type: contracts

text:
 Vigtig juridisk meddelelse
 |
 12008M/PRO/04
 Konsolideret udgave af Traktaten om Den Europæiske Union - PROTOKOLLER - Protokol (nr. 4) om statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank
 EU-Tidende nr. 115 af 09/05/2008 s. 0230 - 0250
 PROTOKOL (nr. 4)OM STATUTTEN FOR DET EUROPÆISKE SYSTEM AF CENTRALBANKER OG DEN EUROPÆISKE CENTRALBANKDE HØJE KONTRAHERENDE PARTER,SOM ØNSKER at fastsætte statutten for Det Europæiske System af Centralbanker og Den Europæiske Centralbank, der er omhandlet i artikel 129, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,ER BLEVET ENIGE OM følgende bestemmelser, der knyttes som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:KAPITEL IDET EUROPÆISKE SYSTEM AF CENTRALBANKERArtikel 1Det Europæiske System af CentralbankerDen Europæiske Centralbank (ECB) og de nationale centralbanker udgør i overensstemmelse med artikel 282, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde Det Europæiske System af Centralbanker (ESCB). ECB og de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta, udgør Eurosystemet.ESCB og ECB udøver deres funktioner og deres virksomhed i overensstemmelse med bestemmelserne i traktaterne og i denne statut.KAPITEL IIESCB'S MÅL OG OPGAVERArtikel 2MålI overensstemmelse med artikel 127, stk. 1, og artikel 282, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er hovedmålet for ESCB at fastholde prisstabilitet. Uden at målsætningen om prisstabilitet derved berøres, støtter ESCB de generelle økonomiske politikker i Unionen med henblik på at bidrage til gennemførelsen af Unionens mål, som fastsat i artikel 3 i traktaten om Den Europæiske Union. ESCB handler i overensstemmelse med princippet om en åben markedsøkonomi med fri konkurrence, som fremmer en effektiv ressourceallokering, og i overensstemmelse med principperne i artikel 119 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.Artikel 3Opgaver3.1. I overensstemmelse med artikel 127, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er de grundlæggende opgaver, der skal udføres af ESCB:- at formulere og gennemføre Unionens monetære politik- at foretage transaktioner i udenlandsk valuta i overensstemmelse med bestemmelserne i nævnte traktats artikel 219- at besidde og forvalte medlemsstaternes officielle valutareserver- at fremme betalingssystemernes smidige funktion.3.2. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 127, stk. 3, berører artikel 3.1, tredje led, ikke medlemsstaternes regeringers besiddelse og forvaltning af arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer.3.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 127, stk. 5, bidrager ESCB til en smidig gennemførelse af de kompetente myndigheders politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutterne og det finansielle systems stabilitet.Artikel 4Rådgivende funktionerI overensstemmelse med artikel 127, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde:a) skal ECB høres- om ethvert forslag til EU-retsakt inden for dens kompetenceområder- af de nationale myndigheder om ethvert udkast til retsforskrift inden for dens kompetenceområder, men inden for de rammer og på de betingelser, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.b) kan ECB forelægge udtalelser for EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer eller nationale myndigheder om spørgsmål inden for dens kompetenceområder.Artikel 5Indsamling af statistisk information5.1. ECB skal med støtte fra de nationale centralbanker indsamle den statistiske information, som er nødvendig for at udføre ESCB's opgaver, enten fra de kompetente nationale myndigheder eller direkte fra de økonomiske enheder. ECB skal samarbejde om disse spørgsmål med EU-institutionerne, -organerne, -kontorerne og -agenturerne samt med de kompetente myndigheder i medlemsstaterne eller i tredjelande og med internationale organisationer.5.2. De nationale centralbanker skal i videst muligt omfang udføre de opgaver, der er beskrevet i artikel 5.1.5.3. ECB skal bidrage til harmoniseringen, når denne er nødvendig, af de regler og den praksis, der gælder for indsamling, udarbejdelse og udgivelse af statistikker inden for dens kompetenceområder.5.4. Rådet fastsætter i overensstemmelse med fremgangsmåden i artikel 41, hvilke fysiske og juridiske personer der er undergivet anmeldelseskrav, forskrifter om tavshedspligt og passende regler om håndhævelse.Artikel 6Internationalt samarbejde6.1. I spørgsmål om internationalt samarbejde, som vedrører ESCB's opgaver, afgør ECB, hvordan ESCB skal repræsenteres.6.2. ECB og — med dennes godkendelse — de nationale centralbanker kan deltage i internationale monetære institutioner.6.3. Bestemmelserne i artikel 6.1 og 6.2 berører ikke bestemmelserne i artikel 138 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.KAPITEL IIIESCB's ORGANISATIONArtikel 7UafhængighedI overensstemmelse med artikel 130 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde må hverken ECB, de nationale centralbanker eller medlemmerne af disses besluttende organer under udøvelsen af de beføjelser og gennemførelsen af de opgaver og pligter, som traktaterne og denne statut pålægger dem, søge eller modtage instrukser fra EU-institutioner, -organer, -kontorer eller -agenturer, fra nogen regering i en medlemsstat eller fra noget andet organ. Unionens institutioner, organer, kontorer og agenturer samt medlemsstaternes regeringer forpligter sig til at respektere dette princip og til ikke at søge at øve indflydelse på, hvordan medlemmerne af ECB's og de nationale centralbankers besluttende organer udfører deres opgaver.Artikel 8Generelt principESCB skal styres af ECB's besluttende organer.Artikel 9Den Europæiske Centralbank9.1. ECB, som i overensstemmelse med artikel 282, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har status som juridisk person, nyder i hver medlemsstat den mest vidtgående rets- og handleevne, som den pågældende stats lovgivning tillægger juridiske personer.9.2. ECB skal sikre, at de opgaver, som er overdraget ESCB i medfør af nævnte traktats artikel 127, stk. 2, 3 og 5, bliver udført, enten ved ECB's egne aktiviteter i henhold til nærværende statut eller af de nationale centralbanker i henhold til artikel 12.1 og 14.9.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 129, stk. 1, er ECB's besluttende organer Styrelsesrådet og direktionen.Artikel 10Styrelsesrådet10.1. I overensstemmelse med artikel 283, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde består Styrelsesrådet af medlemmerne af direktionen og cheferne for de nationale centralbanker i de medlemsstater, der har euroen som valuta.10.2. Hvert medlem af Styrelsesrådet har én stemme. Fra det tidspunkt, hvor antallet af medlemmer af Styrelsesrådet overstiger 21, har hvert medlem af direktionen én stemme, og antallet af centralbankchefer med stemmeret udgør 15. Sidstnævnte stemmerettigheder fordeles og roterer som følger:- Når antallet af centralbankchefer overstiger 15, og indtil det udgør 22, inddeles centralbankcheferne i to grupper på grundlag af en fordeling efter størrelsen af deres NCB'ers medlemsstaters andel af det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser og af den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institutioner i de medlemsstater, der har euroen som valuta. Andelene af det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser og af den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institutioner tildeles vægte på henholdsvis 5/6 og 1/6. Den første gruppe består af fem centralbankchefer og den anden gruppe af de øvrige centralbankchefer. Den hyppighed, hvormed centralbankcheferne i den første gruppe kan udøve stemmeret, kan ikke være lavere end den hyppighed, som gælder for centralbankcheferne i den anden gruppe. Den første gruppe tildeles fire stemmerettigheder og den anden gruppe 11, jf. dog foregående punktum.- Når antallet af centralbankchefer udgør 22, inddeles centralbankcheferne i tre grupper på grundlag af en fordeling efter størrelse i henhold til ovennævnte kriterier. Den første gruppe består af fem centralbankchefer og tildeles fire stemmerettigheder. Den anden gruppe består af halvdelen af det samlede antal centralbankchefer, i givet fald rundet op til nærmeste tal, og tildeles otte stemmerettigheder. Den tredje gruppe består af de øvrige centralbankchefer og tildeles tre stemmerettigheder.- Inden for hver gruppe udøver centralbankcheferne stemmeret i lige lange perioder.- Ved beregningen af andelene i det aggregerede bruttonationalprodukt til markedspriser finder artikel 29.2 anvendelse. Den samlede aggregerede balance for de monetære finansielle institutioner beregnes i overensstemmelse med det statistiske grundlag, som gælder i Unionen på tidspunktet for beregningen.- Når det aggregerede bruttonationalprodukt i markedspriser justeres i henhold til artikel 29.3, eller når antallet af centralbankchefer øges, justeres størrelsen og/eller sammensætningen af grupperne i overensstemmelse med ovennævnte principper.- Styrelsesrådet, som træffer afgørelse med to tredjedeles flertal blandt alle medlemmer, såvel med som uden stemmeret, vedtager alle nødvendige foranstaltninger til gennemførelse af ovennævnte principper og kan træffe afgørelse om at udskyde starten af rotationssystemet indtil det tidspunkt, hvor antallet af centralbankchefer overstiger 18.Udøvelse af stemmeretten kan kun ske ved personlig tilstedeværelse. Som en undtagelse fra denne regel kan den i artikel 12.3 omhandlede forretningsorden fastsætte, at Styrelsesrådets medlemmer kan afgive deres stemme ved anvendelse af telekonferencer. I denne forretningsorden skal det endvidere fastsættes, at et medlem af Styrelsesrådet, som er forhindret i at deltage i Styrelsesrådets møder i en længere periode, kan udpege en stedfortræder som medlem af Styrelsesrådet.Bestemmelserne i de foregående led berører ikke stemmerettigheder for alle medlemmer af Styrelsesrådet i henhold til artikel 10.3, 40.2. og 40.3.Medmindre andet er fastsat i denne statut, træffer Styrelsesrådet afgørelse med simpelt flertal. Ved stemmelighed er formandens stemme afgørende.Styrelsesrådet er beslutningsdygtigt, når mindst to tredjedele af de medlemmer, som kan udøve stemmeret, er til stede. Hvis Styrelsesrådet ikke er beslutningsdygtigt, kan formanden indkalde til et ekstraordinært møde, på hvilket der kan træffes afgørelse uden hensyn til reglen om beslutningsdygtighed.10.3. Ved afgørelser, der træffes i henhold til artikel 28, 29, 30, 32 og 33, skal Styrelsesrådets medlemmers stemmer vægtes i overensstemmelse med de nationale centralbankers andel af ECB's indskudte kapital. Direktionsmedlemmernes stemmevægt er nul. En afgørelse anses for at være vedtaget med kvalificeret flertal, hvis dette flertal udgør mindst to tredjedele af ECB's indskudte kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indehaverne af kapitalandele. Hvis en centralbankchef er forhindret i at være til stede, kan denne udpege en stedfortræder, der afgiver den vægtede stemme.10.4. Møderne er fortrolige. Styrelsesrådet kan træffe afgørelse om at offentliggøre resultatet af sine drøftelser.10.5. Styrelsesrådet mødes mindst ti gange om året.Artikel 11Direktionen11.1. I overensstemmelse med artikel 283, stk. 2, første afsnit, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde består direktionen af formanden, næstformanden og fire andre medlemmer.Medlemmerne skal udføre deres hverv på fuld tid. Intet medlem må, medmindre Styrelsesrådet undtagelsesvis giver tilladelse hertil, påtage sig nogen anden beskæftigelse, uanset om den aflønnes eller ej.11.2. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 283, stk. 2, andet afsnit, udnævnes formanden, næstformanden samt de øvrige medlemmer af direktionen blandt personer, som er værdige i almindeligt omdømme, og som har professionel erfaring i monetære forhold eller i bankvæsen, af Det Europæiske Råd med kvalificeret flertal på grundlag af en indstilling fra Rådet, efter høring af Europa-Parlamentet og Styrelsesrådet.Deres embedsperiode er på otte år, og mandatet kan ikke fornyes.Kun statsborgere i medlemsstaterne kan være medlemmer af direktionen.11.3. Ansættelsesvilkårene for direktionens medlemmer, især deres aflønning, pensioner og andre sociale ydelser, aftales i kontrakter med ECB og fastsættes af Styrelsesrådet efter forslag fra en komité, der består af tre medlemmer udnævnt af Styrelsesrådet og tre medlemmer udnævnt af Rådet. Direktionens medlemmer har ikke stemmeret i spørgsmål, som er omfattet af dette stykke.11.4. Hvis et direktionsmedlem ikke længere opfylder de betingelser, som er nødvendige for udførelsen af medlemmets pligter, eller hvis vedkommende har begået en alvorlig forseelse, kan Domstolen afskedige medlemmet efter indstilling fra Styrelsesrådet eller direktionen.11.5. Alle personligt tilstedeværende direktionsmedlemmer har ret til at stemme og har til det formål én stemme. Hvis ikke andet er fastsat, træffer direktionen afgørelse med simpelt flertal af de afgivne stemmer. Ved stemmelighed er formandens stemme afgørende. De nærmere bestemmelser for afstemning fastlægges i den i artikel 12.3 omhandlede forretningsorden.11.6. Direktionen er ansvarlig for ECB's løbende forretninger.11.7. Hvis en stilling som medlem af direktionen bliver ledig, skal der udnævnes et nyt medlem efter bestemmelserne i artikel 11.2.Artikel 12De besluttende organers ansvarsområder12.1. Styrelsesrådet fastsætter de retningslinjer og træffer de afgørelser, der er nødvendige for at udføre de opgaver, der er pålagt ESCB i henhold til traktaterne og denne statut. Styrelsesrådet udformer Unionens monetære politik, herunder — når det er hensigtsmæssigt — afgørelser om mellemliggende pengepolitiske målsætninger, om officielle rentesatser og om forsyningen med reserver i ESCB, og fastsætter de nødvendige retningslinjer for afgørelsernes gennemførelse.Direktionen skal gennemføre den monetære politik i overensstemmelse med de retningslinjer og afgørelser, der er vedtaget af Styrelsesrådet. I den forbindelse skal direktionen give de nationale centralbanker de nødvendige instrukser. Endvidere kan direktionen få delegeret visse beføjelser ved afgørelse truffet af Styrelsesrådet.I det omfang, det skønnes muligt og hensigtsmæssigt, og med forbehold af bestemmelserne i denne artikel, anvender ECB de nationale centralbanker til at udføre transaktioner, der henhører under ESCB's opgaver.12.2. Direktionen er ansvarlig for forberedelsen af møderne i Styrelsesrådet.12.3. Styrelsesrådet vedtager en forretningsorden, som fastlægger den interne organisation af ECB og dens besluttende organer.12.4. De rådgivende funktioner, som er anført i artikel 4, skal udføres af Styrelsesrådet.12.5. Styrelsesrådet skal træffe de afgørelser, der er anført i artikel 6.Artikel 13Formanden13.1. Formanden, eller i dennes fravær næstformanden, leder møderne i ECB's Styrelsesråd og direktion.13.2. Med forbehold af artikel 38 repræsenterer formanden eller en af denne udpeget person ECB i forhold til omverdenen.Artikel 14De nationale centralbanker14.1. I overensstemmelse med artikel 131 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde sikrer hver medlemsstat, at dens nationale lovgivning, herunder statutterne for dens nationale centralbank, er forenelige med traktaterne og denne statut.14.2. Statutterne for de nationale centralbanker skal især tilsikre, at embedsperioden for en chef for en national centralbank er mindst fem år.En centralbankchef kan kun afskediges, hvis vedkommende ikke længere opfylder de betingelser, som er nødvendige for udførelsen af dennes pligter, eller hvis vedkommende har begået en alvorlig forseelse. En afgørelse om afskedigelse kan af den pågældende centralbankchef eller af Styrelsesrådet indbringes for Domstolen under påberåbelse af, at traktaterne eller en gennemførelsesretsakt hertil er overtrådt. Sagen skal anlægges inden to måneder fra offentliggørelsen af nævnte afgørelse, eller dens meddelelse til klageren, eller i mangel heraf fra den dato, på hvilken klageren blev bekendt med afgørelsen.14.3. De nationale centralbanker udgør en integrerende del af ESCB og skal udføre deres funktioner i overensstemmelse med ECB's retningslinjer og instrukser. Styrelsesrådet træffer de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at retningslinjer og instrukser fra ECB efterleves, og det kan forlange, at alle nødvendige oplysninger stilles til rådighed for det.14.4. De nationale centralbanker kan udføre funktioner, som ikke er nævnt i nærværende statut, medmindre Styrelsesrådet med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer træffer afgørelse om, at disse funktioner strider mod ESCB's mål og opgaver. Sådanne funktioner udføres på de nationale centralbankers eget ansvar og for deres egen regning og risiko og betragtes ikke som en del af ESCB's funktioner.Artikel 15Pligt til at aflægge beretninger15.1. ECB skal mindst hvert kvartal udarbejde og offentliggøre beretninger om ESCB's aktiviteter.15.2. En konsolideret oversigt over ESCB's finansielle stilling skal offentliggøres hver uge.15.3. I overensstemmelse med artikel 284, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal ECB fremsende en årsberetning om ESCB's aktiviteter og om den monetære politik i det foregående og det indeværende år til Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen og også til Det Europæiske Råd.15.4. De i denne artikel nævnte beretninger og oversigter stilles vederlagsfrit til rådighed for interesserede.Artikel 16PengesedlerI overensstemmelse med artikel 128, stk. 1, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde har Styrelsesrådet eneret til at bemyndige udstedelse af eurosedler i Unionen. ECB og de nationale centralbanker kan udstede sådanne pengesedler. De pengesedler, der udstedes af ECB og de nationale centralbanker, er de eneste, der har status som lovlige betalingsmidler i Unionen.ECB skal så vidt muligt overholde eksisterende praksis for udstedelse og udformning af pengesedler.KAPITEL IVESCB's MONETÆRE FUNKTIONER OG TRANSAKTIONERArtikel 17Konti i ECB og de nationale centralbankerTil gennemførelse af deres transaktioner kan ECB og de nationale centralbanker åbne konti for kreditinstitutter, offentlige myndigheder og andre markedsdeltagere og kan modtage aktiver, herunder indskrevne værdipapirer, som sikkerhed.Artikel 18Markedsoperationer og långivning18.1. For at opfylde ESCB's mål og udføre sine opgaver kan ECB og de nationale centralbanker:- deltage i de finansielle markeder dels ved at købe og sælge fordringer og pengemarkedsinstrumenter (til omgående levering eller på termin), dels ved genkøbsforretninger og dels ved långivning og låntagning i sådanne fordringer og instrumenter, i euro eller andre valutaer, samt ædelmetaller- udføre lånetransaktioner med kreditinstitutter og andre markedsdeltagere, hvor lån ydes imod passende sikkerhed.18.2. ECB fastlægger generelle principper for markedsoperationer og långivning, der udføres af ECB eller af de nationale centralbanker, herunder for offentliggørelse af de betingelser, hvorunder de er rede til at indgå i sådanne transaktioner.Artikel 19Mindstereserver19.1. ECB kan kræve, at kreditinstitutter, der er etableret i medlemsstaterne, holder mindstereserver på konti hos ECB og de nationale centralbanker for at opfylde målene for den monetære politik, jf. dog artikel 2. Reglerne om beregning og fastsættelse af de krævede mindstereserver kan udfærdiges af Styrelsesrådet. I tilfælde af manglende overholdelse af reservekravene er ECB berettiget til at pålægge strafrente og andre sanktioner med tilsvarende virkning.19.2. Med henblik på anvendelsen af denne artikel skal Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41 fastsætte grundlaget for mindstereserverne og de maksimale tilladte forhold mellem disse reserver og grundlaget herfor samt passende sanktioner i tilfælde af manglende efterlevelse.Artikel 20Andre instrumenter til monetær kontrolStyrelsesrådet kan med et flertal på to tredjedele af de afgivne stemmer beslutte at anvende andre metoder til monetær kontrol, som det finder hensigtsmæssige under hensyn til artikel 2.Rådet skal efter fremgangsmåden i artikel 41 fastlægge sådanne metoders omfang, hvis de indebærer forpligtelser for tredjemand.Artikel 21Transaktioner med offentlige myndigheder21.1. I overensstemmelse med artikel 123 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde er det ECB og de nationale centralbanker forbudt at give Unionens institutioner, organer, kontorer eller agenturer, centralregeringer, regionale, lokale eller andre offentlige myndigheder, andre organer inden for den offentlige sektor eller offentlige foretagender i medlemsstaterne mulighed for at foretage overtræk eller at yde dem andre former for kreditfaciliteter, og det samme gælder ECB's og de nationale centralbankers køb af gældsinstrumenter direkte fra disse.21.2. ECB og de nationale centralbanker kan optræde som fiskal agent for de i artikel 21.1 omhandlede institutioner, organer mv.21.3. Bestemmelserne i denne artikel omfatter ikke offentligt ejede kreditinstitutter, der i forbindelse med forsyning med reserver fra centralbanker skal have samme behandling fra de nationale centralbankers og ECB's side som private kreditinstitutter.Artikel 22Clearing- og betalingssystemerMed henblik på at sikre effektive og pålidelige clearing- og betalingssystemer inden for Unionen og over for tredjelande kan ECB og de nationale centralbanker tilbyde faciliteter, og ECB kan udstede forordninger.Artikel 23Eksterne transaktionerECB og de nationale centralbanker kan:- etablere relationer med centralbanker og finansielle institutioner i andre lande og, hvis det er hensigtsmæssigt, med internationale organisationer- erhverve og sælge enhver form for valutaaktiver og ædelmetaller til omgående levering eller på termin; begrebet "valutaaktiv" omfatter værdipapirer og alle andre aktiver i hvilken som helst form, der lyder på regningsenheder eller ethvert lands valuta- besidde og forvalte de i denne artikel nævnte aktiver- udføre alle slags bankforretninger med tredjelande og internationale organisationer, herunder låntagning og långivning.Artikel 24Andre transaktionerUd over de transaktioner, der følger af systemets opgaver, kan ECB og de nationale centralbanker foretage transaktioner vedrørende deres administration eller deres personale.KAPITEL VTILSYNSVIRKSOMHEDArtikel 25Tilsynsvirksomhed25.1. ECB kan rådgive og blive konsulteret af Rådet, Kommissionen og medlemsstaternes kompetente myndigheder angående anvendelsesområdet for og gennemførelsen af EU-lovgivningen vedrørende tilsynet med kreditinstitutter og stabiliteten af det finansielle system.25.2. I overensstemmelse med en forordning vedtaget af Rådet i henhold til artikel 127, stk. 6, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan ECB udføre specifikke opgaver vedrørende politikker med hensyn til tilsynet med kreditinstitutter og andre finansielle institutioner bortset fra forsikringsselskaber.KAPITEL VIFINANSIELLE BESTEMMELSER FOR ESCBArtikel 26Regnskab26.1. Regnskabsåret for ECB og de nationale centralbanker begynder den første dag i januar og udløber den sidste dag i december.26.2. ECB's årsregnskab skal udfærdiges af direktionen efter principper fastlagt af Styrelsesrådet. Regnskabet skal godkendes af Styrelsesrådet og derefter offentliggøres.26.3. Direktionen skal til analytiske og operationelle formål udfærdige en konsolideret balance for ESCB, som skal omfatte de af de nationale centralbankers aktiver og passiver, som hører ind under ESCB.26.4. Med henblik på anvendelsen af denne artikel fastsætter Styrelsesrådet de nødvendige regler for en standardisering af bogføringen og af beretningerne om de transaktioner, der er foretaget af de nationale centralbanker.Artikel 27Revision27.1. ECB's og de nationale centralbankers regnskaber revideres af uafhængige eksterne revisorer, der indstilles af Styrelsesrådet og godkendes af Rådet. Revisorerne skal have fri adgang til alle ECB's og de nationale centralbankers bøger og konti og skal have adgang til al information om disses transaktioner.27.2. Artikel 287 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde gælder kun for efterprøvning af, hvor effektiv ECB's forvaltning er i operationel henseende.Artikel 28ECB's kapital28.1. ECB's kapital skal udgøre 5 mia. EUR. Kapitalen kan udvides med de beløb, som Styrelsesrådet træffer afgørelse om med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal inden for de grænser og under de vilkår, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.28.2. De nationale centralbanker er de eneste indskydere og ejere af ECB's kapital. Kapitalindskuddet bestemmes efter den fordelingsnøgle, der er fastsat i overensstemmelse med artikel 29.28.3. Styrelsesrådet fastsætter med det i artikel 10.3 omhandlede kvalificerede flertal, i hvilket omfang og i hvilken form kapitalen skal indbetales.28.4. Med forbehold af artikel 28.5 kan de nationale centralbankers kapitalandele i ECB ikke overdrages, pantsættes eller gøres til genstand for udlæg.28.5. Såfremt den fordelingsnøgle, som der henvises til i artikel 29, ændres, omfordeler de nationale centralbanker deres kapitalandele imellem sig i nødvendigt omfang for at sikre, at fordelingen af kapitalandelene svarer til den ændrede fordelingsnøgle. Styrelsesrådet fastlægger de nærmere vilkår for sådanne omfordelinger.Artikel 29Fordelingsnøgle for kapitalindskud29.1. Fordelingsnøglen for kapitalindskuddet i ECB, der for første gang blev fastsat i 1998 i forbindelse med oprettelsen af ESCB, fastsættes ved at tildele hver national centralbank en vægt i denne fordelingsnøgle, der er lig med summen af:- 50 % af den pågældende medlemsstats andel af Unionens befolkning det næstsidste år forud for ESCB's oprettelse- 50 % af den pågældende medlemsstats andel af Unionens bruttonationalprodukt i markedspriser, som opgjort de seneste fem år forud for det næstsidste år før ESCB's oprettelse.Procentdelene rundes op eller ned til det nærmeste multiplum af 0,0001 procentpoint.29.2. De statistiske data med henblik på anvendelsen af denne artikel tilvejebringes af Kommissionen i overensstemmelse med de regler, der vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.29.3. De vægte, der tildeles de nationale centralbanker, justeres hvert femte år efter ESCB's oprettelse i analogi med bestemmelserne i artikel 29.1. Den ændrede fordelingsnøgle får virkning den første dag i det følgende år.29.4. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel.Artikel 30Overførsel af valutareserveaktiver til ECB30.1. Med forbehold af artikel 28 forsynes ECB af de nationale centralbanker med valutareserveaktiver, bortset fra medlemsstaternes valutaer, euro, IMF-reservestillinger og SDR, svarende til et beløb på op til 50 mia. EUR. Styrelsesrådet beslutter, hvor stor en del der skal indbetales til ECB efter dens oprettelse, og hvor store beløb der skal indbetales på senere tidspunkter. ECB skal have fuld ret til at besidde og forvalte de valutareserver, der overføres til den, og anvende dem til de formål, der er fastsat i denne statut.30.2. Den enkelte nationale centralbanks bidrag fastsættes i forhold til dens andel i ECB's indskudte kapital.30.3. ECB krediterer hver national centralbank med en fordring, der svarer til bidragets størrelse. Styrelsesrådet fastsætter pålydende og forrentning af disse fordringer.30.4. ECB kan indkalde valutareserveaktiver ud over den i artikel 30.1 fastlagte grænse i overensstemmelse med artikel 30.2 inden for de grænser og på de vilkår, der fastsættes af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41.30.5. ECB kan besidde og forvalte IMF-reservestillinger og SDR samt sørge for sammenlægning af sådanne aktiver.30.6. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel.Artikel 31De nationale centralbankers valutareserveaktiver31.1. De nationale centralbanker har ret til at udføre transaktioner til opfyldelse af deres forpligtelser over for internationale organisationer i overensstemmelse med artikel 23.31.2. Alle andre transaktioner i valutareserveaktiver, som forbliver i de nationale centralbanker efter de overførsler, der er nævnt i artikel 30, samt medlemsstaternes transaktioner med deres arbejdsbeholdninger i udenlandske valutaer skal over en bestemt grænse, der skal fastsættes i medfør af artikel 31.3, godkendes af ECB for at sikre overensstemmelse med Unionens valutakurspolitik og pengepolitik.31.3. Styrelsesrådet skal udstede retningslinjer med henblik på at lette gennemførelsen af disse transaktioner.Artikel 32Fordeling af de nationale centralbankers monetære indtægter32.1. De nationale centralbankers indtægter i forbindelse med deres udførelse af ESCB's pengepolitiske opgaver, i det følgende benævnt "de monetære indtægter", fordeles ved udgangen af hvert regnskabsår i overensstemmelse med bestemmelserne i denne artikel.32.2. Størrelsen af den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter er identisk med den årlige indtægt, som den har af de aktiver, den besidder som modværdi for seddelomløbet samt for forpligtelserne i forbindelse med kreditinstitutternes indlån. Disse aktiver øremærkes af de nationale centralbanker i overensstemmelse med de retningslinjer, som Styrelsesrådet fastsætter.32.3. Hvis Styrelsesrådet efter euroens indførelse finder, at de nationale centralbankers balancestruktur ikke giver mulighed for at anvende artikel 32.2, kan det med kvalificeret flertal træffe afgørelse om, at de monetære indtægter uanset artikel 32.2 skal beregnes efter en anden metode i en periode, der højst må være på fem år.32.4. Den enkelte nationale centralbanks monetære indtægter reduceres med et beløb svarende til den pågældende centralbanks rentebetalinger på forpligtelser i forbindelse med kreditinstitutters indlån i overensstemmelse med artikel 19.Styrelsesrådet kan træffe afgørelse om at yde de nationale centralbanker en kompensation for deres udgifter i forbindelse med seddeludstedelse eller under exceptionelle omstændigheder for særlige tab i forbindelse med transaktioner som led i den monetære politik, der er udført for ESCB. Kompensationen skal have en form, som Styrelsesrådet finder passende; sådanne beløb kan udlignes med de nationale centralbankers monetære indtægter.32.5. Summen af de nationale centralbankers monetære indtægter fordeles mellem disse banker indbyrdes i forhold til deres indbetalte andele i ECB's kapital med forbehold af afgørelser, der måtte blive truffet af Styrelsesrådet i overensstemmelse med artikel 33.2.32.6. Udligningen og betalingen af saldi hidrørende fra fordelingen af de monetære indtægter foretages af ECB i overensstemmelse med de retningslinjer, der fastsættes af Styrelsesrådet.32.7. Styrelsesrådet træffer alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af denne artikel.Artikel 33Fordeling af ECB's nettooverskud og -tab33.1. ECB's nettooverskud overføres på følgende måde:a) Et beløb, hvis størrelse fastsættes af Styrelsesrådet, og som ikke må overstige 20 % af nettooverskuddet, overføres til den almindelige reservefond inden for en grænse på 100 % af kapitalen.b) Det resterende nettooverskud fordeles til indehaverne af kapitalandele i ECB i forhold til deres andel i den indskudte kapital.33.2. Hvis ECB lider et tab, kan dette udlignes af ECB's almindelige reservefond og om nødvendigt efter en afgørelse truffet af Styrelsesrådet af de monetære indtægter i det pågældende regnskabsår i forhold til og op til de beløb, der fordeles mellem de nationale centralbanker i overensstemmelse med artikel 32.5.KAPITEL VIIALMINDELIGE BESTEMMELSERArtikel 34Retsakter34.1. I overensstemmelse med artikel 132 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal ECB- udstede forordninger i det omfang, det er nødvendigt for at gennemføre de opgaver, der er fastlagt i artikel 3.1, første led, og i artikel 19.1, 22 eller 25.2, samt i tilfælde, der fastsættes i de retsakter vedtaget af Rådet, der er nævnt i artikel 41- vedtage de afgørelser, der er nødvendige for at udføre de opgaver, der er pålagt ESCB efter traktaterne og statutten for ESCB og ECB- rette henstillinger og afgive udtalelser.34.2 ECB kan træffe afgørelse om at offentliggøre sine afgørelser, henstillinger og udtalelser.34.3. Inden for de grænser og på de vilkår, der vedtages af Rådet efter fremgangsmåden i artikel 41, skal ECB være berettiget til at pålægge foretagender bøder eller tvangsbøder i tilfælde af manglende opfyldelse af forpligtelser i henhold til dens forordninger og afgørelser.Artikel 35Domstolskontrol mv.35.1. ECB's handlinger eller undladelser bedømmes eller fortolkes af Den Europæiske Unions Domstol i de tilfælde og på de vilkår, der er fastlagt i traktaterne. ECB kan anlægge sag i de tilfælde og på de vilkår, der er fastlagt i traktaterne.35.2. Tvister mellem ECB på den ene side og dens kreditorer, debitorer eller nogen anden person på den anden side afgøres af de kompetente nationale domstole, medmindre Den Europæiske Unions Domstol er tillagt kompetence.35.3. ECB er ansvarlig efter artikel 340 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. De nationale centralbanker er ansvarlige efter deres respektive nationale lovgivning.35.4. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i henhold til en voldgiftsklausul, som indeholdes i en af ECB eller en på ECB's vegne indgået offentligretlig eller privatretlig aftale.35.5. ECB's afgørelse om at indbringe en sag for Den Europæiske Unions Domstol skal træffes af Styrelsesrådet.35.6. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i tvister vedrørende de nationale centralbankers opfyldelse af deres forpligtelser i henhold til traktaterne og denne statut. Hvis ECB finder, at en national centralbank har undladt at opfylde en af sine forpligtelser i henhold til traktaterne og denne statut, skal den fremsætte en begrundet udtalelse efter at have givet den nationale centralbank lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger. Retter den pågældende nationale centralbank sig ikke efter den fremsatte udtalelse inden for den frist, der er fastsat af ECB, kan denne indbringe sagen for Den Europæiske Unions Domstol.Artikel 36Personale36.1. Styrelsesrådet fastsætter på forslag af direktionen ansættelsesvilkårene for ECB's ansatte.36.2. Den Europæiske Unions Domstol har kompetence til at træffe afgørelse i enhver tvist mellem ECB og dens ansatte inden for de rammer og på de betingelser, der er fastsat i ansættelsesvilkårene.Artikel 37 (tidl. artikel 38)Tavshedspligt37.1. Medlemmerne af de besluttende organer og ECB's og de nationale centralbankers ansatte er — selv efter at deres hverv er ophørt — forpligtet til ikke at give oplysning om forhold, som ifølge deres natur er tjenestehemmeligheder.37.2. Personer med adgang til oplysninger, der er omfattet af EU-lovgivning, der pålægger tavshedspligt, er underlagt denne lovgivning.Artikel 38 (tidl. artikel 39)UnderskriftsberettigedeECB tegnes over for tredjemand af formanden eller to direktionsmedlemmer eller to af ECB's ansatte, som af formanden er behørigt bemyndiget til at underskrive på ECB's vegne.Artikel 39 (tidl. artikel 40)Privilegier og immuniteterECB nyder på medlemsstaternes område de privilegier og immuniteter, der er nødvendige for udførelsen af dens opgaver, på de vilkår, der er fastsat i protokollen vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter.KAPITEL VIIIPROCEDURE FOR ÆNDRING AF STATUTTEN OG SUPPLERENDE FORSKRIFTERArtikel 40 (tidl. artikel 41)Forenklet ændringsprocedure40.1. I overensstemmelse med artikel 129, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde kan artikel 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, artikel 33, litra a) og artikel 36 i denne statut ændres af Europa-Parlamentet og Rådet, der træffer afgørelse efter den almindelige lovgivningsprocedure enten efter henstilling fra ECB og efter høring af Kommissionen eller på forslag af Kommissionen og efter høring af ECB.40.2. Artikel 10.2 kan ændres ved en afgørelse truffet af Det Europæiske Råd med enstemmighed enten på grundlag af en henstilling fra ECB og efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen eller på grundlag af en henstilling fra Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB. Disse ændringer træder først i kraft, når medlemsstaterne har godkendt dem i overensstemmelse med deres respektive forfatningsmæssige bestemmelser.40.3. En henstilling fra ECB i medfør af denne artikel kræver enstemmig afgørelse truffet af Styrelsesrådet.Artikel 41 (tidl. artikel 42)Supplerende forskrifterI overensstemmelse med artikel 129, stk. 4, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde skal Rådet enten på forslag af Kommissionen og efter høring af Europa-Parlamentet og ECB eller efter en henstilling fra ECB og efter høring af Europa-Parlamentet og Kommissionen vedtage de bestemmelser, der er nævnt i artikel 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 og 34.3 i denne statut.KAPITEL IXOVERGANGSBESTEMMELSER OG ANDRE BESTEMMELSER FOR ESCBArtikel 42 (tidl. artikel 43)Almindelige bestemmelser42.1. En dispensation som omhandlet i artikel 139 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde indebærer, at følgende artikler i denne statut ikke påfører den berørte medlemsstat nogen rettigheder eller forpligtelser: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 og 49.42.2. Centralbankerne i medlemsstater med dispensation som omhandlet i nævnte traktats artikel 139, bevarer deres beføjelser på den monetære politiks område i henhold til national lovgivning.42.3. I overensstemmelse med nævnte traktats artikel 139 forstås ved "medlemsstater""medlemsstater, der har euroen som valuta," i følgende artikler i denne statut: 3, 11.2 og 19.42.4. Ved "nationale centralbanker" forstås "centralbanker i medlemsstater, der har euroen som valuta," i følgende artikler i denne statut: 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 og 49.42.5. Ved "indehavere af kapitalandele" forstås "centralbankerne i medlemsstater, der har euroen som valuta," i artikel 10.3 og 33.1.42.6. Ved "ECB's indskudte kapital" forstås "ECB's kapital indskudt af centralbankerne i medlemsstater, der har euroen som valuta," i artikel 10.3 og 30.2.Artikel 43 (tidl. artikel 44)Overgangsopgaver for ECBECB overtager de af EMI's tidligere opgaver, jf. artikel 141, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, der som følge af dispensationer for en eller flere medlemsstater fortsat skal udføres efter euroens indførelse.ECB yder rådgivning i forbindelse med forberedelsen af ophævelsen af de dispensationer, der er fastsat i nævnte traktats artikel 140.Artikel 44 (tidl. artikel 45)ECB's Generelle Råd44.1. Med forbehold af artikel 129, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde nedsættes Det Generelle Råd som ECB's tredje besluttende organ.44.2. Det Generelle Råd består af formanden og næstformanden for ECB samt af cheferne for de nationale centralbanker. De øvrige medlemmer af direktionen kan deltage i møderne i Det Generelle Råd uden stemmeret.44.3. Det Generelle Råds ansvarsområder er anført i deres helhed i artikel 46 i denne statut.Artikel 45 (tidl. artikel 46)Forretningsorden for Det Generelle Råd45.1. Formanden eller i dennes fravær næstformanden for ECB leder møderne i ECB's Generelle Råd.45.2. Formanden for Rådet og et medlem af Kommissionen kan deltage i møderne i Det Generelle Råd uden stemmeret.45.3. Formanden forbereder møderne i Det Generelle Råd.45.4. Uanset artikel 12.3 fastsætter Det Generelle Råd selv sin forretningsorden.45.5. Sekretariat for Det Generelle Råd stilles til rådighed af ECB.Artikel 46 (tidl. artikel 47)Det Generelle Råds ansvarsområder46.1. Det Generelle Råd skal- udføre de opgaver, der er omhandlet i artikel 43- bidrage til de rådgivende funktioner, der er omhandlet i artikel 4 og 25.1.46.2. Det Generelle Råd skal bidrage til:- indsamlingen af statistisk information som omhandlet i artikel 5- ECB's beretninger som omhandlet i artikel 15- udarbejdelsen af de regler, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 26, som omhandlet i artikel 26.4- vedtagelsen af alle andre foranstaltninger, der er nødvendige for anvendelsen af artikel 29, som omhandlet i artikel 29.4- fastsættelsen af ansættelsesvilkårene for ECB's ansatte, som omhandlet i artikel 36.46.3. Det Generelle Råd skal bidrage til de nødvendige forberedelser med henblik på den uigenkaldelige fastlåsning af vekselkurserne for valutaerne i medlemsstater med dispensation over for euroen, som omhandlet i artikel 140, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.46.4. Det Generelle Råd underrettes af formanden for ECB om Styrelsesrådets afgørelser.Artikel 47 (tidl. artikel 48)Overgangsbestemmelser vedrørende ECB's kapitalI medfør af artikel 29.1 skal hver enkelt af de nationale centralbanker tildeles en vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskuddet i ECB. Uanset artikel 28.3 skal centralbankerne i medlemsstater med dispensation ikke indbetale deres kapitalandele, medmindre Det Generelle Råd med et flertal, der udgør mindst to tredjedele af ECB's indskudte kapital og repræsenterer mindst halvdelen af indehaverne af kapitalandele, træffer afgørelse om, at der skal indbetales en minimumsprocentdel som bidrag til ECB's driftsudgifter.Artikel 48 (tidl. artikel 49)Senere indbetaling af kapital, reserver og hensættelser i ECB48.1. En centralbank i en medlemsstat, hvis dispensation er blevet ophævet, skal indbetale sin kapitalandel i ECB i samme omfang som centralbankerne i andre medlemsstater, der har euroen som valuta, og overføre valutareserveaktiver til ECB i overensstemmelse med artikel 30.1. Det beløb, der skal overføres, fastsættes ved at gange euroværdien, beregnet efter de gældende vekselkurser, af de valutareserveaktiver, som allerede er blevet overført til ECB i overensstemmelse med artikel 30.1, med forholdet mellem antallet af kapitalandele indskudt af den pågældende nationale centralbank og antallet af kapitalandele, der allerede er indbetalt af de øvrige nationale centralbanker.48.2. Ud over den indbetaling, der skal foretages i medfør af artikel 48.1, skal den pågældende centralbank bidrage til ECB's reserver, til de hensættelser, der svarer til reserver, samt til de beløb, der stadig skal afsættes til reserver og hensættelser svarende til saldoen på resultatopgørelsen pr. 31. december i året forud for ophævelsen af dispensationen. Det beløb, der skal bidrages med, fastsættes ved at gange omfanget af reserverne, som defineret ovenfor og som fastslået på den godkendte balance for ECB, med forholdet mellem antallet af kapitalandele betalt af den pågældende centralbank og antallet af kapitalandele, der allerede er indbetalt af de øvrige centralbanker.48.3. Når en eller flere stater bliver medlemmer og deres respektive centralbanker bliver en del af ESCB, sker der automatisk en udvidelse af ECB's kapital og en forhøjelse af grænsen for, hvor store valutareserveaktiver der kan overføres til ECB. Udvidelsen/forhøjelsen fastsættes ved at gange de respektive på det tidspunkt gældende beløb med forholdet i den udvidede fordelingsnøgle for kapitalindskud mellem de tilkommende nationale centralbankers vægt og vægten af de nationalbanker, der allerede er medlemmer af ESCB. Den enkelte centralbanks vægt i fordelingsnøglen for kapitalindskud beregnes i analogi med artikel 29.1, og i henhold til artikel 29.2. De referenceperioder, der skal anvendes for de statistiske data, skal være de samme, som er blevet anvendt ved den seneste femårlige justering af vægten i henhold til artikel 29.3.Artikel 49 (tidl. artikel 52)Omveksling af pengesedler i medlemsstaternes valutaerEfter den uigenkaldelige fastlåsning af vekselkurserne i henhold til artikel 140, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde træffer Styrelsesrådet de nødvendige foranstaltninger med henblik på at sikre, at pengesedler udstedt i valutaer med uigenkaldeligt fastlåste vekselkurser omveksles af de nationale centralbanker til deres respektive pariværdier.Artikel 50 (tidl. artikel 53)Anvendelse af overgangsbestemmelserneSåfremt og så længe der er medlemsstater med dispensation, finder artikel 42-47 anvendelse.--------------------------------------------------


type: caselaw

jurisdiction: EU

text:
 28.4.2007
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 C 96/4
 A Bíróság (második tanács) 2007. április 26-i ítélete (a Court of Appeal [Egyesült Királyság] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG kontra Swingward Ltd, és Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG kontra Dowelhurst Ltd, és Glaxo Group Ltd kontra Swingward Ltd, és Glaxo Group Ltd, The Wellcome Foundation Ltd kontra Dowelhurst Ltd, és SmithKline Beecham plc, Beecham Group plc, SmithKline & French Laboratories Ltd kontra Dowelhurst Ltd, és Eli Lilly and Co. kontra Dowelhurst Ltd
 (C-348/04. sz. ügy) (1)
 (Ipari és kereskedelmi tulajdon - Védjegyjog - Gyógyszerkészítmények - Párhuzamos import - A védjegyet viselő termék átcsomagolása)
 (2007/C 96/07)
 Az eljárás nyelve: angol
 A kérdést előterjesztő bíróság
 Court of Appeal (Egyesült Királyság)
 Az alapeljárás felei
 Felperesek: Boehringer Ingelheim KG, Boehringer Ingelheim Pharma GmbH & Co. KG contre Swingward Ltd, et Boehringer Ingelheim KG, Boehringer
 Alperesek: Swingward Ltd, Dowelhurst Ltd
 Tárgy
 Előzetes döntéshozatal iránti kérelem – Court of Appeal – Áruk szabad mozgása – Gyógyszerkészítmény párhuzamos importőre által történő védjegyhasználat – A csomagolás megváltoztatása – A forgalombahozatalnak a Bíróság C-247/93. sz., a C-429/93. sz. és a C-436/93. sz. Brystol-Myers Squibb kontra Paranova egyesített ügyekben hozott ítéletében meghatározott feltételei – Értelmezés
 Rendelkező rész
 1)
 Az Európai Gazdasági Térségről szóló 1992. május 2-i megállapodással módosított, a védjegyekre vonatkozó tagállami jogszabályok közelítéséről szóló, 1988. december 21-i 89/104/EGK első irányelv 7. cikkének (2) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy a védjegyjogosult törvényes formában tiltakozhat a valamely tagállamból eredeti belső és külső csomagolásában importált, de az importőr által egy további külső címkével ellátott gyógyszerkészítmény későbbi forgalmazása ellen, kivéve, ha
 —
 megállapítható, hogy a védjegyhez fűződő jogok érvényesítése annak jogosultja által az említett újracímkézett termékek e védjeggyel történő forgalmazása elleni tiltakozásként a tagállamok között a piacok egymástól való mesterséges elzárásához vezetne;
 —
 bizonyítható, hogy az újracímkézés nem lenne hatással a csomagoláson belül található termék eredeti állapotára;
 —
 az új csomagoláson világosan feltüntetik a termék újracímkézését végző cég/személy és a gyártó nevét;
 —
 az újracímkézett termék külleme nem olyan, ami sérthetné a védjegy, illetve annak jogosultjának hírnevét; tehát a címke nem lehet sérült, rossz minőségű vagy szennyezett;
 —
 az importőr az újracímkézett termék forgalomba bocsátását megelőzően értesíti a védjegyjogosultat, és amennyiben az kéri, az említett termékből egy mintadarabot a rendelkezésére bocsát.
 2)
 Az a feltétel, miszerint a gyógyszerkészítmény átcsomagolása – annak új csomagolásba helyezése és a terméket tartalmazó csomagolásra új címke felragasztása által – feltétlenül szükséges a termék behozatal szerinti tagállamban történő későbbi forgalmazásához, amikor azon feltételek egyikéről van szó, amelyek fennállása esetén az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodással módosított 89/104 irányelv 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően azok megakadályozzák, hogy a védjegyjogosult az említett forgalmazás ellen felléphessen, kizárólag az átcsomagolás tényére vonatkozik, és nem arra, hogy azt milyen módon vagy jelleggel végzik el.
 3)
 az a feltétel, miszerint az átcsomagolt termék külleme nem lehet olyan jellegű, ami sértheti a védjegy és annak jogosultjának hírnevét, mint ahhoz szükséges feltétel, hogy ez utóbbi ne tudjon az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodással módosított 89/104 irányelv 7. cikke (2) bekezdése értelmében törvényes formában tiltakozni a gyógyszerkészítmény későbbi forgalmazása ellen akár olyankor, amikor a párhuzamos importőr úgy csomagolta újra az árut, hogy arra újból rárakta a védjegyet, akár akkor, ha az árut tartalmazó csomagolásra ragasztotta fel a címkét, nem korlátozódik azokra az esetekre, amikor a csomagolás sérült, rossz minőségű vagy szennyezett.
 4)
 Az a kérdés, hogy párhuzamos importőr számára az a tény, hogy:
 —
 nem helyezi el a védjegyet az új külső csomagoláson (ún. de-branding, azaz márkamentesítés), vagy
 —
 a saját logóját helyezi el, saját vagy az ún. „»házi «csomagolását ”alkalmazza, vagy több különféle termékhez használt csomagolást (ún. co-branding, azaz márkatársítás) alkalmaz, vagy
 —
 a jogosult védjegyét részben vagy egészen eltakaró új címkét helyez el a csomagoláson, vagy
 —
 nem tünteti fel az új címkén azt, hogy a szóban forgó védjegynek ez utóbbi a jogosultja, illetve
 —
 a párhuzamos importőr nevét nagybetűvel rányomtatja a csomagolásra,
 olyan jellegű-e, amely sérti a védjegy hírnevét, olyan ténybeli kérdés, amelyet a nemzeti bíróságnak kell értékelnie, az egyes konkrét ügyek saját körülményeit figyelembe véve.
 5)
 Az olyan helyzetekben, mint az alapeljárásbeli, a párhuzamos importőrökre hárul azon feltételek fennállásának bizonyítása, miszerint
 —
 a védjegyhez fűződő jogok érvényesítése a jogosult által az említett átcsomagolt termékek e védjeggyel történő forgalmazása elleni tiltakozásként a tagállamok között a piacok egymástól való mesterséges elzárásához vezetne;
 —
 az átcsomagolás nem lenne hatással a csomagoláson belül található termék eredeti állapotára;
 —
 az új csomagoláson világosan feltüntetik a termék átcsomagolását végző cég/személy és a gyártó nevét;
 —
 az átcsomagolt termék külleme nem olyan, ami sérthetné a védjegy, illetve annak jogosultjának hírnevét, vagyis a csomagolás nem lehet sérült, rossz minőségű vagy szennyezett,
 —
 az importőr az átcsomagolt termék forgalomba bocsátását megelőzően értesíti a védjegyjogosultat, és amennyiben az kéri, az átcsomagolt termékből egy mintadarabot a rendelkezésére bocsát,
 és amelyek teljesülése megakadályozza, hogy a védjegyjogosult törvényes formában felléphessen az átcsomagolt gyógyszerkészítmények későbbi forgalmazásával szemben.
 Azt a feltételt illetően, miszerint bizonyítani kell, hogy az átcsomagolás nem lesz hatással a csomagolásban található termék eredeti állapotára, elegendő, ha a párhuzamos importőr olyan jellegű bizonyítékokat szolgáltat, amelyek alapján logikusan vélelmezhető, hogy ez a feltétel teljesül. Ugyanez abból a feltételből méginkább következik, miszerint az átcsomagolt termék megjelenése nem lehet olyan, ami sértheti a védjegy és annak jogosultjának hírnevét. Ezért, ha az importőr ez utóbbi feltételt illetően ilyen bizonyítékot tud szolgáltatni, akkor adott esetben annak bizonyítása, hogy az átcsomagolás sérti-e a védjegy, illetve az ő hírnevét, a védjegyjogosultra hárul, aki inkább van abban a helyzetben, hogy ezt meg tudja ítélni.
 6)
 Ha a párhuzamos importőr elmulasztotta a védjegyjogosult előzetes értesítését az átcsomagolt termékkel kapcsolatban, megsérti a jogosult jogait az említett gyógyszer későbbi forgalmazásával, lévén, hogy erről nem értesítette őt. Az e jogsértés miatti szankciónak nem csak arányosnak, hanem kellően hatékonynak, és elrettentőnek kell lennie az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodással módosított 89/104 irányelv teljes érvényesülésének biztosítása érdekében. Az olyan nemzeti szabály, amelynek értelmében egy ilyen jogsértés esetén a védjegyjogosultnak ugyanolyan feltételek mellett van joga pénzbeli kártérítésre, mint hamisítás esetén, önmagában nem tűnik ellentétesnek az arányosság elvével. Mindenesetre, a nemzeti bíróság feladata – különösen a párhuzamos importőr által elkövetett jogsértéssel a védjegyjogosultnak okozott kár terjedelmét figyelembe véve, valamint az arányosság elvének betartásával – az egyes konkrét esetekben a pénzbeli kártérítés összegét meghatározni.
 (1) HL C 273., 2004.11.6.


type: wikipedia

text:
Nuestra Señora de la Soledad de la Portería Coronada es una imagen de la Virgen María venerada en la parroquia de san Francisco de Asís y santuario mariano de Nuestra Señora de la Soledad en la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria en la isla de Gran Canaria.
 Fue durante muchos años, de la historia de la ciudad, hasta principios del , la imagen más venerada y de mayor arraigo y devoción de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria. Es la única dolorosa coronada canónicamente en el archipiélago canario con rango pontificio y la única imagen de la Virgen María en la diócesis de Canarias que ha recibido la coronación canónica de dicho rango, así como la quinta del archipiélago en general. Su procesión del retiro y silencio es una de las procesiones más importantes de la ciudad.
 Historia
 Existieron otras dos imágenes anteriores que desaparecieron. La actual talla de la Virgen es de autor desconocido, datada en el . Según el historiador José Miguel Alzola es una obra encargada por Marcos Sánchez, mayordomo de la cofradía, y añade que la original pudo ser destruida, probablemente, en el incendio al convento de San Francisco provocado por las tropas de Pieter van der Does en 1599. Otros historiadores como Domingo J. Navarroo Eduardo Benítez Inglott, argumentan que la imagen original y primigenia de la Virgen de la Soledad fue un regalo de la reina Isabel la Católica para el convento de san Francisco de Asís de Las Palmas de Gran Canaria.
 Posible regalo de la reina Isabel la Católica
 Poco después de la incorporación de Gran Canaria a la Corona de Castilla bajo el reinado de don Fernando y doña Isabel la Católica, se instituyeron en la isla de Gran Canaria los conventos de san Francisco de Asís de la Orden franciscana y de san Pedro Mártir de la Orden predicadora. Es decir, la Semana Santa en Las Palmas de Gran Canaria, es de origen indiscutiblemente frailero, comenzando los cultos de esta semana mayor con la devoción a la Virgen de la Soledad, llamada actualmente y desde aquellos tiempos Virgen de la Portería, y debió adquirir su advocación de Virgen de la Soledad a partir del último tercio del , cuando fue introducida en España por la reina Isabel de Valois, mujer de Felipe II de España.
 Se debe al principio de las salidas de las procesiones en la ciudad a las comunidades religiosas franciscanas. El santo entierro organizado por los frailes franciscanos con la imagen de la Virgen de la Soledad que se hallaba en el convento de san Francisco de Asís con autorización de los Reyes Católicos y facultada por el papa Inocencio VIII fundador de los conventos en Granada e Islas Canarias, es presumible que la reina Isabel enviará la imagen a los religiosos, habitantes guardianes del primer convento erigido en territorio canario con plena jurisdicción real. Observadores de aquellos tiempos aseguran dos versiones respecto a la Virgen de la Soledad: una de que el traje de la Virgen es el de las damas castellanas del , y otra, en el acentuado parecido de las facciones de la imagen con las de la reina Isabel la Católica, según se revela su comparación en la abundante iconografía de la reina Isabel.
 El papa san Juan XXIII, ratificaba este dato en la bula de la coronación canónica pontificia de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería coronada:
 Opinan los historiadores de aquella región que la citada imagen fue un regalo de la reina Isabel de Castilla al convento franciscano.
 Lo cierto es que no existe prueba documental que confirme la donación real de la imagen.
 Las otras imágenes de la Virgen
 La segunda imagen fue obra de un artesano local desconocido. Estuvo expuesta al público unos treinta años, hasta que don Marcos Sánchez hizo el encargo de la última y definitiva imagen de la Virgen, que es la que se venera hoy en la Iglesia de San Francisco. La tercera imagen se atribuye a Martín de Andújar Cantos que tenía sus taller en Garachico, Tenerife, cuando se decidió encargarle la nueva escultura. A finales del la imagen fue sometida a una minuciosa restauración por don Arsenio de las Casas que estudió cuidadosamente la efigie y elaboró una réplica en tamaño pequeño que custodió durante mucho tiempo la familia Alzola y actualmente pertenece al patrimonio parroquial por deseo expreso de don José Alzola, último propietario de ésta.
 Hitos históricos de la Virgen
 : Llegada de la imagen original a la ciudad de Las Palmas. Es venerada en la portería del convento de san Francisco de Asís de dicha ciudad.
 1587: Fray Melchor de Alarcón funda la Cofradía de la Virgen de la Soledad mediante bula pontificia del Papa Sixto V. La fundación de carácter pontificio de la cofradía fue ratificado por el Beato Papa Juan XXIII en la bula pontificia de la coronación de la Virgen.
 1599: Las tropas del pirata Pieter van der Does atacan la ciudad de Las Palmas e incendian el convento de San Francisco. Se cree que en este incidente desaparece la imagen original de la Virgen.
 1636: La Cofradía de la Soledad de la Portería, incorporó como devoción titular al santo entierro de Cristo, san Juan Evangelista y santa María Magdalena.
 1761: Fueron renovados por primera vez los estatutos de la primitiva cofradía de Nuestra Señora de la Soledad, según la petición formalmente hecha por Estanislao de Lugo, gobernador y provisor del obispado de Canarias.
 1761: Se instaura la novena cuaresmal de Nuestra Señora de la Soledad.
 1842: 22 de agosto, Festividad de Santa María, Reina. La Virgen es trasladada de la portería conventual al interior del templo parroquial.
 1848: San Antonio María Claret predica del 5 al 14 de abril la novena de Nuestra Señora de la Soledad
 1849: Por segunda vez, san Antonio María Claret predica la novena de Nuestra Señora de la Soledad del 23 de marzo al 2 de abril.
 1854: Se funda la Real Archicofradía Sacramental del Santo Entierro de Cristo, que fue la misma cofradía de la Virgen de la Soledad de la Portería, pero con la titularidad del Cristo difunto.
 1854: Declaración oficial de Santuario Mariano de Nuestra Señora de la Soledad.
 1854: El templo mariano, siendo párroco don Matías Padrón Fernández, fue el gran protagonista en la diócesis de Canarias de los actos celebrados para festejar el dogma de la Inmaculada Concepción de la Santísima Virgen por Pío IX.
 1873: La Cofradía de Nuestra Señora de la Soledad es renovada y elevada a rango canónico por segunda vez.
 1939: Sale en rogativa por aclamación popular y por mandato del obispo de la diócesis, Antonio Pildain para que finalice la Segunda Guerra Mundial.
 1962: El 19 de diciembre el papa san Juan XXIII concede la coronación canónica de la Virgen, convirtiéndola así en la única imagen de María en su dolor en la diócesis de Canarias que ha recibido la coronación canónica de rango pontificio.
 1964: Por mandato del san Juan XXIII y tal como expresaba el mismo pontífice en la bula de la coronación "...en atención a la mucha devoción que le profesa la ciudad" fue coronada canónicamente en el pórtico de la catedral de Canarias; convirtiéndose así en la única imagen de la Virgen en su dolor coronada canónicamente con rango pontificio en todo el archipiélago canario.
 1985: La reina Sofía de Grecia, aceptó ser la camarera mayor de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería.
 1988: El 8 de diciembre la cofradía pasó a ser reconocida como Archicofradía, asumiendo el título concedido por el papa Pío IX, por ser la más antigua de las cofradías marianas de pasión del archipiélago canario.
 1989: El 19 de marzo de 1989, se cumple el XXV aniversario de la coronación canónica pontificia de la Virgen y tiene lugar la apertura del año santo jubilar.
 1990: El 19 de marzo de 1990, se traslada a la Virgen de la Soledad a la Catedral de Canarias. Ese día se clausura el año santo jubilar.
 1996: El 5 de octubre, con motivo del 175 aniversario de la creación del convento de san Francisco de Asís en parroquia, la Virgen de la Soledad y san Francisco de Asís realizan una salida extraordinaria.
 2007: Fue concedida a la archicofradía por el ayuntamiento de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, la medalla de plata de la ciudad.
 2011: Se celebra el 250 aniversario de la instauración del novenario cuaresmal de la Virgen de la Soledad.
 2013: El martes, 19 de marzo tiene lugar la apertura del año santo jubilar con motivo del L aniversario de la coronación canónica pontificia de la Virgen de la Soledad.
 2014: El 19 de marzo, se celebra el cincuenta aniversario de su coronación pontificia. Teniendo lugar el 17 de marzo un pregón a cargo del obispo de la Diócesis de San Cristóbal de La Laguna o de Tenerife, Bernardo Álvarez Afonso.
 Devoción de san Antonio María Claret a la Virgen de la Soledad
 En 1848, san Antonio María Claret predica la "Misión" en la parroquia de san Francisco de Asís, y del 5 al 14 de abril predica en el solemne novenario de Nuestra Señora de la Soledad ante más de 5.927 personas.
 Al siguiente año en 1849 y debido a su devoción a la Virgen, del 23 de marzo al 2 de abril predica nuevamente la "Misión" en el novenario cuaresmal de Nuestra Señora de la Soledad, la novena de la Virgen puso fin a la santa misión en Gran Canaria.
 Un párrafo del relato del claretiano Federico Gutiérrez Serrano nos sitúa escénicamente en aquel momento:
 "En la despedida de Gran Canaria y postrado de rodillas ante Nuestra Señora de la Soledad de la Portería, puso en sus manos maternales la abundantísima cosecha conseguida. Himno humilde y gozoso de acción de gracias. Súplica ardiente desde lo más íntimo del alma."
 Con motivo de su paso por la parroquia de san Francisco de Asís y santuario de la Virgen, la Pontificia y Real Archicofradía de Nuestra Señora de la Soledad quiso perpetuar memoria de estos dos años, exponiendo una lápida conmemorativa del paso del santo por el santuario mariano de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria.
 Coronación canónica pontificia
 Mediante bula firmada por san Juan XXIII, "...y en atención a la mucha devoción que le profesa la ciudad" y con fecha de 19 de diciembre de 1962 fue mandada a coronar por mandato del sumo pontífice, la venerada imagen de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería, llevándose a cabo tal mandato papal, el 19 de marzo de 1964 fecha elegida por el obispo de la diócesis, Antonio Pildain y Zapiain gran devoto de la Virgen y quién llevó a efecto la coronación.
 El acto de la coronación a la imagen mariana se llevó a cabo un jueves, 19 de marzo de 1964, víspera del Viernes de Dolores, siendo trasladada la venerada imagen a la catedral de Canarias. La coronación fue todo un acontecimiento religioso, social y cultural, el cabildo insular de Gran Canaria acordó ser el padrino de la coronación de la Virgen, le fueron concedidos para ese momento la distinción de capitán general, así como mandaron representación del jefe de Estado y el nuncio apostólico de su santidad.
 Es la única coronación canónica de rango pontificio que se ha producido en la diócesis de Canarias y la quinta en el conjunto del archipiélago, tras: La Virgen de Candelaria de Tenerife (León XIII, 1889), la Virgen de las Nieves de La Palma (Pío XI, 1930), la Virgen de los Reyes de El Hierro (Pío XII, 1953) y la Vigen de la Concepción de San Cristóbal de La Laguna en Tenerife (Pío XII, 1954).
 De cara al cincuenta aniversario de su coronación pontificia se celebró un jubileo parroquial, que se inauguró el martes, 19 de marzo de 2013 y que finalizó el 15 de septiembre de 2014.
 Corona de la coronación
 La sagrada presea que coronó las sienes de la Virgen de la Soledad el 19 de marzo de 1964 y que luce cada Viernes Santo y en ocasiones extraordinarias es obra del orfebre Manuel Sánchez Jiménez, que la realizó expresamente para este histórico y único acontecimiento vivido en la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria. Para la realización de la corona se recibieron cientos de donativos por partes de los devotos de la imagen.
 La corona es de oro y a ella se le incorporan valiosas gemas que ya figuraban en el joyero de la Virgen de la Soledad, más otras que fueron donadas por sus devotos. Esta pieza extraordinaria, considerada por muchos orfebres como una pieza de gran valor y la mejor dentro de su especie que se ha realizado en la ciudad. Está inspirada en las grandes coronas de las imágenes marianas andaluzas.
 CCL aniversario de la novena de la Virgen de la Soledad
 En el año 1761 tiene lugar la creación del solemne novenario en honor y gloria de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería coronada con el rezo de la corona de los siete dolores de la Virgen, el ejercicio de la novena, eucaristía y la salve regina ante la imagen, este culto ha sido el vehículo de la devoción a lo largo de estos últimos doscientos cincuenta años en la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, aunque desde el , cuando la imagen llega a la ciudad ya se le profesaba singular devoción. En el año 2011 se cumplieron los doscientos cincuenta años de la creación de la novena y como culto extraordinario en la novena, el Viernes de Dolores, 15 de abril, tuvo lugar un besamanos extraordinario, rememorando el que tuvo lugar en las fechas de la coronación canónica pontificia de la Virgen en 1964.
 Cultos y salidas procesionales
 Todos los viernes del año tiene lugar a las siete de la tarde la eucaristía semanal en honor de la Virgen de la Soledad, culto precedido por el rezo del rosario con los misterios dolorosos, misterios propios de ese día establecido así por la Iglesia católica, al igual que se rezan también cada martes. Al finalizar la eucaristía se canta la salve regina ante la venerada imagen mientras el sacerdote que ha ocupado la sagrada cátedra inciensa a la Virgen en su altar.
 Nueve días antes del Viernes de Dolores se consagra en su honor desde 1761 un solemne novenario, siendo el culto más antiguo y de mayor arraigo de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, donde los cofrades y devotos de la Santísima Virgen de la Soledad asisten a los nueve días del novenario que finaliza el Viernes de Dolores, día en el que tiene lugar la función solemne en honor de la Virgen y el juramento de las reglas de la archicofradía de los nuevos archicofrades.
 La oración propia y oficial de la Virgen de la Soledad fue compuesta por el obispo de la diócesis de Canarias, Antonio Pildain y Zapiain:
 ¡Virgen de la Soledad! Que quisiste de un modo admirable hacer objeto de tus predilecciones a esta ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, colmándola de tus bondades desde la portería del humilde convento de San Francisco de Asís en donde fue colocada tu imagen: haz Señora que todos los que te invoquen encuentren en ti y en la comunidad cristiana consuelo y ayuda en las tristezas y penalidades de esta vida; y al salir de este destierro, te encontremos en los umbrales de la eternidad, para que junto a Jesús, tu Hijo y Señor nuestro, seas para todos, verdadera Puerta Celestial.Amén.
 Nuestra Señora de la Soledad de la Portería, procesiona cada Viernes Santo, por la tarde en la llamada procesión del Santo Entierro, vulgo Magna Interparroquial, desde la parroquia de san Francisco de Asís, acompañada por la Pontificia y Real Archicofradía de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería Coronada de la que es titular y que además fue fundada en 1587 siendo la cofradía mariana de pasión más antigua de Canarias. Al concluir la procesión magna del Santo Entierro, la Virgen vuelve a salir en este caso para la procesión del Retiro y Silencio a las 22:30, la procesión por antonomasia de la ciudad.
 Paso de palio
 La Virgen de la Soledad de la Portería, fue la primera imagen de la Virgen María en procesionar bajo palio en el archipiélago canario.
 La imagen de la Virgen procesiona en un paso de palio de plata repujada, siendo sus varales y crestería del mismo metal. Este paso de palio es obra del orfebre Manuel Sánchez Jiménez que desde la ciudad de Sevilla, vino traído por el Cabildo Insular de Gran Canaria, para la realización de este trabajo importante. El artista montó su taller en unas de las dependencias del palacio insular.
 La parte baja del paso de palio estuvo terminada para la salida procesional de la Semana Santa de 1958 y los varales y el remate del palio se estrenaron en 1960. En la delantera del paso se encuentra el escudo del Cabildo Insular de Gran Canaria y en los respiraderos se encuentran representadas las escenas de la pasión de Cristo. Es importante reseñar que este orfebre fue quién realizó la corona de la coronación canónica pontificia de la Virgen de la Soledad.
 Devoción actual en las Islas Canarias
 La Virgen de la Soledad es la imagen de mayor arraigo devocional de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, gozando también de una especial devoción en otras islas Canarias:
 Derivaciones de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería
 Aunque su santuario principal se encuentra en la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, la Virgen de la Soledad de la Portería es igualmente venerada en otros municipios de la isla de Gran Canaria y de otras islas, como Tenerife, en otras imágenes consideradas derivaciones de la suya y veras efigies que reproducen su sagrada imagen:
 Gran Canaria:
 Telde: En la basílica de san Juan Bautista de la ciudad de Telde se venera a Nuestra Señora de la Soledad imagen realizada en 1787 por José Luján Pérez por encargo de la cofradía de Nuestra Señora de la Soledad de la iglesia conventual de san Francisco de Asís de Telde, cofradía fundada con los mismos estatutos que la Cofradía de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería de Las Palmas de Gran Canaria. Esta imagen se veneró hasta la década de 1960 en la iglesia de san Francisco de Asís y debe su advocación a la Virgen de la Soledad venerada en la parroquia de san Francisco de Asís de la ciudad capitalina. En su altar suele lucir una especie de delantal blanco respondiendo a su origen iconográfico.
 Santa María de Guía: En la parroquia Matriz de Santa María de Guía se venera a Nuestra Señora de los Dolores imagen realizada en 1795 también por el escultor de esta localidad, José Luján Pérez la sagrada imagen responde a la iconografía de la Virgen de la Soledad de la Portería, siendo ataviada con la vestimenta propia de la imagen venerada en la ciudad capitalina, vestimenta compuesta por: saya y manto de color negro y delantal blanco.
 Tenerife:
 San Cristóbal de La Laguna: En la parroquia de san Juan Bautista de la ciudad de los Adelantados se venera un lienzo que responde a una vera efigie de Nuestra Señora de la Soledad de Las Palmas de Gran Canaria, se desconoce el autor de la obra, realizada posiblemente en el .
 Nuestra Señora de la Soledad de la Portería en la literatura canaria
 A lo largo de la historia y de la especial devoción mariana que la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria siente por la Virgen de la Soledad han sido muchos los poetas que han querido dejar escrito para la posteridad diversos poemas dedicados a la Virgen de la Soledad, entre ellos quizás los más conocidos son los escritos por el poeta y escritor terorense, Ignacio Quintana Marrero aunque también merecen especial mención los escritos por Luis Benítez Inglott, Ignacia de Lara, Chona Madera,Claudio de la Torre, Luis Doreste Silva, María del Carmen Barber, Antonio Artiles, párroco de San Francisco de Asís y Juan del Río Ayala. A continuación se reproducen los poemas más sobresalientes dedicados a la Virgen de la Soledad.
 Soneto a la Virgen de la Soledad
 Pasas muda, florosa y enlutada;
 y al ver esa piedad con que me miras
 sé que ruegas por mí y por mí suspiras;
 por mí, que soy ceniza, polvo, nada.
 .
 Dame tu llanto lágrima sagrada,
 para salvarme del mundo y sus mentiras.
 Yo, pecador, hallo en la fe que inspiras
 un consuelo a mi alma atormentada.
 .
 El Dolor es contigo, y me arrepiento
 de ser causa de él, por tener parte,
 pues soy hombre y culpable en el delito
 de alzar la cruz, y en mi interior la siento.
 Mas su signo se trueca en mí baluarte
 y tu dolor está en mi cruz inscrito.
 .
 Por Luis Benítez Inglott
 Procesión de "El Retiro"
 En la noche solemne y silenciosa
 como sumida en religioso anhelo,
 el clarinete con gemir de duelo
 dice en el aire su canción llorosa.
 .
 Se ve avanzar la imagen milagrosa,
 prendida de las manitas el pañuelo,
 y del manto de rico terciopelo
 envuelta en la negrura suntuosa.
 .
 Bajo el palio magnífico y severo
 destaca el porte señoril y austero,
 y parece más triste en su tristeza
 al vaivén de los cirios la Señora:
 ¡Esta es la noche en que la Virgen llora...
 y esta es la noche en que Las Palmas reza!.
 .
 Ignacia de Lara. Al venerable cura párroco de San Francisco, Don Antonio Artiles, respetuosamente. 9, de abril de 1936.
 Tríptico de sonetos en la Coronación Pontificia de Nuestra Señora de la Soledad
 I
 La muy noble y leal ciudad mariana
 Se congrega al amor de su casona
 Y el oro del fervor se hace corona
 Para ceñir tu frente soberana.
 .
 La visión de la reina castellana
 En la isla se encuentra y perfecciona
 Y a través de los siglos lo pregona
 La humilde portería franciscana.
 .
 De aquella franciscana portería
 Nació la portentosa romería
 Que lleva hasta tu altar honda plegaría.
 .
 Y mira el rutilar de tu diadema
 En donde brilla la encendida gema.
 Del corazón de la ciudad canaria.
 .
 II
 Virgen de la Ciudad, madre del llanto,
 Arrebujada en luto y desconsuelo
 Y en las manos la nieve del pañuelo,
 Seguimos tu camino el Viernes Santo.
 .
 Junto a tu soledad, junto a tu manto
 Que cobija el dolor de nuestro anhelo,
 Va la ciudad llorando su desvelo,
 Va la ciudad vertida en tu quebranto.
 .
 Cairasco - lyricen et vates - cante
 En su esdrujúleo "Templo Militante"
 La epifanía de tu sien ceñida.
 .
 Por la regia corona que Las Palmas
 Cinceló con el oro de sus almas
 Para hacerte su Reina dolorida.
 .
 III
 ¿Virgen de la Soledad dice la gente
 Y estás siempre de amor acompañada?
 ¡Si es que Las Palmas siente, enamorada,
 Que es de ti soledad estar ausente!
 .
 Juntos en soledad estás presente
 Siendo luz invisible y voz callada
 Que alumbra y grita, si la sombra errada
 En soledad nos turba carne y frente.
 .
 Nuestra ciudad mariana y grancanaria,
 En soledad contigo, solitaria
 No está de tu materna compañía.
 .
 Juntos en soledad, reza y espera
 Que seas de otra Puerta compañera,
 Nuestra Señora de la Soledad de la Portería.
 .
 Ignacio Quintana Marrero. Alma Serena (1964).
 A la Santísima Virgen de la Soledad
 Eres rosa de pálida blancura
 Marfileña...sumida en el quebranto
 De un pesar que te hiere tanto y tanto
 Cual mar tempestuoso de amargura...
 .
 ¡Virgen Santa!Tu celestial figura
 en la tarde sin par del Viernes Santo
 se lleva entre los pliegues de tu manto
 la compasión de toda criatura.
 .
 ¡Hay un dolor inmenso en tu mirada...
 ¡Tan hondo es ese abismo...cual ferviente
 es el amor de tu alma torturada!
 .
 ¡Y llevas en tus labios dibujada
 el ansia de besar aquella frente,
 con crueles espinas traspasada!
 .
 María del Carmen Barber. (Semana Santa de 1964).
 Noche de Viernes Santo
 La ciudad se agrupa en torno a su Virgen y la acompaña en la noche de su pena.
 Las sombras de las calles se van iluminando al paso tembloroso de la imagen.
 En el cielo se encienden otras luces, y entre cielo y tierra la brisa del mar trae por encima de
 las blancas azoteas el rodar de las olas.
 Las puertas del templo, cuajadas de luz, se abren como ofreciéndole el único puerto seguro para
 su congoja.
 La Virgen se detiene.
 Es la última vez que aguardará inútilmente a su Hijo antes de recogerse.
 .
 Claudio de la Torre a Nuestra Señora de la Soledad de la Portería.
 Señora y Madre de Las Palmas
 ¡Virgen de la Portería
 Madre de la Soledad,
 devuélvame tu bondad
 aquel amor que tenía!
 Madre que has llorado tanto
 al hijo de tus amores
 ¡Te guarde bajo su manto
 La Virgen de los Dolores!
 No sé decirte en verdad
 lo que venero y admiro,
 tu procesión "del Retiro",
 Madre de la Soledad.
 Madre de la Soledad
 ahora que me ves penando,
 consuélame con piedad
 ¡Tú que estás siempre llorando!
 .
 Ignacia de Lara.
 Romance de la Virgen Marinera
 A la memoria de mi madre de quién aprendí, las hermosas leyendas de Nuestra Señora de la Soledad.
 Presurosa en la ribera,
 una Señora enlutada,
 Soledad de la Señora
 sino fuera acompañada
 porque la sigue una mula
 con una caja pesada.
 (...)
 Soledad de la Señora
 en la lejana ribera,
 soledades de la nao
 en medio de la tormenta
 si no fuera acompañada
 por una caja pesada
 con una imagen sagrada
 que flota sobre las aguas
 cual un bajel de bonanza
 porque por do ella pasa
 la mar se aquieta y amansa.
 (...)
 Convento de San Francisco,
 que un santo fraile fundara,
 a orillas del Guiniguada,
 frente al Real de Las Palmas:
 -A vos, el Padre Guardián,
 vengo a entregar esta caja,
 con una imagen sagrada,
 que una Señora enlutada,
 desde Moguer os envía.
 -Dejadla en la portería
 y, decidme buen Maese,
 ¿cuanto monta vuestro flete?
 (...)
 Soledad de la Señora
 si no fuera acompañada
 por todo el pueblo canario
 que ella lleva en su regazo
 para ser su protectora
 y en su mayor aflicción
 servirle de mediadora.
 (...)
 ¡Ay playas de Gran Canaria
 con sus arenas doradas!
 los marineros han dicho
 que en las noches estrelladas
 una Señora enlutada
 por la ribera camina
 y que el mar las olas paran
 y que los peces se asoman
 a la superficie clara
 para verla caminar.
 Juan del Río Ayala. Romance de la Virgen Marinera (1964).
 A Nuestra Señora de la Soledad
 ¿Dónde está en el negro de tu manto
 el gozo del saludo de Gabriel?
 ¿Cómo la Alegría de Israel
 Llenó tus ojos de incesante llanto?
 Paseas, oh Señora, tu quebranto
 -amargo más incluso que la hiel-
 Llorando tú, por mí y por él,
 Las faltas con que a diario os desplanto.
 ¡Oh Señora, que de tantas soledades
 Comprendes el llanto sin explicación!
 Traigo hoy a tus plantas las veleidades
 Con las que este pobre corazón
 -buscando tus sacrosantas bondades-
 acompaña tu soledad junto a Colón.
 Eduardo Duque (Tenerife, 2013).
 La Virgen en el arte
 La Virgen de la Soledad ha sido objeto de inspiración para muchos artistas que han querido reproducir su sagrada imagen en lienzos y en imágenes:
 Nuestra Señora de la Soledad: Es posiblemente la vera efigie más antigua de la Virgen de la Soledad de la Portería y se venera en la Ermita de Nuestra Señora de los Reyes de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria. La vera efigie es una obra anónima y data del año 1752. A los pies de la imagen puede leerse la siguiente inscripción: «Este altar con esta Imagen dedicó su devota Francisca Rodríguez del Manzano a su costa; pide a los fieles la encomienden a Dios. Año de 1.752»
 Nuestra Señora de la Soledad de la Portería: Grabado realizado entre 1836 y 1842 antes que la Virgen fuera trasladada de la portería a la iglesia conventual. Presenta varias similitudes con la vera efigie que de esta imagen se venera en la parroquia de san Juan Bautista de la ciudad de San Cristóbal de La Laguna en Tenerife. La Virgen aparece en su antiguo palio y en la parte inferior del grabado aparece la siguiente leyenda: "Verdadero Retrato de la Milagrosa Virgen de la Soledad de la Portería que se venera en su Capilla del estingido convento de San Francisco en la Gran Canaria".
 "La Virgen marinera" o "la Virgen y el grumete": Lienzo de grandes dimensiones que se conserva en la sacristía de la parroquia de san Francisco. Es obra de Manuel Parreño Rivera, natural de Huelva, quién lo realizó en 1999 con sus pies por eso el cuadro es considerado milagroso por realizarlo su autor con los pies. Cuando fue bendecido el cuadro, fue expuesto en el altar mayor de la parroquia y la Virgen de manera extraordinaria presidió su paso de palio.
 Nuestra Señora de la Soledad: Imagen de candelero, rostro y manos de madera policromados, mide 47 centímetros. Es obra del escultor natural de La Palma, Arsenio de las Casas Martín, realizada en la década de 1890, era propiedad de don José Miguel Alzola, quién la donó a la Archicofradía de la Soledad.
 La Virgen peregrina: Urna-capilla de procedencia inglesa, sobre peana sobredorada, custodia en su interior una pequeña imagen de 18 centímetros de Nuestra Señora de la Soledad, en porcelana, que iba por las casas de la ciudad de Las Palmas de Gran Canaria, de ahí su nombre.
 La Procesión: Este cuadro realizado en la década de 1990 se encuentra en la sala de Contaduría del Museo Diocesano de Arte Sacro de la Diócesis de Canarias que se encuentra dentro del recinto catedralicio de santa Ana. El cuadro evoca una famosa fotografía de la procesión del Entierro de Cristo con el paso de la Virgen de la Soledad al fondo y bajo palio.
 Nuestra Señora de la Soledad de la Portería: Relieve realizado en madera policromada a comienzos del y que se encuentra en la Parroquia de Santa Brígida en Gran Canaria. La Santísima Virgen de la Soledad aparece retratada con un solio y su pañuelo entre las manos, el autor del relieve sólo realizó el busto de la santa imagen.
 Nuestra Señora de la Soledad en Vegueta: Obra del pintor Cirilo Suárez realizada en 1943. Aparece el paso de palio de la Virgen de la Soledad en su recorrido por Vegueta en la trasera de la catedral de Canarias en medio de una multitud donde predominan las señoras con la mantilla canaria.
 Aleluya del Romance: La Virgen y el grumete: Dibujos de José Socorro Alonso realizados en 1995. Representan los cuatro momentos principales de la historia del prodigio de la Virgen de la Soledad y el grumete.
 Serie de dibujos y cartel de la coronación canónica pontificia: Obras de Jesús Arencibia realizadas en 1964. Los dibujos representan la escena de la leyenda de la Virgen en Palos de la Frontera y la llegada de su imagen dentro de una caja donde se observan a un castellano presentando a la Virgen, un fraile de rodillas ante la imagen y otro de pie a su lado.Teniendo como fondo la portada de la portería y la emblemática espadaña del templo franciscano.El cartel de la coronación canónica es una obra pictórica que recoge la silueta de la Virgen en su paso de palio. En la terminación del delantal de la Virgen se observa una torre, dos palmeras y dos canes como símbolos de la ciudad donde recibe culto la imagen.
 Nuestra Señora de la Soledad de la Portería: Vera efigie de la que se desconoce su autor, realizada posiblemente en el y que recibe culto en la parroquia de san Juan Crisóstomo en Tafira Baja (Las Palmas de Gran Canaria). La Santísima Virgen aparece en su antiguo palio de cajón y flanqueada por dos fanales sostenidos por ángeles.
 Retablo cerámico conmemorativo del Cincuenta Aniversario de la Coronación: Con motivo de las bodas de oro de la coronación pontificia de Nuestra Señora de la Soledad se inauguró el jueves, 10 de abril en donde antiguamente se encontraba la portería del convento franciscano, frente a la conocida españada de san Francisco, un retablo cerámico costeado por los devotos de la Virgen y en el que se puede leer una breve reseña escrita por el párroco José Luis Guerra sobre la Virgen y dice así: "En este lugar, junto a la antigua portería del primer convento franciscano en Gran Canaria, se levantaba la capilla en la que se le daba culto desde finales del siglo XV a Nuestra Señora de la Soledad, llamada por el pueblo "Virgen de la Soledad de la Portería". En el año 1842, tras la desamortización, la Sagrada Imagen, se trasladó a la Iglesia Parroquial, dónde sus hijos siguen venerándola en la actualidad con gran fervor. En los cincuenta años de su Coronación como Madre de la Ciudad sus devotos desean perpetuar memoria (1964 - 2014)."
 Existen otras obras referentes a Nuestra Señora de la Soledad de la Portería y que son veneradas en oratorios y casas particulares, no sólo en Las Palmas de Gran Canaria, sino en Canarias en general.
 Libros dedicados a la Virgen
 Alma Serena. (Ignacio Quintana Marrero, 1964). Esta obra incluye el tríptico de sonetos que el poeta compuso con motivo de la coronación canónica pontificia de la Virgen de la Soledad.
 Romance a la Virgen Marinera. (Juan del Río Ayala, 1964)Escrito con motivo de la coronación canónica pontificia de la Virgen.
 Continuada señal. A Nuestra Señora de la Soledad de la Portería. (Chona Madera, 1970).
 La Virgen de la Soledad de la Portería. Historia y leyendas (José Miguel Alzola, 1995)
 Florilegio de milagros apócrifos (José Miguel Alzola, 1995)
 La Semana Santa de Las Palmas (José Miguel Alzola, 1989). Gran parte del libro dedicado a Nuestra Señora de Soledad y su Archicofradía.
 Semana Santa. Las Palmas de Gran Canaria: textos e imágenes (Juan José Laforet con José Miguel Alzola, 2008).
 La Novena de la Virgen de la Soledad (1761-2011)(P.A. Ramos, 2011).
 La Virgen de luto, indumentaria de las Dolorosas castellanas. (Fernández Merino,Eduardo. 2010) Dedica un capítulo completo a la imagen de la Virgen de la Soledad.
 Patrimonio musical de la Virgen
 A lo largo de los siglos la imagen de Nuestra Señora de la Soledad ha sido inspiración para la composición de marchas procesionales y para la música popular canaria, y desde 2009 cuenta con un himno llamado "Sola con tu Soledad".
 Marchas dedicadas a la Virgen
 Virgen de la Soledad (Antonio Hanna Rivero, 1996)
 Nuestra Señora de la Soledad (Mariano Fuertes, 2010)
 Himno de la Virgen
 En el Novenario Cuaresmal del año 2009, se estrenó el Himno de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería Coronada titulado "Sola con tu Soledad" fue compuesto por Antonio Alcalde.
 Sola, con tu soledad nos acompañas, María,
 también la Iglesia está sola
 y espera en tu compañía. (Estribillo).
 Tu maternal regazo quedó vació
 cuando ya en el sepulcro dejaste al Hijo,
 Virgen y Madre: deja que compartamos
 dolor tan grande, dolor tan grande.
 (Estribillo).
 Aunque por tus mejillas caen las lágrimas,
 tu corazón es nido de la Esperanza.
 Madre y Señora: no queremos tu hijos
 dejarte sola, dejarte sola.
 (Estribillo).
 Pasarán los tres días de ausencia larga
 y llegará el domingo muy de mañana.
 Al Hijo amado tú verás la primera,
 resucitado, ¡Resucitado!
 (Estribillo).
 En la música popular canaria
 El compositor, periodista y escritor español, Néstor Álamo, dentro de su densa obra musical compuso la archiconocida canción llamada "El Cambullonero" haciendo referencia a Nuestra Señora de la Soledad al final de la segunda estrofa.
 Ello se debe a la tradición que existe desde muy antiguo de invocar a la Virgen de la Soledad como protectora de los costeros o roncotes, los cuales al pisar tierra canaria iban a postrarse ante la Virgen en su santuario, la parroquia de san Francisco de Asís.
 Esta canción se ha convertido en una de las más conocidas e interpretadas del folclore de Canarias.
 Galería fotográfica
 Referencias
 Enlaces externos
 Sitio oficial de la Pontificia y Real Archicofradía.
 Véase también
 Pontificia y Real Archicofradía de Nuestra Señora de la Soledad de la Portería Coronada
 Antonio Pildain y Zapiain
 Nuestra Señora del Rosario (Agüimes)
 Semana Santa de Las Palmas de Gran Canaria
 Santísimo Cristo de la Humildad y Paciencia (Las Palmas de Gran Canaria)
 María Santísima de los Dolores de Triana
 Nuestra Señora de la Soledad
 Nuestra Señora de los Reyes
 Las Palmas de Gran Canaria
 Virgen de la Soledad
 Semana Santa en Las Palmas de Gran Canaria
 Soledad
 Diócesis de Canarias
 Esculturas de la Virgen María
 Esculturas de España del siglo XVII
 Soledad Las Palmas


text:
 24.11.2005
 HU
 Az Európai Unió Hivatalos Lapja
 L 306/1
 AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG
 90/2005 határozata
 (2005. július 8.)
 az EGT-megállapodás I. mellékletének (Állat- és növény-egészségügyi kérdések) módosításáról
 AZ EGT-VEGYESBIZOTTSÁG,
 tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás kiigazításáról szóló jegyzőkönyvvel módosított, az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (a továbbiakban: a megállapodás) és különösen annak 98. cikkére,
 mivel:
 (1)
 A megállapodás I. mellékletét a 2005. április 29-i 51/2005 EGT-vegyesbizottsági határozat (1) módosította.
 (2)
 A pisztrángok vírusos vérfertőzése (VHS) és a pisztrángfélék fertőző vérképzőszervi elhalása (IHN) nevű halbetegségek közül egy vagy több tekintetében mentes övezetek és engedélyezett gazdaságok jegyzékének létrehozásáról szóló 2002/308/EK határozat I. és II. mellékletének módosításáról szóló, 2004. december 3-i 2004/850/EK bizottsági határozatot (2) be kell építeni a megállapodásba.
 (3)
 E határozat Liechtenstein esetében nem alkalmazandó,
 A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:
 1. cikk
 A megállapodás I. mellékletének I. fejezetében a 4.2. rész 66. pontja (2002/308/EK bizottsági határozat) az alábbi francia bekezdéssel egészül ki:
 „—
 32004 D 0850: A Bizottság 2004. december 3-i 2004/850/EK határozata (HL L 368., 2004.12.15., 28. o.).”
 2. cikk
 A 2004/850/EK határozatnak az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-kiegészítésében közzéteendő izlandi és norvég nyelvű szövege hiteles.
 3. cikk
 Ez a határozat 2005. július 9-én lép hatályba, amennyiben a megállapodás 103. cikkének (1) bekezdésében előírt összes értesítést eljuttatták az EGT-Vegyesbizottsághoz (3).
 4. cikk
 Ezt a határozatot az Európai Unió Hivatalos Lapjának EGT-re vonatkozó részében és EGT-kiegészítésében kell közzétenni.
 Kelt Brüsszelben, 2005. július 8-án.
 az EGT-Vegyesbizottság részéről
 az elnök
 Nikolaus von LIECHTENSTEIN herceg
 (1) HL 239., 2005.9.15., 22. o.
 (2) HL L 368., 2004.12.15., 28. o.
 (3) Alkotmányos követelmények fennállását nem jelezték.


text:
 20.6.2022
 GA
 Iris Oifigiúil an Aontais Eorpaigh
 C 237/63
 Caingean arna tabhairt an 22 Aibreán 2022 – Wallmax v EUIPO – Roxtec (Léiriú ar chearnóg ghorm ina bhfuil ocht gciorcal dhubha chomhlárnacha)
 (Cás T-219/22)
 (2022/C 237/84)
 Teanga inar taisceadh an t-iarratas: an Béarla
 Páirtithe
 Iarratasóir: Wallmax Srl (Milan, an Iodáil) (ionadaithe: F. Ferrari, L. Goglia agus G. Rapaccini, Dlíodóirí)
 Cosantóir: Oifig Maoine Intleachtúla an Aontais Eorpaigh (EUIPO)
 Páirtí eile sna himeachtaí os comhair an Bhoird Achomhairc: Roxtec AB (Karlskrona, an tSualainn)
 Sonraí na n-imeachtaí os comhair EUIPO
 Dílseánach an trádmhairc faoi cheist: An t-iarratasóir atá os comhair na Cúirte Ginearálta
 Trádmharc atá faoi cheist: Marc fíortha de chuid an Aontais Eorpaigh (Léiriú ar chearnóg ghorm ina bhfuil ocht gciorcal dhubha chomhlárnacha) – Trádmharc de chuid an Aontais Eorpaigh Uimh. 7 376 023
 Nós imeachta os comhair EUIPO: Imeachtaí maidir le cealú
 Cinneadh atá faoi chonspóid: Cinneadh ón dara Bord Achomhairc de EUIPO an 10 Feabhra 2022 i gCás R 1093/2021-2
 An t-ordú atá á lorg
 Iarann an t-iarratasóir ar an gCúirt Ghinearálta:
 —
 An cinneadh atá faoi chonspóid a chur ar neamhní go páirteach, sa chuid ina measann an dara Bord Achomhairc nach bhfuil an trádmharc atá faoi chonspóid neamhbhailí de bhun Airteagal 7(e)(ii) de Rialachán (AE) 2017/1001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle maidir leis na hearraí seo a leanas: Aicme 6 – Séalaí treá cábla agus píopa, déanta as miotal; frámaí séalaithe déanta as miotail; Aicme 17 – Frámaí séalaithe, déanta as plaisteach nó rubair; Aicme 19 – Píopaí dochta neamh-mhiotalacha le haghaidh tógála; frámaí séalaithe neamh-mhiotalacha;
 —
 an cinneadh atá faoi chonspóid a chur ar neamhní go páirteach, sa chuid inar neamhnigh an dara Bord Achomhairc cinneadh an Rannáin Cealúcháin maidir leis an gcinneadh ar chostais;
 —
 mar thoradh ar an méid thuas, seasamh le cinneadh an Rannáin Cealúcháin de EUIPO a rinneadh an 23 Aibreán 2021;
 —
 Ordú do EUIPO costais na n-imeachtaí seo a íoc.
 Saincheist dlí arna maíomh
 —
 Sárú ar Airteagal 7(1)(e)(ii) de Rialachán (AE) 2017/1001 ó Pharlaimint na hEorpa agus ón gComhairle.


text:
 8.3.2014
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 C 71/22
 Жалба, подадена на 4 декември 2013 г. — Lomnici/Парламент
 (Дело T-650/13)
 (2014/C 71/41)
 Език на производството: унгарски
 Страни
 Жалбоподател: Zoltán Lomnici (Будапеща, Унгария) (представител: Z. Lomnici Jr., abogado)
 Ответник: Европейски парламент
 Искания на жалбоподателя
 Жалбоподателят иска от Общия съд:
 —
 да отмени решението на Комисията по петициите към Европейския парламент от 17 октомври 2013 г. относно петиция No 1298/2012.
 Правни основания и основни доводи
 В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква неизпълнение на задължението за мотивиране и нарушение на правото на всеки гражданин на Съюза на производство със всички гаранции. В тази връзка, наред с останалото, той отбелязва, че неговата петиция е била оставена без разглеждане без да са изложени мотивите за това, че той не бил поканен на събранието и че решението не му било съобщено.


text:
Norman Lowell (Pietà, 29 ta' Ġunju 1946) huwa l-fundatur tal-moviment politiku Malti, Imperium Europa, liema moviment ġie fundat fl-2000. Imperium Europa jħaddan politika liberali li taċetta l-kulhadd
 Lowell ikkontesta l-ewwel elezzjonijiet għall-Parlament Ewropew fit-12 ta' Ġunju, 2004, fejn ġab 1,603 vot mal-ewwel għadd.
 Riċentement, Lowell kien involut f'kampanji kontra l-immigrazzjoni ilegali li qed tiffaċja Malta, kif ukoll f'kampanja favur il-libertà tal-kelma u l-espressjoni. Fit-30 ta' Ġunju, 2005 huwa ġie akkużat b'instigazzjoni ta' mibgħeda razzjali u razziżmu minħabba l-viżjoni politika tiegħu, wara xi intervisti li dehru fis-sit Malti ta' satira politika, Maltafly.
 Norman Lowell huwa bankier kwalifikat, espert tal-arti marzjali (huwa l-fundatur ta' Ch'uan Shu f'Malta) kif ukoll pittur fl-istil Dionysian action painting.
 Lowell kiteb ukoll żewġ kotba li jitrattaw l-ideali politiċi tiegħu. Dawn huma Credo - a book for the very few u Imperium Europa - a book that changed the world.
 Referenzi
 Ħoloq esterni
 Sit uffiċjali ta' Imperium Europa
 Forum ta' VivaMalta.org, moviment nazzjonalist/patrijott affiljat ma' Imperium Europa
 Twieldu fl-1946
 Nies ħajjin
 Politiċi Maltin
 Kittieba Maltin bl-Ingliż


text:
 15.3.2012
 SL
 Uradni list Evropske unije
 L 76/22
 SKLEP SKUPNEGA ODBORA EGP
 št. 138/2011
 z dne 2. decembra 2011
 o spremembi Priloge XI (Elektronske komunikacije, avdiovizualne storitve in informacijska družba) k Sporazumu EGP
 SKUPNI ODBOR EGP JE –
 ob upoštevanju Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru, kakor je bil spremenjen s Protokolom o prilagoditvi Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (v nadaljnjem besedilu: Sporazum), in zlasti člena 98 Sporazuma,
 ob upoštevanju naslednjega:
 (1)
 Priloga XI k Sporazumu je bila spremenjena s Sklepom Skupnega odbora EGP št. 101/2011 z dne 30. septembra 2011 (1).
 (2)
 Sklep Komisije 2011/61/EU z dne 31. januarja 2011 o ustreznem varstvu osebnih podatkov, ki ga zagotavlja Država Izrael pri avtomatizirani obdelavi osebnih podatkov, v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES (2) je treba vključiti v Sporazum –
 SPREJEL NASLEDNJI SKLEP:
 Člen 1
 Za točko 5em (Sklep Komisije 2010/625/EU) Priloge XI k Sporazumu se vstavi naslednja točka:
 „5en.
 32011 D 0061: Sklep Komisije 2011/61/EU z dne 31. januarja 2011 o ustreznem varstvu osebnih podatkov, ki ga zagotavlja Država Izrael pri avtomatizirani obdelavi osebnih podatkov, v skladu z Direktivo Evropskega parlamenta in Sveta 95/46/ES (UL L 27, 1.2.2011, str. 39).“
 Člen 2
 Besedilo Sklepa 2011/61/EU v islandskem in norveškem jeziku, ki se objavi v Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije, je verodostojno.
 Člen 3
 Ta sklep začne veljati 3. decembra 2011 pod pogojem, da so bila Skupnemu odboru EGP predložena vsa uradna obvestila v skladu s členom 103(1) Sporazuma (3).
 Člen 4
 Ta sklep se objavi v sklopu EGP Uradnega lista Evropske unije in Dopolnilu EGP k Uradnemu listu Evropske unije.
 V Bruslju, 2. decembra 2011
 Za Skupni odbor EGP
 Predsednik
 Kurt JÄGER
 (1) UL L 318, 1.12.2011, str. 39.
 (2) UL L 27, 1.2.2011, str. 39.
 (3) Navedena ni nobena ustavna zahteva.


text:
Mort je humoristická fantasy kniha Terryho Pratchetta. Je to čtvrtá kniha série Úžasná Zeměplocha a první se zaměřením na Smrtě, v předchozích knihách pouze vedlejší postavy.
 Obsah
 V pubertě byl Mort značně odlišný od zbytku rodiny, a tedy nevhodný pro pokračování v rodovém zaměstnání. Názor jeho otce, Lezka, byl, že až příliš četl, což ho odrazovalo od praktických činností. Proto ho poslal na trh, kde si mistři vybírají svoje nové učedníky.
 Morta si žádný mistr nechtěl vybrat, ale ten chtěl zůstat až do konce celého trhu – do půlnoci. Těsně předtím, než hodiny na věži zazvonily po dvanácté, dorazil na tržiště muž v černé kápi a na bílém koni. Tento muž, který se nakonec ukáže jako Smrť, nabídne Mortovi „práci“ doprovázení duší do onoho světa (i když jeho otec si myslí, že se z něj stane pohřebník).
 Je možné, že si Smrť vybral Morta za učedníka, protože mu ostatní tři jezdci apokalypsy přezdívají také Mort, a také proto, že slovo „mort“ znamená ve francouzštině smrt.
 Vzhledem ke stresu patřící k této práci (a také Mortovo milostné vzplanutí k umírající princezně) udělá Mort několik omylů, ale jako všichni dobří hrdinové nakonec vyroste, získá odvahu, vyzve Smrtě na souboj a nakonec skončí oženěn s dívkou, ale ne tou správnou, aspoň ne podle běžných fantasy příběhů.
 Mort si vezme Smrťovu adoptivní dceru Ysabell a stávají se vévodou a vévodkyní ze Sto Helit (díky drobné chybičce, kdež původní vévoda ze Sto Helit umírá při Mortově souboji se Smrťem).
 Poznámky
 Tato dějová linie (o jejich dceři Zuzaně) pokračuje v pozdější knize v sérii nazvanou Těžké melodično.
 Mort je druhá kniha s Ysabell (byla uvedena v Lehkém fantastičnu) a také uvádí Smrťova služebníka, Alberta. Na scéně se také mihne mág Mrakoplaš.
 Externí odkazy
 Zeměplocha.info
 DiscWorld.cz
 Ankh.ic.cz
 Podrobný obsah
 Anotace (vysvětlení různých narážek v textu)
 Knihy z roku 1987
 Knihy o Zeměploše