text:
Senėjimas paveikia nervų įsitvirtinimo pusiausvyrą ir nervų moduliaciją iš viršaus į apačią klausančiose smegenyse gamtos komunikacijos
 Sveiką senėjimą lydi klausymo sunkumai, įskaitant suprastėjusį kalbos supratimą, atsirandantį dėl netinkamai suprantamo jutimo ir pažinimo pokyčių derinio. Čia mes naudojame elektroencefalografiją, norėdami parodyti, kad vyresnio amžiaus suaugusiųjų klausos nerviniai virpesiai yra ne tokie tvirti ir ne tokie lankstūs kaip kalbos tempo (∼ 3 Hz) ritmai, nei jaunesnių suaugusiųjų dėmesingo klausymo metu. Šie neuronų įtraukimo efektai skiriasi dydžiu ir kilme nuo nervų reakcijos į garsą per se . Neįtraukti parieto-pakaušio alfa (8–12 Hz) virpesiai sustiprėja jauniems suaugusiesiems, tačiau jie slopinami vyresniems dalyviams, įdėmiai klausantis. Įstrigusi nervinė fazė ir užduoties sukelta alfa amplitudė daro priešingą, papildomą poveikį klausymo našumui: didesnė alfa amplitudė yra susijusi su sumažinta įvedimo sąlygota elgesio modifikacija. Taigi alfa amplitudė, kaip uždavinys, neuromoduliuojantis signalas, gali neutralizuoti nervų įsitraukimo elgesio padarinius. Subalansavus šias dvi neuronines strategijas, gali atsirasti naujų būdų įsikišti į su amžiumi susijusius klausymo sunkumus.
 Kalbėjimo supratimas blogėja sveiko senėjimo metu, ypač kai greita kalba 1, 2 arba garsinis foninis triukšmas 3, 4, 5 . Šie su amžiumi susiję klausymo ir supratimo sunkumai greičiausiai yra jutimo ir pažinimo pokyčių sąveikos pasekmė 6, 7 . Pvz., Norint suvokti pokalbių dalyvius „kokteilių vakarėlyje“ (ty lankytis prie vieno pokalbio dalyvio triukšmingoje aplinkoje, kurioje yra nesvarbi kalba 8 ), reikia atrankinio dėmesio iš viršaus į apačią, kuris bus įtrauktas į pokalbį 9, 10 . Naujausi darbai rodo, kad kokteilių vakarėlio problemos sprendimas taip pat priklauso nuo žemo dažnio neuroninių virpesių (tai yra įsitraukimo) sinchronizacijos su lankoma kalba 11, 12, 13 . Čia mes ištyrėme šios sąveikos pobūdį, naudodamiesi budrumo stiliaus tikslo aptikimo užduotimi, kurios metu artimi slenksčio tikslai atsitiktinai atsirado ritminių klausos dirgiklių metu14. Mes sutelkėme dėmesį į nervų įsitraukimą į (nesvarbų) stimulo ritmą kaip jutimo skatinamų, iš apačios į viršų reaguojančių rodiklių rodiklį, ir į alfa juostos (8–13 Hz) dinamiką kaip viršaus žemyn esančių nervų moduliacijos indeksą. Mes matome savo rezultatus per aktyvaus jutimo sistemos objektyvą, kuris išskiria ritminį režimą ir nenutrūkstamą režimą 15, 16 .
 Neuroninius virpesius sutraukia elgesio atžvilgiu svarbūs ritminiai dirgikliai. Savo ruožtu neuronų jaudrumas yra santykinai didelis per laiką nuspėjamas, informaciją pernešančias signalo dalis ir yra palyginti mažas, kai signalo dalys nėra svarbios. Dėl šios priežasties nervinio įsitraukimo stiprumas numato sėkmingą kalbos supratimą 17, 18 . Ši sistema, pagal kurią nervų įsitraukimas pagerina suvokimą, yra vadinamas ritminio režimo apdorojimu. Stebėtina, kad iki šiol įtraukimas į senstančias smegenis buvo retai tiriamas. Senėjimą lydi klausos smegenų kamieno reagavimo į nervus sumažėjimas labai greitai (fast 100–1 000 Hz; nuorodos 19, 20, 21, 22, 23) ir apribojimai, susiję su kalbėjimu, kai vyresni asmenys gali sinchronizuoti elgesį 24 . Taigi, intriguojanti galimybė yra tai, kad su amžiumi susiję kalbos supratimo trūkumai gali būti iš dalies priskirtini neuronų įsitraukimo pokyčiams esant atitinkamai kalbai.
 Parodyta, kad pakaušio ir pakaušio virpesių aktyvumas alfa dažnio juostoje (∼ 8–12 Hz), priešingai nei jutiminis neuronų įsitraukimas, rodo kognityvinį apdorojimą ir intensyvų klausymąsi. Alfa virpesius moduliuoja dėmesys, nukreiptas į erdvę 25, 26, 27, 28, 29, per laiką 30, 31, tarp jutiminių modalumų 32, 33, taip pat pagal užduoties sunkumus 30, 34, 35, todėl manoma, kad jie atspindi adaptyvus, apgalvotas, su užduotimi nesusijusios informacijos slopinimas iš viršaus į apačią 26, 29, 36 . Iš esmės toninius alfa galios pokyčius mes suprantame kaip suderinimus su nuolatinio režimo apdorojimu, kai budrumo stiliaus stebėjimas arba dėmesys tam tikram laiko taškui, remiantis pavojingų funkcijų stiliaus nustatymu, yra naudingos strategijos. Kritiškai svarbu, kad alfa dinamika iš esmės keičiasi su amžiumi. Individualus alfa dažnis lėtėja didėjant 37 metų amžiui, o ramybės būsenos alfa svyravimai vyresnio amžiaus žmonėms būna mažesni nei spontaniškai. Vyresnio amžiaus suaugusieji demonstruoja abejotiną alfa lateralizaciją atliekant erdvinio dėmesio užduotis 39, ypač esant didelėms atminties apkrovoms 40, ir rodo mažesnę alfa moduliaciją nei jaunesni suaugusieji, reaguodami į numatomus nurodymus 41, 42 . Tačiau, stengiantis klausytis kalbos, alfa amplitudę labiau modifikuoja akustinis pablogėjimas vyresniems nei jaunesniems klausytojams 43 ir asmenims su vidutinio sunkumo klausa, palyginti su normalios klausos klausytojais 44 .
 Dabartiniame elektroencefalografijos (EEG) tyrime buvo tiriamas dinaminis ryšys tarp nervų įsitraukimo į dirgiklio ritmą (aktyvaus ir pasyvaus klausymo metu), viena vertus, ir užduoties sukeltos alfa moduliacijos, kita vertus, tarp ritminio ir nuolatinio režimo apdorojimo. budraus stiliaus ritminio stimulo stebėjimas. Jaunesnės ir vyresnės dalyvių grupės aptikdavo dažnio moduliuotų garsų beveik slenksčio spragas arba klausydavosi tų pačių garsų su nurodymais jų ignoruoti. Buvo pasirinktas 2, 8 Hz dažnio moduliacijos (FM) dažnis, nes šis dažnis atspindi natūralios kalbos dažnio svyravimus, atitinkančius intonacijos kontūrą 45 . Kritiškai mes taip pat įrašėme su įvykiu susijusius potencialus (ERP), reaguodami į tonų sekas, kurių pateikimo dažnis ir spektriniai diapazonai atitiko dažnio moduliuotus garsus. To priežastis buvo atmesti galimybę, kad silpnesnis vyresnio amžiaus žmonių įsitraukimas, palyginti su jaunesniais suaugusiaisiais, gali būti tiesiog susijęs su bendru klausos žievės jautrumo sumažėjimu su amžiumi.
 Mes iškėlėme hipotezę, kad vyresni suaugusieji parodys silpnesnį įsitraukimą į dažnio moduliuotus dirgiklius nei jaunesni suaugusieji ir kad vyresniems žmonėms įsitraukimas gali būti mažiau stipriai modifikuotas, palyginti su jaunesniais suaugusiaisiais. Mes taip pat tikėjomės pamatyti ryšį tarp įsitvirtinusios nervinės fazės ir psichofizinio atlikimo, nes psichofizinis atlikimas (čia - spragos nustatymas) svyruos kartu su įsitvirtinusiu išankstiniu tiksliniu nerviniu etapu 14 . Kadangi mes prognozavome įtraukimo stiprumo skirtumus tarp amžiaus grupių, mes tikėjomės, kad vyresni suaugusieji parodys sumažėjusį elgesio moduliavimą pagal tikslinę neuroninę fazę, tai yra, kad vyresni suaugusieji bus mažiau pajėgūs dalyvauti ritminio režimo apdorojime; tačiau ši prognozė nebuvo patvirtinta. Kalbant apie alfa amplitudę, tikėjomės su amžiumi susijusių klausos dėmesio / slopinimo iš viršaus į apačią skirtumų, kuriuos indeksuoja alfa amplitudės dinamika. Tačiau, atsižvelgiant į ankstesnius įvairius su amžiumi susijusių alfa skirtumų ir jų santykio su elgesiu rezultatus, mes neturėjome tvirtų hipotezių dėl alfa amplitudės ir elgesio moduliacijos ryšio ar galimos sąveikos tarp alfa amplitudės ir neuroninio įsitraukimo.
 Rezultatai rodo, kad alfa svyravimai veiksmingai apsaugo klausančiąsias smegenis nuo privalomo elgesio įsitraukimo į stimulo ritmą: Laikydamasis klausytojo įsitraukimo į nuolatinio režimo apdorojimą, didesnė alfa amplitudė buvo susijusi su mažesne elgesio moduliacija, kurią sukelia įpinta nervinė fazė. Be to, mūsų rezultatai atskleidžia, kad šio derinio pobūdis tarp nervų įsitraukimo į stimulo ritmą (susijęs su ritminio režimo apdorojimu) ir viršaus į apačią neuroninės moduliacijos (susijusios su nuolatinio režimo apdorojimu) keičiasi su amžiumi.
 Neuroninė dinamika aktyvaus ir pasyvaus klausymo metu
 Jaunesni ir vyresni klausytojai aktyviojo bloko metu aptiko beveik slenksčio spragas, įterptus į 2, 8 Hz dažnio moduliuotus garsus, ir klausėsi tų pačių garsų, neatlikdami užduoties pasyvaus bloko metu (pateikimo tvarka buvo atsvari; 1a pav.). Mes įvertinome žemo dažnio neuronų įsitraukimą 2, 8 Hz dažniu ir palygėme, kokiu laipsniu tarpas tarp jaunesnių ir vyresnių suaugusiųjų buvo modifikuotas įtraukiant nervinę fazę (tai yra neurologinis elgesio moduliavimas). Mes taip pat įvertinome alfa juostų virpesių dinamiką aktyvaus ir pasyvaus klausymosi metu ir koreliavome alfa amplitudę su neurologine elgsenos moduliacija. Galiausiai, mes užfiksavome iššauktus atsakymus į 2, 8 Hz tonų seką (1a pav.), Kad palygintume įtrauktų amplitudės ir topografijas, palyginti su išprovokuotomis neuroninėmis reakcijomis.
 a ) Stimulai ir eksperimentinis dizainas. Dalyviai buvo veikiami dviem FM stimuliavimo blokais; aktyvaus blokavimo metu jie aptiko beveik slenksčio tarpus, o pasyvaus bloko metu nepaisė tų pačių dirgiklių (priešingai). Tarp FM blokų dalyviai pasyviai klausėsi 8 minučių trukmės tono stimuliacijos (1400 tonų), pateikimo dažnis ir dažnio diapazonas buvo suderinti su FM dirgiklių greičiu ir moduliacijos gyliu. b ) Audiogramos jaunesniems (mėlyna) ir vyresniems (purpurinė) klausytojams rodomos atskirai kairės (viršutinės) ir dešinės (apatinės) ausims. Abiejų dalyvių grupių vidutinės klausos slenksčiai buvo geresni nei 20 dB iki 2000 Hz. c ) Jaunesni ir vyresni klausytojai reikšmingai nesiskyrė pagal jokias elgesio priemones.
 Jaunesni ir vyresni klausytojai nesiskiria nuo elgesio
 Atotrūkio trukmės buvo individualiai pritaikomos, naudojant adaptyvaus sekimo procedūrą; taigi vidutinis našumas buvo beveik slenkstis ir reikšmingai nesiskyrė tarp amžiaus grupių (atitikties rodikliai: t (38) = - 1, 62, P = 0, 11, r e = 0, 25 (nepriklausomi mėginiai t- testas, n = 20 jaunesnis, n = 20) senesni); klaidingi pavojaus signalai: z = 1, 18, P = 0, 24, r = 0, 19 (rango sumos testas, n = 20 jaunesnis, n = 20 senesnis); 1c pav.). Išlyginant atlikimą skirtingose amžiaus grupėse, reikėjo pristatyti vyresnius klausytojus su šiek tiek (bet ne reikšmingai) ilgesniais tarpais nei jaunesniems klausytojams ( z = 1, 35 , P = 0, 09, r = 0, 27 (eiliškumo testas, n = 20 jaunesnių, n = 20 vyresnių); 1c pav.), Remiantis ankstesniais tyrimais, rodančiais, kad atotrūkio nustatymo slenksčiai blogėja sulaukus 46, 47 metų . Atotrūkio aptikimo laipsnis priklausė nuo FM fazės, į kurią atotrūkis pateko (dirgiklio sąlygotas elgesio moduliavimas), amžiaus grupėse nesiskyrė ( t (38) = - 1, 54, P = 0, 13, r = 0, 24 ( nepriklausomi mėginiai t- testas, n = 20 jaunesni, n = 20 vyresni); 1c pav.
 Jutimo skatinamas įsitraukimas į skirtingas amžiaus grupes skiriasi
 Sensoriais varomi įtraukiami neuroniniai atsakai buvo apskaičiuoti naudojant greitąją Furjė transformaciją (FFT). Spektrinės amplitudės (μV) iš 2, 8 Hz dažnių juostos (2a pav.) Buvo pateiktos atliekant 2 × 2 mišrių dispersijų analizę (ANOVA) atsižvelgiant į amžiaus veiksnius (tarp dalyvių, jaunesni ( n = 20), vyresni) ( n = 20)) ir dėmesio (dalyvio viduje, aktyvus, pasyvus), kurie davė pagrindinį amžiaus ( F (1, 38) = 4, 42, P = 0, 04, η p 2 = 0, 10) ir amžiaus × dėmesio, efektą ( F (1, 38) = 4, 42, P = 0, 04, η p 2 = 0, 10) sąveika ( F (1, 38) = 4, 60, P = 0, 04, η p 2 = 0, 11); pagrindinis dėmesio poveikis nepasiekė reikšmingumo ( F (1, 38) = 2, 74, P = 0, 11, η p 2 = 0, 07). Sąveika atsirado dėl to, kad dėmesys (tai yra skirtumas tarp aktyvių ir pasyvių sąlygų) buvo didesnis jaunesniems nei vyresniems suaugusiesiems (2b pav.; T (38) = 2, 14, P = 0, 04, r = 0, 33 (nepriklausomai - mėginiai t- testas, n = 20 jaunesnių, n = 20 vyresnių)), atsižvelgiant į vyresnio amžiaus suaugusiuosius, kuriems trūksta lankstumo. Be to, jaunesnių suaugusiųjų įtraukimo stiprumas buvo žymiai didesnis nei vyresnių suaugusiųjų aktyvumo ( t (38) = 2, 42, P = 0, 02, r = 0, 37 (nepriklausomų mėginių t- testas, n = 20 jaunesnių, n = 20 vyresnių) ), bet ne pasyvioms sąlygoms ( t (38) = 0, 69, P = 0, 49, r = 0, 11 (nepriklausomi mėginiai t- testas, n = 20 jaunesni, n = 20 vyresni). Lygiagreti ANOVA spektrinės amplitudės iš 5, 6 Hz (tai yra, antrosios harmoninės) juostos nesukėlė jokios įtakos nei amžiui, nei dėmesiui (visos P ⩾ 0, 19).
 a ) Aktyvaus (rožinio) ir pasyvaus (mėlynos) FM stimulų klausymo EEG signalo dažnio srities vaizdai, parodyti atskirai jaunesniems (kairėje) ir vyresniems (dešinėje), vidutiniškai apskaičiuoti per fronto-centrinio elektrodo grupę: Fz, F3, F4, FC3, FC4, Cz, C3, C4. ( b ) 2, 8 Hz spektro amplitudė: reikšmingą amžiaus ir dėmesio sąveiką lėmė stipresnis dėmesio poveikis (aktyvus minusas pasyvus) jaunesniems, palyginti su vyresnio amžiaus suaugusiaisiais ( P = 0, 04). Klaidų juostos rodo pus
 Amžius neturi įtakos bendram žievės jautrumui
 Buvo ištirti atskirų tonų sukeliami ERP sekose, kurių pateikimo dažnis ir spektriniai diapazonai atitiko dažnio moduliuotus garsus, siekiant atmesti galimybę, kad jaunesnių ir vyresnių suaugusiųjų įtraukimo skirtumai gali kilti dėl bendro galvos smegenų žievės reagavimo į garsą sumažėjimo suaugusieji 22, 48 . Atskirai palyginus amžiaus grupes, nustatant ERP amplitudę P1, N1 ir P2 komponentuose (nepriklausomų mėginių t testai, n = 20 jaunesni, n = 20 vyresni), nustatyta reikšmingų N1 ir P2 skirtumų (P1: t ( 38) = - 1, 63, P = 0, 11, r = 0, 26; N1: t (38) = 3, 21, P = 0, 003, r = 0, 46; P2: t (38) = 2, 25, P = 0, 03, r = 0, 34; 3a). Visų pirma, N1 komponentas buvo didesnis vyresnio amžiaus suaugusiesiems, tuo tarpu P2 komponentas buvo mažesnis.
 a ) Vyresnio amžiaus suaugusiesiems nustatytas didesnis N1 atsakas ir mažesnis P2 atsakas, palyginti su jaunesniais suaugusiaisiais. Atskiros eilutės rodo kiekvieno tono dažnio ERP. ( b ) P2 amplitudė reikšmingai koreliavo su 2, 8 Hz amplitudė, išmatuota atliekant aktyvią užduotį (kairėje), bet ne su 2, 8 Hz amplitudė, išmatuota atliekant pasyvųjį klausymą (dešinėje). Intarpai rodo gretas, kuriomis buvo grindžiamos Spearmano koreliacijos. 2, 8 Hz amplitudės reitingai yra pažymėti x ašyje, o P2 amplitudė - y ašyje.
 Kadangi amžiaus P2 amplitudės kryptis buvo tokia pati kaip amžiaus įtakos įtraukimo jėgai, P2 amplitudės koreliavome su aktyviomis ir pasyviomis įtrauktomis 2, 8 Hz amplitudėmis (tą patį padarėme P1 ir N1 amplitudėms ir neradome reikšmingų ryšių, visos) p FDR ⩾ 0, 31 („Spearman“ rango eiliškumo koreliacijos, n = 40). P2 amplitudės reikšmingai koreliavo su 2, 8 Hz amplitudėmis aktyviose ( ρ = 0, 49, p FDR = 0, 005 (Spearman rango eiliškumo koreliacija, n = 40); 3b pav.), Bet ne su pasyviomis sąlygomis ( ρ = 0, 14, p FDR) = 0, 58 (Spearman rango eiliškumo koreliacija, n = 40); 3b pav.). Taigi, nors N1 amplitudės iš tikrųjų buvo didesnės vyresniems nei 48, 49 jaunesniems suaugusiesiems, P2 amplitudės sumažėjo vyresniems suaugusiesiems ir koreliavo su įtraukimo į 2, 8 Hz amplitudę. Tai taip pat buvo atliekama atskiroms analizėms jaunesniems ( ρ = 0, 54, P = 0, 02 (Spearmano eiliškumo koreliacijos, n = 20)) ir vyresniems suaugusiesiems ( ρ = 0, 43, P = 0, 06 (Spearmano rango eiliškumo koreliacijos, n = 20). )), atmesdama galimybę, kad bendra koreliacija atspindi amžiaus poveikį abiem kintamiesiems.
 Įdomu tai, kad ši koreliacija egzistavo tik aktyviam įsitraukimui, o ne pasyviai, nepaisant to, kad P2 buvo matuojamas ir pasyvaus klausymo sąlygomis. Stengdamiesi geriau apibūdinti, ar įtraukiami neuroniniai atsakai ir P2 galėjo atsirasti dėl tų pačių neuroninių generatorių, atlikome nuodugnią skirtingų nervų atsako tipų topografijų analizę.
 Įsitraukimo generatoriai yra diskriminuojami nuo klausos ERP
 Mes taip pat palyginome įtrauktos 2, 8 Hz neuroninės atsako topografijas į P1, N1 ir P2 ERP komponentų topografijas (4 pav.). Topografinio pasiskirstymo analizė leido mums patikrinti, ar 2, 8 Hz dažnio įtampos neuroninių reakcijų generatoriai bus atskirti nuo ERP generatorių, kuriuos sukelia 2, 8 Hz dažniai. Ši analizė atkreipia dėmesį į tebevykstančias diskusijas literatūroje, ar EEG spektrų smailės, reaguojant į moduliaciją, atspindi vykstančių (spontaninių) nervinių virpesių 50, 51 įsitraukimą, ar tos pačios spektrinės smailės gali atspindėti nekintamų pereinamųjų eilių sumą. nerviniai atsakai, kuriuos sukelia ritminė stimuliacija, nepriklausomai nuo vykstančio virpesių aktyvumo 52 .
 Kiekvieno nervinio atsako tipo faktinės topografijos parodytos brėžinio centre (išdėstytos horizontaliai, 2, 8 Hz, P1, N1 ir P2, atsakymai; atkreipkite dėmesį, kad šiai analizei N1 topografija buvo paversta ženklu). Brūkšninės diagramos (viršuje) apibendrina kiekvieno nervinio atsako tipo ir kiekvieno pritaikyto Gauso parametro ( y m kairėje ir y sd dešinėje) vidutinius (juostos) ir vieno dalyvio (juodus taškus) duomenis. Pastaba: 2, 8 Hz parametro y sd sąlygoms nerodomi du kraštutinumai (reikšmės buvo 8, 15 ir 40, 24). Linijos diagrama (apačia) rodo kiekvieno nervo atsako tipo numatomas topografijas priekinėje-užpakalinėje plokštumoje (dešinėje), paremtą dalyvių vidutinėmis parametrų vertėmis. Įstrigusios reakcijos topografijos buvo atskirtos nuo ERP komponentų topografijų.
 Pirmiausia mes išbandėme, ar amžius paveikė bet kokio tipo nervinio atsako topografijas. Priekiniai-užpakaliniai topografijos centrai ir jų standartiniai nuokrypiai (atitinkamai y m ir y sd ) buvo kiekybiškai įvertinti naudojant dvimačius Gauso priepuolius ir pateikiami į atskirus neparametrinius rango sumų testus (( n = 20 jaunesnių, n = 20 vyresnių) klaidingi - aptikimo dažnis (FDR), pataisytas pagal visų tipų neuronus). Nė viename iš bandymų nebuvo nustatytas amžiaus poveikis (visų p FDR ⩾ 0, 09, visų r <0, 27). Toliau mes patvirtinome, kad dėmesys nedaro reikšmingos įtakos 2, 8 Hz užfiksuotų nervinių atsakų topografijai (aktyvus prieš pasyvų), naudojant atskirus „Wilcoxon“ signalo laipsnio testus kiekvienam modelio parametrui (FDR pataisytas per parametrus), visi p FDR ⩾ 0, 25, visi r <0, 18 ( n = 40). Vėlesniems statistiniams neurologinių reakcijų palyginimams sugretinome amžiaus ir dėmesio sąlygas.
 Buvo atlikti atskiri „Wilcoxon“ 2, 8 Hz topografijos, palyginti su kiekviena ERP-komponento topografija, signalo laipsnio testai, pritaikyti Gauso parametrams. Įtraukta 2, 8 Hz topografija buvo atsiejama nuo ERP topografijų, remiantis abiem Gauso parametrais, apibūdinančiais topografijas priekinėje-užpakalinėje plokštumoje. Įvažiavimo topografija skyrėsi nuo visų ERP komponentų topografijų tiek centro, y m (visi p FDR ⩽ 0, 04, visi r ⩾ 0, 33) ir standartinio nuokrypio, y sd, (visi p FDR ⩽ 0, 0001, visi r ⩾ 0, 58). . Taigi įėjimo topografija buvo nukreipta mažiau priešakyje ir išplitusi priekine-užpakaline kryptimi nei bet kuri iš ERP topografijų. Dviejų atsakymo tipų topografinių pasiskirstymų atsiribojimas patvirtina teiginį, kad spektrinės smailės būtinai atspindi tik iškeltų atsakymų seką.
 Įsitraukimo į elgesį įtaka įvairaus amžiaus yra panaši
 Neuromoksluotas elgesio moduliavimas (tai yra elgesio moduliavimas 2, 8 Hz nervine faze) reikšmingai nesiskyrė tarp amžiaus grupių ( z = −1, 31, P = 0, 19, r = 0, 21 (rankinis sumos testas, n = 20 jaunesnių, n) = 20 vyresnių); 5 pav.). Mūsų prielaida (ir tokia, kurią bent jau netiesiogiai laikosi daugelis kitų nervų įsitempimo tyrimų) yra ta, kad stipresnis 2, 8 Hz FM įsitraukimas lems stipresnį neurologinį elgesio moduliavimą. Tačiau neurologinis elgesio moduliavimas nebuvo tiesiogiai susijęs su 2, 8 Hz spektro amplitudė ( ρ = 0, 002, P = 0, 50). Skyriuje „Įsitraukimas ir nervinė moduliacija daro įtaką elgsenai priešingai“ bus išsamiau paaiškinta ši akivaizdi negaliojanti išvada.
 Kairė: Neuro varomas elgesio moduliavimas: smūgio dažnis (parodytas nulio centre) buvo modifikuotas 2, 8 Hz nervine faze, panašiu dydžiu (neuro varomas elgesio moduliavimas, tai yra, smūgio dažnio smailė) jaunesniems ir vyresniems dalyviams (įdėta ). Klaidų juostos rodo sem dešinę: Neuromoksluotas elgesio moduliavimas nebuvo koreliuojamas su įtraukimo stiprumu. Parodyta tinkamiausia linija, ignoruojant nutolusį duomenų tašką (iš jaunesnės grupės). Pradinės apskaitos barelių eilės, kuriomis buvo pagrįsta Spearmano koreliacija. Reitingai, esantys 2, 8 Hz amplitudėje, yra pavaizduoti x ašyje, o neuro valdomos elgesio moduliacijos yra pažymėtos y ašyje.
 Neuroninės moduliacijos „iš viršaus į apačią“ dinamika skiriasi priklausomai nuo amžiaus
 Jaunesniems ir vyresniems suaugusiesiems buvo nustatyti kokybiniai alfa dinamikos skirtumai (6a pav.). Iš tikrųjų amžiaus ir dėmesio sąveika buvo statistiškai reikšminga beveik per visą laiko tarpą (visi p FDR <0, 0446 visi η p 2 > 0, 11 (2 × 2 mišrūs ANOVA matavimai atlikti kiekvienu laiko momentu, n = 20 jaunesni, n = 20 senesni)) ir nepaprastai stabilus per visą bandymo laiką. Tiek jaunesnių, tiek vyresnių suaugusiųjų pasyvaus klausymo metu alfa amplitudė išliko artima pradinėms vertėms. Jaunesniems suaugusiesiems alfa amplitudė žymiai padidėjo atliekant aktyvią užduotį, palyginti su pasyviu tų pačių stimulų klausymu per visą stimuliacijos laiką (visi p FDR <0, 0497, visi r > 0, 44 (poriniai mėginiai t - testas, atliktas kiekvienu laiko momentu), n = 20)). Atvirkščiai, vyresnio amžiaus suaugusiesiems alfa amplitudė pradėjo mažėti atliekant aktyvią užduotį, palyginti su pasyviu klausymu ∼ 3 s (visi p FDR <0, 0493, visi r > 0, 48 (poriniai mėginiai t - testas, atliktas kiekvienu laiko momentu, n = 20)).
 a ) Jaunesni suaugusieji parodė reikšmingą alfa amplitudės padidėjimą atliekant aktyvią užduotį, palyginti su pasyviu klausymu (kairėje), o vyresni suaugusieji (dešinėje) parodė priešingą efektą. FDR pataisyta reikšmė parodyta pagrindiniam dėmesio (juoda) ir amžiaus × dėmesio sąveikos (tamsiai pilka) poveikiui tiek jaunesniojo, tiek vyresniojo alfa laiko kursų apskaitos bareliuose. Paprastas dėmesio poveikis kiekvienoje amžiaus grupėje (šviesiai pilka spalva) parodytas atskirai jaunesniems ir vyresniems žmonėms. Užtemdyti regionai rodo standartinę vidurkio paklaidą. ( b ) Vidutinė alfa amplitudė per 10 s stimuliavimo laiko trukmę nuo elektrodo Pz teigiamai koreliavo su 2, 8 Hz amplitudė, apskaičiuota per fronto-centrinio elektrodo sankaupą (Fz, F3, F4, FC3, FC4, Cz, C3, C4; viršuje). ir neigiamai su neuro skatinamu elgesio moduliavimu (apačia). Intarpai rodo gretas, kuriomis buvo pagrįstos Spearman koreliacijos. Alfa amplitudės laipsniai pažymėti x ašyje. Y ašis rodo 2, 8 Hz amplitudės (viršuje) ir neuro veikiamos elgesio moduliacijos (apačia) gretas.
 Kadangi stebėjome amžiaus skirtumus, susijusius su įtraukimo stiprumu ir alfa amplitudėmis, mes koreliavome neurologinį elgesio moduliavimą abiem nervų rodikliais. Pirma, reikšminga buvo tiesioginė koreliacija tarp alfa amplitudės ir įtraukimo stiprumo ( ρ = 0, 54, P <0, 001 (Spearman rango eiliškumo koreliacija, n = 40); 6b pav.). Įdomu, tačiau neurologinė elgsenos moduliacija taip pat reikšmingai (neigiamai) koreliavo su tonine alfa galia, apskaičiuota per 10 s laiko intervalą ( ρ = 0, 45, P = 0, 002 (Spearmano rango ir tvarkos koreliacija, n = 40)). Tai yra, asmenims, turintiems didesnę alfa amplitudę, pasireiškė silpnesnė elgesio moduliacija įtraukta nervine faze.
 Įsitraukimas ir nervinė moduliacija daro įtaką elgesiui priešingai
 Neįžvelgėme numatyto ryšio tarp įtraukimo stiprumo (2, 8 Hz amplitudės) ir neurologinės elgsenos moduliacijos, kai neatsižvelgėme į alfa amplitudę. Tačiau mes pastebėjome, kad didesnė alfa amplitudė buvo susijusi su sumažėjusia elgsenos modifikuota įtraukta nervine faze laipsniu (6b pav.). Taigi mes apskaičiavome dalinę koreliaciją tarp įtraukimo stiprumo ir neurologinės elgsenos moduliacijos, parodydami alfa amplitudę. Ši koreliacija buvo statistiškai reikšminga ( ρ P = 0, 30, P = 0, 03 (dalinė „Spearman“ rango eiliškumo koreliacija, n = 40); 7 pav.).
 ( a ) Dalinė koreliacija, padalyta iš Pz elektrodo alfa amplitudės tarp 2, 8 Hz amplitudės (vidutiniškai apskaičiuota per fronto-centrinio elektrodo grupę: Fz, F3, F4, FC3, FC4, Cz, C3, C4) ir neurologinės elgsenos moduliacija buvo reikšminga. Sklype parodytas likutis, tai yra neurologinių elgesio moduliacijos stebėjimų nuokrypiai nuo pritaikytos funkcijos, apibūdinančios ryšį tarp alfa amplitudės ir neurologinės elgsenos moduliacijos, nubraižyta atsižvelgiant į liekanas nuo koreliacijos tarp alfa amplitudės ir 2, 8 Hz amplitudės. Geriausiai tinkančios linijos parodomos atskirai jaunesnėms ir vyresnėms grupėms. Jaunesnės grupės eilutėje neįeina kraštutinis duomenų taškas, pažymėtas rodykle. b ) Schema, vaizduojanti statistinę sąveiką tarp nervų įsitvirtinimo, alfa amplitudės ir elgesio moduliacijos. Elgesio moduliaciją reikšmingai numatė nervų įsitvirtinimo stiprumas, tačiau tik tada, kai alfa amplitudė buvo dalinai išmatuota. „Inset“ rodo gretas, kuriomis buvo pagrįsta Spearmano koreliacija. X ašis parodo gretas pagal 2, 8 Hz amplitudės likučius, o y ašis parodo gretas pagal neurologinius elgesio moduliacijos likučius.
 Dabartinis darbas rodo, kad senyvo amžiaus žmonių nervų įsitraukimas į aplinkos ritmą yra silpnesnis nei jaunesnių suaugusiųjų, tuo tarpu jie atlieka sudėtingą spragos nustatymo užduotį. Visų pirma, dėmesys garsams (palyginti su pasyviu klausymu) labiau įsitraukė į jaunesnių suaugusiųjų dėmesį nei vyresnių suaugusiųjų. Tuo pat metu, aktyviai atliekant šią sudėtingą spragų nustatymo užduotį (palyginti su pasyviu klausymu), jaunesniems suaugusiesiems alfa virpesių amplitudė buvo padidinta, bet vyresniems - slopinama.
 Visose grupėse stebėjome papildomus įtrauktų ir alfa juostų nervinių virpesių vaidmenis atlikime. Didesnis įsitraukimas lėmė didesnį elgesio modelio pokyčius neuronine faze, o alfa amplitudė neutralizavo šį ryšį. Taigi asmenims, turintiems didesnę alfa amplitudę, ritminė nervų įsitraukimo įtaka aptikimo elgsenai buvo sumažinta. Taigi šie duomenys rodo, kad priklausomybė nuo ritmo, nukreipiančio dėmesį (per nervų įsitraukimą), palyginti su įtraukiančiais endogeniniais dėmesio mechanizmais (indeksuojamais pagal alfa amplitudę), atspindi dvi skirtingas nervų strategijas tai pačiai sudėtingai užduočiai.
 Pažymime, kad įtraukimo stiprumas ir alfa amplitudė buvo teigiamai koreliuojami tarp dalyvių; asmenys su stipresniu įsitraukimu taip pat turėjo didesnę alfa amplitudę. Ši išvada gali atrodyti nesuderinama su siūlomu dviejų nervų strategijų kompromisu 53 . Tačiau svarbu, kad nors padidėjusi alfa amplitudė nemažina įsitvirtinimo jėgos, ji sumažina įtraukimo poveikį elgesiui. Tai yra, norint nuspėti, kiek klausytojo elgesys priklauso nuo įsisenėjusių nervinių virpesių, reikia žinoti tiek apie įsitraukimo stiprumą, tiek apie tai, kaip efektyviai alfa virpesiai atitiks elgesį nuo įsitraukimo.
 Vyresnio amžiaus suaugusieji parodė silpnesnį įsitraukimą į lėto dažnio moduliuotus garsus atlikdami sunkią spragos nustatymo užduotį, tai rodo, kad iš tikrųjų nervų įsitraukimas į kalbą reikšmingu greičiu blogėja su amžiumi. Mūsų pastebėjimas atitinka ankstesnį darbą, parodantį, kad su amžiumi tiek žievės apvalkalo atsakai į amplitudės moduliuotus dirgiklius 54, tiek klausos smegenų kamieno reakcijos yra mažiau nuosekliai susiję su laikine stimuliacijos struktūra 19, 20, 22 . Priešingai, ankstesnis darbas, tiriantis nervų įsitraukimą į FM, parodė, kad nors jaunesnių ir vyresnių suaugusiųjų reakcija buvo panaši 4 Hz dažniu, vyresnio amžiaus suaugusiųjų įtrauktos nervų reakcijos šiek tiek didesnės (16–32 Hz) 55 viršijo jaunesnių suaugusiųjų reakciją 55 . Be to, tyrimai, naudojant palyginti lėtą, diskretinę klausos stimuliaciją (pavyzdžiui, tonų sekos, kraštutinė amplitudės moduliacijos forma, AM), parodė, kad dėl amžiaus padidėja nervų atsako amplitudė ir fazių fiksavimo tikslumas 22, 48 . Neseniai buvo pranešta apie panašų su amžiumi susijusių nervinių reakcijų į amplitudės moduliuotus dirgiklius padidėjimą 4 Hz moduliacijos dažniu ir 100% moduliacijos gyliu 56 . Be to, neseniai atliktas darbas, kurio metu buvo atkuriami kalbos vokai, atsižvelgiant į smegenų reakcijas, parodė perdėtą žievės žievės vaizdavimą, palyginti su jaunesniais suaugusiaisiais, nepaisant depresijos smegenų kamieno reakcijų 57, 58 .
 Kas gali būti šių akivaizdžių nenuoseklių amžiaus skirtumų šaltinis literatūroje? Įrodyta, kad keli veiksniai, lemiantys amžiaus įtaką nervų įsitraukimui, yra 54, įskaitant foninį triukšmą 54 ir jo turinį 57, taip pat stimulo moduliacijos greitį 23, 47, 56, 59 ir 55 gylį. Ankstesniame nervų įsitraukimo į AM ar FM darbe buvo naudojamos daugiausia pasyvios klausymo paradigmos, o tyrimais su žmonėmis gyvūnai dažnai testuojami anestezijos metu. Pasyvaus FM 55 klausymo metu neradome skirtumo tarp jaunesnių ir vyresnių suaugusiųjų smegenų reakcijų, bet tik tada, kai dėmesys buvo nukreiptas į reikalaujančią klausos užduotį. Taigi, dėmesys yra dar vienas veiksnys, į kurį reikėtų atsižvelgti lyginant klausos žievės atsakus įvairiose amžiaus grupėse ir kuris yra svarbus apibendrinant kasdienes klausymo situacijas.
 Taip pat svarbu išnagrinėti, ar atliktas tyrimas pritaikė neuronų įsitraukimo laiko moduliaciją per amplitudės ar dažnio svyravimus. Įstrigę nervų atsakai į AM ir FM yra atskirti 60, 61 žmonėms ir gyvūnams 62 . Ankstesnis darbas mūsų laboratorijoje taip pat rodo, kad nors žievės adaptacija pakartotiniams garsams mažėja iki 49 metų, žievės dažnio specifinis pritaikymas jaunesniems ir vyresniems suaugusiesiems nesiskiria 48 . Galiausiai, palyginus topografijas, susijusias su įtrauktomis reakcijomis į FM, palyginti su išprovokuotomis reakcijomis į tonų sekos stimuliaciją, galima teigti, kad abu atsako tipai yra kilę iš nereikalingų žievės generatorių. Apibendrinant, šie rezultatai rodo, kad garsiniai žievės atvaizdai, kurių laikinoji struktūra perduodama AM, palyginti su FM, žievės atvaizdų skirtumai ir su amžiumi susiję jų pokyčiai. Mes manome, kad ši disociacija žievės lygmenyje reikštų, kad su amžiumi siejasi skiemeninės ir prosodinės informacijos santykinis naudingumas kalbai suvokti, kuriuos galiausiai gali panaudoti būsimi klausos pagalbos algoritmai.
 Mūsų tonų stimuliavimo blokas atskleidė didesnius N1 ERP komponentus vyresniems nei jaunesniems suaugusiesiems 22, 49 . Taigi silpnesnis ir mažiau lankstus įsitraukimas į FM su amžiumi vyksta kartu su stipresne N1 reakcija į tonus. Tačiau mes taip pat stebėjome mažesnes P2 amplitudes vyresniems suaugusiesiems ir ši P2 amplitudė buvo koreliuojama su 2, 8 Hz amplitudė, išmatuota aktyviai atliekant spragų nustatymo užduotį. Įdomu, tačiau P2 amplitudės nebuvo koreliuojamos su pasyviosios 2, 8 Hz amplitudės, nepaisant to, kad ERPs tonams matuojami pasyvaus klausymo metu. Taigi, remiantis šiais duomenimis, mažai tikėtina, kad silpnesnis vyresnio amžiaus žmonių įsitraukimas, palyginti su jaunesniais suaugusiaisiais, yra susijęs su tuo, kad kartu su amžiumi sumažėja žievės jautrumas.
 Be to, topografinio pasiskirstymo analizė suteikia papildomų įrodymų, kad 2, 8 Hz užfiksuoti neuroniniai generatoriai nėra tapatūs ERP generatoriams, kuriuos sukelia tonai, pateikiami 2, 8 Hz. Šie rezultatai atspindi tebevykstančias diskusijas literatūroje, ar EEG spektrų smailės, reaguojant į moduliaciją, atspindi vykstančių (spontaninių) nervinių virpesių 50, 51 įtraukimą, ar tie patys spektriniai smailės gali atspindėti nekintamų pereinamųjų pereinamųjų verčių sumą. nerviniai atsakai, kuriuos sukelia ritminė stimuliacija, nepriklausomai nuo vykstančio virpesių aktyvumo 52 . Abiejų tipų topografinių pasiskirstymų atsiribojimas patvirtina teiginį, kad spektrinės smailės būtinai atspindės iškeltų atsakymų seką.
 Alfa amplitudės dinamika, atliekant aktyvų atotrūkio nustatymo užduoties atlikimą, skyrėsi, palyginti su pasyviu abiejų amžiaus grupių klausymu. Tačiau šie pokyčiai buvo priešingi jauniems ir vyresniems suaugusiesiems - jaunesnių suaugusiųjų alfa amplitudė atliekant užduotį padidėjo, palyginti su pasyviu klausymu, tuo tarpu vyresnių suaugusiųjų alfa amplitudė buvo žymiai slopinama. Ankstesnis darbas su jaunesniais suaugusiais rodo, kad parieto-pakaušio alfa amplitudės padidėjimas atspindi slopinamuosius procesus „iš viršaus į apačią“, leidžiančius užgniaužti su užduotimi nesusijusią informaciją 36 . Čia mes siūlome, kad padidinta alfa amplitudė atliekant užduotį atspindėtų selektyvų FM perduodamos ritminės informacijos slopinimą, stengiantis išlaikyti našumą laikui bėgant aukštą (pirmiau nurodytą kaip ekrano apsauginį alfa vaidmenį). Šią hipotezę patvirtina neigiama koreliacija tarp alfa amplitudės ir neurologinės elgsenos moduliacijos - kuo didesnė dalyvio alfa amplitudė, tuo silpnesnė ritmo įtaka spragų aptikimo rezultatams.
 Daugybė ankstesnių tyrimų parodė alfa dinamikos skirtumus tarp jaunesnių ir vyresnių klausytojų. Pavyzdžiui, jaunesniems suaugusiesiems pasireiškia padidėjęs priešstimulinis alfa, tikintis poreikio panaikinti nesvarbią informaciją, tuo tarpu vyresnio amžiaus suaugusieji neturi 39, 42 . Nepaisant to, kad vyresnio amžiaus suaugusieji rodo normalų elgesį 42 ir normalius ERP pagrįstus orientacijos į dėmesį rodiklius 39 . Be to, vyresnio amžiaus suaugusieji turi mažesnę alfa moduliaciją, reaguodami į numatomus nurodymus, susijusius su artėjančių stimuliavimo įvykių laiku 41, kartu su mažesniais laikinių nurodymų pranašumais nei jaunesni suaugusieji 41, 63 . Tokie rezultatai leido kelti hipotezę, kad vyresnio amžiaus suaugusieji gali naudoti kitokią strategiją nei jaunesni suaugusieji, norėdami išfiltruoti nesvarbią sensorinę informaciją, kuri nėra pagrįsta alfa virpesiais 42 . Šis pasiūlymas yra ypač įdomus, atsižvelgiant į įrodymus, kad net ir jauniems dalyviams gali būti stebimos skirtingos dėmesio nukreipimo ir palaikymo strategijos - visų pirma, ar individo alfa galia buvo modifikuojama tikintis regimojo objekto, buvo galima nuspėti iš jo poilsio alfa- galios lygis 64 . Nors šiame tyrime neištyrėme amžiaus skirtumų ramybės alfa galios srityje, tačiau įmanoma, kad skirtingos strategijos, kurias naudoja jaunesni ir vyresni klausytojai, galėjo būti iš dalies nuspėjamos, palyginti su ramybės būsenos alfa lygiais. Tačiau nėra akivaizdu, kad amžius būtinai sumažina alfa moduliaciją per se , nes vyresnio amžiaus suaugusiųjų alfa amplitudė yra stipriau moduliuojama nei jaunesnių suaugusiųjų, didinant akustinį skaidymą 43 . Vienas veiksnys, kuris, atrodo, tarpininkauja alfa dinamikos amžiaus skirtumams, yra sunkumas: vyresnio amžiaus suaugusiųjų alfa dinamika ryškiau skiriasi nuo jaunesnių suaugusiųjų, kai užduočių sudėtingumas 41 ir 40 sunkumų.
 Dabartiniame tyrime jaunesnių ir vyresnių suaugusiųjų alfa amplitudės moduliacijos laiko kursai skyrėsi. Tiksliau, atliekant aktyvų užduočių atlikimą (palyginti su pasyviu klausymusi), klausos dirgiklio pradžioje abi grupės parodė padidintą alfa amplitudę. Maždaug 3 s po stimulo vyresnių suaugusiųjų alfa amplitudė buvo žymiai slopinama. Norėtume pasiūlyti, kad, atsižvelgiant į sudėtingą spragų nustatymo užduoties pobūdį, trys sekundės atspindi savotišką lūžio tašką ir kad vyresnio amžiaus suaugusieji negalėjo išlaikyti alfa pagrįstos skydo strategijos, kad nepaisytų stimulų ritmo. Mes hipotezuojame, kad perėjimas prie alfa slopinimo atspindi perėjimą prie kokybiškai skirtingos užduoties atlikimo strategijos, leidžiančios atkreipti dėmesį į ritminį svyravimą (tai yra, pereiti prie ritminio režimo apdorojimo) 15 . Tai gali paaiškinti, kodėl nepaisant to, kad vyresnio amžiaus suaugusieji mažiau įsitraukia į klausos ritmą nei jaunesni suaugusieji, mes nepastebėjome amžiaus skirtumų dėl neurologinės elgsenos moduliacijos. Taigi mes siūlome, kad į stimulą orientuotas ritminis dėmesys (įtraukimas) ir alfa nukreiptas dėmesys iš viršaus į apačią vaidintų papildomus vaidmenis klausos suvokime, atkartodamas anksčiau pasiūlytą skirtumą tarp ritminio ir nepertraukiamo režimo apdorojimo 15 .
 Dabartiniu tyrimu buvo siekiama ištirti hipotezę, kad jutiminis neuronų įsitraukimas, taip pat ir viršaus į apačią nervų moduliacija keičiasi su amžiumi. Mes pagrindėme, kad su amžiumi susiję pokyčiai bet kurioje priemonėje gali prisidėti prie klausymo ir kalbos supratimo sunkumų, ypač sunkumų sprendžiant kokteilių vakarėlio problemą. Tačiau šis tyrimas nenaudoja natūralistinių kalbos stimulų 57, 58 ir nemėgina atkurti kokteilių vakarėlio problemos įtraukdamas atitraukimo garsus. Taigi, viena svarbi ateities kryptis yra išplėsti šį darbą naudojant stimulus ir paradigmas, kurios geriau suderina natūralistinius garsus ir situacijas, kurios sukelia problemų vyresniems suaugusiems (pavyzdžiui, konkuruojanti kalba, foninis triukšmas, laiko suspausta kalba). Naudojant tokias manipuliacijas, siekiant sukurti tokią situaciją, kai vyresni suaugusieji negali laikytis ritminio režimo strategijos, kai nepavyksta iš viršaus į apačią pagrįsta alfa strategija, gali išsiaiškinti indėlį į su amžiumi susijusius kalbos supratimo trūkumus.
 Dabartiniame tyrime aptariamas poveikis yra gana grubus; mes atlikome visų tyrimų apibendrinimą, kad būtų galima pastebėti, kad elgesys skiriasi tarp įtraukimo ir alfa amplitudės. Tačiau kruopščiau ištyrus kiekvienos priemonės skirtingą metodą, būtų galima atskleisti subtilesnius dinaminius poslinkius tarp strategijų ar apdorojimo būdų 53 . Tokiai analizei atlikti prireiktų kitokio elgesio, nei neurologinis elgesio moduliavimas, nes norint apskaičiuoti šią konkrečią priemonę reikia apibendrinti daugelį bandymų.
 Galiausiai, svarbi ateities kryptis yra ištirti klausos praradimo (sunkesnio nei mūsų senesniame pavyzdyje) įtaką nervų įsitraukimui į kalbos ritmą ir įsitraukimo į kalbos supratimą ryšiui. Klausos praradimas keičia smegenų žievėje esančio dažnio turinį, o akustiką pabloginančios manipuliacijos, tokios kaip triukšmo garsas, mažina įsitvirtinimo stiprumą 17, 18 . Be to, pagrindinė klausos praradimo ir pažinimo teorija rodo, kad pažinimo sutrikimai gali atsirasti dėl klausos praradimo 6, 7 ; taigi gali būti, kad jutimų sukelto neuronų įsitraukimo ir viršaus į apačią esančių nervų moduliacijos pusiausvyra dar labiau pasislenka, kai vidutinio sunkumo ar sunkus klausos praradimas 65 .
 Apibendrinant galima pasakyti, kad šis tyrimas rodo, kad vyresnio amžiaus suaugusiųjų nerviniai virpesiai yra mažiau stiprūs ir ne tokie lankstūs nei jaunesnių suaugusiųjų dėl ritminių stimulų, kurių dažnis yra kalbai reikšmingas. Alfa virpesių dinamika taip pat skiriasi tarp jaunesnių ir vyresnių klausytojų - alfa padidėjo jaunesniems klausytojams, bet sumažėjo vyresniems klausytojams atliekant aktyvią užduotį (palyginti su pasyviu klausymusi tų pačių dirgiklių). Šie duomenys patvirtina mintį, kad kai kuriems vyresnio amžiaus suaugusiesiems sunku klausytis ir suprasti kalbą nepalankiomis klausymo sąlygomis atsiranda dėl su amžiumi susijusių jutiminių neuronų įsitraukimo ištikimybės ar lankstumo pokyčių ir gebėjimo slopinti nesvarbius pokyčių derinio. klausos informacija - du procesai, kurių sąveika čia parodyta klausos suvokimui nustatyti.
 Keturiasdešimt asmenų (20 jaunesnių (10 vyrų ir 10 moterų), amžius 18–31 metai, M = 25, 4 metai ± sd = 3, 3 metai; 20 vyresnių (8 vyrai ir 12 moterų), amžius 61–77 metai, M = 67, 3 metai ± sd = 5, 3 metų) dalyvavo eksperimente. Visi dalyviai davė rašytinį informuotą sutikimą ir gavo finansinę kompensaciją. Procedūrą patvirtino Leipcigo universiteto medicinos fakulteto etikos komitetas, vadovaudamasis Helsinkio deklaracija.
 Klausos dirgikliai buvo sukurti naudojant MATLAB programinę įrangą (Mathworks, Inc.) 60 000 Hz atrankos dažniu. Panašiai kaip ir anksčiau naudoti 14 stimulų, dažnio moduliuoti dirgikliai (FM dirgikliai) buvo 10 s siauros juostos triukšmai, moduliuoti 2, 8 Hz greičiu ir 33, 5% gyliu (1a pav.). Centrinis sudėtingo nešiklio signalo dažnis buvo atsitiktinai parinktas iš bandymo į bandymą ir įgavo reikšmes, tolygiai svyruojančias nuo 1000 iki 1400 Hz. Visus dirgiklius sudarė 30 dažnio komponentų, paimtų iš vienodo pasiskirstymo su 500 Hz diapazonu aplink centrinį dažnį. Kiekvieno komponento amplitudė tiesiškai mažėjo didėjant atstumui iki centrinio dažnio, atsižvelgiant į šią funkciją:
 kur i indeksuoja atskirą komponentą, cf i nurodo atskiro komponento dažnį, o f 0 atitinka centrinį dažnį. Visi dirgikliai buvo normalizuoti atsižvelgiant į smailės amplitudę ir pateikti 50 dB jutimo lygyje (SL; klausos slenksčiai buvo nustatyti prieš EEG įrašus kiekvienam dalyviui atskirai, naudojant 1 200 Hz sinuso toną, naudojant ribų metodą, o visi dirgikliai pateikti 50 dB viršija atskirą klausos slenkstį, kad būtų užtikrintas girdimumas). Į kiekvieną 10 s stimulą buvo įterpti du, trys arba keturi slenksčio atstumai (atotrūkio pradžia ir išlyga buvo atliekama naudojant 3 ms kosinuso rampas) nekeičiant stimulo trukmės. Tarpų niekada nebuvo per pirmąjį ar paskutinįjį 1, 5 s po 10 s stimulo ir jie buvo priversti nenukristi arčiau vienas kito, kaip 1, 5 s. Tarpai buvo lygiai taip pat dažni kiekvienoje iš 20 fazių dėžių, vienodai išdėstytų aplink FM ciklą; iš viso buvo pateikta 240 spragų.
 Tonų sekos buvo sudarytos iš 100 ms sinusų tonų, turinčių 5 unikalius dažnius, kurie logaritmiškai kinta maždaug 1 200 Hz (792, 945, 1 200, 1 477 ir 1 819 Hz; centrinis dažnis atitiko vidutinį nešiklį, naudojamą FM dirgikliams). Tonai buvo pateikiami 2, 8 Hz greičiu 1 400 traukiniuose (trunka ∼ 8 minutes), o tonų dažnis skirtingu tonu keitėsi atsitiktinai. Taigi pateikimo dažnis ir dažnių diapazonas buvo kiek įmanoma labiau suderinti tarp FM garsų ir tonų sekų.
 Gryno tono audiogramos buvo matuojamos visiems dalyviams oktavos dažniais, svyruojančiais nuo 250 iki 8000 Hz, kairiajai ir dešinei ausims atskirai (1b pav.). Dalyvių atotrūkio nustatymo slenksčiai buvo įvertinti pagal pritaikytą adaptyvaus sekimo procedūrą taip, kad spragų aptikimo paspaudimų rodikliai būtų apytiksliai 50%. Paruošę EEG, dalyviai išgirdo du FM stimulų blokus, kuriuose yra trumpos spragos. Aktyvaus bloko metu klausytojai reagavo kiekvieną kartą, kai aptiko spragą, paspausdami mygtuką, esantį atsakymo laukelyje (atsakymas buvo laikomas įvykiu, kai jis įvyko per 1, 5 s nuo spragos atsiradimo). Pasyvaus blokavimo metu dalyviams buvo liepta nekreipti dėmesio į klausos dirgiklius, kurie buvo identiški tiems, kurie buvo pateikti aktyvios blokados metu, įskaitant spragų buvimą ir vietą. (Atkreipiame dėmesį, kad aiškus nurodymas dalyviams nekreipti dėmesio į klausos dirgiklius gali nukrypti nuo klasikinio vadinamojo pasyvaus klausymo apibrėžimo. Tačiau daugelis tyrimų, matuojančių neuronų atsakus į dažnio ir amplitudės moduliaciją pasyvaus klausymo metu, leidžia dalyviams žiūrėti tylų filmą, kartais su subtitrai 49, 66, 67, taigi tikėtina, kad šios situacijos taip pat apima aktyvų ignoravimą.) Aktyvių ir pasyvių blokų tvarka buvo atsvari dalyviams. Tarp FM stimulų blokų dalyviai pasyviai klausėsi 8 minučių trukmės tono stimuliacijos. Kiekvienas dalyvis išgirdo 84 FM dirgiklius per kiekvieną aktyvų ir pasyvų bloką (iš viso 168 FM dirgiklius) ir 1400 tonų dirgiklius. Įskaitant pritaikomą spragų aptikimo slenksčių įvertinimą ir EEG paruošimą, visas eksperimentas truko ∼ 3 val.
 Elgesio duomenų kaupimas ir analizė
 Aktyviam FM blokui apskaičiavome keletą priklausomų priemonių, kad patvirtintume, kad mūsų adaptacinio stebėjimo procedūra atitinka jaunesnių ir vyresnių dalyvių grupių rezultatus. Įvykių rodikliai buvo apskaičiuoti kaip spragų, kurias paspaudus mygtuką po ne daugiau kaip 1, 5 s, dalis buvo proporcija. Melagingų aliarmų dažnis buvo apskaičiuotas taip, kaip nurodė Bendixen et al . 68 . Mes taip pat išlaikėme spragos trukmę, kuri buvo naudojama kiekvienam dalyviui apytiksliai 50% aptikimo dažnio. Rezultatų procentas buvo patikrintas tarp jaunesnių ir vyresnių dalyvių, naudojant nepriklausomų mėginių t- testą; klaidingi pavojaus signalų dažniai ir atotrūkio trukmės buvo lyginami tarp grupių, naudojant atskirus neparametrinius rango sumų testus (pagal Shapiro – Wilko testus abiejų priklausomų abiejų amžiaus grupių priklausomybės buvo reikšmingos. Atitikties ir melagingų pavojaus signalų testai buvo dvipusiai, tačiau atotrūkio trukmės testas buvo atliktas remiantis ankstesne literatūra, nurodant, kad vyresnio amžiaus klausytojams atotrūkio nustatymo slenkstis yra didesnis nei jaunesnių klausytojų 46, 47 . FM fazės modifikuoto paspaudimų dažnio laipsnis (vadinamas „dirgikliais grindžiamu elgesio moduliavimu“) buvo apskaičiuotas kaip maksimalus atėmus mažiausią paspaudimų dažnį per 20 FM fazių dėžių, po to, kai duomenys buvo išlyginti penkių šiukšliadėžių nesveriamame branduolyje. . Svarbu išlyginti šiuos duomenis, nes asmuo gali turėti labai didelę didžiausią ir mažiausią vertę vien dėl triukšmingų duomenų; tačiau mus domino sisteminiai stimulo fazės ir paspaudimų dažnio santykiai. Lyginimas užtraukia baudą ekstremalioms vertybėms, nesusijusioms su kaimyniniais duomenų taškais, labiau nei toms, kurios tęsia tendenciją iš savo kaimynų. Mes išbandėme, ar stimulo sąlygotas elgesio moduliavimas reikšmingai skyrėsi tarp jaunesnių ir vyresnių suaugusiųjų, naudojant nepriklausomų mėginių t- testą.
 EEG duomenų kaupimas ir analizė
 EEG buvo užfiksuotas iš 26 „Ag-AgCl“ galvos odos elektrodų, pritvirtintų ant pasirinktinio dangtelio („Electro-Cap International“) pagal modifikuotą 10–20 sistemą, ir papildomai iš kairiojo ir dešiniojo mastoidų. Signalai buvo nuolat registruojami, praleidžiant DC iki 135 Hz dažnių juostą, ir suskaitmeninami 500 Hz atrankos dažniu („TMS international“, Enschede, Nyderlandai). Internetinė nuoroda buvo nosis, o žemės elektrodas buvo pastatytas prie krūtinkaulio. Elektrodų varža buvo mažesnė kaip 5 kΩ. Visi EEG duomenys buvo analizuojami neprisijungus, naudojant pasirinktinius „Matlab“ scenarijus ir „Fieldtrip“ programinę įrangą 69 .
 Duomenys buvo iš anksto apdoroti dviem vamzdynais. Vienas vamzdynas buvo nukreiptas į pilnų stimulų epochų (FM dirgiklių) dažnio srities analizę ir į tonus sukeltų reakcijų (tonų sekos dirgiklius) analizę, o antrasis vamzdynas buvo nukreiptas į priešstimulinio nervinio etapo analizę per trumpas epochas. atsiradus spragai (tik FM dirgikliams).
 Pirmasis vamzdynas apėmė aukšto dažnio nepertraukiamų neapdorotų duomenų iš kiekvieno bloko filtravimą (aktyvus FM, pasyvus FM, pasyvių tonų seka; 0, 6 Hz, 1 395 taškai, Hann langas). Duomenys buvo suskirstyti į atskiras bandymų epochas, kurių FM blokai svyravo nuo –1, 5 iki 11, 5 s, atsižvelgiant į FM stimulą, o tonų sekos blokas, intervale nuo –1, 6 iki 1, 9 s, atsižvelgiant į kiekvieną tono pradžią. Atskiri tyrimai buvo žemo dažnio filtruoti esant 80 Hz dažniui (51 taškas, Hanno langas) ir vėl nurodyti kaip vidutiniai mastoidai. Tada visų trijų blokų duomenys buvo sujungti nepriklausomai komponentų analizei (ICA) atlikti. Mirksėjimai, raumenų veikla, širdies elektrinė veikla ir triukšmingi elektrodai iš signalo buvo pašalinti naudojant „Fieldtrip“ įdiegtą „runica“ metodą 70, kuris vykdo ICA skaidymą, naudodamas logistinio infomakso algoritmą 71 su pagrindiniu komponento matmenų sumažinimu. Individualūs tyrimai vėliau buvo pašalinti, jei amplitudės diapazonas viršijo 120 μV; iš 1568 apibrėžtų bandymų (84 kiekvienam FM blokui ir 1 400 tonų sekos blokui) vidutinis atmestų bandymų skaičius buvo 5 (± 10 pusiau tarpkvartilinis diapazonas) ir nesiskyrė tarp amžiaus grupių ( p ≈1). .
 Antrasis dujotiekis, nukreiptas į priešstimulinės 2, 8 Hz fazės analizę, kritiškai praleido aukšto dažnio filtravimą ir tokiu būdu pirmiausia epozavo nenutrūkstamus pirminius duomenis iš aktyviųjų ir pasyviųjų FM blokų (nuo –1, 5 iki 15, 5 s), o po to žemai - praeinantis filtras (51 taškas, Hann langas), pakartotinis žymėjimas ir tų pačių komponentų, kaip ir anksčiau aprašytas dujotiekis, pašalinimas naudojant ICA. (Mes jau anksčiau įrodėme, kad čia įgyvendinta ICA rutina neviršija neuroninės fazės 72 įvertinimų .) Vėliau mes atmetėme tą patį bandymų rinkinį, kuris buvo atpažintas iš anksčiau aprašyto vamzdyno artefakto atmetimo tvarkos. Po artefakto atmetimo buvo apibrėžtos trumpesnės epochos, kurių intervalas buvo nuo –1, 95 s iki +1, 95 s, atsižvelgiant į kiekvieno atotrūkio pradžią. Tolesnė priešstimulinės fazės poveikio analizė aprašyta žemiau.
 For frequency-domain analysis of 2.8 Hz, we considered only the time window ranging from 1 to 9 s relative to stimulus onset in order to avoid contamination by onset- and offset-evoked responses. In order to compensate for the relatively small number of trials in each of the FM blocks, we employed a data resampling procedure that involved randomly selecting 1, 000 5.375-s long data segments (corresponding 15 cycles of the 2.8 Hz FM) starting at random time points from the 84 trials in each condition. The 1, 000 data segments were then shifted in the time domain, so that the 2.8 Hz FM-stimulus phase would have been aligned across segments. Segments were averaged in the time domain before transformation to the frequency domain (thus, we were examining so-called 'evoked' spectral amplitude). Time-domain data were multiplied with a Hann window and then submitted to a FFT. Subsequently, frequency-domain data were averaged over a fronto-central electrode cluster comprising electrodes Fz, F3, F4, FC3, FC4, Cz, C3 and C4.
 For frequency-domain analysis of the alpha-band, we submitted the full epoch ranging between −1.5 and 11.5 s to a wavelet convolution (wavelet width=3 standard deviations of the implicit Gaussian kernel) that yielded complex output in frequency bins ranging between 8 and 12 Hz (in 0.5 Hz steps) and with 20 ms temporal resolution. Complex output at electrode Pz 43, 73 was converted to an amplitude time series by taking the modulus and then averaging over frequency bands and trials. Alpha amplitude in the 1–10 s range was baseline corrected by subtracting and then dividing by alpha amplitude averaged over the −1 to −0.2 s time window. Note that trial resampling was not used here because we wanted to leave the alpha time courses intact. At each time point, a 2 (Age) × 2 (Attention) mixed-measures ANOVA was calculated. P values were corrected for multiple comparisons across time points separately for each main effect and the interaction using a false-discovery rate (FDR) correction 74, 75 . Where the interaction reached significance, we tested for significance of attention effects separately for each age group using paired-samples t -tests at each time point, corrected across time points for multiple comparisons.
 To examine the degree to which gap-detection performance was modulated by entrained pre-gap neural phase, we defined 3.9 s target epochs centred on the onset of each gap. First, the single-trial time-domain signal was detrended (using linear regression), then gap-evoked responses were removed from the post-gap-onset time window by multiplication with half of a Hann window that ranged between 0 and 50 ms post-gap-onset (and was zero thereafter). This was done in order to eliminate the possibility that evoked responses (or response differences between hit and miss trials) could be smeared back into the pre-stimulus period by the wavelet convolution and thereby causing spurious pre-gap phase effects 72, 76 . Next, the time-domain data were submitted to a wavelet convolution (wavelet width=3 standard deviations of the implicit Gaussian kernel) that yielded complex output in a single frequency bin centred on 2.8 Hz with 2-ms temporal resolution (that is, 500 Hz sampling frequency). Complex output was then converted to phase-angle time series. Single-trial phases averaged over fronto-central electrodes and in the time window ranging between −0.024 and 0 s were sorted into 14 overlapping bins ranging between − π and + π (bin width= π /2, mean number of trials per bin=60). Hit rate was calculated for each bin. The degree to which hit rates were modulated by neural phase (neuro-driven behavioural modulation) was quantified as the maximum minus the minimum hit rate. We tested whether neuro-driven behavioural modulation differed significantly between younger versus older listeners using a rank-sum test.
 To bring the neural measures together with behaviour, we conducted several correlations. As outlined above, we predicted that stronger entrainment to FM sounds would lead to stronger modulation of hit rate by neural phase (that is, stronger neuro-driven behavioural modulation). For this reason, we correlated 2.8 Hz amplitude for the active condition from the FFT with neuro-driven behavioural modulation (that is, modulation of behaviour by 2.8 Hz neural phase). We also anticipated an effect of alpha amplitude (as an index of top-down attention) on behaviour. Thus, we correlated tonic alpha amplitude (averaged over time) from the active condition with neuro-driven behavioural modulation. Since these correlations were hypothesis-driven, significance was evaluated based on one-tailed P values. Across the board, we used nonparametric Spearman rank-order correlations due to the presence of an outlier in the younger group (more than 4 sd greater than the mean on 2.8-Hz amplitude). To preview, we found a significant relation between alpha amplitude and neuro-driven behavioural modulation, but did not see the predicted entrainment-behaviour relationship. For that reason, we examined the inter-relations between entrainment, alpha, and behavioural modulation by correlating 2.8 Hz amplitude with neuro-driven behavioural modulation, partialing out alpha amplitude.
 For analysis of ERPs, time-domain data from a fronto-central electrode cluster (Fz, F3, F4, FC3, FC4, Cz, C3, C4) were low-pass filtered at 20 Hz (6th-order Butterworth) and averaged. ERPs were not baseline corrected since they were high-pass filtered to remove slow drifts (however, all results were consistent with those reported in the Results section when a baseline ranging from −0.05 to 0 s before tone onset was subtracted from the ERPs). High-pass filtering instead of baseline correction is particularly well suited for fast presentation designs as employed in the present study 77, 78 . Individual component amplitudes for the P1, N1 and P2 components were determined based on per-participant estimates of the latency of each component (individual latencies were constrained to fall within 30, 40 and 250 ms of the grand average peaks for the P1, N1 and P2, respectively). Latency estimates were confirmed by visual inspection and component amplitudes were then averaged within ±10 ms of the individually determined peak. Components amplitudes were tested for age differences using independent-samples t -tests. Amplitudes in the P1, N1 and P2 components were also correlated with 2.8 Hz amplitude (both active and passive, also using nonparametric Spearman rank-order correlations; significance was evaluated based on two-tailed P -values for correlations with ERP amplitude, as we did not have specific hypotheses about relationships between entrainment and ERPs). P values were FDR-corrected across components, separately for correlations with active and passive entrainment.
 We also conducted an analysis of the topographies of entrained neural responses as well as the topographies of individual ERP components. The rationale here was that neural responses generated by adjacent but not identical neural populations in auditory cortex should yield separable scalp topographies 79 . Thus, by comparing the topographies of ERP components to entrained neural responses, we were able to examine whether entrained responses share generators with obligatory sensory ERP components, and furthermore whether entrained neural responses might be explained as a superposition of evoked responses 52 . For active and passive entrained responses separately, and for the P1, N1 and P2 ERP components, we used a least-squares procedure to fit a two-dimensional Gaussian function with five free parameters to each topography: A (amplitude), x m (mean in left-right direction), x sd (standard deviation in left-right direction), y m (mean in anterior-posterior direction) and y sd (standard deviation in anterior-posterior direction. Statistical analyses were conducted on both parameters describing topographies in the anterior-posterior plane (that is, y m and y sd ). We first tested for differences between younger versus older participants for each type of neural response using separate nonparametric rank-sum tests (FDR-corrected across neural response types), and for active versus passive listening for entrained responses using a Wilcoxon sign-rank test. Then, we tested whether the entrainment topography (averaged over active and passive listening conditions) differed from the topography for each ERP-component (P1, N1, P2) for parameters y m and y sd estimated from the Gaussian fit. P values were FDR corrected separately for each parameter.
 Efekto dydis
 Effect sizes for dependent and independent pairwise tests are reported as r equivalent (ref. 80) (throughout, r ), which is equivalent to a Pearson product-moment correlation for two continuous variables. For nonparametric correlations, we report Spearman's rho, ρ , as the corresponding effect size measure. For ANOVAs, we report partial eta-squared, η p 2 .
 Schneider, BA, Daneman, M. & Murphy, DR Speech comprehension difficulties in older adults: cognitive slowing or age-related changes in hearing? Psychol. Aging 20, 261–271 (2005).
 Peelle, JE, Troiani, V., Wingfield, A. & Grossman, M. Neural processing during older adults' comprehension of spoken sentences: Age differences in resource allocation and connectivity. Cereb. Cortex 20, 773–782 (2009).
 Tun, PA & Wingfield, A. One voice too many: Adult age differences in language processing with different types of distracting sounds. J. Gerontol. 54B, P317–P327 (1999).
 Wong, PCM et al. Aging and cortical mechanisms of speech perception in noise. Neuropsychologia 47, 693–703 (2009).
 Helfer, KS & Freyman, RL Aging and speech-on-speech masking. Ear Hear. 29, 87–98 (2008).
 Wayne, RV & Johnsrude, IS A review of causal mechanisms underlying the link between age-related hearing loss and cognitive decline. Ageing Res. Rev. 23, 154–166 (2015).
 Pichora-Fuller, MK & Singh, G. Effects of age on auditory and cognitive processing: implications for hearing aid fitting and audiologic rehabilitation. Trends Amplif. 10, 29–59 (2006).
 Cherry, EC Some experiments on the recognition of speech, with one and two ears. J. Acoust. Soc. Esu. 25, 975–979 (1953).
 McDermott, JH The cocktail party problem. Curr. Biol. 19, R1024–R1027 (2009).
 Kerlin, JR, Shahin, AJ & Miller, LM Attentional gain control of ongoing cortical speech representations in a 'cocktail party'. J. Neurosci. 30, 620–628 (2010).
 Golumbic, EMZ et al. Mechanisms underlying selective neuronal tracking of attended speech at a 'cocktail party'. Neuron 77, 980–991 (2013).
 Horton, C., D'Zmura, M. & Srinivasan, R. Suppression of competing speech through entrainment of cortical oscillations. J. Neurophysiol. 109, 3082–3093 (2013).
 Ding, N. & Simon, JZ Emergence of neural encoding of auditory objects while listening to competing speakers. Proc. Natl Acad. Mokslas. USA 109, 11854–11859 (2012).
 Henry, MJ & Obleser, J. Frequency modulation entrains slow neural oscillations and optimizes human listening behavior. Proc. Natl Acad. Mokslas. USA 109, 20095–20100 (2012).
 Schroeder, CE & Lakatos, P. Low-frequency neuronal oscillations as instruments of sensory selection. Trends Neurosci. 32, 9–18 (2009).
 Schroeder, CE, Wilson, DA, Randman, T., Scharfman, H. & Lakatos, P. Dynamics of active sensing and perceptual selection. Curr. Nuomonės. Neurobiol. 20, 172–176 (2010).
 Peelle, JE, Gross, J. & Davis, MH Phase-locked responses to speech in human auditory cortex are enhanced during comprehension. Cereb. Cortex 23, 1378–1387 (2013).
 Gross, J. et al. Speech rhythms and multiplexed oscillatory sensory coding in the human brain. „PLoS Biol“. 11, 1–14 (2013).
 Clinard, CG & Tremblay, KL Aging degrades the neural encoding simple and complex sounds in the human brainstem. J. Am. Acad. Audiol. 24, 590–599 (2013).
 Parthasarathy, A., Datta, J., Torres, JAL, Hopkins, C. & Bartlett, EL Age-related changes in the relationship between auditory brainstem responses and envelope-following responses. J. Assoc. Res. Otolaryngol. 15, 649–661 (2014).
 Bidelman, GM, Villafuerte, JW, Moreno, S. & Alain, C. Age-related changes in the subcortical-cortical encoding and categorical perception of speech. Neurobiol. Aging 35, 2526–2540 (2014).
 Herrmann, B., Parthasarathy, A. & Bartlett, EL Ageing affects dual encoding of periodicity and envelope shape in rate inferior colliculus. Euras. J. Neurosci. 45, 299–311 (2017).
 McAuley, JD, Jones, MR, Holub, S., Johnston, HM & Miller, NS The time of our lives: Life span development of timing and event tracking. J. Exp. Psychol. Gen. 135, 348–367 (2006).
 Haegens, S., Händel, BF & Jensen, O. Top-down controlled alpha band activity in somatosensory areas determines behavioral performance in a discrimination task. J. Neurosci. 31, 5197–5204 (2011).
 Händel, BF, Haarmeier, T. & Jensen, O. Alpha oscillations correlate with the successful inhibition of unattended stimuli. J. Cogn. Neurosci. 23, 2492–2502 (2011).
 Sauseng, P. et al. A shift of visual spatial attention is selectively associated with human EEG alpha activity. Euras. J. Neurosci. 22, 2817–2926 (2005).
 Thut, G., Nietzel, A., Brandt, SA & Pascual-Leone, A. Alpha-band electroencephalographic activity over occipital cortex indexes visuopspatial attention bias and predicts visual target detection. J. Neurosci. 26, 9494–9502 (2006).
 Rihs, TA, Michel, CM & Thut, G. Mechanisms of selective inhibition in visual spatial attention are indexed by alpha-band EEG synchronization. Euras. J. Neurosci. 25, 603–610 (2007).
 Rohenkohl, G. & Nobre, AC Alpha oscillations related to anticipatory attention follow temporal expectations. J. Neurosci. 31, 14076–14084 (2011).
 Foxe, JJ, Simpson, GV & Ahlfors, SP Parieto-occipital ∼ 10 Hz activity reflects anticipatory state of visual attention mechanisms. Neuroreport 9, 3929–3933 (1998).
 Mo, J., Schroeder, CE & Ding, M. Attentional modulation of alpha oscillation in macaque inferotemporal cortex. J. Neurosci. 31, 878–882 (2011).
 Adrian, ED Brain rhythms. Nature 153, 360–362 (1944).
 Jensen, O. & Mazaheri, A. Shaping functional architecture by oscillatory alpha activity: Gating by inhibition. Priekyje. Hum. Neurosci 4, 186 (2010).
 Chiang, AKI, Rennie, CJ, Robinson, PA, van Albada, SJ & Kerr, CC Age trends and sex differences of alpha rhythms including split alpha peaks. Klin. Neurophysiol. 122, 1505–1517 (2011).
 Gaal, ZA, Boha, R., Stam, CJ & Molnar, M. Age-dependent features of EEG-reactivity-spectral, complexity, and network characteristics. Neurosci. Lett. 479, 79–84 (2010).
 Hong, X., Sun, J., Bengson, JJ, Mangun, GR & Tong, S. Normal aging selectively diminshes alpha lateralization in visual spatial attention. Neuroimage 106, 353–363 (2015).
 Sander, MC, Werkle-Bergner, M. & Lindenberger, U. Amplitude modulations and inter-trial phase stability of alpha-oscillations differentially reflect working memory constraints across the lifespan. Neuroimage 59, 646–654 (2012).
 Zanto, TP et al. Age-related changes in orienting attention in time. J. Neurosci. 31, 12461–12470 (2011).
 Vaden, RJ, Hutcheson, NL, McCollum, LA, Kentros, J. & Visscher, KM Older adults, unlike younger adults, do not modulate alpha power to suppress irrelevant information. Neuroimage 63, 1127–1133 (2012).
 Petersen, EB, Wöstmann, M., Obleser, J., Stenfelt, S. & Lunner, T. Hearing loss impacts neural alpha oscillations under adverse listening conditions. Priekyje. Psychol. 6, 177 (2015).
 Munhall, KG, Jones, JA, Callan, DE, Kuratate, T. & Vatikiotis-Bateson, E. Visual prosody and speech intelligibility: head movement improves auditory speech perception. Psychol. Mokslas. 15, 133–137 (2004).
 Strouse, A., Ashmead, DH, Ohde, RN & Grantham, DW Temporal processing in the aging auditory system. J. Acoust. Soc. Esu. 104, 2385–2399 (1998).
 Purcell, DW, John, SM, Schneider, BA & Picton, TW Human temporal auditory acuity as assessed by envelope following responses. J. Acoust. Soc. Esu. 116, 3581–3593 (2004).
 Herrmann, B., Henry, MJ, Scharinger, M. & Obleser, J. Auditory filter width affects response magnitude but not frequency specificity in auditory cortex. Heart Res. 304, 128–136 (2013).
 Herrmann, B., Henry, MJ, Johnsrude, IS & Obleser, J. Altered temporal dynamics of neural adaptation in the aging human auditory cortex. Neurobiol. Aging 45, 10–22 (2016).
 Thut, G., Schyns, P. & Gross, J. Entrainment of perceptually relevant brain oscillations by non-invasive rhythmic stimulation of the human brain. Priekyje. Psychol. 2, 170 (2011).
 Parthasarathy, A., Cunningham, PA & Bartlett, EL Age-related differences in auditory processing as assessed by amplitude-modulation following responses in quiet and noise. Priekyje. Aging Neurosci. 2, 1–10 (2010).
 Boettcher, FA, Madhotra, D., Poth, EA & Mills, JH The frequency-modulation following response young and aged human subjects. Hear. Res. 165, 10–18 (2002).
 Goossens, T., Vercammen, C., Wouters, J. & van Wieringen, A. Aging affects neural synchronization to speech-related acoustic modulations. Priekyje. Aging Neurosci. 8, 133 (2016).
 Presacco, A., Simon, JZ & Anderson, S. Effect of informational content of noise on speech representation in the aging midbrain and cortex. J. Neurophysiol. 116, 2356–2367 (2016).
 Presacco, A., Simon, JZ & Anderson, S. Evidence of degraded representation of speech in noise, in the aging midbrain and cortex. J. Neurophysiol. 116, 2346–2355 (2016).
 Schatteman, TA, Hughes, LF & Caspary, DM Aged-related loss of temporal processing: altered responses to amplitude modulated tones in rate dorsal cochlear nucleus. Neuroscience 154, 329–337 (2008).
 Henry, MJ & Obleser, J. Dissociable neural response signatures for slow amplitude and frequency modulation in human auditory cortex. PLoS ONE 8, e78758 (2013).
 Picton, TW, Skinner, CR, Champagne, C., Kellett, AJC & Maiste, AC Potentials evoked by the sinusiodal modulation of the amplitude or frequency of a tone. J. Acoust. Soc. Esu. 82, 165–178 (1987).
 Hoyer, WJ & Familant, ME Adult age differences in the rate of processing expectancy information. Cogn. Dev. 2, 59–70 (1987).
 Rihs, TA, Michel, CM & Thut, G. A bias for posterior α-band power suppression versus enhancement during shifting versus maintenance of spatial attention. Neuroimage 44, 190–199 (2009).
 Petersen, EB, Wöstmann, M., Obleser, J. & Lunner, T. Neural tracking of attended versus ignored speech is differentially affected by hearing loss. J. Neurophysiol. 117, 18–27 (2017).
 Herrmann, B., Henry, MJ & Obleser, J. Frequency-specific adaptation in human auditory cortex depends on the spectral variance in the acoustic stimulation. J. Neurophysiol. 109, 2086–2096 (2013).
 Bendixen, A. & Anderson, SK Measuring target detection performance in paradigms with high event rates. Klin. Neurophysiol. 124, 928–940 (2013).
 Oostenveld, R., Fries, P., Maris, E. & Schoffelen, J.-M. FieldTrip: Open source software for advanced analysis of MEG, EEG, and invasive electrophysiological data. Kompiuteris. Intell. Neurosci. 2011, 1–9 (2011).
 Makeig, S., Bell, AJ, Jung, T.-P. & Sejnowski, TJ in Advances in Neural Information Processing Systems Vol. 8, eds Touretzky D., Mozer M., Hasselmo M. MIT Press (1996).
 Bell, AJ & Sejnowski, TJ An information maximization approach to blind separation and blind deconvolution. Neural Comput. 7, 1129–1159 (1995).
 Henry, MJ, Herrmann, B. & Obleser, J. Entrained neural oscillations in multiple frequency bands comodulate behavior. Proc. Natl Acad. Mokslas. USA 111, 14935–14940 (2014).
 Mathewson, KE, Gratton, G., Fabiani, M., Beck, DM & Ro, T. To see or not to see: Prestimulus alpha phase predicts visual awareness. J. Neurosci. 29, 2725–2732 (2009).
 Maess, B., Jacobsen, T., Schröger, E. & Friederici, AD Localizing pre-attentive auditory memory-based comparison: magnetic mismatch negativity to pitch change. Neuroimage 37, 561–571 (2007).
 Scherg, M., Vaisar, J. & Picton, TW A source analysis of the late human auditory evoked potential. J. Cogn. Neurosci. 1, 336–355 (1989).
 Rosenthal, R. & Rubin, DB r(equivalent): a simple effect size indicator. Psychol. Methods 8, 492–496 (2003).
 The work was supported by a Max Planck Research Group grant from the Max Planck Society (to JO).
 Užfiksuotas sudėtingas Grenlandijos ištekančio ledyno srautas
 Ilgalaikis tręšimas azotu sumažino neorganinių fosfatus tirpdančių bakterijų gausą šarminiame dirvožemyje
 P-fimbrijos esant anti-PapA antikūnams: nauja įžvalga apie antikūnų veikimą prieš patogenus
 Nobelio premijos laureatų šokolado įpročiai
 Ar naudojame savo švietimo išteklius kuo geriau?
 Paauglių ir jaunų suaugusiųjų išgyvenimas nuo vėžio Anglijoje, 1979–2003 m
 Atsirandantis į insuliną panašių augimo faktoriaus receptorių inhibitorių vaidmuo onkologijoje: ankstyvųjų klinikinių tyrimų rezultatai ir ateities kryptys


type: other

text:
Θέσεις Δημοσίου – ΟΑΕΔ | Αγγελιοφόρος Μικρές Αγγελίες
 Διαγράφονται από το μητρώο εγγεγραμμένων ανέργων του ΟΑΕΔ όσοι αρνηθούν τη θέση στο πρόγραμμα κοινωφελούς εργασίας
 27.948 θέσεις κοινωφελούς εργασίας: ΟΡΙΣΤΙΚΑ ΑΠΟΤΕΛΕΣΜΑΤΑ
 Eνίσχυση οικογενειών ακριτικών περιοχών- Ποιοι δικαιούνται επίδομα
 6 θέσεις εργασίας για τη Δ/νση Δασών Γρεβενών
 Προσλήψεις 1.050 επιστατών στα σχολεία μέσω κοινωφελούς εργασίας
 15 θέσεις εργασίας για Γυμναστές στο δήμο Λαγκαδά (προθεσμία 23/12)
 ΚΑΝΤΕ ΤΩΡΑ την αίτηση για τις 1.300 επιταγές κατάρτισης στο χώρο της Υγείας (προθεσμία 20/12)
 Θέσεις ΟΑΕΔ – ΚΠΑ
 ΕΡΓΑΣΙΑΚΑ » Θέσεις Δημοσίου – ΟΑΕΔ ΕΡΓΑΣΙΑΚΑ
 13/03/2012 0 comments » Θέσεις Δημοσίου – ΟΑΕΔ
 Θέσεις Δημοσίου και ΟΑΕΔ
 Ανταποκρινόμενοι στις ανάγκες και στις προτροπές των αναγνωστών μας έχουμε προσθέσει καθημερινά, στις σελίδες των αγγελιών 3-4 σελίδες που περιέχουν:
 Θέσεις Δημοσίου (Θέσεις με σύμβαση μίσθωσης έργου, με σύμβαση ορισμένου χρόνου (ΣΟΧ), με σύμβαση κοινωφελούς έργου (ΚΟΧ)
 Αγγελίες από τα Κέντρα Προώθησης Απασχόλησης του ΟΑΕΔ για τον Νομό Θεσσαλονίκης
 Προσπαθούμε να έχουμε πάντα καθημερινά όποιες νέες προκηρύξεις αναρτώνται στο et.diavgeia.com. Με τον Αγγελιοφόρο έχετε την μοναδική ευκαιρία να βλέπετε κάθε ημέρα τις πιο πρόσφατες προκηρύξεις και ταυτόχρονα όλες όσες είναι ακόμα εμπρόθεσμες.
 Μια άλλη σημαντική προσφορά μας, είναι η δημοσίευση των πιο νέων ανακοινώσεων θέσεων εργασίας από τα ΚΠΑ του Νομού μας, έτσι ώστε οι αναγνώστες μας να έχουν πάντα το προνόμιο να βλέπουν πρώτοι τις νέες αγγελίες από τον ΟΑΕΔ.
 Κάνουμε μια μεγάλη προσπάθεια να στηρίξουμε τους ανέργους του Νομού μας δίνοντας τον καλύτερο εαυτό μας έτσι ώστε να είμαστε πάντα στην αξιόπιστοι και πάνω από όλα χρήσιμοι.
 Γίνετε φίλοι μας στο Facebook για να σας ενημερώνουμε για όλες τις ευκαιρίες και προσφορές των Μικρών Αγγελιών και Κοινωνικών: Οι Μικρές Αγγελίες του Αγγελιοφόρου
 Μοιρασέ το!
 News Προσλήψεις σε εφορίες, υγεία, δικαιοσύνη προανήγγειλε ο Κυριάκος Μητσοτάκης
 Την εκτίμηση ότι η χώρα αρχίζει να αποκτά τα πρώτα ψήγματα μιας σωστής κεντρικής διαχείρισης ανθρώπινου δυναμικού διατύπωσε ο υπουργός Διοικητικής Μεταρρύθμισης στη Βουλή. Τουλάχιστον 4.000 δημοτικοί υπάλληλοι θα μετακινηθούν
 Στο νομοσχέδιο του υπουργείου Οικονομικών συμπεριλήφθηκε, τελικά, η νομοθετική ρύθμιση για την εθελοντική, διαδημοτική κινητικότητα. Ανοιχτά την Κυριακή τα καταστήματα σε Θεσσαλονίκη και Αθήνα
 Σε ισχύ το εορταστικό ωράριο στα καταστήματα της Αττικής, κατόπιν συνεννόησης με τους εμπορικούς συλλόγους. Την Κυριακή, 15 Δεκεμβρίου τίθεται σε ισχύ το εορταστικό ωράριο των καταστημάτων στη Θεσσαλονίκη. Ξεκινούν έλεγχοι χωρίς εισαγγελική εντολή σε σπίτια φορολογουμένων
 Επιτόπιους φορο-ελέγχους στις κατοικίες των φορολογουμένων χωρίς εισαγγελική εντολή θα μπορεί να διενεργεί εφεξής η Γενική Γραμματεία Δημοσίων Εσόδων Βιβλιάριο υγείας παρέχεται σε πρώην ασφαλισμένους του ΟΑΕΕ που κινδυνεύει η ζωή τους
 Ιατροφαρμακευτική περίθαλψη θα έχουν πρώην και νυν ασφαλισμένοι του ΟΑΕΕ, οι οποίοι αντιμετωπίζουν σοβαρά προβλήματα υγείας και υπάρχει κίνδυνος για τη ζωή τους ή είναι έγκυες γυναίκες, όπως προανήγγειλε ο υφυπουργός Εργασίας, Β. Κεγκέρογλου. Agelioforos.gr Συνελήφθη ο πρώην γραμματέας Εξοπλισμών, Αντ.ΚάνταςΟ Δ.Νανόπουλος αντιπρόεδρος της Ακαδημίας ΑθηνώνΑνοίγει ο δρόμος για να σωθεί το ιστορικό σταυροδρόμι της Θεσσαλονίκης λένε οι αρχαιολόγοιΒενιζέλος: Σε δημοψήφισμα οποιαδήποτε λύση στο ΚυπριακόΕΛΣΤΑΤ: Ενας στους πέντε Ελληνες στερείται βασικών αγαθώνΘ. Πελεγρίνης: «Όλοι πρέπει να δείξουμε πνεύμα συνεννόησης»Συνάντηση Τσαυτάρη με τον πρώτο Βορειοελλαδίτη εγκεκριμένο έμποροΑναστάτωση στο ΠΑΣΟΚ με φόντο την υπόθεση της ΚεντροαριστεράςΑνοιχτά την Κυριακή τα καταστήματα σε Θεσσαλονίκη και ΑθήναΞεκινούν έλεγχοι χωρίς εισαγγελική εντολή σε σπίτια φορολογουμένων Translate Select LanguageAfrikaansAlbanianArabicArmenianAzerbaijaniBelarusianBulgarianChinese (Simplified)Chinese (Traditional)CroatianEnglishFrenchGeorgianGermanGreekHebrewHindiIndonesianItalianJapaneseKoreanPersianPortugueseRomanianRussianSerbianSpanishTurkishUkrainianUrdu
 Copyright © 2013 Αγγελιοφόρος Μικρές Αγγελίες All Rights Reserved. Created by Top Floor


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 15.8.2008
 NL
 Publicatieblad van de Europese Unie
 C 209/32
 Beroep ingesteld op 17 juni 2008 — Commissie van de Europese Gemeenschappen/Helleense Republiek
 (Zaak C-259/08)
 (2008/C 209/48)
 Procestaal: Grieks
 Partijen
 Verzoekende partij: Commissie van de Europese Gemeenschappen (vertegenwoordigers: M. Patakia en D. Recchia)
 Verwerende partij: Helleense Republiek
 Conclusies
 —
 vast te stellen dat de Helleense Republiek, door niet alle noodzakelijke maatregelen te treffen om de verplichtingen die voortvloeien uit de artikelen 3, leden 1 en 2, 4, lid 1, 5 en 8, lid 1, van richtlijn 79/409/EEG (1) inzake het behoud van de vogelstand, volledig en correct om te zetten, de krachtens deze bepalingen op haar rustende verplichtingen niet is nagekomen;
 —
 de Helleense Republiek te verwijzen in de kosten.
 Middelen en voornaamste argumenten
 1.
 De Commissie heeft de verenigbaarheid onderzocht van de maatregelen die de Helleense Republiek heeft getroffen om richtlijn 79/409/EEG om te zetten. Dat onderzoek heeft aangetoond dat sommige bepalingen van de richtlijn niet volledig en/of niet correct zijn omgezet.
 2.
 Meer bepaald is de Commissie van mening dat de Helleense Republiek het bepaalde in artikel 3, lid 1, van richtlijn 79/409/EEG niet heeft omgezet, omdat zij niet alle nodige maatregelen heeft getroffen om een voldoende gevarieerdheid van leefgebieden en een voldoende omvang ervan te beschermen, in stand te houden of te herstellen voor alle in artikel 1 bedoelde vogelsoorten.
 3.
 Verder is de Commissie van mening dat artikel 3, lid 2, van richtlijn 79/409/EEG niet volledig en correct is omgezet, aangezien de omzettingshandeling niet de mogelijkheid biedt om de wettigheid van de aanwijzing van een gebied als SBZ te controleren, geen enkele bepaling bevat voor de bescherming van de leefgebieden die zich buiten de SBZ maar in de buurt ervan bevinden, en evenmin een bepaling inzake het herstellen van de uitgebrande leefgebieden en het creëren van nieuwe, hoewel het gaat om belangrijke doeleinden van de richtlijn.
 4.
 De Commissie beklemtoont eveneens dat artikel 4, lid 1, van richtlijn 79/409/EEG niet correct is omgezet, omdat niet is voorzien in een formele procedure voor de aanwijzing van gebieden als SBZ, omdat er geen uitdrukkelijk verband is gelegd tussen de soorten van bijlage I en de verplichting om SBZ aan te wijzen, en omdat er geen enkele verwijzing is naar de verplichting rekening te houden met de tendensen en wijzigingen van de populatieniveaus van de beschermde soorten.
 5.
 Vervolgens stelt de Commissie vast dat artikel 5 van richtlijn 73/409/EEG niet volledig en correct is omgezet, omdat de Griekse wetgeving geen enkele algemene bepaling voor de bescherming van de soorten bevat, zoals de richtlijn voorschrijft, maar georiënteerd is op de jacht. Ook het verbod om de beschermde soorten opzettelijk te doden en om hun eieren te rapen, is niet omgezet.
 6.
 Ten slotte is de Commissie van mening dat artikel 8, lid 1, van richtlijn 79/409/EEG niet correct is omgezet, omdat in de Griekse wetgeving geen algemeen verbod bestaat op alle middelen, installaties of methoden voor het massale of niet-selectieve vangen of doden, waardoor een soort plaatselijk kan verdwijnen.
 7.
 De Commissie is bijgevolg van mening dat de Helleense Republiek de verplichtingen die voortvloeien uit de artikelen 3, leden 1 en 2, 4, lid 1, 5 en 8, lid 1, van richtlijn 79/409/EEG inzake het behoud van de vogelstand, niet volledig en/of niet correct heeft omgezet.
 (1) PB L 103 van 25.4.1979, blz. 1.


type: wikipedia

text:
Prazgodovina je najdaljše obdobje človeške zgodovine, saj obsega kar 98 % le-te. Začne se pred približno dvema milijonoma let oz. s pojavom človeka in se konča okoli leta 0, ko se začne naše štetje, s čimer se začne stari vek.
 Periodizacija prazgodovine
 Učlovečenje
 Kamena doba
 Starejša kamena doba ali paleolitik
 Srednja kamena doba ali mezolitik
 Mlajša kamena doba ali neolitik
 Kovinske dobe
 Bakrena doba
 Bronasta doba
 Železna doba
 Prvi človek
 Nastanek ter razvoj človeka je tesno povezan z naravnimi in geografskimi spremembami (ledena doba in menjavanje toplih in hladnih obdobij). Na sam človekov razvoj pa so vplivale še genetske spremembe.
 Zadnja živalska oblika pred nastankom človeka je bil avstralopitek ali južna človeku podobna opica (Lucy). Avstralopitki so živeli pred 3,5 milijoni let. Učlovečenje človeka se je zgodilo med 2,2 milijona let pred našim štetjem, ko se je razvil spreten človek ali Homo habilis. Iz njega se je razvil pokončni človek ali Homo erectus, katerega najstarejše najdbe izvirajo iz Afrike in so stare 1,6 milijona let. Ena veja arhaičnega mislečega človeka se je razvila v posebno človeško podvrsto, ki se imenuje neandertalec ali Homo sapiens neandertalensis. Do okoli 95.000 pred našim štetjem se iz arhaičnega mislečega človeka razvije sodobni misleči človek ali Homo sapiens.
 Življenje ljudi v prazgodovini
 Živeli so v jamah in pod skalnimi previsi. Preživljali so se z lovom in nabiralništvom.
 Povezovanje ljudi
 Zaradi boljših pogojev za preživetje (lažje so lovili večje živali itd.) so se začeli družiti v večje skupine, imenovane horda. Več družin skupaj se imenuje klan. Več družin tvori rod (več sorodnikov skupaj, več rodov pleme, več plemen pa plemensko zvezo.
 Lovci in nabiralci
 Moški so hodili na lov, ženske pa so med tem časom nabirale razne rastline. Bili pa so si enakopravni. Kasneje se pojavi obdobje matriarhata (kjer so vladale ženske), ki mu sledi obdobje patriarhata (glavno besedo so imeli moški).
 Duhovno obzorje
 jamske slike
 animizem (verovanje v duhove )
 totemizem (verovanje v simbole rastlinskega in živalskega izvora)
 kanibalizem (verjamejo, da bodo, če bodo pojedli človeka, dobili njegovo moč in pamet)
 kult vladarjev (v kameni dobi verjamejo, da je vladar božji namestnik, ki je dobil to moč, da vlada drugim)
 Prve visoke civilizacije
 Glavni članek: Prve visoke civilizacije.
 Mesta so nastala na bližnjem vzhodu (Turčija). Catal Hüyük je prazgodovinsko mesto, ki je imelo 6000–7000 prebivalcev, spada pa v leta okoli 6150 pr. n. št.
 Hiše so bile pravokotne in enonadstropne. Zidane so bile iz surovih opek, posušenih na soncu. Strehe so bile ravne in imele so strešne lopute, ki so služile kot vhod. Majhne odprtine na vrhu sten so služile kot okna. Nevarnost požarov je bila velika, saj so bile hiše dobesedno prilepljene druga ob drugi. Ob stene so bile postavljene lestve – brez njih so bili odrezani od sveta.
 Stvari in stenske slikarije z vsakdanjimi prizori (glava umrlega moškega, lovec, oblečen v leopardjo kožo, nakit, posode, ličila, orodje...)
 Zunanje povezave
 Zgodovina po dobah


text:
Het wapen van Ried is het dorpswapen van het Nederlandse dorp Ried, in de Friese gemeente Waadhoeke. Het wapen werd in de huidige vorm in 2000 geregistreerd.
 Beschrijving
 De blazoenering van het wapen luidt als volgt:
 De heraldische kleuren zijn: zilver (zilver), azuur (blauw), goud (goud), sabel (zwart) en sinopel (groen).
 Symboliek
 Golvende schuinbalk: symbool voor de stroom de Ried waar het dorp zijn naam aan ontleent.
 Korenaren: staan voor de klei als landbouwgrond.
 Klaverbladen: verwijzen naar de veehouderij van gemengde bedrijven.
 Kattenkop: duidt op de bijnaam van de inwoners van Ried (Riedster katten).
 Kleurstelling: het wapen is een omgekeerde uitvoering van het wapen van Westergo.
 Zie ook
 Ried
 Cultuur in Waadhoeke