text:
 |
 52011PC0840
 Návrh NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY kterým se zřizuje finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci /* KOM/2011/0840 v konečném znění - 2011/0406 (COD) */
 DŮVODOVÁ ZPRÁVA
 1. SOUVISLOSTI NÁVRHU
 Počet lidí žijících v chudobě zůstává
 v rozvojových zemích i nadále velkým problémem. Ačkoli již bylo
 dosaženo významného pokroku, většině rozvojových zemí se stále
 nedaří dosáhnout rozvojových cílů tisíciletí a nejsou schopny
 úspěšně vykročit na cestu trvale udržitelného rozvoje ve všech
 smyslech tohoto výrazu, tedy ve smyslu hospodářském, sociálním
 a environmentálním (včetně zmírnění změny klimatu
 a přizpůsobení se této změně).
 Tuto situaci ještě zhoršuje to, že i nadále přetrvávají
 výrazné globální problémy a na rozvojové země tvrdě dopadla
 řada nedávných krizí, které mimo jiné vyústily v sociální
 a hospodářskou nestabilitu, zvýšenou migraci, nedostatečné zajišťování
 potravin a zvýšenou zranitelnost v důsledku vnějších
 otřesů a další účinky. Stále více se uznává, že životní
 prostředí a přírodní zdroje, které jsou nezbytné pro udržitelný
 socio-ekonomický růst, jsou ve zvyšující se míře ohroženy změnou
 klimatu a rychlým růstem počtu obyvatel. To může zhoršit
 již tak nestabilní situaci v mnoha rozvojových zemích a může
 hrozit riziko negace určitých úspěchů, jichž bylo v oblasti
 rozvoje dosud dosaženo.
 Evropská unie je nadále odhodlána pomáhat rozvojovým zemím snižovat
 a nakonec vymýtit chudobu. K dosažení tohoto cíle byl
 prostřednictvím nařízení stanoven pro období 2007–2013 nástroj pro
 rozvojovou spolupráci (NRS), jehož hlavním a rámcovým cílem je vymýcení
 chudoby v partnerských zemích a regionech. Je tvořen třemi
 kategoriemi programů: i) bilaterální a regionální zeměpisné
 programy týkající se spolupráce s Asií, Latinskou Amerikou, Střední
 Asií, Blízkým východem a Jižní Afrikou, ii) tematické programy týkající se
 těchto otázek: investice do lidských zdrojů, životního prostředí
 a udržitelného řízení přírodních zdrojů včetně
 energie, nestátních subjektů a místních orgánů, zajišťování
 potravin, migrace a azylu, iii) doprovodná opatření pro země
 produkující cukr.
 Platnost stávajícího nařízení o NRS uplyne dnem
 31. prosince 2013. Různá hodnocení NRS uznala jeho celkovou přidanou
 hodnotu a jeho příspěvek k dosahování rozvojových cílů
 tisíciletí, ale také zdůraznila některé nedostatky. Nové výzvy spolu
 s prioritami stanovenými ve strategii Evropa 2020 a nejnovější
 rozvojová politika EU přiměly Komisi, aby předložila návrh na
 přezkoumání a úpravu nařízení o DCI v souladu se
 sdělením „Rozpočet – Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011
 a sdělením „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro
 změnu“ ze dne 13. října 2011.
 2. VÝSLEDKY KONZULTACÍ SE
 ZÚČASTNĚNÝMI STRANAMI A POSOUZENÍ DOPADŮ
 Veřejné konzultace
 Komise uskutečnila veřejné
 konzultace o budoucnosti financování vnější činnosti EU od 26.
 listopadu 2010 do 31. ledna 2011. Tento proces byl založen na internetovém
 dotazníku doprovázeném podkladovým dokumentem „Jaké financování vnější
 činnosti EU po roce 2013?“. Odpovědi obecně nenaznačily
 potřebu zásadní změny ve stávající struktuře existujících
 nástrojů. Bylo však zjištěno několik problémů, které byly
 odpovídajícím způsobem zohledněny při přípravě návrhu
 nového nařízení o NRS:
 ·
 Většina respondentů (přibližně
 70 %) uvedla, že finanční zásahy EU představují podstatnou
 přidanou hodnotu. Respondenti uvedli, že by EU měla dobře
 využívat svou komparativní výhodu související s její globální
 přítomností v terénu, její rozsáhlou odbornou základnou, nadnárodní
 povahou a její úlohou zprostředkovatele koordinace.
 ·
 Téměř všichni respondenti (92 %)
 podpořili diferencovanější přístup, přizpůsobený
 situaci přijímající země, aby se zvýšil dopad finančních
 nástrojů EU. V souladu s tím se posiluje diferenciace mezi
 přijímajícími zeměmi.
 ·
 Mezi respondenty mělo širokou podporu zkoumání
 podmíněnosti založené na dodržování lidských práv a práv menšin,
 řádné správě věcí veřejných a rozmanitosti kulturních
 projevů v přijímající zemi (78 %), na kvalitě její politiky
 a na její schopnosti a ochotě provádět vhodnou politiku
 (63 %). Navrhované nařízení uznává důležitost národních
 rozvojových plánů, jakož i společně vyvíjených strategií EU
 jakožto základu pro spolupráci. Klade rovněž důraz na základní
 hodnoty a zásady EU, a tím posiluje podmíněnost a vzájemnou
 odpovědnost.
 ·
 Velká většina respondentů podporuje
 větší pružnost při provádění, zejména pro řešení
 nadregionálních problémů, kterému podle jejich názoru brání
 „zeměpisné omezení“ jednotlivých nástrojů (působnost ERF je
 omezena na země AKT, působnost NRS na Latinskou Ameriku, Asii,
 Střední východ a Jižní Afriku a působnost ENSP na země
 sousedící s EU). Navrhované nařízení upravuje provádění
 činností nadregionálního významu a seskupuje různé tematické osy
 za účelem zvýšení pružnosti a jednoduchosti provádění.
 ·
 Většina respondentů souhlasila
 s tím, že společné plánování a spolufinancování
 s členskými státy (případně s přijímajícími
 zeměmi) by mohlo zvýšit dopad a soudržnost vnější činnosti
 EU, zjednodušit poskytování pomoci a snížit celkové transakční
 náklady. Navrhované nařízení tyto otázky náležitě řeší.
 Sběr a využití výsledků
 odborných konzultací
 Komise provedla vnitřní přezkum
 různých zpráv (hodnocení, auditů, studií, hodnocení
 v polovině období). Přezkum se zaměřil na to, co
 funguje a co naopak nefunguje, a vyvodil poučení pro
 přípravu návrhů finančních nástrojů.
 Přezkum ukázal, že stávající NRS
 přispěl k pokroku při dosahování rozvojových cílů
 tisíciletí v rozvojových zemích. Způsoby provádění NRS,
 například rozpočtová podpora a „celoodvětvový
 přístup“, umožnily hlubší spolupráci s partnerskými zeměmi
 a účinnější dělbu práce prostřednictvím
 spolufinancování mezi dárci.
 Přezkum nicméně zjistil několik
 nedostatků.
 ·
 Součástí vnější činnosti EU se stále
 více stávají různé vnitřní politiky EU. V souladu
 s programem strategie Evropa 2020 a s Lisabonskou smlouvou bylo
 nezbytné vzájemné posilování vnitřní a vnější činnosti.
 Stávající uspořádání však Komisi neumožňovalo v dostatečném
 rozsahu účinně zasahovat. Seskupení různých tematických os
 v rámci jednoho okruhu tuto situaci výrazně zlepší.
 ·
 V některých případech byly tematické
 programy příliš roztříštěné, než aby mohly reagovat na globální
 krize (např. na krizi cen potravin nebo na ptačí chřipku) nebo
 na mezinárodní závazky přijaté na nejvyšší politické úrovni (např.
 ohledně biologické rozmanitosti a změny klimatu). Používání
 tematického rámce proto potřebovalo získat větší pružnost seskupením
 různých tematických programů a také bylo třeba, aby
 umožňovalo soudržnější a komplexnější dlouhodobé zapojení
 do opatření týkajících se globálních veřejných statků
 a výzev a aby mohlo reagovat na různé otřesy, které
 postihují nejchudší obyvatelstvo.
 ·
 Stávající nařízení o NRS pokrývá širokou
 škálu rozvojových zemí, od nejméně rozvinutých zemí až po země
 s vyššími středními příjmy. Vzhledem k prohlubování
 hospodářských a sociálních rozdílů mezi partnerskými zeměmi
 v poslední době a také k potřebě vypracovat nové
 cíle je nezbytná lepší diferenciace. Navrhované nové nařízení obsahuje
 další pokyny ohledně diferenciace tím, že EU bude moci soustředit
 podporu tam, kde je jí nejvíce zapotřebí a kde bude mít největší
 dopad. Ve snaze doplnit tuto kombinaci politik navrhuje Komise vytvoření
 nového nástroje (nástroje partnerství) k řešení cílů jdoucích
 nad rámec čistě rozvojové pomoci.
 ·
 Vzhledem k současnému uspořádání
 nástrojů vnější pomoci se ukazuje, že je obtížné podporovat
 nadregionální iniciativy. Tak tomu bylo zejména v případě
 zavedení společné strategie Afrika–EU. Nové nařízení o NRS
 poskytuje lepší právní základ pro provádění společné strategie
 Afrika–EU.
 ·
 Ustanovení ohledně nestabilních států
 a zemí v obdobích po krizi jsou ve stávajícím nařízení
 o NRS nedostačující, jelikož podceňují potřebu podporovat
 politické procesy, jež posilují právní stát a řádnou správu věcí
 veřejných. Řešení problémů přechodného období vyžaduje
 soubor reakcí na úrovni jednotlivých zemí, založený na konkrétních
 potřebách a vycházející ze společné strategie (celostní
 přístup). Nové nařízení tyto problémy lépe zohledňuje
 a řeší nepružnost procesu rozhodování při přidělování
 prostředků, plánování programů a provádění rozvojové
 spolupráce.
 ·
 Stávající nařízení o NRS obsahuje
 orientační příděly pro jednotlivé regiony, aniž by zůstaly
 nějaké prostředky nepřidělené. Tím se zužuje prostor pro
 mobilizaci zdrojů za účelem reakce na nepředvídané potřeby
 (nové politické priority, přírodní nebo člověkem způsobené
 katastrofy apod.). Nové nařízení o NRS navrhuje ponechat určité množství
 finančních prostředků nepřidělené, aby se mohlo použít
 v případě nepředvídaných událostí.
 ·
 A konečně, v současnosti
 předpokládaný proces plánování a provádění NRS byl shledán jako
 příliš složitý. Neumožňuje uvést plánovací cyklus EU do souladu
 s plánovacími cykly jejích partnerů, neusnadňuje společné
 plánování s členskými státy a neumožňuje provádět
 rychlé úpravy v případě potřeby. Nové nařízení
 o NRS všechny tyto nedostatky přímo řeší.
 Posouzení dopadů
 Komise provedla posouzení dopadů,
 v jehož rámci zvažovala 3 základní politické alternativy: zachovat nařízení
 o NRS beze změny (možnost 1) a dvě varianty úprav NRS
 zohledňující jednotlivé zjištěné problémy současného NRS
 (možnosti 2A a 2B).
 Možnost 1
 nebyla přijata, protože by nevyřešila zjištěné problémy.
 Dílčí varianty A a B v rámci možnosti 2 řeší zjištěné
 problémy v různé míře, přičemž každá z nich má
 konkrétní politické a jiné důsledky. Z posouzení dopadů
 vyplynulo, že dílčí možnost B je lepší, protože:
 ·
 uvádí cíle NRS do souladu s nejnovějšími
 trendy rozvojové politiky EU,
 ·
 jasně diferencuje mezi partnerskými
 zeměmi,
 ·
 do systému pomoci poskytované Evropskou unií
 zakotvuje řádnou správu věcí veřejných, demokracii, lidská práva
 a právní stát,
 ·
 usnadňuje provádění společné
 strategie Afrika–EU,
 ·
 zjednodušuje tematické programy, aby poskytovaly
 potřebnou pružnost,
 ·
 zajišťuje pružné mechanismy
 k usnadnění účinnější reakce EU na rychle se vyvíjející
 situace ve státech, které se nacházejí v období krize nebo po jejím
 skončení, a v nestabilních státech,
 ·
 zvyšuje pružnost přidělování
 finančních prostředků a
 ·
 zlepšuje účinnost pomoci EU tím, že
 zjednodušuje postupy plánování a provádění programů
 a zvyšuje jejich pružnost, usnadňuje společné plánování
 a přizpůsobuje pomoc EU plánovacím cyklům partnerských
 zemí.
 3. PRÁVNÍ STRÁNKA NÁVRHU
 Právní rámec pro
 spolupráci s partnerskými zeměmi a regiony stanoví část
 pátá hlava III kapitola 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Navrhované nařízení o NRS je založeno zejména na čl. 209
 odst. 1 Smlouvy a Komise je předkládá v souladu
 s postupem stanoveným v článku 294. Společné prohlášení
 Rady a zástupců vlád členských států zasedajících
 v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice
 Evropské unie: „Evropský konsensus“ ze dne 20. prosince 2005, sdělení
 „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ ze dne
 13. října 2011, jakož i případné budoucí sdělení,
 které stanoví hlavní směry a zásady rozvojové politiky Unie,
 a jakékoli jejich pozdější závěry nebo úpravy poskytnou obecný
 rámec, hlavní směry a zaměření pro provádění tohoto
 nařízení.
 Evropská unie má
 jedinečně nestrannou pozici, která jí umožňuje provádět
 část své vnější pomoci jménem členských států a ve
 vzájemné spolupráci s nimi, což zvyšuje její důvěryhodnost
 v zemích, kde působí. Mnohé členské státy nemají nezbytné
 kapacity a/nebo ochotu vytvářet globální externí nástroje. Opatření
 na úrovni EU proto představuje nejlepší způsob, jak globálně
 podporovat společné zájmy a hodnoty EU a zajistit její
 celosvětové působení. Díky tomu, že 27 členských států
 postupuje na základě společných politik a strategií, má EU rozhodující
 váhu, s níž může reagovat na globální výzvy, zejména pokud jde
 o dosahování rozvojových cílů tisíciletí. Jelikož cílů tohoto
 nařízení nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni samotných
 členských států, a proto jich lze z důvodu rozsahu
 a účinků činnosti lépe dosáhnout na úrovni EU, může EU
 přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou
 v článku 5 Smlouvy.
 Navrhované nové nařízení také posiluje
 schopnost koordinace a usnadňuje společné plánování
 s členskými státy, čímž zajišťuje účinnou dělbu
 práce a účelné poskytování pomoci. Rozvojová politika EU
 a politika, kterou v této oblasti realizují členské státy, se
 musí navzájem doplňovat a posilovat. Za tímto účelem se
 měla pomoc EU zaměřit tam, kde může mít největší dopad
 s ohledem na svou schopnost působit v globálním
 měřítku a reagovat na globální problémy. V souladu se
 zásadou proporcionality stanovenou v článku 5 Smlouvy
 nepřesahuje navrhované nové nařízení rámec toho, co je nezbytné
 k dosažení jeho cílů.
 Navrhované nové nařízení bude fungovat se
 zohledněním vnějšího rozměru odvětvových politických
 priorit EU, přičemž bude zajišťovat koordinaci a posilovat
 synergie v souladu s cíli stanovenými v nařízení a v souladu s výše
 uvedeným právním a politickým rámcem.
 4. ROZPOČTOVÉ
 DŮSLEDKY
 Komise navrhuje pro období 2014–2020
 přidělit na vnější nástroje 96 miliard EUR[1]. Příděl navrhovaný
 pro NRS činí 23 294,7 milionu EUR. Orientační roční
 rozpočtové závazky pro NRS jsou uvedeny v následující tabulce.
 Orientační finanční příděly na jednotlivé programy NRS jsou
 uvedeny v příloze VII tohoto nařízení. Předpokládá se,
 že nejméně 50 % prostředků z programu pro globální
 veřejné statky a výzvy bude vynaloženo na cíle týkající se změny
 klimatu a životního prostředí[2]
 a nejméně 20 % na cíle týkající se sociálního
 začleňování a lidského rozvoje. V souladu se sdělením
 „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ se celkově
 předpokládá pokračování podpory sociálního začleňování
 a lidského rozvoje prostřednictvím nejméně 20 % rozvojové
 pomoci Unie. A konečně, cílem tohoto nařízení je
 přispět k vynaložení alespoň 20 % z rozpočtu
 Unie na vytvoření nízkouhlíkové společnosti odolné vůči
 změně klimatu, jak je stanoveno ve sdělení Komise „Rozpočet
 – Evropa 2020“.
 Aby byla zajištěna jeho
 předvídatelnost, bude v souladu s cíli vnější politiky EU
 financování vysokoškolského vzdělávání ve třetích zemích v rámci
 projektu „Erasmus pro všechny“ poskytováno prostřednictvím
 dvou přídělů na více let, z nichž první bude pokrývat
 první 4 roky a druhý další 3 roky programu. Toto financování se
 promítne do tvorby víceletých orientačních programů NRS
 v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami
 dotyčných zemí. Příděly lze upravovat v případě
 závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn
 v souladu s prioritami EU pro oblast vnější činnosti.
 Využívání těchto finančních prostředků se bude řídit
 ustanoveními nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU)
 č. [--], kterým se zřizuje projekt „Erasmus pro všechny“[3].
 Nástroj pro rozvojovou spolupráci* || 2014 || 2015 || 2016 || 2017 || 2018 || 2019 || 2020 || 2014-2020
 2 716,7 || 2 903,1 || 3 100,3 || 3 308,7 || 3 525,3 || 3 751,7 || 3 989 || 23 294,7
 *V současných
 cenách (v milionech EUR)
 5. HLAVNÍ PRVKY
 Zjednodušení
 Prioritou Komise
 v tomto novém nařízení je stejně jako u jiných
 programů patřících do víceletého finančního rámce (VFR)
 zjednodušit právní prostředí a usnadnit přístup partnerských
 zemí a regionů, organizací občanské společnosti, malých
 a středních podniků aj. k pomoci Unie v té míře,
 v jaké přispívají k dosahování cílů tohoto nařízení.
 Vnější
 nástroje budou zjednodušeny tím, že budou přesněji vymezeny
 a sníží se jejich vzájemné překrývání, takže budou jednotlivě
 rozeznatelné podle jasně definovaných politických cílů.
 Rovněž bude
 dosaženo zjednodušení a snížení transakčních nákladů pro partnerské
 země a regiony, a to prostřednictvím pružných postupů
 plánování, které budou umožňovat uplatňování zásad účinnosti
 pomoci. Unie se může například přizpůsobit národním
 plánům rozvoje partnerských zemí, takže nebude nutné, aby partnerské
 země projednávaly strategické dokumenty specifické pro EU, které má Komise
 přijmout, a bude možno provádět cílenější analýzu, kterou
 lze začlenit do víceletého programového dokumentu. Podobně lze
 posílit koordinaci dárců a dělbu práce prostřednictvím
 společného plánování s členskými státy.
 Prováděcí
 pravidla jsou obsažena v nařízení Evropského parlamentu a Rady
 (EU) č. [--] ze dne [--], kterým se stanoví společná pravidla
 a postupy pro uplatňování nástrojů Unie pro vnější
 činnost.
 Diferenciace
 Cílem diferencovaného přístupu
 stanoveného sdělením „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro
 změnu “ je zvýšit dopad rozvojové spolupráce EU směřováním
 jejích zdrojů tam, kde mohou nejvíce přispět ke snižování
 chudoby a kde mohou mít největší dopad. Mělo by se provádět v
 prvé řadě s ohledem na způsobilost pro programy dvoustranné
 rozvojové spolupráce a zadruhé s ohledem na příděly pomoci.
 V zásadě by měly být z programů
 dvoustranné pomoci vyřazeny země s vysokými příjmy, země s
 vyššími středními příjmy a ostatní velké země se středními
 příjmy, které jsou na cestě trvale udržitelného rozvoje a/nebo mají
 přístup k rozsáhlým domácím a externím zdrojům na financování
 vlastních strategií v oblasti rozvoje. Svět se vyvíjí: seznam příjemců
 oficiální rozvojové pomoci vypracovaný Výborem pro rozvojovou pomoc OECD
 (revidovaný v roce 2011) ukazuje, že na základě HND na obyvatele již
 přes 20 zemí ze skupiny zemí s nízkými příjmy postoupilo do skupiny
 zemí se středními příjmy či ze skupiny zemí s nižšími příjmy
 do skupiny zemí s vyššími středními příjmy. Jde samozřejmě
 pouze o jeden ukazatel z mnoha a při uplatňování zásady diferenciace
 se musí také zohledňovat lidský rozvoj, závislost na pomoci a jiné
 aspekty, včetně dynamiky procesu rozvoje.
 Na regionální a/nebo celosvětové úrovni
 hrají novou a stále větší úlohu zejména mnohé země se středními
 příjmy. EU by proto měla přizpůsobit povahu svých
 vztahů s nimi, a to včetně nástrojů a priorit vzájemné
 spolupráce. Tím by se neměly oslabit vzájemné vztahy, ale spíše by
 měl vzniknout moderní soubor nástrojů. EU by měla uzavřít
 nová partnerství se zeměmi, na které se přestávají vztahovat programy
 dvoustranné pomoci, především v rámci regionálních a tematických
 programů v rámci nového NRS, tematických finančních nástrojů pro
 vnější činnost EU a nový nástroj partnerství.
 Akty v přenesené pravomoci
 Navrhuje se
 posílit pružnost využíváním aktů v přenesené pravomoci
 v souladu s článkem 290 Smlouvy, aby bylo možno měnit
 některé méně podstatné prvky nařízení, které mají vliv na
 následné plánování (např. přílohy o způsobilých zemích,
 oblastech spolupráce a orientační finanční příděly pro
 jednotlivé programy na období 2014–2020).
 Podrobné vysvětlení
 Tato část
 obsahuje podrobný komentář vysvětlující hlavní myšlenky nového
 nařízení o NRS v rámci každého z navrhovaných
 článků.
 (0) Předmět
 a oblast působnosti (Hlava I článek 1)
 Jedinou navrhovanou změnou
 v článku 1 je zahrnutí Panafrického programu do oblasti
 působnosti nařízení.
 Nařízení se tudíž vztahuje na všechny
 rozvojové země, území a regiony s výjimkou zemí způsobilých
 pro předvstupní nástroj.
 (1) Cíle a obecné zásady
 (Hlava II) – Články 2 a 3
 Článek 2 (Cíle a kritéria
 způsobilosti) stanoví hlavní a rámcové cíle
 nařízení a vlastnosti zeměpisné a tematické rozvojové
 spolupráce Unie. Cíle jsou v souladu s článkem 208 Smlouvy
 a výše uvedenými sděleními Komise „Rozpočet – Evropa 2020“
 a „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“.
 Tento článek upravuje podporu všech forem
 spolupráce s rozvojovými zeměmi. Požaduje splnění kritérií pro
 oficiální rozvojovou pomoc stanovených Výborem pro rozvojovou pomoc OECD,
 přičemž u tematických programů a Panafrického programu
 jsou možné výjimky. U těchto programů se počítá s 10%
 flexibilitou u činností, které nepředstavují oficiální
 rozvojovou pomoc, a to na pokrytí výdajů, které – ačkoli
 striktně vzato nejsou v souladu s požadavky na poskytování
 oficiální rozvojové pomoci – mohou být potřebné pro
 přiměřené provádění činností v rámci těchto
 programů.
 Článek 3 (Obecné zásady) stanoví hlavní zásady upravující provádění tohoto nařízení,
 kterými jsou demokracie, dodržování lidských práv a základních svobod
 a právního státu; diferencovaný přístup k partnerským zemím
 s přihlédnutím k jejich potřebám, schopnostem, závazkům
 a jejich plnění a k potenciálnímu vlivu EU; klíčová
 průřezová témata (například rovnost žen a mužů
 a posilování postavení žen); posílení soudržnosti vnější
 činnosti EU; lepší koordinace s členskými státy a dalšími
 bilaterálními nebo multilaterálními dárci a proces rozvoje
 s vedoucí úlohou partnerské země a regionu založený na vzájemné
 odpovědnosti, a to prostřednictvím komplexního
 a participativního přístupu k rozvoji s využitím
 efektivních a inovativních způsobů spolupráce v souladu
 s osvědčenými postupy vypracovanými Výborem pro rozvojovou pomoc
 OECD a tudíž umožňujícího zlepšit dopad pomoci a snížit
 překrývání a zdvojování.
 (2) Zeměpisné
 a tematické programy (Hlava III) – Články 4 až 9
 Článek 4 (Provádění unijní
 pomoci) popisuje druh programů, v jejichž
 rámci se bude pomoc Unie poskytovat.
 Článek 5 (Zeměpisné
 programy) se týká možných oblastí spolupráce
 a rozlišuje mezi regionální a bilaterální spoluprací. Použije se
 zásada diferenciace stanovená v článku 3. V důsledku
 toho by se bilaterální rozvojová pomoc poskytovala těm partnerským zemím,
 které to nejvíce potřebují a nemají potřebné finanční
 kapacity pro svůj vlastní rozvoj. Zásada diferenciace také zohledňuje
 potenciální dopad pomoci Unie v partnerských zemích. Partnerské země,
 které využívají bilaterální rozvojovou pomoc, jsou uvedeny
 v příloze III. Tato příloha nezahrnuje země, které
 „postoupily“ do jiné kategorie podle následujících kritérií: partnerské
 země, na něž připadá více než 1 % světového HDP a/nebo
 země s vyššími středními příjmy podle seznamu příjemců
 oficiální rozvojové pomoci vypracovaného Výborem pro rozvojovou pomoc OECD,
 jsou v zásadě vyloučeny, používají se však dodatečná kritéria
 související s jejich potřebami a kapacitou, jako je index lidského
 rozvoje, index hospodářské zranitelnosti a závislost na pomoci, jakož i
 hospodářský růst a přímé zahraniční investice. Rovněž
 se zohledňuje spolehlivost dostupných údajů.
 Všechny partnerské země uvedené
 v příloze I by se však stále měly využívat pomoc
 v rámci regionálních a tematických programů.
 Toto nařízení neomezuje oblasti
 spolupráce nebo zásahů EU. Jakýkoli přehled těchto oblastí je
 čistě ilustrativní. Oblasti je možno zvolit na základě toho, že
 se týkají dosahování cílů stanovených ve Smlouvě,
 mezinárodních povinností a závazků EU nebo specifických
 cílů stanovených v dohodách s partnerskými zeměmi
 a regiony. Oblasti je nicméně nutno navrhovat s ohledem na cíl
 Unie soustředit pomoc tak, aby se politiky EU a politiky
 členských států navzájem doplňovaly, jak to vyžaduje
 článek 208 Smlouvy[4],
 a s ohledem na sdělení Komise (zejména sdělení Komise „Agenda
 pro změnu“) a příslušná usnesení Rady a Parlamentu.
 Článek 6 (Tematické programy) se týká tematických programů, jejichž obecné cíle a dosah
 budou v souladu s celkovým účelem a oblastí působnosti
 tohoto nařízení, a podmínek, za nichž se budou tematické programy
 provádět.
 Článek 7 (Globální veřejné
 statky a výzvy) popisuje tematický program
 „Globální veřejné statky a výzvy“, který se pružným
 a průřezovým způsobem zaměří na hlavní globální
 veřejné statky a výzvy. Hlavní oblasti činnosti, které budou
 předmětem tohoto programu, jsou dále rozvedeny
 v příloze V a patří mezi ně mimo jiné životní
 prostředí a změna klimatu, udržitelná energetika[5], lidský rozvoj
 (včetně zdravotnictví, vzdělávání, rovnosti žen a mužů,
 zaměstnanosti, dovedností, sociální ochrany a sociálního
 začleňování, jakož i aspektů souvisejících s hospodářským
 rozvojem, jako např. růst, zaměstnanost a zapojení
 soukromého sektoru), zajišťování potravin a migrace a azyl.
 Tento tematický program umožní rychlou reakci na nepředvídané události
 a globální krize (např. na krizi cen potravin nebo na ptačí
 chřipku). Sníží roztříštěnost rozvojové spolupráce EU
 a umožní vhodné posílení a zvýšení soudržnosti vnitřní
 a vnější činnosti.
 Článek 8 (Organizace
 občanské společnosti a místní orgány)
 popisuje tematický program „Organizace občanské společnosti
 a místní orgány“, který vychází z dřívějšího programu
 „Nestátní subjekty a místní orgány“. Zaměření tohoto programu se
 zúžilo a klade větší důraz na zvyšování způsobilosti
 organizací občanské společnosti a místních orgánů. Program
 bude podporovat otevřenou občanskou společnost a místní
 orgány se silným postavením, zvyšovat povědomí a mobilizovat
 v souvislosti s problematikou rozvoje a posilovat způsobilost
 k politickému dialogu o rozvoji.
 Článek 9 (Panafrický program)
 popisuje Panafrický program, který se zřizuje pro provádění
 společné strategie Afrika–EU (dále jen „JAES“). Program bude
 doplňovat další finanční nástroje, zejména evropský nástroj
 sousedství (ENI), Evropský rozvojový fond (ERF) a tematické programy v
 rámci NRS, a bude s nimi v souladu. Zatímco ENI a ERF se
 zaměřují na zásahy na regionální či vnitrostátní úrovni
 v Africe, Panafrický program bude sloužit ke konkrétní podpoře
 cílů JAES, přičemž bude podporovat zejména činností
 nadregionální, kontinentální a mezikontinentální povahy, jakož i příslušné
 iniciativy v rámci JAES na globální scéně. Panafrický program bude
 fungovat v úzké spolupráci / součinnosti s ostatními nástroji a bude se
 zaměřovat na konkrétní iniciativy sjednané v rámci JAES a akčních
 plánů, pro které nelze využít žádný alternativní zdroj financování,
 čímž se zajistí nezbytná provázanost a synergie a zabrání se zdvojování a
 překrývání.
 (3) Plánování
 a přidělování finančních prostředků
 (Hlava IV) – Články 10 až 14
 Článek 10 (Obecný rámec plánování
 a přidělování finančních prostředků) stanoví obecný rámec pro plánování zeměpisných a tematických
 programů a také pro přidělování finančních
 prostředků podle tohoto nařízení. K tomuto účelu budou
 sloužit kritéria přidělování finančních prostředků
 stanovená v čl. 3 odst. 2. Aby byla zajištěna vzájemná
 synergie a doplňkovost opatření Unie a opatření
 členských států, budou členské státy plně zapojeny do
 procesu plánování. Konzultační proces bude zahrnovat i další dárce
 a aktéry rozvoje, jakož i občanskou společnost
 a regionální a místní orgány.
 Odstavec 4 předpokládá, že
 určité množství finančních prostředků zůstane
 nepřidělené, aby se posílila pružnost nástroje a možnost
 reagovat na nepředvídané události (nové politické priority, přírodní
 nebo člověkem způsobené katastrofy apod.).
 Článek 11 (Programové dokumenty
 pro zeměpisné programy) uvádí požadavky
 a zásady pro přípravu strategických dokumentů pro země
 a regiony, které obdrží orientační příděl podle tohoto
 nařízení, a na jejich základě sestavovaných víceletých
 orientačních programů. V článku jsou rovněž uvedeny
 výjimky, kdy není třeba strategický dokument vypracovat, aby se
 zjednodušil proces plánování a usnadnilo se společné plánování
 s členskými státy a přizpůsobení se národním
 programům jednotlivých rozvojových zemí.
 Aby byla zajištěna vlastní
 zodpovědnost jednotlivých zemí a zásady účinnosti pomoci, budou
 se strategické dokumenty koncipovat na základě dialogu s partnerskými
 zeměmi a regiony, přičemž budou do tohoto procesu
 v příslušné míře zapojeny také organizace občanské
 společnosti a regionální a místní orgány. Členské státy,
 jakož i další dárci se budou zapojovat v souladu
 s čl. 10 odst. 3.
 Tento článek zavádí také možnost mít
 společný rámcový dokument, který by stanovil komplexní strategii Unie,
 jejíž součástí by byla rozvojová politika.
 Připravované víceleté orientační
 programy by mohly vycházet z jakýchkoli programových dokumentů
 uvedených v tomto článku kromě případů, kdy by celkový
 příděl nepřekročil 30 milionů EUR. Víceleté orientační
 programy lze upravit prostřednictvím přezkumu v polovině
 období nebo přezkumu ad hoc, s ohledem na dosažené cíle
 a také ve světle nově zjištěných potřeb, jako jsou ty,
 které vyplývají z krize, ze situace po krizi nebo z nestability.
 Článek 12 (Plánování pro
 země v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci) zdůrazňuje zvláštní potřeby a okolnosti zemí
 v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci, které je nutno zohlednit
 při koncipování všech programových dokumentů. Ustanovení
 čl. 12 odst. 2 zdůrazňuje možnou potřebu rychlé
 reakce v těchto zemích a předpokládá zvláštní postup
 (následné projednání ve výborech podle čl. 14 odst. 3) pro ad
 hoc přezkum strategického dokumentu a víceletého
 orientačního programu.
 Článek 13 (Programové dokumenty
 pro tematické programy) popisuje požadavky
 a postup pro sestavování tematických programových dokumentů. Tento
 článek rovněž předpokládá možnost využít podle potřeby
 přezkum v polovině období nebo přezkum ad hoc.
 Článek 14 (Schvalování
 strategických dokumentů a přijímání víceletých orientačních
 programů) stanoví, že Komise přijme víceleté
 programové dokumenty (tzn. strategické dokumenty, víceleté orientační
 programy pro partnerské země a regiony a tematické strategické
 dokumenty) po obdržení stanoviska výboru složeného ze zástupců
 členských států, kterému předsedá zástupce Komise (tento výbor
 se zřizuje podle článku 24 tohoto nařízení).
 Tento článek také umožňuje pružnost
 a zjednodušení pro případy, kdy se lze odchýlit od standardních
 postupů projednávání ve výborech (např. v případě
 technických úprav nebo malých změn celkových přídělů, kdy
 projednání ve výborech není nutné), a pro případy, kdy lze postupy
 projednávání ve výborech uplatnit po přijetí a realizaci změn
 navržených Komisí (tzn. během krize, po krizi a při nestabilitě
 nebo v případech ohrožení demokracie a lidských práv).
 (4) Závěrečná
 ustanovení (Hlava V) – Články 15 až 22
 Aby byla pomoc Unie soudržnější
 a účinnější a zejména aby se zabránilo tomu, že se na
 jednotlivé části programu vztahuje několik různých nástrojů,
 článek 15 (Účast třetí země, která není
 způsobilá podle tohoto nařízení) stanoví možnost rozšířit
 ustanovení tohoto nařízení o způsobilosti na všechny třetí
 země, území a regiony, pokud to přispívá k obecnému cíli
 tohoto nařízení.
 Článek 16 (Pozastavení pomoci) stanoví postup, který se má použít při nedodržení zásad
 stanovených v hlavě II a případné pozastavení pomoci
 podle tohoto nařízení.
 Články 17 a 18
 (Přenesení pravomocí na Komisi) zavádějí
 možnost zmocnit Komisi k přijímání aktů v přenesené pravomoci
 za účelem změn nebo doplňování příloh I až VI(I)
 tohoto nařízení. Článek 28 popisuje vlastnosti a postupy
 tohoto přenesení pravomoci. Evropský parlament a Rada budou
 současně a okamžitě vyrozuměny vždy, když Komise
 přijme takový akt v přenesené pravomoci, přičemž ten
 vstoupí v platnost pouze tehdy, nevysloví-li tyto dva orgány žádné námitky
 ve lhůtě dvou měsíců (kterou lze prodloužit
 o další dva měsíce) od dotyčného vyrozumění.
 Článkem 19 (Výbor) se zřizuje příslušný výbor, který je nápomocen Komisi
 při provádění tohoto nařízení[6].
 Článek 20 (Finanční
 ustanovení) stanoví referenční finanční
 částku pro provádění tohoto nařízení.
 Článek 21 (Evropská služba pro
 vnější činnost) zdůrazňuje, že
 toto nařízení se má používat v souladu s rozhodnutím Rady o organizaci
 a fungování Evropské služby pro vnější činnost[7], a zejména s jeho
 článkem 9.
 Článek 22 (Vstup v platnost) stanoví vstup tohoto nařízení v platnost a jeho použití
 od 1. ledna 2014, a to bez stanovení data uplynutí platnosti.
 2011/0406 (COD)
 Návrh
 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A
 RADY
 kterým se zřizuje finanční nástroj
 pro rozvojovou spolupráci
 EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ
 UNIE,
 s ohledem na
 Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1
 této smlouvy,
 s ohledem na návrh
 Komise,
 po postoupení
 návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
 v souladu
 s řádným legislativním postupem,
 vzhledem
 k těmto důvodům:
 (1)
 Toto nařízení je jedním z nástrojů
 poskytujících přímou podporu pro vnější politiku Evropské unie.
 Nahradí nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 1605/2006
 ze dne 18. prosince 2006, kterým se zřizuje finanční nástroj pro
 rozvojovou spolupráci[8],
 jehož platnost skončí dnem 31. prosince 2013.
 (2)
 Boj proti chudobě zůstává hlavním cílem
 rozvojové politiky Evropské unie, jak je stanoveno v hlavě V
 kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii a v části páté
 hlavě III kapitole 1 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 v souladu s rozvojovými cíli tisíciletí[9] nebo jinými cíli přijatými
 Unií a jejími členskými státy.
 (3)
 „Evropský konsensus o rozvoji“[10] a sdělení Komise
 „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“[11] a „Budoucí
 zaměření podpory třetích zemí z rozpočtu EU“[12], jakož i případné
 budoucí sdělení, které stanoví hlavní směry a zásady rozvojové
 politiky Unie, a jejich pozdější závěry poskytují obecný
 politický rámec, hlavní směry a zaměření pro provádění
 tohoto nařízení.
 (4)
 Unie je založena na hodnotách demokracie, právního
 státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv
 a základních svobod a jejich dodržování, na úctě k lidské důstojnosti,
 zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty OSN
 a mezinárodního práva. Prostřednictvím dialogu a spolupráce se
 snaží rozvíjet a upevňovat oddanost těmto hodnotám
 v partnerských zemích a regionech.
 (5)
 Unie se rovněž snaží zajistit soudržnost
 s ostatními oblastmi své vnější činnosti. Tato soudržnost by
 měla být zajištěna při tvorbě politiky rozvojové spolupráce
 Unie a jejím strategickém plánování i při plánování
 a provádění jednotlivých opatření.
 (6)
 Pro zajištění soudržnosti a relevance pomoci
 a zároveň pro snížení nákladů partnerských zemí je nezbytná
 účinnější pomoc, větší doplňkovost, lepší harmonizace
 a soulad s partnerskými zeměmi a koordinace postupů
 jak mezi Unií a jejími členskými státy, tak i v rámci
 vztahů s dalšími dárci a aktéry v oblasti rozvoje.
 Prostřednictvím své rozvojové politiky je Unie odhodlána realizovat tyto
 závěry prohlášení o účinnosti pomoci přijatého fórem na
 vysoké úrovni o účinnosti pomoci, jež se konalo v Paříži
 dne 2. března 2005, akčního programu z Akkry přijatého
 dne 4. září 2008 a jejich následného prohlášení přijatého
 v Pusanu dne 1. prosince 2011. Je třeba posílit cíl dosáhnout
 společného plánování Unie a jejích členských států. Tyto
 závazky vedly k řadě závěrů Rady a zástupců
 vlád členských států zasedajících v Radě, jako jsou Kodex
 chování EU pro doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové
 politiky[13]
 a Operační rámec pro účinnost pomoci[14].
 (7)
 Pomoc Unie by měla podporovat společnou
 strategii Afrika–EU[15]
 a její následné akční plány, které tvoří rámec pro širokou a vzájemně
 prospěšnou spolupráci v rámci strategického partnerství, které se
 vyznačuje úsilím o dosahování společných cílů na stejném
 základě.
 (8)
 Unie a členské státy by měly zlepšit
 jednotnost a doplňkovost svých politik v oblasti rozvojové
 spolupráce, a to zejména tím, že budou reagovat na priority partnerských
 zemí a regionů na úrovni jednotlivých zemí a regionů. Aby
 se zajistilo vzájemné doplňování a posilování politiky rozvojové
 spolupráce Unie a téže politiky členských států, je vhodné
 stanovit společné plánovací postupy, které by se měly
 uplatňovat, kdykoli je to možné a vhodné.
 (9)
 Politika a mezinárodní činnost Unie
 v oblasti rozvojové spolupráce se řídí rozvojovými cíli tisíciletí,
 jako je vymýcení extrémní chudoby a hladu, a to včetně
 jejich případných pozdějších úprav, a rozvojovými cíli
 a zásadami, které v oblasti rozvojové spolupráce schválila Unie
 a její členské státy, a to rovněž v souvislosti
 s jejich spoluprací v rámci Organizace spojených národů (OSN)
 a jiných příslušných mezinárodních organizací.
 (10)
 Evropská unie by měla podporovat komplexní
 přístup při reakci na krize a katastrofy a konfliktní
 či nestabilní situace včetně situací během
 přechodného období. Tento přístup by měl především vycházet
 ze závěrů Rady o bezpečnosti a rozvoji[16], o reakci EU na
 nestabilní situace[17],
 o předcházení konfliktům[18],
 jakož i z jakýchkoli příslušných následných závěrů. To by
 mělo poskytnout nezbytnou kombinací přístupů, reakcí
 a nástrojů, zejména zajištěním vhodné rovnováhy mezi
 přístupy zaměřenými na bezpečnost, rozvoj a humanitární
 problematiku a prostřednictvím skloubení rychlé reakce
 s dlouhodobou podporou.
 (11)
 Pomoc Unie by se měla zaměřit tam,
 kde má větší dopad s ohledem na její schopnost působit
 v globálním měřítku a reagovat na globální výzvy, jako je
 vymýcení chudoby, udržitelný rozvoj podporující začlenění
 a celosvětové prosazování demokracie, řádné správy věcí
 veřejných, lidských práv a právního státu, a s ohledem na její
 dlouhodobé a předvídatelné odhodlání poskytovat rozvojovou pomoc
 a její úlohu při koordinaci s členskými státy.
 K zajištění tohoto dopadu by se měla používat zásada
 diferenciace nejen na úrovni přidělování finančních
 prostředků, ale rovněž na úrovni plánování, která zajistí, aby
 se cíle dvoustranné rozvojové spolupráce zaměřily na ty partnerské
 země, které to nejvíce potřebují, včetně nestabilních
 států a vysoce zranitelných států, a na partnerské země
 s omezenou schopností přístupu k dalším zdrojům financování
 svého rozvoje, s ohledem na potenciální dopad pomoci Unie
 v partnerských zemích. V důsledku toho by se plánování
 dvoustranné spolupráce zaměřilo právě na tyto země v
 souladu s uplatňováním objektivních kritérií na základě potřeb a
 kapacit těchto zemí, jakož i dopadu pomoci EU.
 (12)
 Toto nařízení by mělo stanovit rámec
 usnadňující plánování, který umožní větší jednotnost politik Unie
 díky využívání společného rámcového dokumentu jako základu pro plánování.
 Mělo by umožnit plné sladění s partnerskými zeměmi
 a regiony díky využívání případných národních rozvojových plánů
 nebo podobných komplexních rozvojových dokumentů a lepší koordinaci
 mezi dárci, zejména mezi Unií a jejími členskými státy,
 prostřednictvím společného plánování.
 (13)
 Jelikož cílů tohoto nařízení nelze
 uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, a proto
 jich lze z důvodu rozsahu činnosti lépe dosáhnout na úrovni
 Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadami
 subsidiarity a proporcionality stanovenými v článku 5
 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou
 v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec
 toho, co je nezbytné k dosažení těchto cílů.
 (14)
 V globalizovaném světě se stále více
 stávají součástí vnější činnosti EU různé vnitřní
 politiky EU, jako jsou životní prostředí, změna klimatu,
 zaměstnanost (včetně důstojných pracovních podmínek pro
 všechny), rovnost žen a mužů, energetika, vodní hospodářství,
 doprava, zdravotnictví, školství, spravedlnost a bezpečnost, výzkum
 a inovace, informační společnost, migrace, zemědělství
 a rybolov. Sdělení Komise „Evropa 2020: Strategie pro inteligentní
 a udržitelný růst podporující začlenění“[19] zdůrazňuje odhodlání
 Unie podporovat ve své vnitřní i vnější politice inteligentní,
 udržitelný růst podporující začlenění, který v sobě
 spojuje tři pilíře: hospodářský, sociální a environmentální.
 (15)
 Boj proti změně klimatu a ochrana
 životního prostředí patří mezi velké výzvy Unie, u nichž
 existuje naléhavá potřeba společného mezinárodního postupu.
 V souladu se záměrem uvedeným ve sdělení Komise „Rozpočet –
 Evropa 2020“ ze dne 29. června 2011[20]
 by toto nařízení mělo přispět k dosažení cíle
 vynaložit alespoň 20 % rozpočtu EU na vytvoření
 nízkouhlíkové společnosti odolné vůči změně klimatu,
 přičemž nejméně 25 % prostředků z programu
 pro globální veřejné statky a výzvy by se mělo vynaložit na cíle
 týkající se změny klimatu a životního prostředí. Opatření v
 těchto dvou oblastech by se měla v mezích možností vzájemně
 podporovat, aby se posílily jejich dopady.
 (16)
 Sdělení Komise „Zvýšení dopadu rozvojové
 politiky EU: Agenda pro změnu“[21]
 předpokládá pokračování podpory sociálního začleňování
 a lidského rozvoje prostřednictvím nejméně 20 % rozvojové
 pomoci Unie. K dosažení tohoto cíle by mělo přispět
 vynaložení nejméně 20 % prostředků z programu pro
 globální veřejné statky a výzvy na podporu této oblasti rozvoje.
 (17)
 Seznam partnerských zemí v rámci tohoto
 nařízení by se měl přizpůsobit na základě možných
 změn jejich statusu stanoveného Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace
 pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), jakož i zásadních
 změn lidského rozvoje, závislosti na pomoci, krizových situací, zranitelnosti
 a jiných aspektů, včetně dynamiky procesu rozvoje. Tyto
 aktualizace, přezkumy seznamů partnerských zemí způsobilých
 k účasti na dvoustranné rozvojové spolupráci a změny
 definic podrobných oblastí spolupráce a činností a také úpravy
 orientačních finančních přídělů pro jednotlivé
 programy představují méně podstatné prvky tohoto nařízení.
 S cílem přizpůsobit rozsah působnosti tohoto nařízení
 rychle se vyvíjející realitě ve třetích zemích by tudíž měla být
 Komise zmocněna přijímat akty v souladu s článkem 290
 Smlouvy o fungování Evropské unie, aby mohla Komise aktualizovat
 přílohy tohoto nařízení, které obsahují seznam partnerských zemí
 a regionů způsobilých pro financování
 z prostředků Unie, a upravovat vymezení hlavních oblastí
 spolupráce v rámci zeměpisných a tematických programů
 a orientačních přídělů pro jednotlivé programy. Je
 obzvláště důležité, aby Komise v rámci svých přípravných
 prací vedla náležité konzultace, a to i na úrovni odborníků.
 Při přípravě a vypracovávání aktů
 v přenesené pravomoci by měla Komise dále zajistit
 souběžné, včasné a náležité předávání příslušných
 dokumentů Evropskému parlamentu a Radě.
 (18)
 Pro zajištění jednotných podmínek pro
 provádění tohoto nařízení by měly být prováděcí pravomoci
 svěřeny Komisi.
 (19)
 Prováděcí pravomoci související se
 strategickými dokumenty a víceletými orientačními programy podle
 článků 11 až 14 tohoto nařízení by měly být vykonávány
 v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU)
 č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla
 a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi
 při výkonu prováděcích pravomocí[22].
 S přihlédnutím k povaze těchto prováděcích aktů,
 zejména k povaze jejich politické orientace nebo k jejich
 dopadům na rozpočet, by se k jejich přijímání, s výjimkou
 opatření malého finančního rozsahu, měl obecně používat
 přezkumný postup. Komise by měla přijmout okamžitě
 použitelné prováděcí akty, pokud je to z naléhavých důvodů
 nezbytné v řádně odůvodněných případech
 týkajících se nutnosti rychlé reakce Unie.
 (20)
 Společná pravidla a postupy pro
 uplatňování nástrojů Unie pro vnější činnost jsou stanoveny
 v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. .../... ze
 dne ...,[23]
 dále jen „společné prováděcí nařízení“.
 (21)
 Organizace a fungování Evropské služby pro
 vnější činnost jsou popsány v rozhodnutí Rady 2010/427/EU[24],
 PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
 HLAVA I
 ÚVOD
 Článek 1
 Předmět
 a oblast působnosti
 1.
 Podle tohoto nařízení může Unie
 financovat:
 (a)
 zeměpisné programy zaměřené na
 podporu spolupráce s rozvojovými zeměmi, územími a regiony
 uvedenými v příloze I (dále jen „partnerské země
 a regiony“), zařazenými do seznamu příjemců oficiální
 rozvojové pomoci vypracovaného Výborem pro rozvojovou pomoc Organizace pro
 hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), který je uveden
 v příloze II. Partnerské země, které využívají bilaterální
 rozvojovou pomoc, jsou stanoveny v příloze III;
 (b)
 tematické programy k řešení problematiky
 globálních veřejných statků a výzev a na podporu organizací
 občanské společnosti a místních orgánů v zemích, na
 území a v regionech způsobilých pro financování
 z prostředků Unie v rámci zeměpisných programů
 v souladu s přílohou I tohoto nařízení, nařízením
 Evropského parlamentu a Rady (EU) č. [.../...] o zřízení
 Evropského nástroje sousedství[25]
 a rozhodnutím Rady [2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001
 o přidružení zámořských zemí a území[26]] a v afrických,
 karibských a tichomořských státech (AKT), které jsou stranami dohody
 o partnerství AKT–EU podepsané v Cotonou dne 23. června
 2000;
 (c)
 Panafrický program na podporu společné
 strategie Afrika–EU v zemích, územích a regionech, na něž se
 tato strategie vztahuje.
 2.
 Pro účely tohoto nařízení se regionem
 rozumí zeměpisná oblast zahrnující více než jednu rozvojovou zemi.
 HLAVA II
 CÍLE
 A OBECNÉ ZÁSADY
 Článek 2
 Cíle
 a kritéria způsobilosti
 1.
 V rámci zásad a cílů vnější
 činnosti Unie:
 (a)
 hlavním cílem spolupráce podle tohoto nařízení
 je snížení a v dlouhodobém horizontu vymýcení chudoby;
 (b)
 spolupráce podle tohoto nařízení rovněž
 přispěje k dosahování dalších cílů vnější
 činnosti EU, a to zejména:
 i) podpory udržitelného hospodářského,
 sociálního a environmentálního rozvoje a
 ii) podpory demokracie, právního státu,
 řádné správy věcí veřejných a dodržování lidských práv.
 Dosažení těchto cílů se měří
 pomocí příslušných ukazatelů, zejména rozvojový cíl tisíciletí 1
 pro pododstavec a) a rozvojové cíle tisíciletí 1 až 8 pro
 pododstavec b), a dalších ukazatelů sjednaných na úrovni Unie
 a jejích členských států.
 2.
 Akce v rámci zeměpisných programů
 musí být koncipovány tak, aby splňovaly kritéria pro oficiální rozvojovou
 pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc OECD.
 Akce v rámce Panafrického programu
 a tematických programů musí být navrženy tak, aby splňovaly
 kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc
 OECD, s výjimkou případů, kdy:
 (a)
 charakteristika příjemce pomoci vyžaduje jiná
 kritéria nebo
 (b)
 prostřednictvím akce se provádí globální
 iniciativa, priorita politiky Unie nebo mezinárodní povinnost či závazek
 Unie, jak je uvedeno v článku 6, a akce nemá vlastnosti
 nezbytné ke splnění kritérií pro oficiální rozvojovou pomoc.
 Aniž je dotčeno ustanovení písm. a),
 nejméně 90 % výdajů předpokládaných v rámci
 Pan-afrického programu a tematických programů musí splňovat
 kritéria pro oficiální rozvojovou pomoc stanovená Výborem pro rozvojovou pomoc
 OECD.
 3.
 Akce, na které se vztahuje nařízení (ES)
 č. 1257/96 ze dne 20. června 1996 o humanitární pomoci[27] a která jsou
 způsobilá pro financování podle uvedeného nařízení, nejsou
 v zásadě financována podle tohoto nařízení s výjimkou
 případů, kdy je třeba zajistit kontinuitu spolupráce od krizové
 situace až do dosažení stabilních podmínek pro rozvoj.
 Článek 3
 Obecné
 zásady
 1.
 Unie se snaží podporovat, rozvíjet
 a upevňovat zásady demokracie, právního státu a dodržování
 lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, a to
 prostřednictvím dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi
 a regiony.
 2.
 Při provádění tohoto nařízení
 a za účelem zajištění značného dopadu pomoci Unie je
 třeba prosazovat přístup založený na diferenciaci
 mezi partnerskými zeměmi, aby jim byla poskytována konkrétní, na míru
 šitá spolupráce, která vychází z jejich:
 (a)
 potřeb;
 (b)
 schopností vytvářet finanční zdroje
 a mít k nim přístup a na jejich schopnostech využít pomoc
 Unie a
 (c)
 závazcích a jejich plnění.
 Diferencovaný přístup je také nutno
 uplatňovat s ohledem na potenciální dopad pomoci Unie
 v partnerských zemích.
 Nejpotřebnější země, zejména
 nejméně rozvinuté země, země s nízkými příjmy
 a země v krizi, po skončení krize a nestabilní
 a zranitelné země mají při přidělování zdrojů
 přednost.
 3.
 Ve všech programech se sladí tyto
 průřezové otázky: prosazování lidských práv, rovnost žen a mužů,
 posilování postavení žen, nediskriminace, demokracie, řádná správa
 věcí veřejných, práva dětí a původních obyvatel,
 sociální začleňování a práva zdravotně postižených osob,
 udržitelné životní prostředí včetně řešení změny
 klimatu a boj proti HIV/AIDS.
 4.
 Zvláštní pozornost je nutno věnovat posílení
 právního státu, zlepšování přístupu k právní ochraně
 a podpoře občanské společnosti, obchodu a udržitelného
 rozvoje, přístupu k informačním systémům, zdraví
 a zajišťování potravin, jakož i podpoře dialogu, zapojení
 a smíření a budování institucí.
 5.
 Při provádění tohoto nařízení je
 nutno zajistit soudržnost s ostatními oblastmi vnější činnosti
 Unie a s dalšími příslušnými politikami Unie. Za tímto účelem
 vycházejí opatření financovaná podle tohoto nařízení,
 včetně těch, jež řídí Evropská investiční banka (EIB),
 z politiky spolupráce stanovené v takových nástrojích, jako jsou
 dohody, prohlášení a akční plány sjednané mezi Unií
 a dotyčnými třetími zeměmi a regiony, a
 z rozhodnutí, zvláštních zájmů, politických priorit a strategií
 Unie.
 6.
 Komise a členské státy usilují
 o pravidelnou a častou výměnu informací, mimo jiné i
 s ostatními dárci, a podporují lepší koordinaci
 a doplňkovost dárců tím, že směřují
 ke společnému víceletému plánování založenému na strategiích
 partnerských zemí pro snižování chudoby nebo obdobných strategiích, využívají
 společné prováděcí mechanismy včetně sdílené analýzy,
 provádějí společné mise více dárců a využívají režimy
 spolufinancování a delegovanou spolupráci.
 7.
 Unie a členské státy prosazují
 v rámci svých příslušných pravomocí mnohostranný přístup ke
 globálním výzvám a tam, kde je to vhodné, podporují spolupráci
 s mezinárodními organizacemi a orgány i s dalšími bilaterálními
 dárci.
 8.
 Unie prosazuje účinnou spolupráci
 s partnerskými zeměmi a regiony v souladu
 s osvědčenými mezinárodními postupy. Ve stále větší
 míře přizpůsobuje svou podporu rozvojovým strategiím, reformním
 politikám a postupům partnerských zemí nebo regionů. Přispívá
 k posilování procesu vzájemné odpovědnosti partnerských vlád,
 orgánů a dárců a podporuje místní odbornou základnu
 a místní zaměstnanost. Za tímto účelem podporuje:
 (a)
 proces rozvoje, který řídí partnerská
 země nebo region a nese za něj odpovědnost;
 (b)
 přístupy k rozvoji, které podporují
 začleňování, účast a široké zapojení všech částí
 společnosti do procesu rozvoje a do vnitrostátního
 a regionálního dialogu, včetně dialogu politického;
 (c)
 účinné a inovativní způsoby
 a nástroje spolupráce uvedené v článku 4 společného
 prováděcího nařízení, například propojování grantů
 a půjček a dalších mechanismů sdílení rizik ve
 vybraných odvětvích a zemích a zapojení soukromého sektoru
 v souladu s osvědčenými postupy vypracovanými Výborem pro
 rozvojovou pomoc OECD. Tyto způsoby a nástroje je nutno
 přizpůsobovat konkrétním okolnostem v jednotlivých partnerských
 zemích nebo regionech se zaměřením na přístupy založené na
 programech, na poskytování předvídatelného financování pomoci, na využití
 soukromých zdrojů, na vývoj a používání systémů jednotlivých
 zemí a na přístupy k rozvoji založené na výsledcích,
 včetně případně sjednaných cílových hodnot
 a ukazatelů, například ukazatelů rozvojových cílů
 tisíciletí a
 (d)
 lepší dopad politik a plánování
 prostřednictvím koordinace a harmonizace mezi dárci, aby
 se omezilo překrývání a zdvojování a zlepšila se
 doplňkovost a podpořily iniciativy více dárců.
 (e)
 Koordinace se uskutečňuje
 v partnerských zemích a regionech za použití sjednaných
 směrů a zásad osvědčených postupů v oblasti
 koordinace a účinnosti pomoci.
 9.
 Unie bude mimo jiné podporovat realizaci
 dvoustranné, regionální a mnohostranné spolupráce a dialogu, smluv
 o partnerství a třístranné spolupráce.
 10.
 Komise usiluje o pravidelnou výměnu
 informací s občanskou společností.
 HLAVA III
 ZEMĚPISNÉ
 A TEMATICKÉ PROGRAMY
 Článek 4
 Provádění
 pomoci Unie
 V souladu s obecným účelem
 a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami tohoto
 nařízení se pomoc Unie provádí prostřednictvím zeměpisných
 a tematických programů a Panafrického programu, a to
 v souladu se společným prováděcím nařízením.
 Článek 5
 Zeměpisné
 programy
 1.
 Spolupráce Unie podle tohoto článku bude
 probíhat v rámci činností celostátního, regionálního, nadregionálního
 a kontinentálního charakteru.
 2.
 Aniž je dotčeno ustanovení čl. 1
 odst. 1 písm. a), zahrnuje zeměpisný program spolupráci ve
 příslušných oblastech činnosti,
 (a)
 na regionální úrovni s partnerskými
 zeměmi stanovenými v příloze I a
 (b)
 na dvoustranné úrovni s partnerskými
 zeměmi uvedenými v příloze III.
 3.
 Náměty pro zeměpisné programy lze
 čerpat mimo jiné z oblastí spolupráce obsažených v prohlášení
 „Evropský konsensus“, aby se dosáhlo cílů stanovených
 v čl. 2 odst. 1.
 Společné oblasti spolupráce a konkrétní
 oblasti spolupráce pro každý region jsou stanoveny v příloze IV.
 4.
 V rámci každého programu pro jednotlivé
 země Unie v zásadě soustředí svoji pomoc na tři
 odvětví.
 Článek 6
 Tematické
 programy
 V souladu s celkovým účelem
 a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami tohoto
 nařízení představují akce prováděné v rámci tematických
 programů přidanou hodnotu k akcím financovaným v rámci
 zeměpisných programů a doplňují je.
 Na plánování tematických akcí se vztahují tyto
 podmínky:
 (a)
 politických cílů Unie podle tohoto
 nařízení nelze dosáhnout vhodným ani účinným způsobem
 prostřednictvím zeměpisných programů;
 (b)
 akce se týkají globálních iniciativ na podporu
 mezinárodně sjednaných cílů nebo globálních veřejných
 statků a k řešení globálních výzev, přičemž
 v takovém případě mohou mezi ně odchylně od ustanovení
 článku 9 patřit akce v členských státech EU,
 kandidátských a potenciálních kandidátských zemích a v jiných
 třetích zemích, stanovené v příslušném tematickém programu;
 a/nebo
 (c)
 akce mají tyto vlastnosti:
 –
 zahrnují více regionů a/nebo oblastí
 činnosti (multiregionální a průřezové akce),
 –
 inovativní politiky a/nebo iniciativy, jejichž
 cílem je poskytnout informace pro budoucí akce,
 –
 akce v případech, kdy neexistuje dohoda
 o akci s partnerskou vládou nebo partnerskými vládami,
 –
 akce, které reagují na priority politiky Unie nebo
 na mezinárodní povinnost či závazek Unie, a
 –
 pokud je to vhodné, akce v případech, kdy
 neexistuje zeměpisný program nebo byl pozastaven.
 Článek 7
 Globální
 veřejné statky a výzvy
 1.
 Cílem pomoci Unie v rámci programu „Globální
 veřejné statky a výzvy“ je podporovat akce v takových oblastech,
 jako jsou životní prostředí a změna klimatu, udržitelná
 energetika, lidský rozvoj, zajišťování potravin a migrace
 a azyl.
 2.
 Podrobné oblasti spolupráce, na něž se má
 pomoc Unie podle tohoto článku zaměřit, je stanoven
 v příloze V.
 Článek 8
 Organizace
 občanské společnosti a místní orgány
 1.
 Cílem programu týkajícího se úlohy organizací
 občanské společnosti a místních orgánů při rozvoji je
 financovat iniciativy v oblasti rozvoje prováděné organizacemi
 občanské společnosti a místními orgány z partnerských zemí,
 Unie, kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí nebo
 v jejich prospěch.
 2.
 Podrobné oblasti spolupráce, na něž se má
 pomoc Unie podle tohoto článku zaměřit, spolu
 s orientačním seznamem kategorií organizací občanské
 společnosti a místních orgánů jsou stanoveny v příloze V.
 Článek 9
 Panafrický
 program
 1.
 Pomoc Unie podporuje provádění společné
 strategie Afrika–EU a zejména jejích následných akčních plánů za
 účelem pokrytí činností nadregionální, kontinentální
 nebo celosvětové povahy.
 Panafrický program bude dále podporovat vzájemnou
 doplňkovost a soulad s jinými finančními nástroji
 vnější činnosti Unie, zejména s Evropským rozvojovým fondem
 a evropským nástrojem sousedství.
 2.
 Podrobné oblasti spolupráce, na něž se má
 pomoc Unie podle tohoto článku zaměřit, jsou stanoveny
 v příloze VI.
 3.
 Víceletý orientační program pro Panafrický
 program je nutno vypracovat na základě společné strategie Afrika–EU
 a jejích akčních plánů.
 HLAVA IV
 PLÁNOVÁNÍ
 A PŘIDĚLOVÁNÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ
 Článek 10
 Obecný
 rámec plánování a přidělování finančních
 prostředků
 1.
 U zeměpisných programů se víceleté
 orientační programy pro partnerské země a regiony vypracují na
 základě strategického dokumentu, jak je stanoveno
 v článku 11.
 U tematických programů se víceleté
 orientační programy vypracují podle článku 13.
 Prováděcí opatření stanovená
 v článku 2 společného prováděcího nařízení
 přijme Komise na základě programových dokumentů uvedených
 v článcích 11 a 13. Za určitých okolností však
 může mít podpora poskytovaná Unií také podobu opatření, na něž
 se tyto dokumenty nevztahují, jak je stanoveno ve společném
 prováděcím nařízení.
 2.
 V počáteční fázi plánování
 konzultují Unie a její členské státy sebe navzájem a ostatní
 dárce a aktéry v oblasti rozvoje, včetně
 představitelů občanské společnosti a regionálních a místních
 orgánů, aby posílily doplňkovost a jednotnost svých
 činností v oblasti spolupráce. Tyto konzultace mohou vést ke
 společnému plánování Unie a jejích členských států.
 3.
 Komise rozhodne o víceletých orientačních
 přídělech v rámci každého zeměpisného programu v souladu
 s obecnými zásadami tohoto nařízení na základě kritérií
 stanovených v čl. 3 odst. 2, přičemž vedle
 zvláštní povahy jednotlivých programů přihlédne ke konkrétním
 obtížím, kterým čelí země nebo regiony během krize,
 v situacích, kdy jsou zranitelné nebo nestabilní, nebo země či
 regiony s častým výskytem konfliktů nebo přírodních
 katastrof.
 4.
 Finanční prostředky mohou zůstat
 nepřidělené. S výhradou jejich následného rozdělení nebo
 přerozdělení podle čl. 11 odst. 5
 a článku 13 se později rozhodne o použití těchto
 prostředků v souladu se společným prováděcím
 rozhodnutím.
 Článek 11
 Programové
 dokumenty pro zeměpisné programy
 1.
 Strategické dokumenty jsou dokumenty, které Unie
 vypracovává, aby poskytla soudržný rámec pro rozvojovou spolupráci mezi Unií
 a dotyčnou partnerskou zemí nebo regionem v souladu
 s celkovým účelem a oblastí působnosti, cíli, zásadami
 a politikou Unie.
 Při přípravě a provádění
 strategických dokumentů se uplatňují zásady účinnosti pomoci:
 zásady vlastní odpovědnosti dotyčné země, partnerství,
 koordinace, harmonizace, přizpůsobení se systémům
 přijímající země nebo regionu, vzájemné odpovědnosti
 a zaměření na výsledky, jak stanoví čl. 3 odst. 5
 až 8.
 Proto se strategické dokumenty vypracovávají
 zpravidla na základě dialogu mezi Unií a partnerskou zemí nebo
 regionem, případně za účasti příslušných členských
 států a partnerskou zemí nebo regionem za účasti občanské
 společnosti a regionálních a místních orgánů, aby se
 zajistilo, že dotyčná země nebo region přijme dostatečnou
 odpovědnost za proces rozvoje, a povzbudila se podpora
 rozvojových strategií dané země, zejména strategií zaměřených na
 snižování chudoby.
 2.
 Strategické dokumenty lze přezkoumávat
 v polovině období nebo podle potřeby ad hoc,
 případně v souladu se zásadami a postupy stanovenými
 v dohodách o partnerství a spolupráci uzavřených
 s danými partnerskými zeměmi a regiony.
 3.
 Strategické dokumenty se vypracovávají pro
 příslušné partnerské země nebo regiony, pokud ovšem nebyl
 pro dotyčnou partnerskou zemi nebo region vypracován společný
 rámcový dokument, který stanoví komplexní strategii Unie včetně
 rozvojové politiky.
 Strategický dokument není nutný
 v případě:
 (a)
 zemí, které mají vnitrostátní rozvojovou strategii
 ve formě národního rozvojového plánu nebo podobného rozvojového dokumentu
 schváleného Komisí jako základ pro příslušný víceletý orientační
 program při přijímání uvedeného dokumentu;
 (b)
 zemí nebo regionů, pro které byl mezi Unií
 a členskými státy sjednán společný víceletý programový dokument;
 (c)
 regionů, které mají strategii
 společně sjednanou s EU.
 4.
 Strategické dokumenty se nevyžadují
 v případě zemí nebo regionů přijímajících
 finanční prostředky Unie přidělené podle tohoto
 nařízení, jejichž výše pro období 2014–2020 nepřesahuje
 50 milionů EUR.
 5.
 Víceleté orientační programy se vypracovávají
 pro každou ze zemí nebo oblastí obdrží orientační přidělení
 finančních prostředků Unie podle tohoto nařízení
 s výjimkou zemí nebo regionů uvedených v odstavci 4, musí být
 tyto dokumenty vypracovány na základě strategických dokumentů
 a podobných dokumentů uvedených v tomto článku.
 Pro účely tohoto nařízení lze
 společný víceletý programový dokument podle odst. 3 písm. b)
 považovat za víceletý orientační program, pokud je dotyčný programový
 dokument v souladu se zásadami a podmínkami stanovenými,
 včetně orientačního přídělu finančních
 prostředků a v souladu s postupy uvedenými v článku 14.
 Víceleté orientační programy stanoví zvolené
 prioritní oblasti pro financování z prostředků Unie, specifické
 cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonu a orientační
 finanční příděly, a to jak celkové, tak i pro
 jednotlivé prioritní oblasti. Je-li to vhodné, může být toto
 rozdělení stanoveno ve formě rozmezí a/nebo některé
 prostředky mohou být ponechány nepřidělené.
 Víceleté orientační programy by měly být
 v případě potřeby upraveny s přihlédnutím
 k případnému přezkumu v polovině období nebo ad hoc
 přezkumů strategického dokumentu, z něhož vycházejí.
 V souladu se zásadou vzájemné
 odpovědnosti při sledování a plnění sjednaných cílů
 včetně těch, které se týkají řádné správy věcí
 veřejných, demokracie a dodržování lidských práv a právního
 státu, lze orientační příděly na základě přezkumů
 zvýšit nebo snížit, a to především s ohledem na zvláštní
 potřeby, jako jsou ty, které vyplývají z krize, situace po krizi nebo
 z nestabilní situace, nebo v případě, že výkon byl
 výjimečný nebo naopak nevyhovující.
 Článek 12
 Plánování
 pro země v krizi, po krizi nebo v nestabilní situaci
 1.
 Při přípravě programových
 dokumentů pro země v krizi, po krizi nebo v nestabilní
 situaci je nutno řádně zohlednit zranitelnost, zvláštní potřeby
 a okolnosti dotyčných zemí nebo regionů.
 Zvláštní pozornost by se měla věnovat
 předcházení konfliktům, budování státu a míru, usmíření po
 ukončení konfliktu a opatřením na obnovu země.
 V případech, kdy se partnerské země
 nebo skupiny partnerských zemí přímo účastní krize, situace po krizi
 nebo nestabilní situace nebo kdy jsou těmito situacemi postiženy, klade se
 zvláštní důraz na zlepšení koordinace mezi okamžitou pomocí, obnovou
 a rozvojem, aby byla těmto zemím poskytnuta pomoc při
 přechodu z mimořádné situace do fáze rozvoje.
 U nestabilních zemí a regionů nebo zemí a regionů, jež
 pravidelně zasahují přírodní katastrofy, obsahují programy
 ustanovení, která se týkají připravenosti na katastrofy, prevence jejich
 vzniku a zvládání jejich důsledků.
 2.
 V případech krize, situací po krizi
 a nestabilních situací nebo v případech ohrožení demokracie,
 právního státu, lidských práv nebo základních svobod, které vyžadují
 rychlou reakci Unie, lze dokument uvedený v článku 11 upravit
 postupem pro naléhavé případy stanoveným v čl. 15
 odst. 4 společného prováděcího nařízení v návaznosti
 na ad hoc přezkum strategie spolupráce dotyčné země nebo
 regionu.
 Takové hodnocení může navrhnout konkrétní
 přizpůsobenou strategii, která zajistí přechod k dlouhodobé
 spolupráci a rozvoji přispívající k lepší koordinaci
 a přechodu od nástrojů humanitární pomoci
 k nástrojům rozvojové politiky.
 Článek 13
 Programové
 dokumenty pro tematické programy
 1.
 Ve víceletých orientačních programech se
 v případě tematických programů stanoví strategie Unie pro
 dotyčné téma, priority zvolené pro financování ze strany Unie, konkrétní
 cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonu, mezinárodní situace
 a činnosti hlavních partnerů. Případně se stanoví zdroje
 a priority zásahů pro účast v globálních iniciativách.
 Víceleté orientační programy musí být v souladu s dokumenty
 uvedenými v čl. 11 odst. 3.
 2.
 Ve víceletých orientačních programech jsou
 uvedeny orientační finanční příděly, a to jak celkové,
 tak podle prioritních oblastí. Je-li to vhodné, může být toto
 rozdělení stanoveno ve formě rozmezí a/nebo některé
 prostředky mohou být ponechány nepřidělené.
 V případě potřeby by se víceleté orientační programy
 měly s přihlédnutím k případným přezkumům
 v polovině období nebo ad hoc přezkumům upravit tak,
 aby umožňovaly účinné provádění příslušné politiky.
 3.
 V počáteční fázi plánování
 konzultují Komise a členské státy sebe navzájem i jiné dárce
 a aktéry v oblasti rozvoje, včetně představitelů
 občanské společnosti a místních orgánů, aby se posílila
 doplňkovost jejich činností v oblasti spolupráce.
 Článek 14
 Schvalování
 strategických dokumentů a přijímání víceletých orientačních
 programů
 1.
 Komise schvaluje strategické dokumenty
 a přijímá víceleté orientační programy v souladu
 s přezkumným postupem podle čl. 15 odst. 3
 společného prováděcího nařízení. Tento postup se vztahuje také
 na podstatné přezkumy, v jejichž důsledku se strategie nebo její
 plánování výrazně změní.
 2.
 Postup uvedený v odstavci 1 se nevztahuje
 na nepodstatné změny strategických dokumentů a víceletých
 orientačních programů, jimiž se provádějí technické úpravy,
 přerozdělení finančních prostředků v rámci
 orientačních přídělů na jednotlivé prioritní oblasti nebo
 zvýšení či snížení počátečního orientačního
 přídělu o méně než 20 % za předpokladu, že tyto změny
 nemají vliv na prioritní oblasti a cíle stanovené v těchto
 dokumentech. V takovém případě je nutno provedené úpravy do
 jednoho měsíce sdělit Evropskému parlamentu a Radě.
 3.
 V řádně odůvodněných
 zvláště naléhavých případech, které se týkají mimo jiné okolností
 uvedených v čl. 12 odst. 2, může Komise postupem pro
 naléhavé případy stanoveným v čl. 15 odst. 4
 společného prováděcího nařízení upravovat strategické dokumenty
 a víceleté orientační programy.
 HLAVA V
 ZÁVĚREČNÁ
 USTANOVENÍ
 Článek 15
 Účast
 třetí země, která není způsobilá podle tohoto nařízení
 Za řádně odůvodněných
 okolností a za účelem zajištění soudržnosti
 a účinnosti financování z prostředků Unie nebo
 posílení regionální nebo nadregionální spolupráce se může Komise rozhodnout,
 aniž je dotčen čl. 2 odst. 3, rozšířit
 způsobilost akcí i na země, území a regiony, které by jinak
 nebyly pro financování podle článku 1 způsobilé, pokud akce,
 která má být provedena, je celosvětové, regionální, nadregionální nebo
 přeshraniční povahy. Bez ohledu na ustanovení čl. 8
 odst. 1 společného prováděcího nařízení se na postupech
 provádění těchto akcí mohou podílet fyzické a právnické osoby
 z dotyčných zemí, území a regionů.
 Článek 16
 Pozastavení
 pomoci
 Aniž jsou dotčena ustanovení
 o pozastavení pomoci obsažená v dohodách o partnerství
 a spolupráci uzavřených s partnerskými zeměmi
 a regiony, potom s výjimkou zvláště naléhavých případů
 platí, že pokud partnerská země nedodrží zásady uvedené
 v čl. 3 odst. 1, Unie dotyčnou partnerskou zemi vyzve
 k jednání s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě
 strany. Pokud jednání s partnerskou zemí nevedou k řešení
 přijatelnému pro obě strany nebo pokud jsou jednání odmítnuta nebo ve
 zvláště naléhavých případech může Rada přijmout vhodná
 opatření v souladu s čl. 215 odst. 1 Smlouvy
 o fungování Evropské unie, která mohou zahrnovat úplné nebo
 částečné pozastavení pomoci Unie.
 Článek 17
 Přenesení
 pravomocí na Komisi
 Komise je zmocněna přijímat akty
 v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18 za
 účelem změn nebo doplňování příloh I až VII tohoto
 nařízení.
 Článek 18
 Výkon
 přenesené pravomoci
 1.
 Přenesená pravomoc podle článku 17
 je Komisi svěřena na dobu platnosti tohoto nařízení.
 2.
 Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení
 pravomoci kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje
 přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá
 účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním
 věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je
 v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti jakýchkoli již
 platných aktů v přenesené pravomoci.
 3.
 Přijetí aktu v přenesené pravomoci
 Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu
 a Radě.
 4.
 S výjimkou případů uvedených
 v odstavci 5 vstoupí akt přijatý v přenesené pravomoci
 v platnost, pouze pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví ve
 lhůtě 2 měsíců od oznámení aktu Evropskému
 parlamentu a Radě námitky nebo pokud před uplynutím této
 lhůty Evropský parlament i Rada Komisi uvědomí, že námitky
 nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato
 lhůta prodlouží o dva měsíce.
 5.
 V případě, že nejsou vysloveny námitky,
 činí lhůta pro uvedení příloh I, II a III do souladu
 s rozhodnutími Výboru pro rozvojovou pomoc OECD, kterými se
 přezkoumává seznam příjemců podle čl. 1 písm. a),
 jeden týden.
 Článek 19
 Výbor
 Komisi je nápomocen výbor nástroje pro
 rozvojovou spolupráci. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU)
 č. 182/2011.
 Článek 20
 Finanční
 referenční částka
 1.
 Finanční referenční částka pro
 provádění tohoto nařízení na období 2014–2020 činí
 23 294 700 000 EUR.
 2.
 Orientační minimální částky
 přidělené pro každý program uvedený v článcích 5
 až 9 na období 2014–2020 jsou uvedeny v příloze VII.
 Částky lze mezi programy přerozdělit prostřednictvím aktu
 v přenesené pravomoci v souladu s článkem 18.
 Částky v rámci programu zaměřeného na globální veřejné
 statky a výzvy programu lze převádět mezi jednotlivými položkami
 na základě rozhodnutí Komise, které je nutno oznámit Evropskému parlamentu
 a Radě do jednoho měsíce od jeho přijetí.
 3.
 Jak stanoví čl. 13 odst. 2 nařízení
 „Erasmus pro všechny“, s cílem podpořit mezinárodní rozměr
 vysokoškolského vzdělávání bude na opatření mobility ve
 vzdělávání pro třetí země nebo ze třetích zemí a politický
 dialog s orgány/institucemi/organizacemi z těchto zemí přidělena
 orientační částka 1 812 100 000 EUR z různých
 externích nástrojů (nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského
 nástroje sousedství, nástroje pro předvstupní pomoc, nástroje partnerství
 a Evropského rozvojového fondu). Na použití těchto finančních
 prostředků se použijí ustanovení nařízení „Erasmus pro všechny“.
 Finanční prostředky budou dány k
 dispozici ve dvou víceletých přídělech, a to nejdříve na první
 čtyři roky a poté na další tři. Toto financování se promítne do
 tvorby víceletých orientačních programů těchto nástrojů v souladu
 se zjištěnými potřebami a prioritami dotyčných zemí.
 Příděly lze upravovat v případě závažných
 nepředvídaných okolností nebo významných politických změn
 v souladu s prioritami EU pro oblast vnější činnosti.
 Článek 21
 Evropská
 služba pro vnější činnost
 Toto nařízení se uplatňuje v souladu
 s rozhodnutím Rady 2010/427/EU o organizaci a fungování Evropské
 služby pro vnější činnost.
 Článek
 22
 Vstup
 v platnost
 Toto nařízení vstupuje v platnost
 třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské
 unie.
 Toto nařízení je závazné v celém
 rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
 Použije se ode
 dne 1. ledna 2014.
 V Bruselu dne .
 Za Evropský parlament Za
 Radu
 Předseda předseda
 PŘÍLOHA I
 PARTNERSKÉ ZEMĚ A REGIONY ZPŮSOBILÉ PODLE
 ČL. 1 ODST. 1 PÍSM. a)
 Latinská
 Amerika
 1. Argentina
 2. Bolívie
 3. Brazílie
 4. Chile
 5. Kolumbie
 6. Kostarika
 7. Kuba
 8. Ekvádor
 9. Salvador
 10. Guatemala
 11. Honduras
 12. Mexiko
 13. Nikaragua
 14. Panama
 15. Paraguay
 16. Peru
 17. Uruguay
 18. Venezuela
 Asie
 19. Afghánistán
 20. Bangladéš
 21. Bhútán
 22. Kambodža
 23. Čína
 24. Indie
 25. Indonésie
 26. Korejská
 lidově demokratická republika
 27. Laos
 28. Malajsie
 29. Maledivy
 30. Mongolsko
 31. Myanmar/Barma
 32. Nepál
 33. Pákistán
 34. Filipíny
 35. Srí Lanka
 36. Thajsko
 37. Vietnam
 Střední
 Asie
 38. Kazachstán
 39. Kyrgyzská
 republika
 40. Tádžikistán
 41. Turkmenistán
 42. Uzbekistán
 Střední
 východ
 43. Írán
 44. Irák
 45. Jemen
 Jižní Afrika
 46. Jihoafrická
 republika
 PŘÍLOHA II
 SEZNAM PŘÍJEMCŮ OFICIÁLNÍ ROZVOJOVÉ POMOCI VYPRACOVANÝ
 VÝBOREM PRO ROZVOJOVOU POMOC OECD
 v platnosti pro zprávy o finančních tocích v letech 2011, 2012 a 2013
 PŘÍLOHA III
 PARTNERSKÉ ZEMĚ A REGIONY S DVOUSTRANNOU SPOLUPRACÍ
 PODLE ČL. 5 ODST. 2
 Následující partnerské země využívají
 bilaterální rozvojovou pomoc podle tohoto nařízení v souladu s čl. 5
 odst. 2:
 1. Bolívie
 2. Kuba
 3. Salvador
 4. Guatemala
 5. Honduras
 6. Nikaragua
 7. Paraguay
 8. Afghánistán
 9. Bangladéš
 10. Bhútán
 11. Kambodža
 12. Korejská
 lidově demokratická republika
 13. Laos
 14. Mongolsko
 15. Myanmar/Barma
 16. Nepál
 17. Pákistán
 18. Filipíny
 19. Srí Lanka
 20. Vietnam
 21. Kyrgyzská
 republika
 22. Tádžikistán
 23. Turkmenistán
 24. Uzbekistán
 25. Irák
 26. Jemen
 27. Jihoafrická
 republika
 PŘÍLOHA VI
 OBLASTI SPOLUPRÁCE V RÁMCI ZEMĚPISNÝCH PROGRAMŮ
 A.
 SPOLEČNÉ OBLASTI SPOLUPRÁCE V RÁMCI ZEMĚPISNÝCH PROGRAMŮ
 Náměty pro
 zeměpisné programy lze čerpat mimo jiné z oblastí spolupráce
 uvedených níže, které se však nutně nemusí rovnat jednotlivým
 odvětvím. Priority budou stanoveny v souladu se sdělením Komise
 Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému
 a sociálnímu výboru a Výboru regionů „Zvýšení dopadu rozvojové
 politiky EU: Agenda pro změnu“ a následnými závěry Rady.
 I. Lidská
 práva, demokracie a další klíčové prvky řádné správy věcí
 veřejných
 a) demokracie, lidská práva
 a právní stát;
 b) rovnost žen a mužů
 a posilování postavení žen;
 c) řízení veřejného sektoru;
 d) daňová politika a správa;
 e) korupce;
 f) občanská společnost
 a místní orgány;
 g) přírodní zdroje a
 h) příčinná souvislost mezi
 bezpečností a rozvojem.
 II.
 Udržitelný růst podporující začlenění pro lidský rozvoj
 a) sociální ochrana, zdraví,
 vzdělání a zaměstnanost;
 b) podnikatelské
 prostředí, regionální integrace a světové trhy a
 c) udržitelné zemědělství
 a energetika.
 III. Ostatní
 důležité oblasti z hlediska soudržnosti politik v rámci rozvoje
 a) změna klimatu a životní
 prostředí;
 b) Migrace a azyl a
 c) přechod od humanitární pomoci
 a řešení krizí k dlouhodobé rozvojové spolupráci.
 B. KONKRÉTNÍ
 OBLASTI SPOLUPRÁCE PODLE REGIONŮ
 Pomoc Evropské
 unie podporuje opatření a dialog v jednotlivých odvětvích
 v souladu s článkem 5 a s celkovým účelem
 a oblastí působnosti, cíli a obecnými zásadami tohoto
 nařízení. Přiměřenou pozornost je nutno věnovat níže
 popsaným oblastem s ohledem na společně dohodnuté strategie,
 partnerství, spolupráci a obchodní dohody. Priority budou stanoveny
 v souladu se sdělením „Agenda pro změnu“ a následnými
 závěry Rady.
 Latinská
 Amerika
 a) podpora sociální soudržnosti,
 zejména sociálního začleňování, důstojných pracovních podmínek a spravedlnosti,
 rovnosti žen a mužů a posílení postavení žen;
 b) řešení otázek správy věcí
 veřejných a podpora politických reforem, zejména v oblastech
 sociální politiky, správy veřejných financí, daní, bezpečnosti
 (včetně drog, kriminality a korupce), posilování řádné
 správy věcí veřejných a veřejných orgánů (rovněž
 prostřednictvím inovativních mechanismů pro poskytování technické
 spolupráce, jako je například TAIEX a twinning), ochrany lidských práv
 včetně práv domorodých národů a potomků
 Afričanů, životního prostředí, boje proti diskriminaci
 a boje proti výrobě, spotřebě a obchodu
 s drogami;
 c) podpora různých procesů
 regionální integrace a propojení síťové infrastruktury při
 současném zajištění doplňkovosti s činnostmi
 podporovanými Evropskou investiční bankou (EIB) a dalšími orgány;
 d) řešení otázek
 příčinné souvislosti mezi bezpečností a rozvojem;
 e) podpora politik v oblasti
 vzdělávání a rozvoje společného prostoru vysokoškolského
 vzdělávání v Latinské Americe;
 f) řešení hospodářské
 zranitelnosti a přispívání ke strukturální transformaci
 vytvořením silných partnerství v souvislosti s obchodem,
 investicemi, know-how a výzkumem, inovacemi a technikou
 a podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění
 ve všech jeho rozměrech se zvláštním důrazem na otázky
 migračních toků, zajišťování potravin (včetně
 udržitelného zemědělství a rybolovu), změny klimatu, udržitelné
 energetiky a ochrany a zvyšování biologické rozmanitosti
 a ekosystémových služeb včetně oblastí vodního a lesního
 hospodářství, jakož i produktivních investic za účelem vyšší
 zaměstnanosti a lepších pracovních míst v zelené ekonomice;
 g) zajištění odpovídající
 návaznosti na krátkodobá mimořádná opatření zaměřená na
 obnovu po katastrofách nebo po krizi prováděná prostřednictvím jiných
 finančních nástrojů.
 Asie
 a) podpora sociální soudržnosti,
 zejména sociálního začleňování, důstojných pracovních podmínek,
 spravedlnosti a rovnosti žen a mužů;
 b) vytváření partnerství
 podporujících začlenění v souvislosti s obchodem,
 investicemi, pomocí, migrací, výzkumem, inovacemi a technikou;
 c) budování a posilování
 legitimních, efektivních a odpovědných veřejných institucí
 a orgánů prostřednictvím podpory institucionálních reforem
 (včetně reforem zaměřených na řádnou správu věcí veřejných
 a boj proti korupci, správu veřejných financí, daně
 a reformu veřejné správy) a reforem právních a správních
 předpisů a regulačního rámce v souladu
 s mezinárodními normami, zejména v nestabilních státech a zemích,
 kde probíhá nebo proběhl ozbrojený konflikt;
 d) podpora aktivní a organizované
 občanské společnosti ve prospěch rozvoje a podpora
 partnerství veřejného a soukromého sektoru;
 e) podpora zmírňování změny
 klimatu a adaptace na tuto změnu, prosazování udržitelné
 spotřeby a výroby, jakož i investice do čistých
 technologií, udržitelné energetiky, dopravy, udržitelného zemědělství
 a rybolovu, ochrany a zvyšování biologické rozmanitosti
 a ekosystémových služeb včetně oblastí vodního a lesního
 hospodářství a vytváření pracovních míst s důstojnými
 podmínkami v zelené ekonomice;
 f) podpora větší regionální
 integrace a spolupráce způsobem zaměřeným na výsledky
 prostřednictvím podpory různých procesů regionální integrace
 a dialogu;
 g) přispívání k prevenci
 a reakci na zdravotní rizika včetně těch, která vyplývají
 z kontaktů zvířat, lidí a jejich různých
 prostředí;
 h) v rámci příčinné
 souvislosti mezi bezpečností a rozvojem: boj proti korupci
 a organizované trestné činnosti, proti výrobě,
 spotřebě a obchodu s drogami a proti dalším formám
 nelegálního obchodu a podpora účinné správy hranic
 a přeshraniční spolupráce;
 i) podpora připravenosti na
 katastrofy a dlouhodobou obnovu po katastrofách, a to i
 v oblasti zajišťování potravin a výživy a pomoci
 vykořeněným skupinám obyvatel.
 Střední
 Asie
 V souladu se
 společnými cíli stanovenými ve strategii EU pro Střední Asii
 „Strategie pro nové partnerství“ přijaté v roce 2007:
 a) podpora ústavní reformy
 a legislativního, regulačního a správního sbližování s Unií
 včetně další demokratizace a organizované občanské
 společnosti, podpora právního státu, řádné správy věcí
 veřejných, daní a posilování vnitrostátních institucí
 a orgánů, jako jsou volební orgány a parlamenty, reforma
 veřejné správy a správy veřejných financí;
 b) podpora udržitelného
 hospodářského růstu podporujícího začlenění, řešení
 sociálních a regionálních nerovností a podpora politiky
 v oblasti vzdělávání, výzkumu, inovací a techniky,
 zdravotnictví, důstojných pracovních podmínek, udržitelné energetiky,
 zemědělství a rozvoje venkova a podpory malých
 a středních podniků za současné stimulace rozvoje tržního
 hospodářství, obchodu a investic včetně reforem
 regulačního rámce a podpora začlenění do Světové
 obchodní organizace (WTO);
 c) podpora účinné správy hranic
 a přeshraniční spolupráce ve prospěch udržitelného
 hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje
 v příhraničních regionech; v rámci příčinné
 souvislosti mezi bezpečností a rozvojem: boj proti organizovanému
 zločinu a všem nelegálním formám obchodu včetně boje proti výrobě,
 užívání a obchodování s drogami, jakož i proti jejich nepříznivým
 účinkům, včetně boje proti HIV/AIDS;
 d) podpora dvoustranné
 a regionální spolupráce, dialogu a integrace, a to i se
 zeměmi, na něž se vztahuje evropský nástroj sousedství a dalších
 nástroje Unie na podporu politických reforem, mimo jiné prostřednictvím
 budování veřejných kapacit zřizováním institucí, technickou pomocí
 (např. TAIEX), výměnou informací a vytvářením partnerství,
 a pomocí klíčových investic prostřednictvím vhodných
 mechanismů k mobilizaci finančních zdrojů EU v oblasti
 vzdělávání, životního prostředí a energetiky, vodního
 a odpadového hospodářství a hygieny, rozvoje založeného na
 nízkých emisích a odolnosti vůči dopadům změny
 klimatu, jakož i zlepšování bezpečnosti a zabezpečení
 mezinárodní dodávky energie a dopravy, propojení, sítí a jejich
 provozovatelů, a to i prostřednictvím činností
 podporovaných Evropskou investiční bankou (EIB).
 Střední
 východ
 a) řešení otázek správy věcí
 veřejných (rovněž i v oblasti daní), lidských práv a otázek
 politické rovnosti, zejména v nestabilních státech s cílem pomoci
 vybudovat legitimní, demokratické, efektivní a odpovědné veřejné
 instituce a aktivní a organizovanou občanskou společnost;
 b) podpora sociální soudržnosti,
 zejména sociálního začleňování, důstojných pracovních podmínek,
 spravedlnosti a rovnosti žen a mužů;
 d) podpora udržitelné hospodářské
 reformy a diverzifikace, obchod, rozvoj tržního hospodářství,
 produktivní a udržitelné investice do hlavních odvětví (jako je
 energetika včetně výroby energie z obnovitelných zdrojů),
 partnerství veřejného a soukromého sektoru a začlenění
 partnerských zemí do WTO;
 d) podpora regionální spolupráce,
 dialogu a integrace, a to se zeměmi, na které se vztahuje
 evropský nástroj sousedství a se státy Perského zálivu, na které se
 vztahuje nástroj partnerství a další nástroje EU, mimo jiné
 prostřednictvím podpory integračního úsilí v rámci daného
 regionu, pokud možno především v oblasti hospodářství,
 energetiky, vodního hospodářství, dopravy a problematiky
 uprchlíků;
 e) doplnění prostředků
 vynaložených v rámci tohoto nástroje soudržnou prací a podporou
 prostřednictvím jiných nástrojů EU, které se mohou zaměřit
 na širší regionální integraci, podpora zájmů EU v takových oblastech,
 jako jsou hospodářství, energetika, výzkum, inovace a technika, boj
 proti výrobě, užívání a obchodu s drogami v rámci
 příčinné souvislosti mezi bezpečností a rozvojem, jakož
 i řízení migrace a pomoc vysídleným osobám
 a uprchlíkům v rámci příčinné souvislosti mezi rozvojem
 a migrací.
 Jižní Afrika
 a) podpora konsolidace demokratické
 společnosti, řádné správy věcí veřejných a právního
 státu a přispívání ke stabilitě a integraci regionu
 i kontinentu;
 b) podpora úsilí
 o přizpůsobení vyvolaného zřizováním různých oblastí
 volného obchodu;
 c) podpora důstojných pracovních
 podmínek, boje proti chudobě, nerovnosti a vyloučení, a to
 včetně uspokojování základních potřeb dříve
 znevýhodněných společenství;
 d) překonání hospodářské
 zranitelnosti a dosažení strukturální transformace s důrazem na
 důstojné pracovní podmínky prostřednictvím trvalého hospodářského
 růstu podporujícího začlenění, nízkouhlíkovou zelené ekonomiky
 a udržitelného rozvoje ve všech jeho rozměrech (včetně
 udržitelného zemědělství a rybolovu) a zvyšování biologické
 rozmanitosti a ekosystémových služeb;
 e) řešení sexuálního násilí
 a genderově podmíněného násilí a řešení problematiky
 zdraví: včetně HIV/AIDS a jeho
 dopadů na společnost.
 PŘÍLOHA V
 OBLASTI
 ČINNOSTI V RÁMCI TEMATICKÝCH PROGRAMŮ
 A. PROGRAM
 „GLOBÁLNÍ VEŘEJNÉ STATKY A VÝZVY“
 V souladu
 s podmínkami stanovenými v článku 6 usiluje program
 „Globální veřejné statky a výzvy“ o posílení spolupráce,
 výměny znalostí a zkušeností a schopností partnerských zemí.
 Náměty pro program lze čerpat mimo jiné z následujících oblastí
 spolupráce při zajištění maximální synergie mezi nimi s ohledem
 na jejich silné vzájemné propojení:
 Životní
 prostředí a změna klimatu
 a) přispívání k realizaci
 mezinárodního rozměru vize Evropa 2020 v oblasti životního
 prostředí a klimatu;
 b) pomoc rozvojovým zemím dosáhnout
 rozvojových cílů tisíciletí souvisejících s udržitelným využíváním
 přírodních zdrojů a udržitelností životního prostředí;
 c) podpora provádění unijních
 iniciativ a závazků sjednaných na mezinárodní a regionální
 úrovni a/nebo závazků přeshraniční povahy zejména v oblasti
 změny klimatu prostřednictvím podpory strategií odolných
 vůči klimatickým vlivům, a to především strategií
 přizpůsobení s vedlejšími přínosy pro biologickou
 rozmanitost, prostřednictvím podpory biologické rozmanitosti
 a ekosystémových služeb, lesního hospodářství (včetně
 prosazování práva, správy a obchodu v oblasti lesnictví), boje proti
 rozšiřování pouští, integrovaného hospodaření s vodními zdroji,
 řízení přírodních zdrojů, řádného zacházení
 s chemikáliemi a odpadového hospodářství, účinného
 využívání zdrojů a zelené ekonomiky;
 c) přispívání ke zvýšení integrace
 a sladění cílů týkajících se změny klimatu a životního
 prostředí ve všech oblastech spolupráce EU týkající se pomoci, a to
 prostřednictvím podpory metodické a výzkumné práce včetně
 mechanismů sledování, vykazování a ověřování, mapování,
 posuzování a hodnocení ekosystémů, zvyšování úrovně odbornosti
 v oblasti životního prostředí a podporou inovativních akcí
 a soudržnosti politik;
 d) posilování správy záležitostí
 týkajících se životního prostředí a podpora rozvoje mezinárodní politiky,
 mimo jiné také prostřednictvím úsilí o soudržnost mezi otázkami
 životního prostředí a ostatními pilíři mezinárodní správy pro
 udržitelný rozvoj, a to pomocí při sledování a hodnocení
 životního prostředí na regionální a mezinárodní úrovni
 a prosazováním účinných opatření zaměřených na
 dodržování a vymáhání mnohostranných dohod o životním prostředí.
 Udržitelná
 energetika
 a) podpora přístupu
 k bezpečným, cenově dostupným, čistým a udržitelným
 energetickým službám jako hlavní hnací síle pro vymýcení chudoby
 a růst podporující začlenění se zvláštním důrazem na
 využívání místních zdrojů energie;
 b) podpora většího využívání
 technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie, energetické
 účinnosti a prosazování strategií rozvoje založeného na nízkých
 emisích;
 c) podpora bezpečnosti dodávek
 energií např. prostřednictvím diverzifikace zdrojů a tras,
 řešení otázek kolísání cen, potenciál pro snížení emisí, zlepšování
 trhů a posilování propojení energetických sítí a obchodu.
 Lidský
 rozvoj
 a) Růst, zaměstnanost
 a zapojení soukromého sektoru:
 podpora opatření zaměřených na
 vytváření většího počtu pracovních míst a lepších
 pracovních míst v takových oblastech, jako je rozvoj konkurenceschopnosti
 a odolnost místních malých a středních podniků
 a jejich zapojení do celosvětového hospodářství, pomoc
 rozvojovým zemím při začleňování do mnohostranného obchodního
 systému, rozvoj soukromého sektoru a zlepšování podnikatelského
 prostředí, podpora vymezování a provádění průmyslové,
 inovační, technologické a obchodní politiky a dohod, podpora
 regionálního integračního úsilí, podpora investičních vztahů
 mezi EU a partnerskými zeměmi a regiony a využívání
 pákového efektu soukromých a veřejných investic a spolupráce
 prostřednictvím inovativních finančních nástrojů. Podpora zelené
 ekonomiky, účinnosti zdrojů a procesů udržitelné
 spotřeby a výroby. Podpora využívání elektronické komunikace jako
 nástroje k podpoře růstu ve všech odvětvích, za účelem
 překlenutí „digitální propasti“, aby bylo v této oblasti dosaženo
 vhodného politického a regulačního rámce, a podpora rozvoje
 nezbytné infrastruktury a využívání služeb a aplikací založených na
 IKT.
 b) Zaměstnanost, dovednosti,
 sociální ochrana a sociální začleňování:
 i) podpora vysoké úrovně produktivní práce
 a důstojných pracovních podmínek, zejména díky podpoře správných
 politik a strategií zaměstnanosti, odborné přípravy
 umožňující zaměstnatelnost odpovídající potřebám
 a výhledům trhu práce, pracovních podmínek, a to i
 v neformální ekonomice, podpora důstojných pracovních podmínek
 včetně boje proti dětské práci a podpora sociálního
 dialogu, jakož i usnadnění mobility pracovních sil při
 současném dodržování práv migrantů,
 ii) posilování sociální soudržnosti, zejména
 prostřednictvím zřizování a posilování udržitelných systémů
 sociální ochrany včetně související daňové reformy,
 iii) posilování sociálního začleňování
 prostřednictvím spolupráce v oblasti rovného přístupu
 k základním službám, zaměstnání pro všechny, posílení postavení
 určitých skupin obyvatel, zejména mládeže, osob se zdravotním postižením,
 žen a menšinových skupin, a dodržování jejich práv, aby se mohli
 všichni obyvatelé podílet na tvorbě bohatství a kulturní rozmanitosti
 a mít z nich prospěch;
 c) Rovnost žen a mužů
 a posilování postavení žen:
 i) podpora programů na úrovni jednotlivých
 zemí, jejichž cílem je prosazovat posílení hospodářského
 a společenského postavení žen a jejich zastoupení
 v politice,
 ii) podpora vnitrostátních, regionálních
 a globálních iniciativ přispívajících k začlenění této
 problematiky do programu opatření zaměřených na účinnost
 pomoci;
 d) Zdravotnictví:
 i) zlepšování zdraví a blahobytu lidí
 v rozvojových zemích prostřednictvím zvyšování dostupnosti
 a spravedlivým poskytováním kvalitních základních veřejných
 zdravotnických služeb a konkrétněji:
 ii) podpora a formování politického programu
 globálních iniciativ, které mají přímý významný přínos pro partnerské
 země s ohledem na zaměření se na výsledky, účinnost
 pomoci a dopady na zdravotnické systémy, včetně podpory
 partnerských zemí umožňující jejich lepší zapojení do těchto
 iniciativ,
 iii) podpora zvláštních iniciativ, zejména na
 regionální a celosvětové úrovni, které posilují zdravotnické systémy
 a pomáhají partnerským zemím koncipovat a provádět správnou
 politiku veřejného zdraví na základě objektivních podkladů, a
 v prioritních oblastech (např. zdraví matek, sexuální
 a reprodukční zdraví a práva, přístup k plánování
 rodiny, globální veřejné statky a reakce na globální zdravotní
 hrozby);
 e) Vzdělání, znalosti
 a dovednosti:
 i) podpora dosahování cílů dohodnutých na
 mezinárodní úrovni v oblasti vzdělávání prostřednictvím
 globálních iniciativ a partnerství se zvláštním důrazem na podporu
 znalostí, dovedností a hodnot pro udržitelný rozvoj podporující
 začlenění,
 ii) podpora výměny zkušeností,
 osvědčených postupů a inovací na základě vyváženého
 přístupu k rozvoji vzdělávacích systémů,
 iii) zlepšování rovného přístupu ke
 vzdělání a jeho kvality, včetně vzdělávání ohrožených
 skupin, žen a dívek, a také vzdělávání v zemích, které jsou
 nejvíce vzdáleny dosažení globálních cílů.
 Zajišťování
 potravin a udržitelné zemědělství
 Program bude
 posilovat spolupráci, výměnu znalostí a zkušeností a schopností
 partnerských zemí týkajících se čtyř pilířů
 zajišťování potravin: dostupnosti potravin (výroba), přístupu
 k potravinám (včetně trhů, záchranných sítí
 a povědomí o problematice rovnosti žen a mužů), využívání
 potravin (nutriční zásahy společensky uvědomělými
 způsoby) a stability při současném stanovení pořadí
 důležitosti čtyř rozměrů: drobného
 zemědělství, správa věcí veřejných, regionální integrace
 a mechanismů pomoci ohroženým skupinám obyvatel.
 a) Podpora rozvoje udržitelného
 drobného zemědělství prostřednictvím bezpečného, na
 ekosystémových souvislostech založeného, nízkouhlíkového a vůči
 změně klimatu odolného přístupu k technologiím
 (včetně informačních a komunikačních technologií), a
 prostřednictvím poradenských a technických služeb, režimů
 rozvoje venkova, výrobních investičních prostředků, půdy
 a řízení přírodních zdrojů, ochrany genetické rozmanitosti
 v rámci příznivého hospodářského prostředí;
 b) podpora environmentálně
 a sociálně zodpovědné tvorby politik a řízení
 příslušného odvětví, úloha veřejných i neveřejných
 aktérů při jeho regulaci a využívání veřejných statků,
 jeho organizační způsobilost, profesní organizace a instituce;
 c) zlepšování zajišťování potravin
 prostřednictvím vhodných politik, včetně ochrany biologické
 rozmanitosti a ekosystémových služeb, politik v oblasti
 přizpůsobení se změně klimatu, informačních systémů,
 prevence a zvládání krizí a strategií výživy zaměřených na
 ohrožené skupiny obyvatel;
 d) podpora bezpečných
 a udržitelných postupů v celém dodavatelském řetězci
 potravin a krmiv.
 Migrace
 a azyl
 a) podpora řízení migrace na všech
 úrovních;
 b) zajištění lepšího zvládání
 migračních toků ve všech jejich rozměrech;
 c) maximalizace rozvojového dopadu
 zvýšené regionální a globální mobility osob a současné
 prosazování a ochrana práv migrantů, a to prostřednictvím
 podpory koncipování a provádění správné regionální a vnitrostátní
 migrační a azylové politiky a prostřednictvím
 začlenění problematiky migrace do jiných regionálních
 a vnitrostátních politik;
 d) zlepšování všeobecného chápání
 příčinné souvislosti mezi migrací a rozvojem včetně
 sociálních a hospodářských důsledků vládní politiky,
 ať už v oblasti migrace a azylu nebo v jiných
 odvětvích.
 B. PROGRAM
 TÝKAJÍCÍ SE ORGANIZACÍ OBČANSKÉ SPOLEČNOSTI A MÍSTNÍCH
 ORGÁNŮ
 V souladu
 s opakovaně potvrzeným odhodláním EU podporovat demokracii, lidská
 práva a řádnou správu věcí veřejných bude program týkající
 se úlohy organizací občanské společnosti a místních orgánů
 při rozvoji posilovat spolupráci, výměnu znalostí a zkušeností
 a kapacit organizací občanské společnosti a místních
 orgánů v partnerských zemích na podporu mezinárodně sjednaných
 cílů rozvoje.
 V souladu s podmínkami stanovenými
 v článku 6 program přispívá k:
 a) vybudování otevřené
 společnosti se silným postavením v partnerských zemích
 prostřednictvím posílení organizací občanské společnosti
 a místních orgánů a základních služeb poskytovaných obyvatelstvu
 v nouzi;
 b) zvýšení informovanosti
 občanů Unie o otázkách rozvoje a využití aktivní
 veřejné podpory v Unii, v kandidátských zemích
 a potenciálních kandidátských zemích pro strategie snižování chudoby
 a udržitelného rozvoje v partnerských zemích;
 c) zvyšování způsobilosti sítí
 občanské společnosti a místních orgánů v Evropě
 a zemích jižní polokoule za účelem zajištění věcného
 a průběžného politického dialogu v oblasti rozvoje.
 Činnosti
 podporované tímto programem budou zahrnovat:
 a) zásahy v partnerských zemích na
 podporu ohrožených skupin obyvatel a skupin na okraji společnosti
 v nejméně rozvinutých zemích prostřednictvím základních služeb
 poskytovaných organizacemi občanské společnosti a místními
 orgány;
 b) rozvíjení způsobilosti cílených
 skupin aktérů doplňující podporu poskytovanou v rámci národního
 programu a akcí zaměřených na:
 i) posilování způsobilosti organizací
 občanské společnosti účinně se podílet na procesu rozvoje,
 ii) usnadnění lepší interakce mezi
 organizacemi občanské společnosti, státem a dalšími aktéry
 rozvoje v souvislosti s rozvojem,
 iii) posilování způsobilosti místních
 orgánů účinně se podílet na procesu rozvoje potvrzující jejich
 zvláštní úlohu a specifika;
 c) zvyšování povědomí
 veřejnosti o otázkách rozvoje a podpora formálního i neformálního
 vzdělávání v zájmu rozvoje v Unii, v kandidátských zemích
 a potenciálních kandidátských zemích s cílem zakotvit rozvojovou
 politiku ve společnosti evropských zemí, využít větší veřejnou
 podporu pro opatření proti chudobě a pro spravedlivější
 vztahy mezi rozvinutými a rozvojovými zeměmi, zvýšit povědomí
 o otázkách a obtížích, jimž čelí rozvojové země
 a jejich obyvatelstvo, a prosazovat sociální rozměr globalizace;
 d) koordinaci, rozvoj způsobilosti
 a institucionální posilování sítí občanské společnosti
 a místních orgánů v rámci jejich organizací a mezi
 různými druhy subjektů zapojených do evropské veřejné debaty
 o rozvoji, jakož i koordinaci, rozvoj způsobilosti
 a institucionální posilování sítí organizací občanské
 společnosti a místních orgánů a zastřešujících
 organizací v zemích jižní polokoule.
 Organizace občanské společnosti jsou nestátní neziskové subjekty působící na nezávislém
 a odpovědném základě, mezi něž patří: nevládní
 organizace, organizace zastupující domorodé obyvatelstvo, organizace zastupující
 národnostní a/nebo etnické menšiny, sdružení místních obchodníků
 a skupiny občanů, družstva, sdružení zaměstnavatelů
 a odborové organizace (sociální partneři), organizace zastupující
 hospodářské a sociální zájmy, organizace bojující proti korupci a podvodům
 a prosazující řádnou správu věcí veřejných, organizace na
 ochranu občanských práv a organizace bojující proti diskriminaci,
 místní organizace (včetně sítí) podílející se na decentralizované regionální
 spolupráci a integraci, spotřebitelské organizace, ženské
 a mládežnické organizace, ekologické, vzdělávací, kulturní, výzkumné
 a vědecké organizace, univerzity, církve a náboženská sdružení
 a společenství, sdělovací prostředky a jakákoli
 nevládní sdružení a nezávislé nadace, včetně nezávislých politických
 nadací, jež mohou přispět k provádění cílů tohoto
 nařízení.
 Místní orgány
 zahrnují širokou škálu subjektů na nižší než celostátní úrovni a na
 různých úrovních vlády, tj. obce, sdružení obcí, okresy, kraje, provincie,
 regiony apod.
 ***
 PŘÍLOHA VI
 OBLASTI
 ČINNOSTI V RÁMCI PANAFRICKÉHO PROGRAMU
 Panafrický program
 podporuje cíle a obecné zásady společné strategie Afrika–EU
 a zejména:
 a) podporovat cíle, iniciativy
 a činnosti sjednané v rámci společné strategie Afrika–EU
 a jejích následných akčních plánů, které se týkají zejména
 těchto oblastí: mír a bezpečnost, demokratická správa věcí
 veřejných a lidská práva, obchod, regionální integrace
 a infrastruktura (včetně dopravy), rozvojové cíle tisíciletí, energetika,
 změna klimatu a životní prostředí, migrace, mobilita
 a zaměstnanost, věda, informační společnost
 a prostor, jakož i její průřezová témata;
 b) podporovat jiné důležité
 iniciativy a činnosti dohodnuté v rámci pracovních ujednání
 stanovených v rámci společné strategie;
 c) uplatňovat zásadu „jednotného
 přístupu k Africe“ a přispívat k souladu mezi
 regionální úrovní a kontinentální úrovní se zvláštním zaměřením
 na činnosti nadregionální, kontinentální nebo celosvětové povahy
 a podporovat společné iniciativy Afriky a EU na celosvětové
 scéně.
 PŘÍLOHA VII
 ORIENTAČNÍ FINANČNÍ PŘÍDĚLY PRO OBDOBÍ 2014–2020
 (v milionech EUR)
 Zeměpisné
 programy 13 991,5 EUR
 Tematický
 program „Globální veřejné statky a výzvy“ 6 303,2 EUR
 Z toho:
 – Životní prostředí a změna klimatu – Udržitelná energetika – Lidský rozvoj – Zajišťování potravin a udržitelné zemědělství – Migrace a azyl || 31,8 %[28] 12,7 % 20,0 % 28,4 % 7,1 %
 Nejméně
 50 % finančních prostředků, před použitím
 ukazatelů podle metodiky OECD („Rio markers“), bude sloužit pro účely
 cílů v oblasti životního prostředí a boje proti změně
 klimatu.
 Tematický
 program „Organizace občanské společnosti a místní orgány“ 2 000
 EUR
 Panafrický
 program 1 000 EUR
 LEGISLATIVNÍ FINANČNÍ VÝKAZ
 1. RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1. Název návrhu/podnětu
 1.2. Příslušné
 oblasti politik podle členění ABM/ABB
 1.3. Povaha
 návrhu/podnětu
 1.4. Cíle
 1.5. Odůvodnění
 návrhu/podnětu
 1.6. Doba
 trvání akce a finanční dopad
 1.7. Předpokládaný
 způsob řízení
 2. SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1. Pravidla
 pro sledování a podávání zpráv
 2.2. Systém
 řízení a kontroly
 2.3. Opatření
 k zamezení podvodů a nesrovnalostí
 3. ODHADOVANÝ FINANČNÍ
 DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1. Okruhy
 víceletého finančního rámce a dotčené výdajové rozpočtové
 linie
 3.2. Odhadovaný
 dopad na výdaje
 3.2.1. Odhadovaný souhrnný
 dopad na výdaje
 3.2.2. Odhadovaný dopad na
 operační prostředky
 3.2.3. Odhadovaný dopad na
 prostředky správní povahy
 3.2.4. Soulad se stávajícím
 víceletým finančním rámcem
 3.2.5. Příspěvky
 třetích stran
 3.3. Odhadovaný dopad na
 příjmy
 LEGISLATIVNÍ
 FINANČNÍ VÝKAZ K NÁVRHŮM
 1.
 RÁMEC NÁVRHU/PODNĚTU
 1.1.
 Název návrhu/podnětu
 Návrh
 nařízení Evropského parlamentu a Rady, kterým se zřizuje
 finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci
 1.2.
 Příslušné oblasti politik podle
 členění ABM/ABB[29][30]
 Hlava 19:
 Vnější vztahy
 19 02: Spolupráce s třetími zeměmi
 v oblasti migrace a azylu
 19 09: Vztahy s Latinskou Amerikou
 19 10: Vztahy s Asií, Střední Asií
 a Středním východem (Irák, Írán, Jemen)
 Hlava 21:
 Rozvoj afrických, karibských a tichomořských (AKT) států
 a vztahy s těmito státy
 21 02: Zajišťování potravin
 21 03: Nestátní subjekty v rámci rozvoje
 21 04: Životní prostředí a udržitelné řízení
 přírodních zdrojů včetně energie
 21 05: Lidský a sociální rozvoj
 1.3.
 Povaha návrhu/podnětu
 x Návrh/podnět
 se týká nové akce
 ̈ Návrh/podnět se
 týká nové akce následující po pilotním projektu / přípravné akci[31]
 ̈ Návrh/podnět se týká prodloužení
 stávající akce
 ̈ Návrh/podnět se
 týká akce přesměrované na jinou akci
 1.4.
 Cíle
 1.4.1.
 Víceleté strategické cíle Komise sledované
 návrhem/podnětem
 Cílem
 tohoto nařízení je podpora udržitelného rozvoje podporujícího
 začlenění v partnerských zemích a regionech,
 přičemž hlavní cíl spočívá ve vymýcení chudoby,
 podpoře demokracie, právního státu, řádné správy věcí
 veřejných a dodržování lidských práv v Latinské Americe, Africe
 a Asii, jak je stanoveno ve Smlouvě o EU, a zároveň
 zajištění souladu se sdělením Komise o rozvojové politice EU
 „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“.
 1.4.2.
 Specifické cíle a příslušné aktivity
 ABM/ABB
 Toto
 nařízení stanoví podstatné prvky a základnu pro zásahy EU. Promítnutí
 cílů tohoto nařízení do specifických cílů v rámci
 různých programů (zeměpisné programy, tematický program
 zaměřený na globální veřejné statky a výzvy, tematický
 program zaměřený na organizace občanské společnosti
 a místní orgány a Panafrický program) se vymezuje
 prostřednictvím víceletého plánování a ročních akčních
 programů, v nichž jsou uvedeny podrobnosti o činnostech,
 které má EU provádět, včetně očekávaných výsledků
 a dopadů sledovaných dotyčnými akcemi. Specifické cíle se proto
 stanoví v tom okamžiku se zřetelem ke zvláštnostem dotyčné akce.
 Zavedenými
 ukazateli výkonu budou rozvojové cíle tisíciletí nebo mezinárodně sjednané
 cíle v oblasti boje proti chudobě, které je po roce 2015 nahradí:
 č. 1: rozvojový cíl
 tisíciletí 1 – Skoncovat s chudobou a hladem
 –
 Snížit na polovinu počet lidí, jejichž
 příjem je nižší než 1 USD na den
 –
 Dosáhnout plné a produktivní
 zaměstnanosti a důstojných pracovních podmínek pro všechny
 včetně žen a mladých lidí
 –
 Snížit na polovinu počet lidí, kteří trpí
 hladem
 č. 2: rozvojový cíl
 tisíciletí 2 – Vzdělání pro všechny
 Zajistit,
 aby všechny děti, chlapci i dívky, mohly absolvovat celou základní
 školu
 č. 3: rozvojový cíl
 tisíciletí 3 – Rovnost žen a mužů
 Odstranit
 nerovnost žen a mužů v základním a středním školství a na
 všech úrovních vzdělávání
 č. 4: rozvojový cíl
 tisíciletí 4 – Zdraví dětí
 Snížit
 o dvě třetiny míru úmrtnosti dětí do pěti let
 věku
 rozvojový
 cíl tisíciletí 5 – Zdraví matek
 –
 Snížit o tři čtvrtiny míru úmrtnosti
 matek
 –
 Dosáhnout do roku 2015 všeobecné dostupnosti
 reprodukčního zdraví
 č. 6: rozvojový cíl
 tisíciletí 6 – Bojovat proti HIV/AIDS, malárii a jiným chorobám
 –
 Zastavit a zvrátit šíření HIV/AIDS
 –
 Dosáhnout všeobecné dostupnosti léčby HIV/AIDS
 pro všechny, kteří ji potřebují
 –
 Zastavit a zvrátit tendenci výskytu malárie
 a dalších závažných onemocnění
 č. 7:
 rozvojový cíl tisíciletí 7 – Udržitelnost životního prostředí
 –
 Začlenit zásady udržitelného rozvoje do
 politik a programů jednotlivých zemí a zvrátit postupné ubývání
 přírodních zdrojů
 –
 Omezit snižování biologické rozmanitosti
 a dosáhnout jeho významného zpomalení
 –
 Snížit na polovinu počet obyvatel, kteří
 nemají udržitelný přístup k nezávadné pitné vodě a základní
 hygieně
 –
 Do roku 2020 dosáhnout výrazného zlepšení kvality
 života minimálně 100 milionů obyvatel chudinských čtvrtí
 č. 8:
 rozvojový cíl tisíciletí 8 – Globální partnerství pro rozvoj
 –
 Dále rozvíjet otevřený, předvídatelný
 a nediskriminační obchodní a finanční systém s jasnými
 pravidly
 –
 Řešit specifické potřeby nejméně
 rozvinutých zemí, vnitrozemských států a malých ostrovních
 rozvojových států
 –
 Komplexně řešit zadlužení rozvojových
 zemí
 –
 Ve spolupráci s farmaceutickými
 společnostmi poskytnout obyvatelům rozvojových zemí přístup
 k cenově dostupným základním lékům
 –
 Ve spolupráci se soukromým sektorem zpřístupnit
 výhody nových technologií, zejména informačních a komunikačních
 technologií
 Příslušné aktivity ABM/ABB
 19
 02 : Spolupráce s třetími zeměmi v oblasti migrace
 a azylu
 19
 09 : Vztahy s Latinskou Amerikou
 19
 10 : Vztahy s Asií, Střední Asií a Středním východem (Irák,
 Írán, Jemen)
 21
 02 : Zajišťování potravin
 21
 03 : Nestátní subjekty v rámci rozvoje
 21
 04 : Životní prostředí a udržitelné řízení přírodních
 zdrojů včetně energie
 21
 05 : Lidský a sociální rozvoj
 1.4.3.
 Očekávané výsledky a dopady
 Upřesněte
 účinky, které by návrh/podnět měl mít na příjemce / cílové
 skupiny.
 Toto
 nařízení stanoví podstatné prvky a základnu pro zásahy EU.
 Přesné akce jsou vymezeny prostřednictvím víceletého plánování
 a ročních akčních programů popisujících činnosti,
 které má EU provádět, a to včetně očekávaných
 výsledků a dopadů dotyčných akcí. V tu chvíli se
 stanoví specifické ukazatele se zřetelem ke zvláštnostem dotyčné
 akce.
 1.4.4.
 Ukazatele výsledků a dopadů
 Upřesněte
 ukazatele, podle kterých je možno uskutečňování návrhu/podnětu
 sledovat.
 Toto
 nařízení stanoví podstatné prvky a základnu pro zásahy EU.
 Přesné akce jsou vymezeny prostřednictvím víceletého plánování
 a ročních akčních programů popisujících činnosti,
 které má EU provádět, a to včetně očekávaných
 výsledků a dopadů dotyčných akcí. V tu chvíli se
 stanoví specifické ukazatele se zřetelem ke zvláštnostem dotyčné
 akce.
 Mezinárodně
 sjednané cíle a ukazatele týkající se rozvojových cílů tisíciletí
 a změny klimatu jsou již známy. Je nutno stanovit jasná
 měřítka a pravidla sledování a podávání zpráv pro všechny
 příslušné politické nástroje EU. Členění ukazatelů bude
 důležité při sledování dosažení spravedlivých výsledků
 v případě nejohroženějších skupin ve společnosti, co
 se týče sociálního začlenění.
 1.5.
 Odůvodnění návrhu/podnětu
 1.5.1.
 Potřeby, které mají být uspokojeny
 v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu
 Viz
 posouzení dopadů a důvodová zpráva.
 Evropská
 unie je nadále odhodlána pomáhat rozvojovým zemím snižovat a nakonec
 vymýtit chudobu v partnerských zemích a regionech v souladu
 s cíli rozvojové spolupráce stanovenými ve Smlouvách.
 1.5.2.
 Přidaná hodnota ze zapojení EU
 Evropská
 unie má jedinečně neutrální a nestrannou pozici, která jí
 umožňuje poskytovat vnější pomoc jménem členských států
 a ve vzájemné spolupráci s nimi, což zvyšuje její důvěryhodnost
 v zemích, kde působí. Samotná EU má rozhodující váhu, s níž
 může reagovat na globální problémy, jako je snižování chudoby
 a změna klimatu. Díky svému velkému rozsahu a stávající síti
 mezinárodních dohod může poskytovat svou pomoc chudým
 v některých z nejvíce odlehlých oblastí světa,
 přičemž může pomoc provádět i koordinovat.
 Ve
 své úloze podporovatele začlenění a mnohostrannosti může
 Unie učinit více než jiné mezinárodní organizace.
 Díky
 tomu, že postupuje jednotně, může mít Unie větší vliv
 a působení v politickém dialogu a při spolupráci
 dárců.
 Pracovat
 společně s EU je také rentabilnější, s nižšími
 správními náklady, než je průměr.
 1.5.3.
 Závěry vyvozené z podobných zkušeností
 v minulosti
 Hodnocení,
 zprávy Účetního dvora, jakož i přezkumy zeměpisných programů
 v polovině období ukazují, že pokroku směrem ke splnění
 několika rozvojových cílů tisíciletí v rozvojových zemích NRS
 bylo dosaženo prostřednictvím podpory NRS. V souladu se zásadou
 vlastní odpovědnosti je však na vládách států, jež pomoc
 přijímají, aby provedly nezbytné reformy a realizovaly politiky,
 které byly hnací silou těchto úspěchů.
 Způsoby
 provádění NRS, například rozpočtová podpora
 a celoodvětvový přístup, umožnily hlubší spolupráci
 s partnerskými zeměmi a účinnější dělbu práce
 tím, že dovolují spolufinancování mezi dárci. Nové způsoby provádění
 rovněž umožnily účinnější dělbu práce tím, že dovolují
 spolufinancování mezi dárci.
 Tematické
 programy umožnily Komisi větší pružnost při řešení konkrétních
 výzev a také byly užitečným nástrojem pro doplnění
 zeměpisných programů.
 V globalizovaném
 prostředí je zapotřebí vzájemné posilování vnitřní
 a vnější činnosti. Výchozím bodem je, že klíčovým výrazem
 musí být integrace, a nikoli duplikace. Stávající uspořádání Komisi
 neumožňovalo v dostatečném rozsahu rychle zasahovat, ačkoli
 to bylo pro zajištění účinnosti vnitřní politiky EU rozhodující.
 V některých
 případech nebyly tematické programy dostatečně pružné, aby
 reagovaly na nedávné globální krize (např. na krizi cen potravin nebo na
 ptačí chřipku) nebo na mezinárodní závazky přijaté na nejvyšší
 politické úrovni (např. ohledně biologické rozmanitosti
 a změny klimatu). Tematický rámec proto potřebuje větší
 pružnost, aby umožňoval předvídatelnější dlouhodobé zapojení do
 opatření týkajících se globálních veřejných statků a výzev
 a aby mohl reagovat na různé otřesy, které postihují nejchudší
 obyvatelstvo.
 Rozvojová
 spolupráce stále zůstává příliš roztříštěná
 a nadměrně ambiciózní. Kromě toho je nutno posílit
 vzájemnou doplňkovost mezi zeměpisnými programy a tematickými
 programy.
 Konkrétní
 potřeby zemí v krizi, po skončení krize a v nestabilní
 situaci nebyly dostatečně zohledněny a vinou nepružnosti
 rozhodování o přidělování finančních prostředků,
 plánování a provádění pomoci nebylo pro EU snadné okamžitě reagovat
 na rychle se vyvíjející situaci.
 NRS
 měl orientační příděly podle regionů, aniž by
 zůstal nějaký finanční rámec nepřidělený, takže
 možnost mobilizovat zdroje za účelem reakce na nepředvídané
 potřeby byla značně omezená.
 A konečně,
 stávající předpokládaný proces plánování a provádění NRS je
 příliš složitý, neumožňuje uvést plánovací cyklus EU do souladu
 s plánovacími cykly jejích partnerů a dostatečně také
 neusnadňuje společné plánování s členskými státy.
 Neexistuje rovněž žádný jednoznačný právní rámec pro využívání
 inovativních nástrojů používaných jinými dárci, jako je kombinace
 a využívání různých partnerství soukromého a veřejného
 sektoru.
 1.5.4.
 Provázanost a možná synergie s ostatními
 finančními nástroji
 Revidovaný
 nástroj je nedílnou součástí celkové architektury finančních
 nástrojů pro vnější činnost, které budou uspořádány do
 čtyř hlavních kapitol: kapitola založená na politice
 zaměřená především na spolupráci s partnerskými zeměmi
 v rámci rozpočtu i mimo něj, práce na průřezových
 prioritách a hodnotách, humanitární pomoc a civilní ochrana
 a řešení krizí.
 Nevíc
 bude pro každou zemi rozvojová spolupráce doplňovat nový „nástroj
 partnerství“. Interakce mezi NRS, ERF a ENSP bude zvláště silná
 v souvislosti s tematickým rámcem NRS pro občanskou
 společnost a místní orgány a tematickým rámcem pro globální
 veřejné statky a výzvy, protože tyto rámce budou pokrývat a/nebo
 doplňovat akce v zeměpisných oblastech, na něž se vztahují
 tyto příslušné nástroje v oblasti podpory občanské
 společnosti a místních orgánů, změny klimatu, energetiky,
 zajišťování potravin, lidského rozvoje a migrace.
 Interakce
 s obchodní politikou, zejména s režimy GSP/GSP+ a „Vše
 kromě zbraní“, ale i s obchodními dohodami bude i nadále
 důležitá u akcí „Pomoc na podporu obchodu“ a „Pomoc související
 s obchodem“ financovaných v rámci NRS, a to jak na dvoustranné,
 tak na regionální úrovni.
 V globalizovaném
 prostředí se jednotlivé vnitřní politiky EU (například pro
 oblasti životního prostředí, změny klimatu, zaměstnanosti
 (včetně důstojných pracovních podmínek), rovnosti žen
 a mužů, energetiky, vodního hospodářství, dopravy, spravedlnosti
 a bezpečnosti, výzkumu, informační společnosti,
 přistěhovalectví, rybolovu) stále více stávají součástí vnější
 činnosti EU a v souladu s programem strategie Evropa 2020 a
 s Lisabonskou smlouvou je nezbytné vzájemné posilování vnitřní
 a vnější činnosti. Výchozím bodem je, že klíčovou prioritou
 musí být integrace, a nikoli duplikace. Hlavními argumenty jsou: i)
 soudržnost naší vnější činnosti; ii) účinnost pomoci, zejména
 odhodlání snížit počet aktérů a programů a iii)
 maximalizace synergického působení mezi jednotlivými politickými cíli:
 1.6.
 Doba trvání akce a finanční dopad
 x Časově omezený návrh/podnět
 –
 ̈ Návrh/Podnět
 –
 x Finanční dopad od 1/1/2014 do
 31/12/2020
 –
 x Časově neomezený návrh/podnět platný od 1/1/2014
 –
 Provádění s obdobím rozběhu od RRRR
 do RRRR,
 –
 poté plné fungování.
 1.7.
 Předpokládaný způsob řízení[32]
 x Přímé centralizované řízení Komisí
 x Nepřímé centralizované řízení ze strany následujících subjektů pověřených úkoly
 plnění rozpočtu:
 –
 x výkonných agentur
 –
 x subjektů zřízených Společenstvími[33]
 –
 x vnitrostátních veřejnoprávních subjektů / subjektů
 pověřených výkonem veřejné služby
 –
 ̈ osobám pověřeným prováděním zvláštních opatření
 podle hlavy V Smlouvy o Evropské unii a označeným
 v příslušném základním právním aktu ve smyslu článku 49
 finančního nařízení
 ̈ Sdílené řízení
 s členskými státy
 x Decentralizované řízení s třetími zeměmi
 x Společné řízení s mezinárodními organizacemi (upřesněte)
 Pokud vyberete více
 způsobů řízení, upřesněte je v části
 „Poznámky“.
 Poznámky
 Akce, které
 mají být financovány podle tohoto nařízení, budou prováděny
 v rámci přímého centralizovaného řízení Komisí
 z ústředí a/nebo prostřednictvím decentralizovaných delegací
 Unie a v rámci jakýchkoli dalších metod řízení předpokládaných
 ve finančním nařízení, aby bylo možno lépe dosáhnout cílů tohoto
 nařízení.
 Se
 společným řízením lze případně počítat
 u konkrétních činností s agenturami a orgány OSN,
 evropskými nebo mezinárodními finančními institucemi, jako jsou Evropská
 investiční banka, Evropská banka pro obnovu a rozvoj, Světová
 banka a Africká rozvojová banka, a dalšími mezinárodními organizacemi
 působícími v oblasti rozvoje.
 2.
 SPRÁVNÍ OPATŘENÍ
 2.1.
 Pravidla pro sledování a podávání zpráv
 Upřesněte
 četnost a podmínky.
 Systémy sledování a hodnocení ze strany Evropské komise se stále
 více zaměřují na výsledky. Zahrnují interní zaměstnance
 i externí odborníky.
 Úkoloví manažeři v delegacích a v ústředí
 různými způsoby průběžně sledují provádění
 projektů a programů, pokud možno rovněž
 prostřednictvím návštěv na místě. Sledování poskytuje cenné
 informace o pokroku, pomáhá manažerům zjišťovat skutečné
 i potenciální překážky a přijímat nápravná opatření.
 Externí, nezávislí odborníci jsou najímáni, aby posoudili výsledky
 vnější činnosti EU prostřednictvím tří různých
 systémů. Tato hodnocení přispívají k odpovědnosti a ke
 zlepšování probíhajících zásahů; z dosavadních zkušeností rovněž
 vyvozují poučení, která slouží jako podklad pro budoucí politiky
 a opatření. Všechny nástroje používají mezinárodně uznávaná
 kritéria hodnocení vypracovaná Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, a to
 včetně ukazatelů (potenciálního) dopadu.
 V prvé řadě systém sledování zaměřený na
 výsledky (ROM), který je řízen z ústředí, poskytuje na úrovni
 projektu stručný a jasný obraz o kvalitě vzorku
 zásahů. Nezávislí odborníci na problematiku ROM provádějí za použití
 vysoce strukturované, standardizované metodiky známkování, které ukazuje silné
 a slabé stránky projektu, a vydávají doporučení, jak zlepšit
 účinnost.
 Hodnocení na úrovni projektu, která jsou řízena delegací EU, jež
 má dotyčný projekt na starost, poskytují podrobnější, hloubkovou
 analýzu a pomáhají vedoucím projektů zlepšovat probíhající zásahy
 a připravovat do budoucna další. Externí, nezávislí odborníci na
 tematické a zeměpisné programy jsou najímáni, aby provedli analýzu
 a shromáždili připomínky a objektivní podklady od všech
 zúčastněných stran, a to v neposlední řadě
 i od konečných příjemců.
 Komise rovněž provádí strategické hodnocení svých politik, od
 programování a strategie až po provádění zásahů
 v určitém odvětví (například zdravotnictví, školství apod.)
 v dané zemi nebo regionu nebo uplatňování konkrétního nástroje. Tato
 hodnocení jsou důležitým vstupem pro formulování politik a koncipování
 nástrojů a projektů. Tato hodnocení se zveřejňují na
 internetových stránkách Komise a shrnutí získaných poznatků je
 součástí výroční zprávy pro Radu a Evropský parlament.
 2.2.
 Systém řízení a kontroly
 2.2.1.
 Zjištěná rizika
 Prostředí
 z hlediska rizik
 Prostředí,
 v němž se provádí poskytování podpory v rámci tohoto nástroje,
 se vyznačuje následujícími riziky nedosažení cílů nástroje,
 suboptimálního finančního řízení a/nebo nedodržování platných
 předpisů (chyby související s dodržováním zákonnosti
 a správnosti):
 –
 hospodářská/politická nestabilita a/nebo
 přírodní katastrofa může vést k potížím a ke zpoždění
 při koncipování a provádění zásahů, zejména
 v nestabilních státech,
 –
 nedostatek institucionálních a správních
 kapacit v partnerských zemích může vést k obtížím
 a zpožděním při koncipování a provádění zásahů,
 –
 zeměpisně rozptýlené projekty
 a programy (přibližně pokrývající řadu států, území
 nebo regionů) mohou při sledování činit problémy z hlediska
 logistiky nebo zdrojů – zejména při monitorování kterékoli z navazujících
 činností „na místě“,
 –
 rozmanitost potenciálních partnerů nebo
 příjemců s jejich různorodými strukturami a kapacitami
 pro vnitřní kontrolu může vést k roztříštěnosti,
 a snižovat tak účinnost a efektivitu dostupných zdrojů
 Komise na podporu a sledování realizace projektů
 a programů,
 –
 nedostatečná kvalita a množství
 dostupných údajů o výsledcích a dopadu provádění
 vnější pomoci nebo národního rozvojového plánu v partnerských zemích
 mohou bránit Komisi řádně podávat zprávy o výsledcích
 a nést za ně odpovědnost.
 Předpokládaná
 míra rizika nesouladu s platnými pravidly
 Cílem
 stanoveným pro tento nástroj z hlediska dodržování pravidel je udržet
 u portfolia EuropeAid průběžnou úroveň rizika nesouladu
 (míru chyb), která představuje zbytkovou „čistou“ úroveň chyb
 (ve víceletém pohledu poté, co byly u dokončených zakázek provedeny
 všechny plánované kontroly a opravy) menší než 2 %.
 Tradičně se předpokládá přibližná míra chyb v rozsahu
 2–5 %, pokud jde o roční vzorek náhodně vybraných transakcí
 hodnocených Evropským účetním dvorem pro účely ročního
 prohlášení o věrohodnosti. EuropeAid to vzhledem ke svému vysoce
 rizikovému prostředí a s ohledem na administrativní zátěž
 a nezbytnou rentabilitu kontrol dodržování pravidel považuje za nejnižší
 dosažitelné riziko nesouladu s platnými pravidly.
 2.2.2.
 Předpokládané metody kontroly
 Struktura
 vnitřní kontroly EuropeAid
 Postup
 vnitřní kontroly a řízení EuropeAid je koncipován tak, aby
 poskytoval dostatečnou míru věrohodnosti, co se týče dosahování
 cílů v oblasti účinnosti a efektivity jeho činnosti,
 spolehlivosti jeho účetního výkaznictví a dodržování příslušných
 právních předpisů a procesního rámce.
 Účinnost
 a efektivita
 Aby
 zajistil účinnost a efektivnost své činnosti (a zmírnil vysoké
 riziko vnější pomoci ve svém prostředí) bude EuropeAid kromě
 všech prvků procesu strategického plánování politiky, který se týká celé
 Komise, kromě prostředí interního auditu a dalších
 požadavků norem vnitřní kontroly Komise, při své činnosti v souvislosti
 se všemi svými nástroji nadále uplatňovat přizpůsobený rámec pro
 řízení pomoci, který bude zahrnovat:
 –
 decentralizované řízení většiny
 vnější pomoci delegacemi EU v terénu,
 –
 jasné a formalizované linie finanční
 odpovědnosti (od pověřené schvalující osoby (generální
 ředitel)) prostřednictvím dalšího přenesení pravomocí
 z dále pověřené schvalující osoby (ředitel)
 v ústředí na vedoucího delegace,
 –
 pravidelné podávání zpráv delegacemi EU
 určených pro ústředí (zprávy o řízení vnější pomoci)
 včetně ročního prohlášení o věrohodnosti vypracovaného
 vedoucím delegace,
 –
 poskytování rozsáhlého programu odborné
 přípravy pro zaměstnance jak v ústředí, tak
 u delegací,
 –
 významnou podporu a pokyny pro ústředí
 a delegace (rovněž prostřednictvím internetu),
 –
 pravidelné „ověřovací“ návštěvy
 „decentralizovaných“ delegací jednou za 3 až 6 let,
 –
 metodiku řízení cyklu projektů
 a programů včetně:
 –
 nástrojů na podporu kvality pro plánování
 zásahu, metody jeho provádění, mechanismu financování, systému
 řízení, hodnocení a výběru případných partnerů pro
 provádění atd.,
 –
 nástrojů pro řízení programů
 a projektů, monitorování a výkaznictví umožňujících
 efektivní provádění včetně pravidelného externího sledování
 projektů na místě,
 –
 významných prvků pro hodnocení a audit.
 Účetní
 výkaznictví a účetnictví
 EuropeAid
 bude i nadále usilovat o co nejvyšší úroveň účetnictví
 a účetního výkaznictví za použití systému akruálního účetnictví
 (ABAC) Komise, jakož i specifických nástrojů pro vnější pomoc,
 jako je společný informační systém pro oblast vnějších
 vztahů (CRIS).
 V souvislosti
 s dodržováním příslušných právních předpisů
 a procesního rámce jsou metody kontroly souladu stanoveny
 v části 2.3 (opatření k zamezení podvodů
 a nesrovnalostí).
 2.3.
 Opatření k zamezení podvodů
 a nesrovnalostí
 Upřesněte
 stávající či předpokládaná preventivní a ochranná opatření.
 Vzhledem
 k vysoce rizikovému prostředí, v němž EuropeAid
 působí, musí jeho systémy počítat s významným výskytem možných
 chyb souladu (nesrovnalostí) v transakcích a musí mít zabudované
 funkce umožňující vysokou úroveň kontroly za účelem prevence, odhalování
 a nápravy nesrovnalostí v co nejčasnější fázi platebního
 procesu. V praxi to znamená, že kontroly souladu v rámci EuropeAid se
 budou nejvíce spoléhat na rozsáhlé kontroly ex-ante na několik let
 dopředu prováděné jak externími auditory, tak pracovníky Komise
 v této oblasti před konečnými platbami na projekt (ačkoli
 budou i nadále probíhat některé následné audity a kontroly),
 které se zabývají nejen finančními zárukami požadovanými finančním
 nařízením. Rámec EuropeAid pro dodržování předpisů je tvořen
 mimo jiné těmito zásadními prvky:
 Preventivní
 opatření
 –
 povinná základní odborná příprava týkající se problematiky podvodů
 určená pro pracovníky v oblasti řízení pomoci,
 –
 poskytování pokynů (rovněž prostřednictvím internetu)
 včetně praktického průvodce zakázkami, příručky
 EuropeAid a sady nástrojů finančního řízení (určené
 partnerům pro provádění),
 –
 předběžné hodnocení, které má zajistit, aby úřady spravující
 příslušné finanční prostředky (v rámci společného
 a decentralizovaného řízení) používaly v praxi odpovídající
 opatření proti podvodům, jejichž účelem je předcházet
 podvodům při hospodaření s prostředky EU a tyto
 podvody odhalovat,
 –
 předběžná kontrola mechanismů pro boj proti podvodům
 v partnerské zemi v rámci hodnocení kritérií způsobilosti správy
 veřejných financí pro obdržení rozpočtové podpory (tzn. aktivní
 závazek bojovat proti podvodům a korupci, odpovídající kontrolní
 orgány, dostatečné soudní kapacity a účinné reakční
 a sankční mechanismy),
 –
 Komise podepsala v Akkře v roce 2008 Mezinárodní iniciativu na
 podporu transparentnosti rozvojové pomoci (IATI), čímž se připojila
 ke sjednané normě pro transparentnost podpory, která zajišťuje
 včasnější, podrobnější a pravidelnější údaje
 o tocích pomoci a příslušných dokumentech,
 –
 Komise provádí od 14. října 2011 první fázi normy IATI na podporu transparentnosti
 publikování informací o pomoci, nežli se v Pusanu bude
 v listopadu 2011 konat další fórum na vysoké úrovni o účinnosti
 pomoci. Kromě toho bude Komise spolupracovat s členskými státy
 EU na vývoji společné webové aplikace s názvem TR-AID, která údaje
 o pomoci Evropské unie poskytované prostřednictvím IATI a jiných
 zdrojů převádí do takové podoby informací o pomoci, která je
 uživatelsky přívětivá.
 Vyšetřovací
 a nápravná opatření
 –
 externí audity a ověřování (povinné i na základě
 posouzení míry rizik) včetně Evropského účetního dvora,
 –
 zpětné kontroly (na základě posouzení míry rizik) a vymáhání,
 –
 pozastavení financování ze strany EU v případě vážného podvodu
 včetně rozsáhlé korupce, dokud orgány nepřijmou odpovídající
 opatření s cílem napravit tento podvod a předcházet jeho
 výskytu v budoucnu,
 EuropeAid
 dále vypracuje vlastní strategii boje proti podvodům v souladu
 s novou strategií Komise pro boj proti podvodům (CAFS) přijatou
 dne 24. června 2011, jejímž cílem mimo jiné je zajistit, aby:
 –
 vnitřní kontroly v rámci EuropeAid týkající se boje proti
 podvodům byly plně v souladu s CAFS,
 –
 se přístup EuropeAid k boji proti podvodům na základě
 řízení rizik zaměřil na zjištění oblastí rizika podvodu
 a vhodné reakce na ně,
 –
 systémy používané pro vynakládání finančních prostředků EU ve
 třetích zemích umožňovaly vyhledání důležitých údajů
 s cílem poskytnout je jako podklad pro řízení rizik podvodu
 (např. dvojí financování),
 –
 mohly být v případě potřeby zřízeny skupiny pro
 vytváření sítí a odpovídající nástroje IT určené k analýze
 případů podvodu týkajících se odvětví vnější pomoci.
 2.4.
 Odhad nákladů a přínosů kontrol
 V plánu
 rozpočtu na období 2014–2020 představují celkové náklady na
 vnitřní kontroly a řízení za celé portfolio EuropeAid závazky v
 průměrné výši 658 milionů EUR. Tento údaj zahrnuje
 řízení ERF, který působí jako integrovaná složka v rámci
 řídící struktury EuropeAid. Tyto „neoperační“ náklady
 představují přibližně 6,4 % z odhadované
 roční průměrné částky 10,2 miliardy EUR
 plánované na celkové (operační i správní) závazky EuropeAid na jeho
 portfolio výdajů financovaných ze souhrnného rozpočtu EU
 a Evropského rozvojového fondu na období 2014–2020.
 Tyto
 náklady na řízení vycházejí z celkového počtu všech
 pracovníků EuropeAid v ústředí a v delegacích
 a zahrnují náklady na infrastrukturu, cestovné, odbornou přípravu,
 monitorování, hodnocení a smlouvy o auditu (včetně
 těch, které provádějí příjemci).
 EuropeAid
 hodlá míru řídicích/operačních činností v průběhu
 času snižovat v rámci zdokonalených a zjednodušených
 postupů nových nástrojů, přičemž bude vycházet ze
 změny, k nimž pravděpodobně dojde na základě
 revidovaného finančního nařízení. Hlavní přínosy těchto
 nákladů na řízení spočívají v plnění cílů politik,
 účinném a efektivním využívání zdrojů a v provádění
 vhodných rentabilních preventivních opatření a dalších kontrol, které
 zajistí zákonné a řádné využívání finančních
 prostředků.
 Ačkoli
 budou i nadále pokračovat snahy o zlepšení povahy
 a zacílení řídicích činností a kontrol souladu
 v souvislosti s dotyčným portfoliem, jsou tyto náklady
 celkově nezbytné pro účinné a efektivní dosažení cílů
 příslušných nástrojů při minimálním riziku nesouladu (pod
 2 % zbytkové míry chyb). Jsou výrazně nižší než rizika spojená
 s odstraněním nebo omezením počtu interních kontrol v této
 vysoce rizikové oblasti.
 3.
 ODHADOVANÝ FINANČNÍ DOPAD NÁVRHU/PODNĚTU
 3.1.
 Okruhy víceletého finančního rámce
 a dotčené výdajové rozpočtové linie
 · Stávající rozpočtové linie výdajů
 V pořadí
 okruhů víceletého finančního rámce a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Okruh IV: Globální Evropa || RP/NRP ([34]) || zemí ESVO[35] || kandidátských zemí[36] || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 19 || 19 01 04 Správní výdaje na oblast politiky „Vnější vztahy“ v rámci NRS || NRP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 02: Spolupráce s třetími zeměmi v oblasti migrace a azylu || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 09: Vztahy s Latinskou Amerikou || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 10: Vztahy s Asií, Střední Asií a Středním východem (Irák, Írán, Jemen) || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 19 || 19 11: Strategie a koordinace politiky pro oblast politiky „Vnější vztahy“ || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 01 04 Správní výdaje na oblast politiky „Rozvoj a vztahy se státy AKT“ || NRP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 02: Zajišťování potravin || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 03: Nestátní subjekty v rámci rozvoje || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 04: Životní prostředí a udržitelné řízení přírodních zdrojů včetně energie || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 21 || 21 05: Lidský a sociální rozvoj || RP || NE • || NE • || NE • || NE •
 · Nové rozpočtové linie, jejichž vytvoření se požaduje[37]
 V pořadí okruhů víceletého finančního rámce
 a rozpočtových linií.
 Okruh víceletého finančního rámce || Rozpočtová linie || Druh výdaje || Příspěvek
 Číslo [název ............................................] || RP/NRP || zemí ESVO || kandidátských zemí || třetích zemí || ve smyslu čl. 18 odst. 1 písm. aa) finančního nařízení
 || [XX.YY.YY.YY] || || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE || ANO/NE
 3.2.
 Odhadovaný dopad na výdaje
 3.2.1.
 Odhadovaný souhrnný dopad na výdaje
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
 místa)
 Okruh víceletého finančního rámce 4 || Číslo ||
 GŘ: DEVCO || || || Rok N[38] 2014 || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2017) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (20120) || CELKEM
  Operační prostředky || || || || || || || ||
 Nástroj pro rozvojovou spolupráci (19.02, 19.09, 19.10, 21.02, 21.03, 21.04, 21.05, 21.06) || Závazky || (1) || 2.606,815 || 2.788,125 || 2.980,045 || 3.182,977 || 3.390,185 || 3.614,782 || 3.846,274 || 22.409,105
 Platby || (2) || 411,383 || 579,190 || 1.206,218 || 1.765,760 || 2.383,491 || 3.257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
 Prostředky správní povahy z rámce na zvláštní programy[39] || || || || || || || ||
 Číslo rozpočtové linie 19.0104 01 a 21.010401 || || (3) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 CELKEM prostředky pro GŘ DEVCO || Závazky || =1+3 || 2.716,700 || 2.903,100 || 3.100,300 || 3.308,700 || 3.525,300 || 3.751,700 || 3.989,000 || 23.294,700
 Platby || =2+3 || 521,268 || 694,165 || 1.326,472 || 1.891,483 || 2.518,606 || 3.394,595 || 12.948,111 || 23.294,700
  Operační prostředky CELKEM || Závazky || (4) || 2.606,815 || 2.788,125 || 2.980,045 || 3.182,977 || 3.390,185 || 3.614,782 || 3.846,274 || 22.409,105
 Platby || (5) || 411,383 || 579,190 || 1.206,218 || 1.765,760 || 2.383,491 || 3.257,677 || 12.805,385 || 22.409,105
  Prostředky správní povahy financované z rámce na zvláštní programy CELKEM || (6) || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 CELKEM prostředky z OKRUHU <4> víceletého finančního rámce || Závazky || =4+ 6 || 2.716,700 || 2.903,100 || 3.100,300 || 3.308,700 || 3.525,300 || 3.751,700 || 3.989,000 || 23.294,700
 Platby || =5+ 6 || 521,268 || 694,165 || 1.326,472 || 1.891,483 || 2.518,606 || 3.394,595 || 12.948,111 || 23.294,700
 Okruh víceletého finančního rámce || 5 || Správní náklady
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
 místa)
 || || || Rok N (2014) || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2017) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020) || CELKEM
 GŘ: DEVCO ||
  Lidské zdroje || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
  Ostatní správní výdaje || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 GŘ DEVCO CELKEM || Prostředky || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 CELKEM prostředky z OKRUHU 5 víceletého finančního rámce || (Závazky celkem = platby celkem) || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
 místa)
 || || || Rok N (2014) || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2017) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020) || CELKEM
 CELKEM prostředky z OKRUHU 1 až 5 víceletého finančního rámce || Závazky || 2.805,650 || 2.991,100 || 3.187,410 || 3.394,935 || 3.611,535 || 3.837,935 || 4.075,235 || 23.903,701
 Platby || 610,218 || 782,165 || 1.413,582 || 1.977,718 || 2.604,841 || 3.480,830 || 13.034,346 || 23.903,701
 3.2.2.
 Odhadovaný dopad na operační prostředky
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití operačních
 prostředků
 –
 ý Návrh/podnět vyžaduje využití operačních
 prostředků, jak je vysvětleno dále:
 Prostředky na závazky v milionech EUR
 (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 Uveďte cíle a výstupy ò || || || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Rok N+4 až N+7 || CELKEM
 VÝSTUPY
 || || || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Náklady || Celkem celkem
 Zeměpisné programy[40]... || || || || || || || || .
 Mezisoučet || 1 631,732 || 1 743,689 || 1 862,134 || 1 987,305 || 2 117,402 || 2 253,384 || 2 395,938 || 13 991,50
 Tematický program „Globální veřejné statky a výzvy“... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet || 735,099 || 785,536 || 838,895 || 895,285 || 953,894 || 1 015,154 || 1 079,375 || 6 303,20
 Tematický program „Organizace občanské společnosti a místní orgány“... || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet || 233,246 || 249,250 || 266,181 || 284,073 || 302,670 || 322,108 || 342,485 || 2 000,00
 Panafrický program || || || || || || || || || || || || || || || ||
 Mezisoučet || 116,623 || 124,625 || 133,090 || 142,037 || 150,335 || 161,054 || 171,242 || 1 000,00
 NÁKLADY CELKEM || 2 716,700 || 2 903,100 || 3 100,300 || 3 308,700 || 3 525,300 || 3 751,700 || 3 989,000 || 23 294.,70
 3.2.3.
 Odhadovaný dopad na prostředky správní povahy
 3.2.3.1.
 Shrnutí
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití správních prostředků
 –
 x Návrh/podnět vyžaduje využití správních prostředků, jak
 je vysvětleno dále:
 v milionech EUR
 (zaokrouhleno na 3 desetinná místa)
 || Rok N[41] 2014 || Rok N+1 (2015) || Rok N+2 (2016) || Rok N+3 (2107) || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020) || CELKEM
 OKRUH 5 víceletého finančního rámce || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || 85,041 || 84,182 || 83,329 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 82,480 || 582,473
 Ostatní správní výdaje || 3,909 || 3,818 || 3,781 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 3,755 || 26,528
 Mezisoučet za OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 88,950 || 88,000 || 87,110 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 86,235 || 609,001
 Mimo OKRUH 5[42] víceletého finančního rámce || || || || || || || ||
 Lidské zdroje || 97,417 || 101,668 || 106,059 || 110,589 || 115,154 || 119,788 || 124,527 || 775,203
 Ostatní výdaje správní povahy || 12,467 || 13,307 || 14,195 || 15,134 || 19,961 || 17,129 || 18,199 || 110,392
 Mezisoučet mimo OKRUH 5 víceletého finančního rámce || 109,885 || 114,975 || 120,254 || 125,723 || 135,115 || 136,918 || 142,726 || 885,595
 CELKEM || 198,835 || 202,976 || 207,364 || 211,958 || 221,350 || 223,152 || 228,961 || 1.494,596
 3.2.3.2.
 Odhadované
 potřeby v oblasti lidských zdrojů
 –
 ̈ Návrh/podnět nevyžaduje využití lidských zdrojů
 –
 x Návrh/podnět vyžaduje využití lidských zdrojů, jak je
 vysvětleno dále:
 Odhad vyjádřete v celých
 číslech (nebo zaokrouhlete nejvýše na 1 desetinné místo)
 || || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || Rok N+4 (2018) || Rok N+5 (2019) || Rok N+6 (2020)
  Pracovní místa podle plánu pracovních míst (místa úředníků a dočasných zaměstnanců) ||
 || XX 01 01 01 (v ústředí a v zastoupeních Komise) || 357,2 || 353,6 || 350,1 || 346,6 || 346,6 || 346,6 || 346,6
 || XX 01 01 02 (při delegacích) || 157,8 || 156,2 || 154,6 || 153,0 || 153,0 || 153,0 || 153,0
 || XX 01 05 01 (v nepřímém výzkumu) || || || || || || ||
 || 10 01 05 01 (v přímém výzkumu) || || || || || || ||
 ||  Externí zaměstnanci (v přepočtu na plné pracovní úvazky: FTE)[43] ||
 || XX 01 02 01 (SZ, ZAP, VNO z celkového rámce) || 24,1 || 23,9 || 23,6 || 23,4 || 23,4 || 23,4 || 23,4
 || XX 01 02 02 (SZ, ZAP, MOD, MZ a VNO při delegacích) || || || || || || ||
 || XX 01 04 yy[44] || – v ústředí[45] || 146,3 || 143,5 || 140,6 || 137,9 || 135,2 || 132,5 || 129,9
 || – při delegacích || 985,7 || 1032,7 || 1081,2 || 1131,2 || 1181,7 || 1232,9 || 1285,3
 || XX 01 05 02 (SZ, DZ, VNO v nepřímém výzkumu) || || || || || || ||
 || 10 01 05 02 (SZ, ZAP, VNO v přímém výzkumu) || || || || || || ||
 || Jiné rozpočtové linie (upřesněte) || || || || || || ||
 || CELKEM || 1.671,1 || 1.709,8 || 1.750,1 || 1.792,1 || 1.839,8 || 1.888,4 || 1.938,1
 XX je oblast
 politiky nebo dotčená hlava rozpočtu.
 Potřeby
 v oblasti lidských zdrojů budou pokryty ze zdrojů GŘ, které
 jsou již vyčleněny na řízení akce a/nebo byly vnitřně
 přeobsazeny v rámci GŘ, a případně doplněny
 z dodatečného přídělu, který lze řídícímu GŘ
 poskytnout v rámci ročního přidělování a s ohledem na
 rozpočtová omezení.
 Popis úkolů:
 Úředníci a dočasní zaměstnanci ||
 Externí zaměstnanci ||
 3.2.4.
 Soulad s víceletým finančním rámcem na
 období 2014–2020
 –
 ý Návrh/podnět je v souladu s víceletým finančním
 rámcem na období 2014–2020.
 –
 ̈ Návrh/podnět si vyžádá úpravu příslušného okruhu víceletého
 finančního rámce.
 Upřesněte požadovanou úpravu, příslušné
 rozpočtové linie a odpovídající částky.
 –
 ̈ Návrh/podnět vyžaduje použití nástroje flexibility nebo
 změnu víceletého finančního rámce[46].
 Upřesněte potřebu, příslušné
 okruhy a rozpočtové linie a odpovídající částky.
 3.2.5.
 Příspěvky třetích stran
 –
 ý Návrh/podnět nepočítá se spolufinancováním od třetích
 stran.
 –
 ̈ Návrh/podnět počítá se spolufinancováním podle následujícího
 odhadu:
 prostředky v milionech EUR (zaokrouhleno na
 3 desetinná místa)
 || Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... zadat počet let podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6) || Celkem
 Upřesněte spolufinancující subjekt || || || || || || || ||
 Spolufinancované prostředky CELKEM || || || || || || || ||
 3.3.
 Odhadovaný dopad na příjmy
 –
 ý Návrh/podnět nemá žádný finanční dopad na příjmy.
 –
 ̈ Návrh/podnět má tento finanční dopad:
 ̈ dopad na vlastní zdroje
 ̈ dopad na různé příjmy
 v milionech EUR (zaokrouhleno na 3 desetinná
 místa)
 Příjmová rozpočtová linie: || Prostředky použitelné v probíhajícím rozpočtovém období || Dopad návrhu/podnětu[47]
 Rok N || Rok N+1 || Rok N+2 || Rok N+3 || ... vložit tolik sloupců, kolik je třeba podle trvání finančního dopadu (viz bod 1.6)
 Článek ............ || || || || || || || ||
 U účelově
 vázaných různých příjmů upřesněte dotčené
 výdajové rozpočtové linie.
 Upřesněte způsob výpočtu dopadu na příjmy.
 [1] Kromě
 toho jsou zde ještě ERF, Fond pro světové klima a biologickou
 rozmanitost a rezerva na pomoc při mimořádných událostech, které
 zůstávají mimo rozpočet EU.
 [2] Jednou
 z klíčových oblastí pro výdaje na změnu klimatu budou činnosti
 související s udržitelnou energetikou. Obdobně bude s ohledem na
 klíčovou úlohu služeb pro zdravý ekosystém jednou z hlavních oblastí v
 rámci zajišťování potravin a udržitelného zemědělství
 biodiverzita, zejména pokud rovněž přispívá k odolnosti klimatu.
 [3] Úř.
 věst. L ....
 [4] „Politika
 rozvojové spolupráce Unie a politika, kterou v této oblasti vedou
 členské státy, se navzájem doplňují a posilují“
 (článek 208).
 [5] O zabezpečení
 dodávek energie a mezinárodní spolupráci, viz sdělení ze dne 7.9.2011
 „Energetické politika EU: jednání s partnery za našimi hranicemi“ –
 KOM(2011) 539 v konečném znění.
 [6] Nařízení
 (EU) č. 182/2011.
 [7] Rozhodnutí
 Rady 2010/427/EU.
 [8] Úř. věst.
 L 378, 27.12.2006, s. 41–71.
 [9] Deklarace
 tisíciletí, rezoluce přijatá Valným shromážděním OSN,
 18. září 2000.
 [10] Společné
 prohlášení Rady a zástupců vlád členských států
 zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise
 o rozvojové politice Evropské unie s názvem „Evropský konsensus“,
 Úř. věst. C 46, 24.2.2006, s. 1.
 [11] Sdělení
 ze dne 13. října 2011, dosud nezveřejněné
 v Úředním věstníku.
 [12] Sdělení
 ze dne 13. října 2011, dosud nezveřejněné
 v Úředním věstníku.
 [13] Závěry
 Rady ze dne 15. května 2007 o „Kodexu chování EU pro
 doplňkovost a dělbu práce v rámci rozvojové politiky“
 (dokument 9558/07).
 [14] Závěry
 Rady ze dne 17. listopadu 2009 o operačním rámci pro
 účinnost pomoci (dokument 15912/09), rozšířené a konsolidované
 znění ze dne 11. ledna 2011 (dokument 18239/10).
 [15] Společná
 strategie Afrika–EU v rámci STRATEGICKÉHO PARTNERSTVÍ EU–AFRIKA
 přijatá na lisabonském summitu dne 9. prosince 2007.
 [16] Bezpečnost
 a rozvoj – závěry Rady a zástupců vlád členských států,
 zasedajících v Radě, ze dne 20. listopadu 2007 (dokument 15097/07).
 [17] Reakce
 EU na nestabilní situace – závěry Rady a zástupců vlád
 členských států, zasedajících v Radě, ze dne
 20. listopadu 2007 (dokument 11518/07).
 [18] Závěry Rady o předcházení konfliktům, 3101.
 zasedání Rady pro zahraniční věci, Lucemburk, 20. června
 2011.
 [19] KOM(2010) 2020
 v konečném znění.
 [20] KOM(2011) 500
 v konečném znění.
 [21] KOM(2011) 637
 v konečném znění.
 [22] Úř.
 věst. L 55, 28.2.2011, s. 13.
 [23] Úř.
 věst. L....
 [24] Úř.
 věst. L 201, 3.8.2010, s. 30.
 [25] Úř.
 věst. L ....
 [26] Úř.
 věst. L 314, 30.11.2001, s. 1.
 [27] Úř.
 věst. L 163, 2.7.1996, s. 1.
 [28] V zásadě
 by se finanční prostředky rovnoměrně rozdělovaly mezi
 oblast životního prostředí a oblast změny klimatu.
 [29] ABM:
 řízení podle činností (Activity-Based Management) – ABB: sestavování
 rozpočtu podle činností (Activity-Based Budgeting).
 [30] GŘ
 DEVCO souběžně požádá o změnu oblastí politiky pro
 sestavení rozpočtu na rok 2014.
 [31] Uvedené
 v čl. 49 odst. 6 písm. a) nebo b) finančního
 nařízení.
 [32] Vysvětlení
 způsobů řízení spolu s odkazem na finanční
 nařízení jsou k dispozici na stránkách BudgWeb: http://www.cc.cec/budg/man/budgmanag/budgmanag_en.html
 [33] Uvedené
 v článku 185 finančního nařízení.
 [34] RP
 = rozlišené prostředky / NRP = nerozlišené prostředky.
 [35] ESVO:
 Evropské sdružení volného obchodu.
 [36] Kandidátské
 země, případně potenciální kandidátské země západního
 Balkánu.
 [37] Nutno
 vyplnit později.
 [38] Rokem
 N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
 [39] Technická
 a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění
 programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum,
 přímý výzkum.
 [40] Popsaný
 v části 1.4.2 „Specifické cíle“ – V tabulce jsou uvedeny pouze
 jednotlivé programy podle tohoto nařízení...
 [41] Rokem
 N se rozumí rok, kdy se návrh/podnět začíná provádět.
 [42] Technická
 a/nebo administrativní pomoc a výdaje na podporu provádění
 programů a/nebo akcí EU (bývalé linie „BA“), nepřímý výzkum,
 přímý výzkum.
 [43] SZ
 = smluvní zaměstnanec; DZ = dočasný zaměstnanec; MOD = mladý
 odborník při delegaci; MZ = místní zaměstnanec; VNO = vyslaný národní
 odborník.
 [44] Dílčí
 strop na externí pracovníky z operačních prostředků (bývalé
 linie „BA“).
 [45] V podstatě
 na strukturální fondy, Evropský zemědělský fond pro rozvoj venkova
 (EZFRV) a Evropský rybářský fond.
 [46] Viz
 body 19 a 24 interinstitucionální dohody.
 [47] Pokud
 jde o tradiční vlastní zdroje (cla, dávky z cukru), je
 třeba uvést čisté částky, tj. hrubé částky po odečtení
 25% nákladů na výběr.