártó által benyújtott állapotban kell vizsgálni.
 3.2.2. Környezeti hőmérséklet
 Az elektromos és fotometriai jellemzők méréséhez a fényszórót száraz és nyugodt levegőviszonyok mellett 23 °C ± 5 °C környezeti hőmérsékleten kell működtetni.
 3.3. Öregítés
 A kérelmező kérésére a vizsgálatok megkezdése előtt az előírás rendelkezései alapján a LED-modult 15 órán át kell működtetni, majd környezeti hőmérsékletre kell hűteni.
 4. KÜLÖNLEGES ELŐÍRÁSOK ÉS VIZSGÁLATOK
 4.1. UV-sugárzás
 A LED-modul UV-sugárzására teljesülnie kell az alábbi egyenlőségnek:
 ahol:
 S(l)(egység: 1) a spektrális súlyozó függvény;
 km = 683 lm/W a sugárzás fényhatásfokának maximumértéke.
 (Az egyéb jelek meghatározásai a 112. előírás 9. melléklete 4.1.1. szakaszában találhatóak).
 Ezt az értéket egy nanométeres intervallumokkal kell kiszámítani. Az UV-sugárzást az alábbi UV-táblázatban foglalt értékek szerint kell súlyozni:
 l
 S(l)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 UV-táblázat: Értékek „Az ultraibolya sugárzásnak való kitettség határértékeire vonatkozó IRPA/INIRC iránymutatások” alapján. A nanométerben kifejezett hullámhosszértékek reprezentatív jellegűek, az egyéb értékeket interpolálni kell.