text:
 22.8.2014
 SV
 Europeiska unionens officiella tidning
 L 250/67
 Endast FN/ECE-texterna i original har bindande folkrättslig verkan. Dessa föreskrifters status och dagen för deras ikraftträdande bör kontrolleras i den senaste versionen av FN/ECE:s statusdokument TRANS/WP.29/343, som finns på http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Föreskrifter nr 112 från Förenta nationernas ekonomiska kommission för Europa (FN/ECE) – Enhetliga bestämmelser om typgodkännande av strålkastare till motorfordon som avger ett asymmetriskt halv- eller helljus eller bådadera och som är utrustade med glödlampor och/eller lysdiodmoduler
 Inbegripet all giltig text till och med:
 Supplement 4 till ändringsserie 01 – dag för ikraftträdande: 15 juli 2013
 INNEHÅLL
 A. Administrativa bestämmelser
 Tillämpningsområde
 1.
 Definitioner
 2.
 Ansökan om typgodkännande av en strålkastare
 3.
 Märkning
 4.
 Typgodkännande
 B. Tekniska krav för strålkastare
 5.
 Allmänna specifikationer
 6.
 Belysning
 7.
 Färg
 8.
 Mätning av bländning
 C. Ytterligare administrativa bestämmelser
 9.
 Ändring av strålkastartypen och utökning av typgodkännande
 10.
 Produktionsöverensstämmelse
 11.
 Påföljder vid bristande produktionsöverensstämmelse
 12.
 Slutgiltigt upphörande av produktionen
 13.
 Namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovning och för typgodkännandemyndigheterna
 14.
 Övergångsbestämmelser
 BILAGOR
 1.
 Meddelande
 2.
 Exempel på typgodkännandemärkenas utformning
 3.
 Mätsystem med sfäriska koordinater och lägen för provningspunkterna
 4.
 Provning av stabiliteten med avseende på den fotometriska prestandan hos tända strålkastare
 5.
 Minimikrav för förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse
 6.
 Krav för strålkastare med lyktglas av plast – provning av lyktglas eller materialprover och av kompletta strålkastare
 7.
 Minimikrav för urvalsförfarande utfört av inspektör
 8.
 Översikt över driftsperioder vid provning av stabiliteten med avseende på den fotometriska prestandan
 9.
 Instrumentell kontroll av ljus/mörkergränsen för halvljusstrålkastare
 10.
 Krav på lysdiodmoduler och strålkastare med lysdiodmoduler
 11.
 Allmän illustration av halvljuset och dess komponenter och motsvarande ljuskällealternativ
 A. ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 TILLÄMPNINGSOMRÅDE (1)
 Dessa föreskrifter ska tillämpas på strålkastare för fordon i kategorierna L, M, N, och T (2).
 1. DEFINITIONER
 I dessa föreskrifter gäller följande definitioner:
 1.1
 lyktglas: strålkastarens (enhetens) yttersta del som avger ljus genom den lysande ytan.
 1.2
 beläggning: en eller flera produkter som lagts i ett eller flera lager på ytterytan av lyktglaset.
 1.3
 strålkastare av olika typer: strålkastare som skiljer sig åt i sådana väsentliga avseenden som
 1.3.1
 handelsnamnet eller varumärket,
 1.3.2
 det optiska systemets egenskaper,
 1.3.3
 förekomsten eller avsaknaden av komponenter som kan förändra de optiska effekterna genom reflexion, refraktion, absorption och/eller deformation när strålkastaren är tänd,
 1.3.4
 lämpligheten för höger- eller vänstertrafik eller för båda trafikformerna,
 1.3.5
 typen av ljus som avges (halvljus, helljus eller båda),
 1.3.6
 kategorin av glödlampa som används och/eller lysdiodmodulens specifika identifieringskod(er).
 1.3.7
 En anordning som är avsedd för montering på vänster sida av fordonet och motsvarande anordning som är avsedd för montering på höger sidan av fordonet ska dock anses vara av samma typ.
 1.4
 Strålkastare i olika klasser (A eller B): strålkastare som kännetecknas av särskilda fotometriska bestämmelser.
 1.5
 De definitioner i föreskrifter nr 48 och de ändringsserier till dessa som gäller vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande ska tillämpas i de här föreskrifterna.
 1.6
 De hänvisningar som görs i dessa föreskrifter till standardglödlampor (referensglödlampor) och till föreskrifter nr 37 ska betraktas som hänvisningar till föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som gäller vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande.
 2. ANSÖKAN OM TYPGODKÄNNANDE AV EN STRÅLKASTARE
 2.1
 Ansökan om typgodkännande ska lämnas in av innehavaren av handelsnamnet eller varumärket eller av innehavarens behöriga ombud. I ansökan ska följande anges:
 2.1.1
 Om strålkastaren är avsedd för både hel- och halvljus eller bara för ett av dessa.
 2.1.2
 I de fall strålkastaren är avsedd för halvljus, om den är konstruerad endast för vänster- eller högertrafik eller för båda trafikformerna.
 2.1.3
 Om strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor, strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan.
 2.1.4
 Om ansökan gäller en strålkastare i klass A eller klass B.
 2.1.5
 Kategori av glödlampor som används, i enlighet med förteckningen i föreskrifter nr 37 och den ändringsserie till dessa som gäller vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande, och/eller lysdiodmodulernas särskilda identifieringskod(er), om sådana finns.
 2.2
 Alla ansökningar om typgodkännande ska åtföljas av följande:
 2.2.1
 Ritningar, i tre exemplar, som är tillräckligt detaljerade för att man ska kunna identifiera strålkastartypen och som visar strålkastaren sedd framifrån (och återger lyktglasets mönster, om sådant finns) samt dess tvärsnitt. Ritningarna ska visa typgodkännandemärkets avsedda placering, och i fråga om lysdiodmoduler, även det utrymme som är avsett för modulernas specifika identifieringskoder.
 2.2.1.1
 Om strålkastaren är utrustad med en justerbar reflektor ska det finnas en uppgift om strålkastarens monteringsläge(n) i förhållande till marken och fordonets längsgående mittplan, om strålkastaren ska användas endast i detta (dessa) läge(n).
 2.2.2
 En kort teknisk beskrivning med uppgift om ytterlägena i enlighet med punkt 6.2.7, om strålkastarna används för att avge kurvljus. I fråga om lysdiodmoduler ska beskrivningen omfatta följande:
 a)
 En kort teknisk specifikation av lysdiodmodulen/lysdiodmodulerna.
 b)
 En ritning med uppgifter om måtten och de grundläggande elektriska och fotometriska värdena, det objektiva ljusflödet och, för varje lysdiodmodul, uppgift om huruvida den är utbytbar eller inte.
 c)
 För ett elektroniskt ljuskällereglage (i föreskrifter nr 48 kallat elektroniskt manöverdon för ljuskälla), uppgift om det elektriska gränssnitt som krävs för typgodkännandeprovningen.
 2.2.3
 Två provexemplar av varje typ av strålkastare, ett provexemplar avsett för montering på fordonets vänstra sida och ett avsett för montering på fordonets högra sida.
 2.2.4
 För provning av det plastmaterial som lyktglasen är tillverkade av ska ansökan även åtföljas av följande:
 2.2.4.1
 Fjorton lyktglas.
 2.2.4.1.1
 Tio av dessa lyktglas får bytas ut mot tio materialprover som är minst 60 × 80 mm, med en plan eller konvex ytteryta och en praktiskt taget plan yta i mitten (med en krökningsradie av minst 300 mm) som är minst 15 × 15 mm.
 2.2.4.1.2
 Varje sådant lyktglas eller materialprov ska tillverkas på samma sätt som vid serietillverkning.
 2.2.4.2
 En reflektor på vilken lyktglasen kan monteras i enlighet med tillverkarens anvisningar.
 2.2.5
 Vid provning av UV-motståndet hos de ljusgenomsläppliga komponenterna av plastmaterial mot UV-strålningen från lysdiodmoduler inne i strålkastaren:
 2.2.5.1
 Ett provexemplar av varje relevant material så som det används i strålkastaren eller ett provexemplar av en strålkastare med dessa material. Varje materialprov ska ha samma utseende och, i förekommande fall, ytbehandling som i de strålkastare som ska typgodkännas.
 2.2.5.2
 De interna materialens beständighet mot ultraviolett strålning från ljuskällan behöver inte kontrolleras om inga andra lysdiodmoduler används än sådana som avger svag ultraviolett strålning i enlighet med bilaga 10 i dessa föreskrifter, eller om åtgärder vidtas för att skydda relevanta komponenter istrålkastaren mot ultraviolett strålning, t.ex. med hjälp av glasfilter.
 2.2.6
 Ett elektroniskt ljuskällereglage (i förekommande fall).
 2.3
 Om egenskaperna hos materialen i lyktglasen och eventuella beläggningar redan har provats, ska provningsrapporten för dessa material bifogas.
 3. MÄRKNING
 3.1
 Strålkastare som lämnas in för typgodkännande ska vara försedda med sökandens handelsnamn eller varumärke.
 3.2
 På lyktglaset och huvudenheten (3) ska det finnas tillräckligt med utrymme för typgodkännandemärket och de tilläggssymboler som avses i punkt 4; dessa utrymmen ska vara utmärkta på de ritningar som avses i punkt 2.2.1.
 3.3
 Strålkastare med halvljus som är avsedda att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik ska vara försedda med märkningar som anger de två inställningarna för fordonets optiska enhet eller lysdiodmodul eller för glödlampan i reflektorn; märkningarna ska bestå av bokstäverna ”R/D” för högertrafik och bokstäverna ”L/G” för vänstertrafik.
 3.4
 På lyktor med lysdiodmoduler ska lyktan märkas med märkspänningen och märkeffekten och ljuskällemodulens specifika identifieringskod.
 3.5
 Lysdiodmodul(er) som lämnas in tillsammans med ansökan om typgodkännande av strålkastaren ska uppfylla följande krav:
 3.5.1
 De ska vara försedda med sökandens handelsnamn eller varumärke. Denna märkning ska vara lätt läsbar och outplånlig.
 3.5.2
 De ska vara märkta med modulens specifika identifieringskod. Denna märkning ska vara lätt läsbar och outplånlig.
 Koden ska bestå av de inledande bokstäverna ”MD” för ”MODUL” följda av typgodkännandemärket utan cirkeln enligt punkt 4.2.1 och, om flera ej identiska ljuskällemoduler används, följda av tilläggssymboler eller tecken. Den specifika identifieringskoden ska visas i de ritningar som avses i punkt 2.2.1. Typgodkännandemärket måste inte vara detsamma som på den lykta i vilken modulen används, men båda märkena ska härröra från samma sökande.
 3.5.3
 Om lysdiodmodulerna är icke utbytbara krävs ingen märkning av modulerna.
 3.6
 Om ett elektroniskt ljuskällereglage som inte är en del av en lysdiodmodul används för att styra en eller flera lysdiodmoduler, ska det märkas med de specifika identifieringskoderna, märkinspänningen och märkeffekten.
 4. TYPGODKÄNNANDE
 4.1 Allmänt
 4.1.1
 Om alla provexemplar av en typ av strålkastare vilka lämnats in enligt punkt 2 uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ska typgodkännande beviljas.
 4.1.2
 När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor (i föreskrifter nr 48 kallade inbördes sammanbyggda lyktor) uppfyller kraven i flera olika föreskrifter, får ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, under förutsättning att alla ingående lyktor följer de bestämmelser som gäller för dem.
 4.1.3
 Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. De två första siffrorna i numret ska hänvisa till den ändringsserie som innehåller de senaste större tekniska ändringar av föreskrifterna som gjorts före den tidpunkt då typgodkännandet utfärdas. En och samma part i överenskommelsen får inte tilldela en annan typ av strålkastare som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.
 4.1.4
 Ett meddelande om beviljat, utökat, ej beviljat eller återkallat typgodkännande eller om slutgiltigt upphörande av produktionen av en typ av strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter ska lämnas till de parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter, med de uppgifter som anges i punkt 2.2.1.1.
 4.1.4.1
 Om strålkastaren är försedd med en justerbar reflektor och strålkastaren bara ska användas i monteringslägen enligt punkt 2.2.1.1 ska typgodkännandemyndigheten ålägga sökanden att på lämpligt sätt informera användaren om korrekta monteringslägen.
 4.1.5
 Utöver den märkning som föreskrivs i punkt 3.1 ska ett typgodkännandemärke i enlighet med punkt 4.2 och 4.3 anbringas på de utrymmen som avses i punkt 3.2 ovanför varje strålkastare som överensstämmer med en typ som godkänts enligt dessa föreskrifter.
 4.2 Typgodkännandemärkets utformning
 Typgodkännandemärket ska bestå av följande:
 4.2.1
 Ett internationellt typgodkännandemärke bestående av
 4.2.1.1
 en cirkel som omger bokstaven ”E”, följd av det särskiljande landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet (4),
 4.2.1.2
 det typgodkännandenummer som föreskrivs i punkt 4.1.3, och
 4.2.2
 följande tilläggssymbol eller tilläggssymboler:
 4.2.2.1
 På strålkastare som bara uppfyller kraven för vänstertrafik: en horisontell pil som pekar till höger om en betraktare vänd mot strålkastaren, dvs. mot mötande trafik.
 4.2.2.2
 På strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik genom en lämplig anpassning av inställningen av den optiska enheten, glödlampan eller lysdiodmodulerna: en horisontell pil med spets i båda ändar där spetsarna är vända åt vänster respektive höger.
 4.2.2.3
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter endast med avseende på halvljus: bokstaven ”C” för klass A-strålkastare och bokstäverna ”HC” för klass B-strålkastare.
 4.2.2.4
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter endast med avseende på helljus: bokstaven ”R” för klass A-strålkastare och bokstäverna ”HR” för klass B-strålkastare.
 4.2.2.5
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter avseende både halv- och helljus: bokstäverna ”CR” för klass A-strålkastare och bokstäverna ”HCR” för klass B-strålkastare.
 4.2.2.6
 På strålkastare med lyktglas av plast: bokstavsgruppen ”PL”, som ska placeras nära de symboler som föreskrivs i punkt 4.2.2.3–4.2.2.5.
 4.2.2.7
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på helljus: en uppgift om den maximala ljusstyrkan uttryckt med ett referensmärke enligt punkt 6.3.4, placerat nära cirkeln som omger bokstaven ”E”.
 I fråga om helljuslyktor som är grupperade eller som bildar flerfunktion med andra lyktor ska uppgifterna om den maximala ljusstyrkan för det totala helljuset uttryckas som ovan.
 4.2.3
 I samtliga fall ska det driftsätt som används vid provningsförfarandet enligt punkt 1.1.1.1 i bilaga 4 och de(n) tillåtna spänningen (spänningarna) enligt punkt 1.1.1.2 i bilaga 4 anges på typgodkännandeintygen och i meddelandeblanketterna som skickas till de länder som är parter i överenskommelsen och som tillämpar dessa föreskrifter.
 I motsvarande fall ska märkning ske enligt följande:
 4.2.3.1
 På strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter och som är konstruerade så att glödlampan eller lysdiodmodulerna till halvljuset inte är tända samtidigt som någon annan belysningsfunktion med vilken den bildar flerfunktion ska ett snedstreck (/) placeras bakom halvljussymbolen på typgodkännandemärket.
 4.2.3.2
 På strålkastare som är utrustade med glödlampor och som uppfyller kraven i bilaga 4 till dessa föreskrifter ska, när de endast är avsedda för 6 V eller 12 V, en symbol bestående av siffran 24 överkorsad med ett snedkryss (x) placeras nära glödlampshållaren.
 4.2.4
 De två siffrorna i typgodkännandenumret som visar vilken ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av typgodkännandet och den pil som eventuellt föreskrivs, kan placeras intill ovannämnda tilläggssymboler.
 4.2.5
 Den märkning och de symboler som avses i punkt 4.2.1–4.2.3 ska vara lätt läsbara och outplånliga. De kan placeras på en inre eller yttre del (genomskinlig eller inte) av strålkastaren som inte kan separeras från den genomskinliga, ljusavgivande delen av strålkastaren. De ska under alla omständigheter synas när strålkastaren är monterad på fordonet eller när en rörlig del, t.ex. en motorhuv, öppnas.
 4.3 Typgodkännandemärkets utformning
 4.3.1 Separata lyktor
 I figurerna 1–10 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärket med ovannämnda tilläggssymboler kan utformas.
 4.3.2 Grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor
 4.3.2.1
 När grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor har visat sig uppfylla kraven i flera olika föreskrifter, får ett enda internationellt typgodkännandemärke anbringas, bestående av en cirkel som omger bokstaven ”E”, följd av det särskiljande landsnumret för det land som beviljat typgodkännandet samt ett typgodkännandenummer. Detta typgodkännandemärke får placeras var som helst på de grupperade eller kombinerade lyktorna eller flerfunktionslyktorna, om följande krav uppfylls:
 4.3.2.1.1
 Det är synligt i enlighet med punkt 4.2.5.
 4.3.2.1.2
 Ingen del av de grupperade eller kombinerade lyktorna eller flerfunktionslyktorna som avger ljus kan tas bort utan att typgodkännandemärket samtidigt avlägsnas.
 4.3.2.2
 Identifieringssymbolen för varje lykta (motsvarande var och en av de föreskrifter enligt vilka typgodkännande beviljats), tillsammans med löpnumret på motsvarande ändringsserie (innehållande de senaste större tekniska ändringarna av föreskrifterna) som gäller vid tidpunkten för utfärdandet av typgodkännandet och den pil som eventuellt föreskrivs, ska placeras
 4.3.2.2.1
 antingen på lämplig ljusavgivande yta,
 4.3.2.2.2
 eller grupperade på ett sådant sätt att varje grupperad eller kombinerad lykta eller flerfunktionslykta lätt kan identifieras (fyra exempel finns i bilaga 2).
 4.3.2.3
 Storleken på komponenterna som ingår i ett enskilt typgodkännandemärke ska inte vara mindre än den minimistorlek som föreskrivs för det minsta av de enskilda märkena i de föreskrifter enligt vilka typgodkännande har beviljats.
 4.3.2.4
 Ett typgodkännandenummer ska tilldelas varje godkänd typ. En och samma part i överenskommelsen får inte tilldela en annan typ av grupperad eller kombinerad lykta eller flerfunktionslykta som omfattas av dessa föreskrifter samma typgodkännandenummer.
 4.3.2.5
 I figur 11 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärkena för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor med alla de ovannämnda tilläggssymbolerna kan utformas.
 4.3.3 Lyktor vars lyktglas används för olika typer av strålkastare och som kan grupperas eller bilda flerfunktionslyktor med andra lyktor.
 Bestämmelserna i punkt 4.3.2 gäller.
 4.3.3.1
 När samma lyktglas används kan den senare dessutom ha olika typgodkännandemärken som hör till de olika typerna av strålkastare eller lyktenheter, förutsatt att strålkastarens huvudenhet – även om den inte kan avlägsnas från lyktglaset – också har det utrymme som beskrivs i punkt 3.2 och är försedd med typgodkännandemärke för de faktiska funktionerna.
 Om olika typer av strålkastare ingår i samma huvudenhet kan de olika typgodkännandemärkena placeras på den senare.
 4.3.3.2
 I figur 12 i bilaga 2 till dessa föreskrifter ges exempel på hur typgodkännandemärken för det ovanstående fallet kan vara utformade.
 B. TEKNISKA KRAV FÖR STRÅLKASTARE
 (5)
 5. ALLMÄNNA SPECIFIKATIONER
 5.1 Varje provexemplar ska uppfylla specifikationerna i punkterna 6–8.
 5.2 Strålkastare ska vara konstruerade så att de behåller sina föreskrivna fotometriska egenskaper och förblir funktionsdugliga vid normal användning, trots de vibrationer de kan utsättas för.
 5.2.1 Strålkastarna ska vara utrustade med en anordning som gör att de kan ställas in på fordonen så att de följer gällande regler. En sådan anordning behöver inte finnas på enheter där reflektorn och spridarlinsen inte kan tas isär, om användningen av sådana enheter är begränsad till fordon på vilka strålkastarinställningen kan ställas in på annat sätt.
 För en halvljusstrålkastare och en helljusstrålkastare, vardera utrustad med en egen glödlampa eller lysdiodmodul, ska inställningsanordningen vara konstruerad så att halvljuset och helljuset kan ställas in var för sig.
 5.2.2 Dessa bestämmelser ska dock inte gälla strålkastarenheter vars reflektorer inte kan tas isär. För denna typ av enhet gäller kraven i punkt 6.3 i dessa föreskrifter.
 5.3 Strålkastarna ska vara utrustade med följande:
 5.3.1
 Glödlampor, typgodkända enligt föreskrifter nr 37. Alla glödlampor som omfattas av föreskrifter nr 37 får användas, under förutsättning att det inte finns någon begränsning av användningen i föreskrifter nr 37 och de ändringsserier till dessa som gäller vid tidpunkten för ansökan om typgodkännande.
 5.3.1.1
 Anordningen ska vara konstruerad så att glödlampan endast kan monteras i korrekt läge (6).
 5.3.1.2
 Glödlampans hållare ska ha de egenskaper som anges i IEC:s publikation 60061. Det datablad för hållaren vilket gäller för den använda kategorin av glödlampa ska tillämpas.
 5.3.1.3
 För enkelhetens skull får en anordning för reglering av spänningen vid anordningens ingångsanslutningar, inom de begränsningar som anges i föreskrifter nr 48, vara placerad i strålkastarhuset. Vid typgodkännande av halv- och/eller helljuset enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter ska sådana anordningar för reglering av spänningen dock inte anses utgöra en del av strålkastaren och därför kopplas ur vid provningen av prestanda i enlighet med kraven i dessa föreskrifter.
 5.3.2
 Och/eller lysdiodmodul(er):
 5.3.2.1
 Elektroniska ljuskällereglage kopplade till lysdiodmodulernas drift ska, i förekommande fall, anses utgöra en del av strålkastaren. De kan utgöra en del av lysdiodmodulen/lysdiodmodulerna.
 5.3.2.2
 Om strålkastaren är utrustad med lysdiodmoduler ska lysdiodmodulerna uppfylla tillämpliga krav i bilaga 10 till dessa föreskrifter. Överensstämmelsen med kraven ska provas.
 5.3.2.3
 Det totala objektiva ljusflödet för alla lysdiodmoduler som avger halvljus, mätt enligt punkt 5 i bilaga 10, ska vara minst 1 000 lm.
 5.3.2.4
 För en utbytbar lysdiodmodul ska avlägsnandet och bytet av lysdiodmodulen, enligt beskrivningen i punkt 1.4.1 i bilaga 10, demonstreras för den tekniska tjänsten.
 5.4 Strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik kan anpassas för trafik på en viss sida av vägen antingen genom en lämplig fabriksinställning vid montering i fordonet eller genom att användaren ändrar inställningen. En sådan inställning från fabrik eller av användaren kan till exempel bestå av en fixering antingen av den optiska enheten till en viss bestämd vinkel på fordonet, eller av glödlampan eller lysdiodmodulen som avger halvljuset till en viss bestämd vinkel/position i förhållande till den optiska enheten. I samtliga fall får endast två olika och tydligt skilda inställningslägen, ett för högertrafik och ett för vänstertrafik, vara möjliga och konstruktionen ska utesluta oavsiktlig omkoppling av strålkastaren från ena läget till det andra eller inställning i ett mellanläge. När det finns två olika inställningslägen för glödlampan eller lysdiodmodulerna som avger halvljuset ska de komponenter som håller glödlampan eller lysdiodmodulerna i reflektorn vara konstruerade och tillverkade så att glödlampan eller lysdiodmodulen i något av dessa två lägen hålls på plats med den exakthet som krävs för strålkastare som är konstruerade för trafik endast på en sida av vägen. Överensstämmelse med kraven i denna punkt ska kontrolleras visuellt och, om så krävs, genom en provmontering.
 5.5 Kompletterande provningar ska göras enligt kraven i bilaga 4 för att säkerställa att den fotometriska prestandan inte förändras nämnvärt vid användning.
 5.6 Ljusgenomsläppliga komponenter av plastmaterial ska genomgå provning enligt kraven i bilaga 6.
 5.7 På strålkastare som är konstruerade för att kunna avge omväxlande hel- och halvljus eller halv- och helljus som övergår till kurvljus ska alla mekaniska, elektromekaniska och andra delar som ingår i strålkastaren för dessa ändamål vara konstruerade så att
 5.7.1
 anordningen håller för att användas 50 000 gånger vid normala användningsförhållanden. För att kontrollera att detta krav uppfylls kan den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningarna
 a)
 begära att sökanden tillhandahåller den utrustning som krävs för att utföra provningen,
 b)
 avstå från provningen om den strålkastare som sökanden lämnar in åtföljs av en provningsrapport som utfärdats av en teknisk tjänst med ansvar för typgodkännandeprovningar av strålkastare med samma konstruktion (hopsättning) och som visar att kravet är uppfyllt.
 5.7.2
 Om fel uppstår får ljusstyrkan över linjen H-H inte överskrida de värden som gäller för halvljus enligt punkt 6.2.4; dessutom ska strålkastare som är konstruerade för att avge halv- och/eller helljus som övergår till kurvljus ha en ljusstyrka på minst 2 500 cd vid testpunkt 25 V (linjen V-V, 1,72D).
 Vid provning av efterlevnaden av dessa krav ska den tekniska tjänst som ansvarar för typgodkännandeprovningen följa de anvisningar som sökanden tillhandahållit.
 5.7.3
 Antingen halvljus eller helljus ska alltid erhållas utan att det finns risk för att mekanismen fastanar i mellanlägen.
 5.7.4
 Användaren ska inte med vanliga verktyg kunna ändra de rörliga delarnas form eller läge.
 5.8 Belysningskonfiguration för olika trafikförhållanden
 5.8.1 I fråga om strålkastare som konstruerats för att uppfylla kraven för antingen höger- eller vänstertrafik, ska lämpliga åtgärder vidtas för att förhindra bländning av medtrafikanter i ett land där trafikriktningen är motsatt den som strålkastaren konstruerats för (7). Sådana åtgärder kan omfatta följande:
 a)
 Att skärma av en del av det yttre strålkastarglaset.
 b)
 Att rikta ned strålkastarljuset. Att rikta det åt sidan är tillåtet.
 c)
 Någon annan åtgärd för att undanröja eller minska den asymmetriska delen av strålkastarljuset.
 5.8.2 Efter att dessa åtgärder har vidtagits ska följande krav i fråga om strålkastarens ljusstyrka vara uppfyllda då inställningen inte har ändrats jämfört med den ursprungliga trafikriktningen:
 5.8.2.1
 Halvljus avsett för högertrafik och anpassat till vänstertrafik:
 Vid 0,86D-1,72L minst 2 500 cd.
 Vid 0,57U-3,43R högst 880 cd.
 5.8.2.2
 Halvljus avsett för vänstertrafik och anpassat till högertrafik:
 Vid 0,86D-1,72R minst 2 500 cd,
 Vid 0,57U-3,43L högst 880 cd.
 5.9 I fråga om en halvljusstrålkastare med en ljuskälla eller lysdiodmodul(er) som avger halvljus och med ett totalt objektivt ljusflöde på mer än 2 000 lm ska en notering göras i punkt 9 i meddelandeblanketten i bilaga 1. Lysdiodmodulernas objektiva ljusflöde ska mätas i enlighet med punkt 5 i bilaga 10.
 5.10 Definitionerna i punkt 2.7.1.1.3 och 2.7.1.1.7 i föreskrifter nr 48 tillåter användning av lysdiodmoduler som kan innehålla hållare för andra ljuskällor. Trots denna bestämmelse är det enligt dessa föreskrifter inte tillåtet att blanda lysdiodmoduler och andra ljuskällor för halvljuset eller för komponenter till kurvljuset eller för varje helljus.
 5.11 En lysdiodmodul ska
 a)
 endast kunna avlägsnas från sin enhet med hjälp av verktyg, förutom om det i meddelandeblanketten anges att lysdiodmodulen inte är utbytbar, och
 b)
 vara konstruerad så att den med eller utan verktyg inte går att byta ut mekaniskt mot någon utbytbar typgodkänd ljuskälla.
 6. BELYSNING
 6.1 Allmänna bestämmelser
 6.1.1 Strålkastare ska vara utformade så att de avger tillräcklig belysning utan att blända vid halvljus, och god belysning vid helljus. Kurvljus kan erhållas genom att man aktiverar ytterligare en glödlampa eller en eller flera lysdiodmoduler som ingår i halvljusstrålkastaren.
 6.1.2 Ljusstyrkan från den främre strålkastaren ska mätas på 25 m avstånd med hjälp av en ljusmätare vars ljuskänsliga yta ryms inom en kvadrat med sidan 65 mm. Punkten HV är mittpunkten för koordinatsystemet med en vertikal polär axel. Linjen h är den vågräta linjen genom HV (se bilaga 3 till dessa föreskrifter).
 6.1.3 Förutom ljusdiodmodulerna ska strålkastarna kontrolleras med hjälp av en ofärgad standardglödlampa avsedd för en märkspänning på 12 V.
 6.1.3.1 Vid provningen av strålkastaren ska glödlampans anslutningsspänning regleras så att man uppnår det referensvärde för ljusflödet vid 13,2 V som anges för varje glödlampa i tillämpligt datablad i föreskrifter nr 37.
 Om en glödlampa i kategori H9 eller H9B används för halvljuset kan sökanden dock välja ett referensljusflöde vid 12,2 V eller 13,2 V enligt vad som anges i det tillämpliga databladet i föreskrifter nr 37, och det ska i punkt 9 i meddelandeblanketten i bilaga 1 anges vilken spänning som valts för typgodkännandet.
 6.1.3.2 För att skydda standardglödlampan under den fotometriska mätningen är det tillåtet att utföra mätningarna vid ett annat ljusflöde än referensljusflödet vid 13,2 V. Om den tekniska tjänsten väljer att utföra mätningarna på ett sådant sätt ska ljusstyrkan korrigeras genom att mätvärdet multipliceras med den enskilda faktorn F lamp för standardglödlampan vid kontrollen av att de fotometriska kraven är uppfyllda, där
 F lamp
 = Φ reference / Φ test
 Φ reference är referensljusflödet vid 13,2 V, enligt tillämpligt datablad i föreskrifter nr 37, och
 Φ test är det verkliga ljusflöde som används för mätningen.
 Detta förfarande är dock inte tillåtet om man väljer ett referensljusflöde vid 12,2 V enligt databladet för kategori H9 eller H9B.
 6.1.3.3 Strålkastaren ska anses godkänd om den uppfyller kraven i punkt 6 med åtminstone en standardglödlampa, som kan lämnas in med strålkastaren.
 6.1.4 Lysdiodmoduler ska mätas vid 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V, om inget annat anges i dessa föreskrifter. Lysdiodmoduler som styrs av ett elektroniskt ljuskällereglage ska mätas enligt sökandens anvisningar.
 6.1.5 I fråga om strålkastare som är utrustade med lysdiodmoduler och glödlampor, ska strålkastardelen med glödlampor provas i enlighet med punkt 6.1.3 och strålkastardelen med lysdiodmoduler provas i enlighet med punkt 6.1.4; resultaten ska därefter läggas till resultaten för de provade glödlamporna.
 6.2 Bestämmelser avseende halvljus
 6.2.1 Halvljusstrålkastarens ljusstyrkefördelning ska omfatta en ljus/mörkergräns (se figur 1 nedan) som gör att strålkastaren kan ställas in korrekt för de fotometriska mätningarna och för inställningen på fordonet.
 Ljus/mörkergränsen består av följande:
 a)
 För strålkastare för högertrafik:
 i)
 En rak ”horisontell del” till vänster.
 ii)
 En upphöjd ”knä-axel-del” till höger.
 b)
 För strålkastare för vänstertrafik:
 i)
 En rak ”horisontell del” till höger.
 ii)
 En upphöjd ”knä-axel-del” till vänster.
 I bägge fallen ska ”knä–axel-delen” ha en skarp kant.
 6.2.2 Strålkastaren ska ställas in visuellt med hjälp av ljus/mörkergränsen (se figur 1) på följande sätt: Inställningen ska göras med hjälp av en platt vertikal skärm som sätts upp 10 eller 25 m (enligt punkt 9 i bilaga 1) framför strålkastaren vinkelrätt mot H-V-axeln, i enlighet med bilaga 3 till dessa föreskrifter. Provskärmen ska vara så bred att det går att kontrollera och justera ”ljus/mörkergränsen” inom ett område motsvarande minst 5° på båda sidor av linjen V-V.
 6.2.2.1 Vertikal inställning: den horisontella delen av ljus/mörkergänsen flyttas uppåt från en position under linje B och ställs in till sin nominella position en procent (0,57°) nedanför linjen H-H.
 Figur 1
 Observera: Skalorna skiljer sig åt för de vertikala och horisontella linjerna.
 6.2.2.2 Horisontell inställning: ”knä-axel-delen” av ljus/mörkergränsen ska flyttas
 från höger till vänster för högertrafik och ska efter rörelsen placeras horisontellt så att
 a)
 ”axeln” ovanför linjen 0,2° D inte befinner sig till vänster om linje A och
 b)
 ”axeln” på linjen 0,2° D eller nedanför korsar linjen A och
 c)
 ”kurvknäet” i huvudsak är beläget inom +/-0,5° till vänster eller höger om linjen V-V
 eller
 från vänster till höger för vänstertrafik och ska efter rörelsen placeras horisontellt så att
 a)
 ”axeln” ovanför linjen 0,2° D inte befinner sig till höger om linje A och
 b)
 ”axeln” på linjen 0,2° D eller nedanför korsar linjen A och
 c)
 ”kurvknäet” huvudsakligen bör ligga på linjen V-V.
 6.2.2.3 Om en strålkastare som är inställd på ovanstående sätt inte uppfyller kraven i punkt 6.2.4–6.2.6 och 6.3, får dess inställning ändras under förutsättning av att ljusstrålens axel inte flyttas
 horisontellt från linje A mer än
 a)
 0,5° till vänster eller 0,75° till höger för högertrafik eller
 b)
 0,5° till höger eller 0,75° till vänster för vänstertrafik och
 inte mer än 0,25° vertikalt från linje B.
 6.2.2.4 Men om vertikal inställning inte går att utföra upprepade gånger till den position som krävs inom de toleranser som beskrivs i punkt 6.2.2.3 ska den instrumentella metoden i punkterna 2 och 3 i bilaga 9 användas för att kontrollera att den minsta föreskrivna ljus/mörkergränsen uppnås och för att ställa in strålkastaren vertikalt och horisontellt.
 6.2.3 När strålkastaren är inställd på ovanstående sätt och om ansökan om typgodkännande endast gäller halvljus (8) behöver strålkastaren bara uppfylla kraven i punkt 6.2.4–6.2.6; om strålkastaren är konstruerad för att avge både halv- och helljus ska den uppfylla kraven i punkt 6.2.4–6.2.6 och 6.3.
 6.2.4 Halvljuset ska uppfylla kraven för ljusstyrka vid de provningspunkter som anges i tabellen och i bilaga 3 figur B (eller spegelvänt kring linjen V-V vid vänstertrafik):
 Strålkastare för högertrafik (10)
 Strålkastare i klass A
 Strålkastare i klass B
 Utseende av provningspunkt
 Provningspunkt vinkelkoordinater – grader
 Ljusstyrka som krävs cd
 Ljusstyrka som krävs cd
 Max.
 Min.
 Max.
 Min.
 B 50 L
 0,57U, 3,43L
 350
 350
 BR
 1,0 U, 2,5R
 1 750
 1 750
 75 R
 0,57D, 1,15R
 5 100
 10 100
 75 L
 0,57D, 3,43L
 10 600
 10 600
 50 L
 0,86D, 3,43L
 13 200 (11)
 13 200 (11)
 50 R
 0,86D, 1,72R
 5 100
 10 100
 50 V
 0,86D, 0
 5 100
 25 L
 1,72D, 9,0L
 1 250
 1 700
 25 R
 1,72D, 9,0R
 1 250
 1 700
 Alla punkter i område III
 (inom följande koordinater angivet i grader)
 8 L
 8 L
 8 R
 8 R
 6 R
 1,5 R
 V-V
 4 L
 1 U
 4 U
 4 U
 2 U
 1,5 U
 1,5 U
 H-H
 H-H
 625
 625
 Alla punkter i område IV
 (0,86D 1,72D, 5,15 L–5,15 R)
 1 700
 2 500
 Alla punkter i område I
 (1,72D–4D, 9 L–9 R)
 17 600
 < 2I (9)
 Observera: I tabellen betyder
 bokstaven L att punkten ligger till vänster om linjen V-V,
 bokstaven R att punkten ligger till höger om linjen V-V,
 bokstaven U att punkten ligger över linjen HH,
 bokstaven D att punkten eller segmentet ligger under linjen HH.
 Strålkastare för högertrafik (**)
 Provningspunkt
 Vinkelkoordinater
 Grader
 Ljusstyrka som krävs – cd
 Min.
 1
 4U, 8L
 Punkterna 1 + 2 + 3
 190
 2
 4U, 0
 3
 4U, 8R
 4
 2U, 4L
 Punkterna 4 + 5 + 6
 375
 5
 2U, 0
 6
 2U, 4R
 7
 0,8L
 65
 8
 0,4L
 125
 6.2.5 I områdena I, II, III och IV får det inte finnas någon variation i sidled som kan försämra synbarheten.
 6.2.6 Strålkastare som är konstruerade för att uppfylla kraven för både höger- och vänstertrafik ska uppfylla de ovanstående kraven för motsvarande körriktning, vilket gäller båda inställningarna för den optiska enheten eller den eller de lysdiodmoduler som avger halvljuset, eller för glödlampan.
 6.2.7 Kraven i punkt 6.2.4 gäller även strålkastare som avger kurvljus och/eller som har en extra ljuskälla eller lysdiodmoduler som omnämns i punkt 6.2.8.2. En strålkastare som avger kurvljus får justeras, förutsatt att ljusstrålens axel vertikalt inte flyttas mer än 0,2°.
 6.2.7.1 Om kurvljus erhålls
 6.2.7.1.1
 genom att man vrider halvljuset eller flyttar ljus/mörkergränsens kurvknä horisontellt, ska mätningarna göras sedan hela strålkastarenheten har ställts in på nytt i horisontellt läge, t.ex. med hjälp av en goniometer,
 6.2.7.1.2
 genom att man flyttar en eller flera av strålkastarens optiska delar utan att flytta ljus/mörkergränsens kurvknä horisontellt ska mätningarna göras med dessa delar i sitt yttersta arbetsläge,
 6.2.7.1.3
 med hjälp av ytterligare en glödlampa eller en eller flera lysdiodmoduler utan att flytta ljus/mörkergränsens kurvknä horisontellt ska mätningarna göras med denna ljuskälla eller lysdiodmodulerna inkopplade.
 6.2.8 Bara en glödlampa eller en eller flera lysdiodmoduler är tillåtna för halvljuset. Ytterligare ljuskällor eller lysdiodmoduler är tillåtna endast enligt följande (se bilaga 10):
 6.2.8.1
 En ytterligare ljuskälla i enlighet med föreskrifter nr 37 eller en eller flera lysdiodmoduler får användas i halvljusstrålkastaren för att bidra till kurvljus.
 6.2.8.2
 En ytterligare ljuskälla i enlighet med föreskrifter nr 37 och/eller en eller flera lysdiodmoduler får användas i halvljusstrålkastaren för att avge infraröd strålning. Den/de ska bara kunna aktiveras samtidigt som huvudljuskällan eller lysdiodmodulen/-modulerna. Om huvudljuskällan eller (en av) de huvudsakliga lysdiodmodulerna går sönder, ska denna ytterligare ljuskälla och/eller lysdiodmodulerna stängas av automatiskt.
 6.2.8.3
 Om en ytterligare glödlampa eller lysdiodmodul går sönder, ska strålkastaren fortfarande uppfylla kraven på halvljus.
 6.3 Bestämmelser avseende helljus
 6.3.1 För en strålkastare som är konstruerad för både helljus och halvljus ska helljusets ljusstyrka mätas med samma strålkastarinställning som för mätningarna i punkt 6.2.4–6.2.6; en strålkastare för endast helljus ska vara inställd så att området med bäst ljusstyrka centreras på skärningspunkten HV mellan linjerna H-H och V-V; en sådan strålkastare behöver bara uppfylla kraven i punkt 6.3. Om fler än en ljuskälla används för helljuset ska de kombinerade funktionerna användas när man fastställer ljusstyrkans maximivärde (IM).
 6.3.2 Oavsett vilken ljuskälla, lysdiodmodul eller glödlampa som används för helljuset, får olika ljuskällor användas för varje enskilt helljus,
 a)
 antingen glödlampor som förtecknas i föreskrifter nr 37, eller
 b)
 lysdiodmoduler.
 6.3.3 Med hänvisning till figur C i bilaga 3, och nedanstående tabell, ska fördelningen av helljusets ljusstyrka uppfylla följande krav:
 Strålkastare i klass A
 Strålkastare i klass B
 Provningspunkt
 Vinkelkoordinater – Grader
 Ljusstyrka som krävs
 cd
 Ljusstyrka som krävs
 cd
 Min.
 Min.
 Imax
 27 000
 40 500
 H-5L
 0,0, 5,0 L
 3 400
 5 100
 H-2,5L
 0,0, 2,5 L
 13 500
 20 300
 H-2,5R
 0,0, 2,5 R
 13 500
 20 300
 H-5R
 0,0, 5,0 R
 3 400
 5 100
 6.3.3.1 Skärningspunkten (HV) mellan linjerna h h och v v ska ligga innanför isoluxlinjen för 80 procent av maximal ljusstyrka (Imax).
 6.3.3.2 Det maximala värdet (IM) får under inga omständigheter överstiga 215 000 cd.
 6.3.4 Referensmärkningen (I’M) för denna maximala ljusstyrka, enligt punkt 6.3.3.2, ska beräknas med formeln
 I’M
 = IM /4 300
 Värdet ska avrundas till det närmaste av följande: 7,5 - 10 - 12,5 - 17,5 - 20 - 25 - 27,5 - 30 - 37,5 - 40 - 45 eller 50.
 6.4 För strålkastare med reglerbara reflektorer gäller kraven i punkt 6.2 och 6.3 för varje monteringsläge som anges enligt punkt 2.1.3. Kontroll ska ske på följande vis:
 6.4.1
 Varje provat läge ställs in med goniometern med avseende på en linje mellan ljuskällans centrum och punkten HV på mätskärmen. Den reglerbara reflektorn ställs därefter in i ett sådant läge att ljusmönstret på skärmen överensstämmer med instruktionerna för inställning i punkt 6.2.1–6.2.2.3 och/eller 6.3.1.
 6.4.2
 När reflektorn från början är inställd enligt punkt 6.4.1 ska strålkastaren uppfylla de motsvarande fotometriska kraven enligt punkt 6.2 och 6.3.
 6.4.3
 Ytterligare provningar görs sedan reflektorn flyttats vertikalt ± 2°, eller åtminstone till sitt yttersta läge, om det är mindre än 2°, från sitt ursprungliga läge med hjälp av strålkastarens inställningsanordning. När hela strålkastarenheten åter ställts in (till exempel med hjälp av goniometern) i motsvarande motsatt riktning ska ljusflödet i följande riktningar kontrolleras och ligga inom godkända gränser:
 Halvljus
 :
 punkterna HV och 75 R (respektive 75 L).
 Helljus
 :
 IM och punkten HV (% av IM).
 6.4.4
 Om sökanden har angivit fler än ett monteringsläge ska punkt 6.4.1–6.4.3 upprepas för övriga lägen.
 6.4.5
 Om sökanden inte har begärt speciella monteringslägen ska strålkastaren ställas in för mätningarna i punkt 6.2 och 6.3 med strålkastarinställningen i normalposition. Tilläggsproven i punkt 6.4.3 ska göras med reflektorn i dess ytterlägen (i stället för ± 2°) med hjälp av strålkastarens inställningsanordning.
 7. FÄRG
 7.1
 Det avgivna ljuset ska vara vitt till färgen.
 8. MÄTNING AV BLÄNDNING
 Den bländning som orsakas av strålkastarnas halvljus ska mätas (12).
 C. YTTERLIGARE ADMINISTRATIVA BESTÄMMELSER
 9. ÄNDRING AV STRÅLKASTARTYPEN OCH UTÖKNING AV TYPGODKÄNNANDE
 9.1
 Varje ändring av strålkastartypen ska rapporteras till den myndighet som godkänt den. Myndigheten kan då antingen
 9.1.1
 anse att ändringarna troligen inte har någon märkbar negativ påverkan och att strålkastaren fortfarande uppfyller ställda krav, eller
 9.1.2
 kräva ytterligare en provningsrapport från den tekniska tjänst som ansvarar för provningarna.
 9.2
 De övriga parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter ska med hjälp av förfarandet i punkt 4.1.4 underrättas om huruvida ansökan om typgodkännande beviljats eller ej, och ska då också få information om vilka ändringar som gjorts.
 9.3
 Den behöriga myndighet som beviljar utökningen av typgodkännandet ska tilldela varje meddelandeblankett som upprättas för en sådan utökning ett serienummer och underrätta de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 10. PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 Kontrollen av produktionens överensstämmelse ska ske enligt tillägg 2 till överenskommelsen (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) med följande krav:
 10.1
 Strålkastare som är typgodkända enligt dessa föreskrifter ska tillverkas så att de överensstämmer med den godkända typen genom att uppfylla kraven i punkterna 6 och 7.
 10.2
 De minimikrav för förfaranden för kontroll av produktionsöverensstämmelse som anges i bilaga 5 till dessa föreskrifter ska uppfyllas.
 10.3
 De minimikrav som anges i bilaga 7 till dessa föreskrifter för urvalsförfarande utfört av inspektör ska uppfyllas.
 10.4
 Den myndighet som beviljat typgodkännande får när som helst granska de metoder för kontroll av produktionsöverensstämmelse som tillämpas vid varje produktionsanläggning. Det normala intervallet för dessa kontroller ska vara en gång vartannat år.
 10.5
 Strålkastare med synliga defekter ska inte tas med i provningen.
 10.6
 Det ska inte fästas något avseende vid referensmärkningen.
 10.7
 Det ska inte fästas något avseende vid vid mätpunkterna 1–8 enligt punkt 6.2.4 i dessa föreskrifter.
 11. PÅFÖLJDER VID BRISTANDE PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 11.1
 Ett typgodkännande som beviljats för en strålkastare i enlighet med dessa föreskrifter kan återkallas om ovannämnda krav inte uppfylls eller om en strålkastare som bär ett typgodkännandemärke inte överensstämmer med den godkända typen.
 11.2
 Om en av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter återkallar ett typgodkännande som den tidigare beviljat, ska den genast rapportera detta till övriga parter som tillämpar dessa föreskrifter, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 12. SLUTGILTIGT UPPHÖRANDE AV PRODUKTIONEN
 En innehavare av ett typgodkännande som slutgiltigt upphör med sin produktion av en strålkastartyp som typgodkänts enligt dessa föreskrifter ska underrätta typgodkännandemyndigheten om detta. Myndigheten ska då underrätta de övriga parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter om detta, med hjälp av en meddelandeblankett enligt förlagan i bilaga 1 till dessa föreskrifter.
 13. NAMN- OCH ADRESSUPPGIFTER FÖR DE TEKNISKA TJÄNSTER SOM ANSVARAR FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNING OCH FÖR TYPGODKÄNNANDEMYNDIGHETERNA
 De parter i 1958 års överenskommelse som tillämpar dessa föreskrifter ska meddela Förenta nationernas sekretariat namn- och adressuppgifter för de tekniska tjänster som ansvarar för typgodkännandeprovning och för de typgodkännandemyndigheter som beviljar typgodkännande och till vilka sådana intyg om beviljat, ej beviljat, utökat eller återkallat typgodkännande eller om slutgiltigt upphörande av produktionen som utfärdats i andra länder ska sändas.
 14. ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER
 14.1
 Från och med dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dem vägra att bevilja typgodkännande enligt dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.
 14.2
 Fram till dess att 60 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdande av ändringsserie 01 till dessa föreskrifter när det gäller de förändringar som införs genom den ändringsserien med avseende på fotometriska provningsförfaranden med användning av det sfäriska koordinatsystemet och specifikationen av värden för ljusstyrka, och för att göra det möjligt för de tekniska tjänsterna att uppdatera sin provningsutrustning, får ingen av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter vägra att bevilja typgodkännande enligt dessa föreskrifter i deras lydelse enligt ändringsserie 01 om befintlig provningsutrustning används med lämplig konvertering av värdena, på ett sätt som typgodkännandemyndigheten finner tillfredsställande.
 14.3
 När 60 månader förlöpt sedan dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 ska de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter endast bevilja typgodkännanden om strålkastaren uppfyller kraven i dessa föreskrifter, ändrade genom ändringsserie 01.
 14.4
 Befintliga typgodkännanden av strålkastare som redan beviljats enligt dessa föreskrifter före dagen för ikraftträdandet av ändringsserie 01 ska förbli giltiga.
 14.5
 De parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter får inte vägra att bevilja utökningar av typgodkännande enligt föregående ändringsserier till dessa föreskrifter.
 (1) Inget i dessa föreskrifter får hindra någon av de parter i överenskommelsen som tillämpar dessa föreskrifter från att förbjuda att en strålkastare med lyktglas av plast vilken typgodkänts enligt dessa föreskrifter kombineras med en mekanisk strålkastarrengörare (med torkarblad).
 (2) Enligt definitionen i den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, punkt 2. 2.
 (3) Om lyktglaset inte kan avlägsnas från strålkastarens huvudenhet ska det finnas en unik märkning enligt punkt 4.2.5.
 (4) De särskiljande landsnumren för parterna i 1958 års överenskommelse återges i bilaga 3 till den konsoliderade resolutionen om fordonskonstruktion (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (5) Tekniska krav för glödlampor finns i föreskrifter nr 37.
 (6) En strålkastare anses uppfylla kraven i denna punkt om glödlampan lätt kan monteras i strålkastaren och lampans flikar även i mörker kan sättas in rätt i sina urtag.
 (7) Instruktioner om installation av lampor som har utrustats på detta vis finns i föreskrifter nr 48.
 (8) En sådan halvljusstrålkastare kan vara försedd med en helljusfunktion som inte behöver uppfylla kraven.
 (9) Faktiskt uppmätt värde vid punkt 50R respektive 50L.
 (10) För vänstertrafik ska bokstaven R ersättas av bokstaven L och vice versa.
 (11) Om det rör sig om en strålkastare i vilken lysdiodmoduler avger halvljus tillsammans med ett elektroniskt ljuskällereglage, får det uppmätta värdet inte överstiga 18 500 cd.
 (12) Detta krav ska utformas som en rekommendation till myndigheterna.
 BILAGA 1
 MEDDELANDE
 (Största format: A4 [210 × 297 mm])
 BILAGA 2
 EXEMPEL PÅ TYPGODKÄNNANDEMÄRKENAS UTFORMNING
 Figur 1
 Figur 2
 a ≥ 8 mm (på glas)
 a ≥ 5 mm (på plast)
 En strålkastare som är föresedd med ett av ovanstående typgodkännandemärken har typgodkänts i Nederländerna (E4) enligt föreskrifter 112 med typgodkännandenummer 243 och uppfyller kraven i de här föreskrifterna i deras lydelse enligt ändringsserie 01. Halvljuset är endast konstruerat för högertrafik. Bokstäverna CR (figur 1) visar att det rör sig om hel- och halvljus i klass A och bokstäverna HCR (figur 2) visar att det rör sig om hel- och halvljus i klass B.
 Siffran 30 visar att den maximala ljusstyrkan för helljuset ligger mellan 123 625 and 145 125 cd.
 Observera: Typgodkännandenumret och tilläggssymbolerna ska placeras nära cirkeln och antingen ovanför eller nedanför bokstaven ”E” eller till höger eller vänster om den. Siffrrorna i typgodkännandenumret ska sitta på samma sida om bokstaven ”E” och vara vända åt samma håll.
 Romerska siffror bör undvikas i typgodkännandenummer eftersom de kan förväxlas med andra symboler.
 Figur 3
 Figur 4a
 Figur 4b
 En strålkastare som är försedd med ovanstående typgodkännandemärke uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende både på hel- och halvljus och är konstruerad för följande:
 Figur 3: Klass A för endast vänstertrafik.
 Figurerna 4a och 4b: Klass B för både vänster- och högertrafik genom inställning av den optiska enheten eller glödlampan på fordonet.
 Figur 5
 Figur 6
 En strålkastare som är försedd med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare med lyktglas av plast som uppfyller kraven i dessa föreskrifter med avseende på enbart halvljus och är konstruerad för följande:
 Figur 5: Klass A för både höger- och vänstertrafik.
 Figur 6: Klass B för endast högertrafik.
 Figur 7
 Figur 8
 En strålkastare som är försedd med ovanstående typgodkännandemärke är en strålkastare som uppfyller kraven i dessa föreskrifter:
 Figur 7: Klass B med avseende enbart på halvljus och endast för vänstertrafik.
 Figur 8: Klass A med avseende endast på helljus.
 Figur 9
 Figur 10
 Märkning avsedd för en strålkastare med lyktglas av plast vilken uppfyller kraven i dessa föreskrifter:
 Figur 9: Klass B med avseende på både hel- och halvljus och endast för vänstertrafik.
 Figur 10: Klass B med avseende endast på halvljus och endast för högertrafik.
 Halvljuset får inte tändas samtidigt med helljuset eller någon annan strålkastare med vilken den bildar flerfunktion.
 Figur 11
 Förenklad märkning för grupperade eller kombinerade lyktor eller flerfunktionslyktor.
 (De vertikala och horisontella linjerna visar schematiskt formen på ljussignalanordningen. De utgör inte en del av typgodkännandemärket.)
 Modell A
 Modell B
 Modell C
 Modell D
 Observera: De fyra exemplen ovan motsvarar en belysningsanordning med ett typgodkännandemärke för följande:
 En främre positionslykta, typgodkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7.
 En strålkastare, klass B, med ett halvljus konstruerat för höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximistyrka på mellan 123 625 och 145 125 cd (vilket framgår av siffran 30), typgodkänd i enlighet med kraven i dessa föreskrifter, i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 01 och med ett lyktglas av plast.
 En dimstrålkastare (i föreskrifter nr 48 kallad främre dimlykta), typgodkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 19 och försedd med lyktglas av plast.
 En främre körriktningsvisare i kategori 1 a, typgodkänd i enlighet med ändringsserie 01 till föreskrifter nr 6.
 Figur 12
 Lykta som tillsammans med en strålkastare bildar en flerfunktionslykta.
 Exempel 1
 Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som är avsett för användning i olika typer av strålkastare, nämligen
 antingen
 en strålkastare, klass B, med ett halvljus konstruerat för både höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximiljusstyrka på mellan 123 625 och 145 125 cd (vilket framgår av siffran 30), typgodkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i dessa föreskrifter, i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 01,
 och som bildar flerfunktion med
 en främre positionslykta, typgodkänd i enlighet med ändringsserie 02 till föreskrifter nr 7,
 eller
 en strålkastare, klass A, med ett halvljus konstruerat för både höger- och vänstertrafik och ett helljus med en maximiljusstyrka på mellan 48 375 och 64 500 cd (vilket framgår av siffran 12,5), typgodkänd i Tyskland (E1) i enlighet med kraven i dessa föreskrifter, i deras ändrade lydelse enligt ändringsserie 01,
 och som bildar flerfunktion med
 samma främre positionslykta som ovan,
 eller
 någon av ovannämnda strålkastare, typgodkänd som enskild lykta.
 Strålkastarens huvudenhet ska vara märkt med det enda giltiga typgodkännandenumret, t.ex:
 Exempel 2
 Ovanstående exempel motsvarar märkningen av ett lyktglas av plast som används i en enhet med två strålkastare, typgodkänd i Frankrike (E2) med typgodkännandenummer 81151, bestående av
 en strålkastare, klass B, med halvljus och helljus med en maximiljusstyrka på mellan x och y cd och som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, och
 en strålkastare, klass B, med helljus konstruerat för höger- och vänstertrafik med en maximiljusstyrka på mellan w och z cd, som uppfyller kraven i dessa föreskrifter, och som för enheten i dess helhet har en maximiljusstyrka på mellan 123 625–145 125 cd.
 Figur 13
 Lysdiodmoduler
 Den lysdiodmodul som är försedd med ovanstående identifieringskod för en ljuskällemodul har typgodkänts tillsammans med en strålkastare som ursprungligen typgodkänts i Italien med typgodkännandenummer 17325.
 BILAGA 3
 MÄTSYSTEM MED SFÄRISKA KOORDINATER OCH LÄGEN FÖR PROVNINGSPUNKTERNA
 Figur A
 Mätsystem med sfäriska koordinater
 Figur B
 Halvljus för högertrafik
 Provningspunkterna för vänstertrafik är placerade spegelvänt kring linjen V-V
 Figur C
 Provningspunkter för helljus
 BILAGA 4
 PROVNING AV STABILITETEN MED AVSEENDE PÅ DEN FOTOMETRISKA PRESTANDAN HOS TÄNDA STRÅLKASTARE
 Provning av kompletta strålkastare
 När de fotometriska värdena har mätts enligt dessa föreskrifter vid punkten för Imax när det gäller helljuset samt punkterna HV, 50 R, B 50 L när det gäller halvljuset (eller HV, 50 L, B50 R för strålkastare konstruerade för vänstertrafik), ska ett exemplar av en komplett strålkastare genomgå provning av stabiliteten med avseende på den fotometriska prestandan i drift. Med ”komplett strålkastare” avses den kompletta strålkastaranordningen inklusive omgivande karosseridelar och lampor som kan påverka värmespridningen.
 Provningarna ska utföras enligt följande:
 a)
 I torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C, och provexemplaret ska vara monterat på en anordning som motsvarar korrekt installation på fortdonet.
 b)
 I fråga om utbytbara ljuskällor, med hjälp av serietillverkade glödlampor som åldrats under minst 1 tim, eller serietillverkade urladdningsljuskällor som åldrats i minst 15 tim, eller serietillverkade lysdiodmoduler som åldrats i minst 48 tim och fått svalna till den omgivande temperaturen innan de provningar som specificeras i dessa föreskrifter inleds. Lysdiodmodulerna från sökanden ska användas.
 Mätutrustningen ska vara likvärdig med den som används vid provning för typgodkännande av strålkastare.
 Provexemplaret ska användas utan att monteras bort från eller ställas in på nytt i förhållande till provningsfixturen. Ljuskällan som används ska vara en ljuskälla i den kategori som har specificerats för strålkastaren.
 1. Provning av stabiliteten med avseende på den fotometriska prestandan
 1.1 Ren strålkastare
 Strålkastaren ska vara tänd under 12 tim enligt beskrivningen i punkt 1.1.1 och kontrolleras enligt punkt 1.1.2.
 1.1.1 Provningsförfarande (1)
 Strålkastaren ska vara tänd under angiven tid och följande villkor ska uppfyllas:
 a)
 I de fall där endast en belysningsfunktion (hel- eller halvljus eller dimstrålkastare) ska typgodkännas ska motsvarande glödlampa och/eller lysdiodmodul(er) vara tända under den föreskrivna tiden (2).
 b)
 I fråga om en strålkastare med halvljus och ett eller flera helljus eller i fråga om en strålkastare med halvljus och en dimstrålkastare gäller följande:
 i)
 Strålkastaren ska genomgå följande provningscykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 min med halvljusglödlampan eller halvljuslysdiodmodulen tänd.
 5 min med alla glödlampor och/eller ljusdiodmoduler tända.
 ii)
 Om sökanden uppger att strålkastaren ska användas med endast halvljuset eller endast helljuset tänt (3) ska provningen utföras enligt detta villkor, varvid (2) halvljuset är tänt under halva tiden och helljuset (samtidigt) under halva tiden enligt punkt 1.1.
 c)
 I fråga om en strålkastare med en dimstrålkastare och ett eller flera helljus gäller följande:
 i)
 Strålkastaren ska genomgå följande provningscykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 min med dimstrålkastaren tänd.
 5 min med alla glödlampor och/eller ljusdiodmoduler tända.
 ii)
 Om sökanden uppger att strålkastaren ska användas med endast dimstrålkastaren eller endast helljuset tänt (3) ska provningen utföras enligt detta villkor, varvid (2) dimstrålkastaren är tänd halva tiden och helljuset (samtidigt) under halva tiden enligt punkt 1.1.
 d)
 I fråga om en strålkastare med halvljus, ett eller flera helljus och en dimstrålkastare gäller följande:
 i)
 Strålkastaren ska genomgå följande provningscykel tills den angivna tiden uppnåtts:
 15 min med halvljusglödlampan eller halvljuslysdiodmodulen tänd.
 5 min med alla glödlampor och/eller ljusdiodmoduler tända.
 ii)
 Om sökanden uppger att strålkastaren ska användas med endast halvljuset eller endast helljuset (3) tänt ska provningen utföras enligt detta villkor, varvid halvljuset (2) är tänt under halva tiden och helljuset under halva tiden enligt punkt 1.1, medan dimstrålkastaren ska genomgå en provningscykel på 15 min med släckt ljus och 5 min med tänt ljus under halva tiden samt under den tid helljuset är tänt.
 iii)
 Om sökanden uppger att strålkastaren ska användas med endast halvljuset eller endast dimstrålkastaren (3) tänd ska provningen utföras enligt detta villkor, varvid halvljuset (2) är tänt under halva tiden och dimstrålkastaren under halva tiden enligt punkt 1.1, medan helljuset ska genomgå en provningscykel på 15 min med släckt ljus och 5 min med tänt ljus under halva tiden samt under den tid halvljuset är tänt.
 iv)
 Om sökanden uppger att strålkastaren ska användas med endast halvljuset eller endast helljuset (3) eller endast dimstrålkastaren tänd (3) ska provningen utföras enligt detta villkor, varvid (2) halvljuset, helljuset och dimstrålkastaren är tända i successiv ordning under en tredjedel var av den tid som anges i 1.1.
 e)
 I fråga om halvljus som konstruerats för att avge kurvljus genom tillägg av en glödlampa och/eller en eller flera lysdiodmoduler ska ljuskällan och/eller lysdiodmodulerna vara tänd(a) under en minut och släckt(a) under nio minuter under tiden som bara halvljuset är tänt (se bilaga 4 – tillägg 1).
 1.1.1.2 Provspänning
 För spänningen vid provexemplarets poler gäller följande:
 a)
 I fråga om utbytbara glödlampor som försörjs med ström direkt från fordonet gäller följande:
 Provet ska utföras vid 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V i tillämpliga fall om inte sökanden uppger att provexemplaret kan användas vid annan spänning. I så fall ska provningen utföras med en glödlampa med så hög spänning som möjligt.
 b)
 I fråga om utbytbara urladdningsljuskällor gäller följande: Provspänningen för det elektroniska ljuskällereglaget ska vara 13,2 ± 0,1 V för fordon med ett 12 V-elsystem, om inte annat anges i ansökan om typgodkännande.
 c)
 I fråga om icke utbytbara ljuskällor som försörjs med ström direkt från fordonet gäller följande: Alla mätningar av belysningsenheter som är utrustade med en icke utbytbar ljuskälla (glödlampor och/eller andra ljuskällor) ska äga rum vid 6,3 V, 13,2 V eller 28,0 V eller andra spänningar som motsvarar fordonets spänning enligt sökandens anvisningar.
 d)
 I fråga om utbytbara eller icke utbytbara ljuskällor som drivs oberoende av fordonets matarspänning och helt styrs av systemet eller i fråga om ljuskällor som drivs av en strömförsörjnings- och driftsenhet ska ovanstående provningsspänningar tillföras anordningens ingångspoler. Det laboratorium som utför provningarna kan be sökanden att lämna in en strömförsörjnings- och driftsenhet eller en särskild strömförsörjningsenhet som krävs för drift av ljuskällan/ljuskällorna.
 e)
 Lysdiodmoduler ska mätas vid 6,75 V, 13,2 V eller 28,0 V, om inget annat anges i dessa föreskrifter. Lysdiodmoduler som styrs av ett elektroniskt ljuskällereglage ska mätas enligt sökandens anvisningar.
 f)
 Om signallampor är grupperade eller kombinerade eller bildar flerfunktion med provexemplaret och kräver annan spänning än den nominella märkspänningen 6 V, 12 V eller 24 V, ska spänningen ställas in enligt tillverkarens anvisningar så att lampan fungerar korrekt i fotometriskt hänseende.
 1.1.2 Provningsresultat
 1.1.2.1 Visuell kontroll
 När strålkastaren har återfått samma temperatur som omgivningen ska lyktglaset och ett eventuellt yttre lyktglas rengöras med en ren, fuktig bomullstrasa. Strålkastaren ska därefter kontrolleras visuellt; ingen förvrängning, deformation, sprickbildning eller färgförändring ska kunna iakttas, vare sig på lyktglaset eller på ett eventuellt yttre lyktglas.
 1.1.2.2 Fotometrisk provning
 För att uppfylla kraven i dessa föreskrifter ska de föreskrivna fotometriska värdena kontrolleras vid följande punkter:
 För halvljus:
 50 R – B 50 L – 25 L för strålkastare konstruerade för högertrafik.
 50 L – B 50 R – 25 R för strålkastare konstruerade för vänstertrafik.
 För helljus: Punkten Imax
 En ytterligare inställning får utföras för att ta hänsyn till eventuell deformation av strålkastarfästet på grund av värme (ändring av ljus/mörkergränsens läge behandlas i punkt 2 i denna bilaga).
 Med undantag av punkt B 50 L är en avvikelse på 10 % mellan de fotometriska egenskaperna och de värden som uppmätts före provningen tillåten, inklusive toleranserna för det fotometriska förfarandet. Det värde som uppmäts vid punkt B 50 L får inte överstiga det fotometriska värde som uppmätts före provningen med mer än 170 cd.
 1.2 Smutsig strålkastare
 Efter provning enligt punkt 1.1 ska strålkastaren vara tänd under 1 tim enligt punkt 1.1.1 sedan den preparerats enligt punkt 1.2.1 och kontrollerats enligt punkt 1.1.2.
 1.2.1 Preparering av strålkastaren
 1.2.1.1 Provningsblandning
 1.2.1.1.1
 För strålkastare med yttre lyktglas av glas:
 Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av
 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,
 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm,
 0,2 viktdelar NaCMC (4), och
 lämplig mängd destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m.
 Blandningen får inte vara äldre än 14 dagar.
 1.2.1.1.2
 För strålkastare med yttre lyktglas av plast:
 Den blandning av vatten och föroreningsmedel som ska anbringas på strålkastaren ska bestå av
 9 viktdelar kiselsand med en kornstorlek av 0–100 μm,
 1 viktdel finmalen träkol (bokved) med en kornstorlek av 0–100 μm,
 0,2 viktdelar NaCMC (4),
 13 viktdelar destillerat vatten med en konduktivitet som är ≤ 1 mS/m, och
 2 ± 1viktdelar ytaktivt medel (5).
 Blandningen får inte vara äldre än 14 dagar.
 1.2.1.2 Anbringande av provningsblandningen på strålkastaren
 Provningsblandningen ska anbringas jämnt över hela den ljusavgivande ytan på strålkastaren och sedan lämnas att torka. Detta förfarande ska upprepas tills belysningsvärdet har minskat till 15–20 % av de värden som uppmätts vid var och en av följande punkter under de förhållanden som beskrivs i denna bilaga:
 Punkten Emax för halv-/helljus och för enbart helljus.
 50 R och 50 V (6) för en strålkastare med endast halvljus, konstruerad för högertrafik.
 50 L och 50 V (6) för en strålkastare med endast halvljus, konstruerad för vänstertrafik.
 2. Provning med avseende på ljus/mörkergränsens förändring vertikalt vid värmepåverkan
 Vid denna provning kontrolleras att ljus/mörkergränsens avdrift vertikalt vid värmepåverkan inte överstiger ett bestämt värde för en tänd halvljusstrålkastare.
 Sedan strålkastaren provats enligt punkt 1 ska den provas enligt punkt 2.1 utan att tas bort från eller ställas in på nytt i provfixturen.
 2.1 Provning
 Provningen ska utföras i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 °C ± 5 °C.
 Strålkastaren ska, med hjälp av en serietillverkad glödlampa eller lysdiodmodul som lämnats in tillsammans med strålkastaren och som åldrats under minst 1 tim, vara tänd i halvljusläge utan att strålkastaren tas bort från eller ställas in på nytt i provfixturen. (För denna provning ska spänningen ställas in enligt punkt 1.1.1.2). Läget för ljus/mörkergränsens horisontella del (mellan V-V och den vertikala linje som löper genom punkten B 50 L för högertrafik eller B 50 R för vänstertrafik) ska kontrolleras 3 min (r3) respektive 60 min (r60) efter det att strålkastaren tänts.
 Mätningen av ljus/mörkergränsens lägesförändring enligt ovan ska utföras med en metod som ger tillräcklig noggrannhet och reproducerbara resultat.
 2.2 Provningsresultat
 2.2.1
 Resultatet, uttryckt i milliradianer (mrad), ska anses vara godtagbart för en halvljusstrålkastare om det absolutvärde
 som uppmätts för strålkastaren är högst 1,0 (Δ r1 ≤ 1,0 mrad) uppåt och högst 2,0 mrad (Δ r1 ≤ 2,0 mrad) nedåt.
 2.2.2
 Om detta värde emellertid uppgår till
 Rörelse
 Uppåt
 mer än 1,0 mrad men inte mer än 1,5 mrad
 (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad)
 Nedåt
 mer än 2,0 mrad men inte mer än 3,0 mrad
 (2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad)
 ska ytterligare ett provexemplar av en strålkastare provas enligt punkt 2.1, sedan den tre gånger i följd genomgått följande provningscykel (syftet med detta är att stabilisera läget för strålkastarens mekaniska delar på ett fäste som motsvarar korrekt installation på fordonet):
 Halvljuset ska vara tänt i 1 tim (spänningen ska ställas in enligt punkt 1.1.1.2).
 Efter denna period på en timma ska strålkastartypen anses vara godtagbar om det absoluta värdet Δr mätt på detta provexemplar uppfyller kraven i punkt 2.2.1.
 (1) Bilaga 8 till dessa föreskrifter innehåller provningsförfarandet.
 (2) Om den strålkastare som provas omfattar parkeringslyktorna, ska de senare vara tända under hela provningen, med undantag för varselljus. Om det rör sig om en körriktningsvisare ska den vara tänd i blinkande läge, där den är tänd och släckt ungefär lika länge.
 (3) Om två eller fler glödlampor och/eller lysdiodmoduler är tända samtidigt när helljussignalen används ska detta inte betraktas som en normal användning av glödlamporna och/eller lysdiodmodulerna.
 (4) NaCMC är ett natriumsalt av karboxymetylcellulosa, vanligen benämnt CMC. Det NaCMC som används i smutsblandningen ska ha en substitutionsgrad (DS) på 0,6–0,7 och en viskositet på 200–300 cP för en tvåprocentig lösning vid 20 °C.
 (5) Mängdtoleransen beror på nödvändigheten av att få smuts som på ett riktigt sätt sprids över hela plastlinsen.
 (6) Punkten 50 V befinner sig 375 mm nedanför HV på den vertikala linjen V-V på skärmen på 25 m avstånd.
 Tillägg 1
 ÖVERSIKT ÖVER DRIFTSPERIODER VID PROVNING AV STABILITETEN MED AVSEENDE PÅ DEN FOTOMETRISKA PRESTANDAN
 Förkortningar
 :
 P: halvljusstrålkastare
 D: helljusstrålkastare (D1 + D2 avser två helljus)
 F: Dimstrålkastare
 :
 avser en cykel med 15 minuters släckt och 5 minuters tänt ljus.
 :
 avser en cykel med 9 minuters släckt och 1 minut tänt ljus.
 Alla följande grupperade strålkastare och dimstrålkastare tillsammans med tilläggssymbolerna ges som exempel och är ingen fullständig förteckning.
 1.
 P eller D eller F (HC eller HR eller B)
 P, D eller F
 Ytterligare ljuskälla eller ljusmodul(er) för kurvljus
 2.
 P+F (HC B) eller P+D (HCR)
 Ytterligare ljuskälla eller ljusmodul(er) för kurvljus
 D eller F
 P
 3.
 P+F (HC/B) eller HC/B eller P+D (HC/R)
 D eller F
 P
 Ytterligare ljuskälla eller ljusmodul(er) för kurvljus
 BILAGA 5
 MINIMIKRAV FÖR FÖRFARANDEN FÖR KONTROLL AV PRODUKTIONSÖVERENSSTÄMMELSE
 1. Allmänt
 1.1
 Kraven för överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt om skillnaderna endast utgörs av oundvikliga tillverkningsvariationer som håller sig inom ramen för kraven i dessa föreskrifter. Detta gäller även färgen.
 1.2
 Med avseende på den fotometriska prestandan ska serietillverkade strålkastares överensstämmelse inte ifrågasättas om, något av följande uppnås vid provning av den fotometriska prestandan hos en slumpmässigt utvald strålkastare utrustad med en standardglödlampa och/eller lysdiodmoduler:
 1.2.1
 Inget mätvärde avviker ofördelaktigt med mer än 20 % från de värden som fastställs i dessa föreskrifter. För punkt B 50 L (eller R) (1) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning motsvara följande värden:
 För B 50 L (eller R):
 170 cd motsvarande 20 %, respektive
 255 cd motsvarande 30 %.
 För område III:
 255 cd motsvarande 20 %, respektive
 380 cd motsvarande 30 %.
 1.2.2
 Alternativt,
 1.2.2.1
 ska de värden som anges i dessa föreskrifter för halvljuset uppfyllas vid punkten HV (med en tolerans på +170 cd) och, med den inställningen, vid minst en punkt inom en cirkel på 0,35 ° runt punkterna B 50 L (eller R) (med en tolerans på 85 cd), 75 R (eller L), 50 V, 25 R, 25 L samt inom hela den del av område IV som inte befinner sig mer än 0,52 ° ovanför linjen mellan 25 R och 25 L,
 1.2.2.2
 och om en tolerans på +20 % för maximivärdena och -20 % för minimivärdena konstateras för de fotometriska värdena vid någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter, varvid HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Imax.
 1.2.3
 Om resultaten av ovannämnda provningar inte uppfyller kraven får strålkastarens inställning ändras förutsatt att ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster.
 1.2.4
 Om resultaten av ovannämnda provningar för en lykta som är utrustad med en utbytbar ljuskälla med glödlampa inte uppfyller kraven, ska provningarna upprepas med användning av en annan standardglödlampa.
 1.3
 För kontroll av ljus/mörkergränsens förändring vertikalt vid värmepåverkan ska följande metod tillämpas:
 Ett av provexemplaren av en strålkastare ska provas enligt punkt 2.1 i bilaga 4 sedan det tre gånger i följd har genomgått den provningscykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.
 Strålkastaren ska anses vara godkänd om Δr är högst 1,5 mrad.
 Om detta värde är högre än 1,5 mrad, men högst 2,0 mrad, ska ett andra exemplar provas, varvid medelvärdet för de absolutvärden som registrerats för båda provexemplaren får vara högst 1,5 mrad.
 1.4
 Men om vertikal inställning inte går att utföra upprepade gånger till den position som krävs inom toleranserna i punkt 6.2.2.3 i dessa föreskrifter ska ett provexemplar provas enligt punkterna 2 och 3 i bilaga 9.
 2. Minimikrav för tillverkarens kontroll av överensstämmelse
 Innehavaren av typgodkännandemärket ska för varje typ av strålkastare utföra minst följande provningar med lämpliga intervall. Provningarna ska utföras enligt bestämmelserna i dessa föreskrifter.
 Om något provexemplar uppvisar bristande överensstämmelse med avseende på aktuell provningstyp, ska ytterligare provexemplar tas ut och provas. Tillverkaren ska vidta åtgärder för att garantera överensstämmelse i den berörda produktionen.
 2.1 Provningarnas beskaffenhet
 Provningar av överensstämmelse enligt dessa föreskrifter ska omfatta de fotometriska egenskaperna och kontrollen av ljus/mörkergränsens förändring vertikalt vid värmepåverkan.
 2.2 Provningsmetoder
 2.2.1
 Provningar ska normalt utföras enligt de metoder som anges i dessa föreskrifter.
 2.2.2
 Vid varje provning av överensstämmelse som tillverkaren utför får likvärdiga metoder användas efter medgivande från den behöriga typgodkännandemyndigheten. Tillverkaren ska kunna bevisa att de metoder som tillämpas är likvärdiga med dem som anges i dessa föreskrifter.
 2.2.3
 Tillämpningen av punkt 2.2.1 och 2.2.2 kräver att provutrustningen kalibreras regelbundet så att den korrelerar med mätningar som utförts av en behörig myndighet.
 2.2.4
 Referensmetoderna ska i samtliga fall vara de som anges i dessa föreskrifter, särskilt när det gäller administrativ kontroll och urvalsförfarande.
 2.3 Urvalsförfarandets beskaffenhet
 Provexemplar av strålkastare ska väljas ut slumpmässigt från produktionen av ett enhetligt parti. Med ett enhetligt parti avses en uppsättning strålkastare av samma typ som definierats enligt tillverkarens produktionsmetoder.
 Bedömningen ska normalt omfatta serieproduktion från enskilda fabriker. Tillverkaren får dock gruppera uppgifter rörande samma typ från flera fabriker, förutsatt att dessa använder samma kvalitetssystem och kvalitetsstyrning.
 2.4 Uppmätta och registrerade fotometriska egenskaper
 Provstråklastarna ska genomgå fotometriska mätningar vid de mätpunkter som anges i dessa föreskrifter, varvid avläsningen ska begränsas till punkterna Imax, HV (2), HL och HR (3) för helljus samt till punkterna B 50 L (eller R), HV, 50 V, 75 R (eller L) och 25 L (eller R) för halvljus (se figur i bilaga 3).
 2.5 Acceptanskriterier
 Tillverkaren ska utföra en statistisk undersökning av provresultaten och ska tillsammans med behörig myndighet fastställa acceptanskriterier för sina produkter, så att de uppfyller specifikationerna för kontroll av produktöverensstämmelse i punkt 10.1 i dessa föreskrifter.
 Acceptanskriterierna ska vara sådana att den lägsta sannolikheten för att klara ett stickprov i enlighet med bilaga 7 (första urvalsförfarandet) är 0,95 med en konfidensnivå på 95 %.
 (1) Bokstäver inom parentes avser strålkastare för högertrafik.
 (2) Om helljuset bildar flerfunktion med halvljuset ska HV för helljuset utgöras av samma mätpunkt som för halvljuset.
 (3) HL och HR: punkterna vid ”hh” placerade 2,5° till vänster respektive till höger om punkt HV.
 BILAGA 6
 KRAV FÖR STRÅLKASTARE MED LYKTGLAS AV PLAST – PROVNING AV LYKTGLAS ELLER MATERIALPROVER OCH AV KOMPLETTA STRÅLKASTARE
 1. Allmänna specifikationer
 1.1
 Provexemplaren som lämnas in enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter ska överensstämma med specifikationerna i punkt 2.1–2.5.
 1.2
 De två provexemplar av kompletta strålkastare som lämnas in enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter och som har lyktglas av plast ska överensstämma med specifikationerna i punkt 2.6 med avseende på lyktglasmaterialet.
 1.3
 Provexemplaren av lyktglas i plast eller materialprover ska (i tillämpliga fall), tillsammans med den reflektor som de är avsedda att monteras på, genomgå typgodkännandeprovningar enligt tidsordningen i tabell A i tillägg 1 till denna bilaga.
 1.4
 Om strålkastartillverkaren kan bevisa att produkten redan klarat de provningar som anges i punkt 2.1–2.5 eller motsvarande provningar i enlighet med andra föreskrifter, behöver dessa provningar inte upprepas; endast de provningar som föreskrivs i tabell B i tillägg 1 är obligatoriska.
 2. Provningar
 2.1 Beständighet mot temperaturförändringar
 2.1.1 Provningar
 Tre nya provexemplar (lyktglas) ska genomgå fem provcykler med temperatur- och fuktighetsändringar enligt följande program:
 3 tim vid 40 °C ± 2 °C, med en relativ luftfuktighet på 85–95 %.
 1 tim vid 23 °C ± 5 °C, med en relativ luftfuktighet på 60–75 %.
 15 tim vid – 30 °± 2 °C.
 1 tim vid 23 °C ± 5 °C, med en relativ luftfuktighet på 60–75 %.
 3 tim vid 80 °C ± 2 °C.
 1 tim vid 23 °C ± 5 °C, med en relativ luftfuktighet på 60–75 %.
 Före denna provning ska provexemplaren förvaras vid 23 °C ± 5 °C, med en relativ luftfuktighet på 60–75 % i minst 4 tim.
 Observera: Entimmesperioderna vid 23 °C ± 5 °C ska omfatta övergångsperioderna från en temperatur till en annan, vilka behövs för att undvika värmechockeffekter.
 2.1.2 Fotometriska mätningar
 2.1.2.1 Metod
 Fotometriska mätningar ska utföras på provexemplaren före och efter provningen.
 Dessa mätningar ska utföras med en standardglödlampa och/eller lysdiodmoduler, beroende på vad strålkastaren är utrustad med, vid följande punkter:
 B 50 L och 50 R för halvljuset (B 50 R och 50 L för strålkastare avsedda för vänstertrafik).
 Imax för helljuset.
 2.1.2.2 Resultat
 Skillnaden mellan de fotometriska mätvärdena för varje exemplar före och efter provningen får inte vara högre än 10 %, inklusive toleranserna för det fotometriska mätförfarandet.
 2.2 Beständighet mot atmosfärisk och kemisk påverkan
 2.2.1 Beständighet mot atmosfärisk påverkan
 Tre nya provexemplar (lyktglas eller materialprover) ska utsättas för strålning från en källa med en spektral energifördelning som liknar den för ett svart föremål vid en temperatur mellan 5 500 K och 6 000 K. Lämpliga filter ska placeras mellan källan och provexemplaren för att i största möjliga utsträckning minska eventuell strålning med våglängder under 295 nm och över 2 500 nm. Provexemplaren ska utsättas för en energibestrålning av 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 under så lång tid att den totalt mottagna ljusenergin motsvarar 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. I inneslutningen ska temperaturen, mätt på den svarta panel som placerats på samma höjd som provexemplaren, vara 50 °C ± 5 °C. För att man ska få en jämn exponering ska provexemplaren rotera runt strålningskällan med en hastighet av 1–5 min–1.
 Provexemplaren ska besprutas med destillerat vatten med en konduktivitet som är lägre än 1 mS/m vid en temperatur av 23 °C ± 5 °C, enligt följande provningscykel:
 Besprutning: 5 min. Torkning: 25 min.
 2.2.2 Beständighet mot kemisk påverkan
 Sedan den provning som beskrivs i punkt 2.2.1 och de mätningar som beskrivs i punkt 2.2.3.1 utförts, ska ytterytan på de tre provexemplaren behandlas enligt punkt 2.2.2.2 med den provningsblandning som anges i punkt 2.2.2.1.
 2.2.2.1 Provningsblandning
 Provningsblandningen ska bestå av 61,5 % n-heptan, 12,5 % toluen, 7,5 % etyltetraklorid, 12,5 % trikloretylen och 6 % xylen (volymprocent).
 2.2.2.2 Anbringande av provningsblandningen
 En bomullstrasa dränks in (enligt ISO 105) tills den är mättad med den lösning som beskrivs i punkt 2.2.2.1, läggs inom 10 sek på provexemplarets ytteryta och pressas mot provexemplarets yta under 10 min med ett tryck av 50 N/cm2, vilket motsvarar en kraft av 100 N anbringad på en provyta som är 14 × 14 mm.
 Under denna 10-minutersperiod ska bomullstrasan dränkas in igen, så att sammansättningen av den pålagda vätskan hela tiden är likadan som den föreskrivna provningsblandningen.
 Under 10-minutersperioden är det tillåtet att hålla emot det pålagda trycket för att förhindra att det orsakar sprickor.
 2.2.2.3 Rengöring
 När provningsblandningen anbringats ska provexemplaren lufttorka och sedan tvättas med den lösning som beskrivs i punkt 2.3.1 (Beständighet mot rengöringsmedel) vid 23 °C ± 5 °C.
 Därefter ska provexemplaren sköljas noga med destillerat vatten som innehåller högst 0,2 % orenheter vid 23 °C ± 5 °C och sedan torkas av med en mjuk trasa.
 2.2.3 Resultat
 2.2.3.1
 Efter provningen av beständigheten mot atmosfärisk påverkan ska provexemplarens ytteryta vara fri från sprickor, repor, flisbildning och deformation, och den genomsnittliga förändringen med avseende på ljusgenomsläpplighet
 , mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, får vara högst 0,020 (Δtm ≤ 0,020).
 2.2.3.2
 Efter provningen av beständigheten mot kemisk påverkan får provexemplaren inte ha några spår av kemiska förändringar som kan orsaka någon förändring med avseende på ljusspridningen, vars genomsnittliga förändring,
 , mätt på de tre provexemplaren enligt det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, får vara högst 0,020 (Δdm ≤ 0,020).
 2.2.4 Beständighet mot strålning
 Följande prov ska utföras:
 Platta provexemplar av alla ljusgenomsläppliga komponenter i strålkastaren som är av plast ska exponeras för ljuset från lysdiodmodulerna. Parametrarna, t.ex. vinklarna och avstånden, ska vara desamma som i strålkastaren. Dessa provexemplar ska ha samma färg, och i förekommande fall, ytbehandling som strålkastardelarna.
 Efter 1 500 tim kontinuerlig bestrålning ska det genomsläppta ljusets kolorimetriska egenskaper uppfyllas, och provexemplarets yttre yta får inte uppvisa sprickor, rispor eller flisbildning och inte vara deformerad.
 2.3 Beständighet mot rengöringsmedel och kolväten
 2.3.1 Beständighet mot rengöringsmedel
 Ytterytan på de tre provexemplaren (lyktglas eller materialprover) ska upphettas till 50 °C ± 5 °C och därefter i 5 min hållas nedsänkt i en blandning som håller en temperatur av 23 °C ± 5 °C och som till 99 % består av destillerat vatten med högst 0,02 % orenheter och 1 % alkylarylsulfonat.
 I slutet av provningen ska provexemplaren torkas vid en temperatur av 50 °C ± 5 °C. Provexemplarens yta ska rengöras med en fuktig trasa.
 2.3.2 Beständighet mot kolväten
 Ytterytan på de tre provexemplaren ska sedan gnuggas lätt i 1 min med en bomullstrasa indränkt i en blandning bestående av 70 % n-heptan och 30 % toluen (volymprocent) och därefter få lufttorka.
 2.3.3 Resultat
 Sedan ovanstående två provningar genomförts efter varandra får den genomsnittliga förändringen med avseende på ljusgenomsläpplighet , mätt på de tre provexemplaren enligt
 det förfarande som beskrivs i tillägg 2 till denna bilaga, vara högst 0,010 (Δtm ≤ 0,010).
 2.4 Beständighet mot mekanisk förslitning
 2.4.1 Mekanisk förslitningsmetod
 Ytterytan på de tre nya provexemplaren (lyktglasen) ska genomgå provning med jämn mekanisk förslitning enligt den metod som beskrivs i tillägg 3 till denna bilaga.
 2.4.2 Resultat
 Efter denna provning ska förändringarna
 med avseende på ljussgenomsläpplighet
 :
 ,
 och med avseende på ljusspridning
 :
 ,
 mätas enligt förfarandet i tillägg 2 inom det område som anges i punkt 2.2.4.1.1 i dessa föreskrifter. Medelvärdet för de tre provexemplaren ska vara sådant att
 Δtm ≤ 0,100,
 Δtm ≤ 0,050.
 2.5 Provning av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns
 2.5.1 Preparering av provexemplaret
 En 20 × 20 mm stor yta av beläggningen på ett lyktglas ska skäras med ett rakblad eller en nål i ett rutmönster där rutorna är cirka
 2 × 2 mm. Trycket på bladet eller nålen ska vara så stort att beläggningen åtminstone genomträngs.
 2.5.2 Beskrivning av provet
 Använd självhäftande tejp med en vidhäftningsförmåga på 2 N (per cm bredd) ± 20 % uppmätt i enlighet med standardvillkoren i tillägg 4 till denna bilaga. Tejpen, som ska vara minst 25 mm bred, ska under minst 5 min pressas mot ytan som preparerats enligt punkt 2.5.1.
 Därefter ska tejpens ände påverkas med en kraft så att vidhäftningskraften till aktuell yta balanseras av en kraft som är vinkelrät mot den ytan. I detta skede ska tejpen dras bort med en jämn hastighet av 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3 Resultat
 Ingen väsentlig försämring av den inrutade ytan får ha uppstått. Försämringar vid korsningarna mellan rutorna eller kanterna av snitten ska vara tillåtna om den försämrade ytan inte är större än 15 % av den inrutade ytan.
 2.6 Provning av kompletta lyktor med lyktglas av plast
 2.6.1 Beständighet mot mekanisk förslitning av lyktglasets yta
 2.6.1.1 Provningar
 Lyktglaset på provexemplar nr 1 ska genomgå den provning som beskrivs i punkt 2.4.1.
 2.6.1.2 Resultat
 Efter provningen får resultaten av de fotometriska mätningar som utförts på strålkastaren i enlighet med dessa föreskrifter inte
 a)
 överskrida de maximivärden som föreskrivs för punkterna B 50 L och HV med mer än 30 %, och inte heller underskrida de minimivärden som föreskrivs för punkten 75 R med mer än 10 % (för strålkastare avsedda för vänstertrafik är det punkterna B 50 R, HV och 75 L som ska granskas),
 eller
 b)
 underskrida de minimivärden som föreskrivs för punkten HV med mer än 10 % för en strålkastare som endast avger helljus.
 2.6.2 Provning av vidhäftningsförmågan för beläggningar, om sådana finns
 Lyktglaset på provexemplar nr 2 ska genomgå den provning som beskrivs i punkt 2.5.
 3. Kontroll av produktionsöverensstämmelse
 3.1
 När det gäller materialet i lyktglasen ska strålkastarna i en serie anses överensstämma med dessa föreskrifter om följande villkor uppfylls:
 3.1.1
 Efter provning av beständighet mot kemisk påverkan och provningen av beständighet mot rengöringsmedel och kolväten ska provexemplarens ytteryta inte uppvisa sprick- eller flisbildning eller deformationer som är synliga för blotta ögat (se punkt 2.2.2, 2.3.1 och 2.3.2).
 3.1.2
 Efter den provning som beskrivs i punkt 2.6.1.1 ska de fotometriska värdena vid de mätpunkter som avses i punkt 2.6.1.2 ligga inom de gränser som föreskrivs för produktionsöverensstämmelse i dessa föreskrifter.
 3.2
 Om provningsresultaten inte uppfyller kraven ska provningarna upprepas med ett annat slumpvis utvalt provexemplar.
 Tillägg 1
 TIDSORDNING FÖR TYPGODKÄNNANDEPROVNING
 A.
 Provningar av plastmaterial (lyktglas eller materialprover som lämnats in enligt punkt 2.2.4 i dessa föreskrifter).
 Provexemplar
 Lyktglas eller materialprover
 Lyktglas
 Provningar
 1.
 2.
 3.
 4.
 5.
 6.
 7.
 8.
 9.
 10.
 11.
 12.
 13.
 14.
 1.1
 Begränsad fotometri (A.6, punkt 2.1.2)
 X
 X
 X
 1.1.1
 Temperaturförändring (A.6, punkt 2.1.1)
 X
 X
 X
 1.2
 Begränsad fotometri (A.6, punkt 2.1.2)
 X
 X
 X
 1.2.1
 Mätning av ljusgenomsläpplighet
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.2.2
 Mätning av ljusspridning
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.3
 Atmosfärisk påverkan (A.6, punkt 2.2.1)
 X
 X
 X
 1.3.1
 Mätning av ljusgenomsläpplighet
 X
 X
 X
 1.4
 Kemisk påverkan (A.6, punkt 2.2.2)
 X
 X
 X
 1.4.1
 Mätning av ljusspridning
 X
 X
 X
 1.5
 Rengöringsmedel (A.6, punkt 2.3.1)
 X
 X
 X
 1.6
 Kolväten (A.6, punkt 2.3.2)
 X
 X
 X
 1.6.1
 Mätning av ljusgenomsläpplighet
 X
 X
 X
 1.7
 Förslitning (A.6, punkt 2.4.1)
 X
 X
 X
 1.7.1
 Mätning av ljusgenomsläpplighet
 X
 X
 X
 1.7.2
 Mätning av ljusspridning
 X
 X
 X
 1.8
 Vidhäftningsförmåga (A.6, punkt 2.5)
 X
 1.9
 Beständighet mot strålning (A.6, punkt 2.2.4)
 X
 B.
 Provningar av kompletta lyktor (som lämnats in enligt punkt 2.2.3 i dessa föreskrifter)
 Provningar
 Komplett strålkastare
 Provexemplar nr
 1
 2
 2.1
 Förslitning (punkt 2.6.1.1)
 x
 2.2
 Fotometri (punkt 2.6.1.2)
 x
 2.3
 Vidhäftningsförmåga (punkt 2.6.2)
 x
 Tillägg 2
 METOD FÖR MÄTNING AV LJUSSPRIDNING OCH LJUSGENOMSLÄPPLIGHET
 1. Utrustning (se figur)
 Strålen från en kollimator K med halv avvikelse β/2 = 17,4 × 10–4 rd begränsas av en bländare Dτ med en 6 mm stor öppning mot vilken provstativet är placerat.
 En akromatisk samlingslins L2, som är korrigerad mot sfäriska avvikelser, förenar bländaren Dτ med mottagaren R; diametern på linsen L2 ska vara sådan att den inte skärmar av ljuset som sprids av provexemplaret i en kon med en halv toppvinkel motsvarande β/2 = 14°.
 En ringformig bländare DD, med vinklarna αο/2 = 1° och αmax /2 = 12° placeras i linsen L2:s fokalplan.
 Den ogenomskinliga centrala delen av bländaren är nödvändig för att hindra att ljuset kommer direkt från ljuskällan. Det ska vara möjligt att ta bort bländarens centrala del från ljusstrålen på ett sådant sätt att den hamnar i exakt samma läge när den sätts tillbaka.
 Avståndet L2 Dτ och brännvidden F2
 (1) för linsen L2 ska väljas så att bilden från Dτ helt täcker mottagaren R.
 När det ursprungliga infallande ljusflödet anges till 1 000 enheter ska varje avläsnings totala noggrannhet vara större än 1 enhet.
 2. Mätningar
 Följande avläsningar ska göras:
 Avläsning
 Med provexemplaret
 Med mittdelen av DD
 Avläst storhet
 T1
 nej
 nej
 Infallande ljusflöde vid första avläsningen
 T2
 ja
 (före provning)
 nej
 Ljusflöde som släpps igenom det nya materialet inom ett fält motsvarande 24°
 T3
 ja
 (efter provning)
 nej
 Ljusflöde som släpps igenom det provade materialet inom ett fält motsvarande 24°
 T4
 ja
 (före provning)
 ja
 Ljusflöde som sprids av det nya materialet
 T5
 ja
 (efter provning)
 ja
 Ljusflöde som sprids av det provade materialet
 (1) För L2 rekommenderas att en brännvidd av cirka 80 mm används.
 Tillägg 3
 METOD FÖR BLÄSTERPROVNING
 1. Provningsutrustning
 1.1 Blästerpistol
 Blästerpistolen som används ska vara utrustad med ett munstycke med 1,3 mm diameter som tillåter en hastighet på vätskeflödet av 0,24 ± 0,02 l/min vid ett driftstryck av 6,0 bar – 0/+ 0,5 bar.
 Under dessa driftsförhållanden ska det sprutmönster som erhålls vara 170 mm ± 50 mm i diameter på den yta som är utsatt för förslitning, på ett avstånd av 380 mm ± 10 mm från munstycket.
 1.2 Provningsblandning
 Provningsblandningen ska bestå av
 a)
 kiselsand med hårdheten 7 på Mohr-skalan, med en kornstorlek på 0–0,2 mm och i det närmaste normalfördelad, med en vinkelfaktor av 1,8–2, och
 b)
 vatten med en hårdhetsgrad av högst 205 g/m3, i en blandning bestående av 25 g sand/l vatten.
 2. Provning
 Strålkastarlyktglasets ytteryta ska en eller flera gånger utsättas för blästring enligt ovanstående beskrivning. Blästerstrålen ska vara i det närmaste vinkelrät mot den yta som provas.
 Förslitningen ska kontrolleras med hjälp av ett eller flera provexemplar av glas som har placerats som en referens nära de lyktglas som ska provas. Blästringen ska pågå tills provexemplarets eller provexemplarens ljusspridning, mätt med den metod som beskrivs i tillägg 2, förändrats så att
 Flera referensexemplar kan användas för att kontrollera att hela den provade ytan förslitits jämnt.
 Tillägg 4
 VIDHÄFTNINGSPROVNING MED TEJP
 1. Syfte
 Denna metod gör det möjligt att under normala förhållanden bestämma den linjära vidhäftningskraften för tejp på en glasskiva.
 2. Princip
 Mätning av den kraft som behövs för att dra bort en tejp från en glasskiva i vinkeln 90°.
 3. Föreskrivna atmosfäriska förhållanden
 De omgivande förhållandena ska hålla en temperatur av 23 °C ± 5 °C med en relativ luftfuktighet på 65 ± 15 %.
 4. Provbitar
 Före provningen ska tejprullen konditioneras under 24 tim under föreskrivna förhållanden (se punkt 3).
 Fem provbitar som alla är 400 mm långa ska provas från varje rulle. Provbitarna ska tas från rullen sedan de tre första varven tagits bort.
 5. Förfarande
 Denna provning ska genomföras under de omgivande förhållanden som anges i punkt 3.
 Dra av de fem provbitarna från rullen radiellt med en hastighet av cirka 300 mm/s och applicera dem inom 15 sek på följande sätt:
 Applicera tejpen på glasskivan successivt med en lätt längsgående gnuggande rörelse med fingret, utan överdrivet tryck, så att inga bubblor lämnas kvar mellan tejpen och glasskivan.
 Lämna enheten (glasskiva och tejp) under de föreskrivna omgivande förhållandena i 10 min.
 Dra loss ca 25 mm av provbiten från skivan i ett plan som är vinkelrätt mot provbitens axelriktning.
 Fixera skivan och vik tillbaka tejpens fria del 90°. Lägg på kraft på ett sådant sätt att skiljelinjen mellan tejpen och skivan är vinkelrät mot denna kraft och vinkelrät mot skivan.
 Dra loss tejpen med en hastighet av 300 ± 30 mm/s och notera den kraft som behövs.
 6. Resultat
 De fem värden som erhålls ska ordnas efter storlek och medianvärdet användas som resultat av mätningen. Detta värde ska uttryckas i N/cm av tejpens bredd.
 BILAGA 7
 MINIMIKRAV FÖR URVALSFÖRFARANDE UTFÖRT AV INSPEKTÖR
 1. Allmänt
 1.1
 Kraven på överensstämmelse ska anses uppfyllda ur mekanisk och geometrisk synpunkt enligt kraven i dessa föreskrifter om eventuella skillnader endast utgörs av oundvikliga tillverkningsvariationer som håller sig inom ramen för kraven i dessa föreskrifter. Detta gäller även färgen.
 1.2
 Med avseende på den fotometriska prestandan ska serietillverkade strålkastares överensstämmelse inte ifrågasättas om något av följande uppnås vid provning av den fotometriska prestandan hos en slumpmässigt utvald strålkastare utrustad med en standardglödlampa och/eller lysdiodmoduler:
 1.2.1
 Inget mätvärde avviker ofördelaktigt med mer än 20 % från de värden som fastställs i dessa föreskrifter. För punkt B 50 L (eller R) (1) och inom område III får den största avvikelsen i ofördelaktig riktning motsvara följande värden:
 För B 50 L (eller R),
 170 cd motsvarande 20 %, respektive
 255 cd motsvarande 30 %.
 För område III,
 255 cd motsvarande 20 %, respektive
 380 cd motsvarande 30 %.
 1.2.2
 Alternativt,
 1.2.2.1
 ska de värden som anges i dessa föreskrifter för halvljuset uppfylls vid punkten HV (med en tolerans på +170 cd) och, med den inställningen, vid minst en punkt inom varje område som avgränsas på mätskärmen (på 25 m avstånd) av en cirkel med 15 cm i radie runt punkterna B 50 L (eller R) (1) (med en tolerans på 85 cd), 75 R (eller L), 50 V, 25 R och 25 L samt inom hela den del av område IV som inte befinner sig mer än 22,5 cm ovanför linjen mellan 25 R och 25 L,
 1.2.2.2
 och för helljuset ska det konstateras en tolerans på +20 % för maximivärdena och -20 % för minimivärdena med avseende på de fotometriska värdena vid någon av de mätpunkter som anges i punkt 6.3.2 i dessa föreskrifter, varvid HV för helljuset befinner sig innanför isoluxlinjen för 0,75 Imax. Det ska inte fästas något avseende vid referensmärkningen.
 1.2.3
 Om resultaten av ovannämnda provningar inte uppfyller kraven får strålkastarens inställning ändras under förutsättning att ljusstrålens axel i sidled inte flyttas mer än 1° till höger eller vänster.
 1.2.4
 Om resultaten av ovannämnda prov inte uppfyller kraven ska proven upprepas med en annan standardglödlampa och/eller lysdiodmodul i strålkastaren.
 1.2.5
 Strålkastare med synliga defekter ska inte tas med i provningen.
 1.2.6
 Det ska inte fästas något avseende vid referensmärkningen.
 1.3
 Men om den vertikala inställningen inte går att utföra upprepade gånger till den position som krävs inom toleranserna i punkt 6.2.2.3 i dessa föreskrifter ska ett provexemplar provas enligt punkterna 2 och 3 i bilaga 9.
 2. Första urvalsförfarandet
 Vid det första urvalsförfarandet väljs fyra strålkastare ut slumpmässigt. Första urvalet med två lyktor betecknas med A och andra urvalet med två lyktor betecknas med B.
 2.1 Överensstämmelsen ifrågasätts inte
 2.1.1
 Vid provning efter det urvalsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska serietillverkade strålkastares överensstämmelse inte ifrågasättas om det konstateras att strålkastarnas mätvärden uppvisar följande avvikelser i ofördelaktig riktning:
 2.1.1.1
 Urval A
 A1:
 en strålkastare
 0 %
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 A2:
 båda strålkastarna
 mer än
 0 %
 men inte
 mer än
 20 %
 Gå till urval B.
 2.1.1.2
 Urval B
 B1:
 båda strålkastarna
 0 %.
 2.1.2
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för urval A är uppfyllda.
 2.2 Överensstämmelsen ifrågasätts
 2.2.1
 Vid provning efter det urvalsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska serietillverkade strålkastares överensstämmelse ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att produktionen uppfyller kraven (anpassning av produktionen) om det konstateras att strålkastarnas mätvärden uppvisar följande avvikelser:
 2.2.1.1
 Urval A
 A3:
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 en strålkastare
 mer än
 20 %
 men inte
 mer än
 30 %
 2.2.1.2
 Urval B
 B2:
 I fall A2
 en strålkastare
 mer än
 0 %
 men inte
 mer än
 20 %
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 B3:
 I fall A2
 en strålkastare
 0 %
 en strålkastare
 mer än
 20 %
 men inte
 mer än
 30 %
 2.2.2
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för urval A inte är uppfyllda.
 2.3 Återkallat typgodkännande
 Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om det vid provning efter det urvalsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga konstateras att strålkastarnas mätvärden uppvisar följande avvikelser:
 2.3.1
 Urval A
 A4:
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 en strålkastare
 mer än
 30 %
 A5:
 båda strålkastarna
 mer än
 20 %
 2.3.2
 Urval B
 B4:
 I fall A2
 en strålkastare
 mer än
 0 %
 men inte
 mer än
 20 %
 en strålkastare
 mer än
 20 %
 B5:
 I fall A2
 båda strålkastarna
 mer än
 20 %
 B6:
 I fall A2
 en strålkastare
 0 %
 en strålkastare
 mer än
 30 %
 2.3.3
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för urvalen A och B inte är uppfyllda.
 3. Upprepat urvalsförfarande
 I fallen A3, B2 och B3 krävs ett upprepat urvalsförfarande senast två månader efter underrättelsen; då ett tredje urval (C) görs, bestående av två strålkastare, som väljs ur ett parti som tillverkats efter det att produktionen anpassats.
 3.1 Överensstämmelsen ifrågasätts inte
 3.1.1
 Vid provning efter det urvalsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga får serietillverkade strålkastares överensstämmelse inte ifrågasättas om det konstateras att mätvärdena för strålkastarna uppvisar följande avvikelser:
 3.1.1.1
 Urval C
 C1:
 en strålkastare
 0 %
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 C2:
 båda strålkastarna
 mer än
 0 %
 men inte
 mer än
 20 %
 Gå till urval D.
 3.1.1.2
 Urval D
 D1:
 I fall C2
 båda strålkastarna
 0 %
 3.1.2
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för urval C är uppfyllda.
 3.2 Överensstämmelsen ifrågasätts
 3.2.1
 Vid provning efter det urvalsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga ska serietillverkade strålkastares överensstämmelse ifrågasättas och tillverkaren uppmanas att se till att produktionen uppfyller kraven (anpassning av produktionen) om det konstateras att strålkastarnas mätvärden uppvisar följande avvikelser:
 3.2.1.1
 Urval D
 D2:
 I fall C2
 en strålkastare
 mer än
 0 %
 men inte
 mer än
 20 %
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 3.2.1.2
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för urval C inte är uppfyllda.
 3.3 Återkallat typgodkännande
 Överensstämmelsen ska ifrågasättas och punkt 11 tillämpas om det vid provning med det urvalsförfarande som visas i figur 1 i denna bilaga konstateras att strålkastarnas mätvärden uppvisar följande avvikelser:
 3.3.1
 Urval C
 C3:
 en strålkastare
 inte mer än
 20 %
 en strålkastare
 mer än
 20 %
 C4:
 båda strålkastarna
 mer än
 20 %
 3.3.2
 Urval D
 D3:
 I fall C2
 en strålkastare
 0 eller mer än
 0 %
 en strålkastare
 mer än
 20 %
 3.3.3
 Eller om villkoren i punkt 1.2.2 för urvalen C och D inte är uppfyllda.
 4. Ljus/mörkergränsens vertikala förändring
 För kontroll av ljus/mörkergränsens vertikala förändring vid värmepåverkan ska följande metod tillämpas:
 En av strålkastarna i urval A ska efter urvalsförfarandet i figur 1 i denna bilaga provas enligt förfarandet i punkt 2.1 i bilaga 4, sedan den tre gånger i följd har genomgått den provningscykel som beskrivs i punkt 2.2.2 i bilaga 4.
 Strålkastaren ska anses vara godkänd om Δr är högst 1,5 mrad.
 Om detta värde är högre än 1,5 mrad, men högst 2 mrad, ska den andra strålkastaren i urval A genomgå provningen, varvid medelvärdet för de absolutvärden som registrerats för båda provexemplaren får vara högst 1,5 mrad.
 Om värdet 1,5 mrad för urval A inte uppfyller detta krav ska de två strålkastarna av urval B genomgå samma provningsförfarande och värdet Δr för var och en av dem får inte vara högre än 1,5 mrad.
 Figur 1
 (1) Bokstäver inom parentes avser strålkastare för högertrafik.
 BILAGA 8
 ÖVERSIKT ÖVER DRIFTSPERIODER VID PROVNING AV STABILITETEN MED AVSEENDE PÅ DEN FOTOMETRISKA PRESTANDAN
 Förkortningar
 :
 P: halvljusstrålkastare
 D: helljusstrålkastare (D1 + D2 betyder två helljus)
 F: Dimstrålkastare
 — — — — — —: avser en cykel med 15 minuters släckt och 5 minuters tänt ljus.
 Alla följande grupperade strålkastare och dimstrålkastare tillsammans med tilläggssymbolerna i klass B ges som exempel och är ingen fullständig förteckning.
 1.
 P eller D eller F (HC eller HR eller B)
 2.
 P+D (HCR) eller P+D1+D2 (HCR HR)
 3.
 P+D (HC/R) eller P+D1+D2 (HC/R HR)
 4.
 P+F (HC B)
 5.
 P+F (HC B/) eller HC/B
 6.
 D+F (HR B) eller D1+D2+F (HR HR B)
 7.
 D+F (HR B/) eller D1+D2+F (HR HR B/)
 8.
 P+D+F (HCR B) eller P+D1+D2+F (HCR HR B)
 9.
 P+D+F (HC/R B) eller P+D1+D2+F (HC/R HR B)
 10.
 P+D+F (HCR B/) eller P+D1+D2+F (HCR HR B/)
 11.
 P+D+F (HC/R B/) eller P+D1+D2+F (HC/R HR B/)
 BILAGA 9
 INSTRUMENTELL KONTROLL AV LJUS/MÖRKERGRÄNSEN FÖR HALVLJUSSTRÅLKASTARE
 1. Allmänt
 I det fall då punkt 6.2.2.4 i dessa föreskrifter är tillämplig, ska kvaliteten på ljus/mörkergränsen provas i enlighet med kraven i punkt 2 nedan och den instrumentella vertikala och horisontella inställningen av ljusstrålen ska utföras i enlighet med kraven i punkt 3 nedan.
 Innan kvaliteten på ljus/mörkergränsen mäts och den instrumentella inriktningen utförs, krävs en visuell förinställning i enlighet med punkterna 6.2.2.1 och 6.2.2.2 i dessa föreskrifter.
 2. Mätning av ljus/mörkergränsens kvalitet
 För att bestämma minimiskärpan ska mätningar utföras genom vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus-/mörkergränsen i vinkelsteg om 0,05° antingen vid mätavståndet
 a)
 10 m med en detektor med en diameter på omkring 10 mm, eller
 b)
 25 m med en detektor med en diameter på omkring 30 mm.
 Mätavståndet vid vilket provet utfördes ska noteras i punkt 9 på meddelandeblanketten (se bilaga 1 till dessa föreskrifter).
 För att bestämma maximiskärpan ska mätningar utföras genom vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus/mörkergränsen i vinkelsteg om 0,05° enbart vid mätavståndet 25 m med en detektor med omkring 30 mm diameter.
 Kvaliteten på ljus/mörkergränsen ska anses vara godkänd om kraven i punkt 2.1–2.3 är uppfyllda för åtminstone en mätserie.
 2.1 Fler än en ljus/mörkergräns får inte synas (1).
 2.2 Ljus/mörkergränsens skärpa
 Skärpefaktorn G bestäms genom vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus/mörkergränsen vid 2,5° från V-V där
 där β = det vertikala läget i grader.
 Värdet på G får inte understiga 0,13 (minimiskärpa) och inte överstiga 0,40 (maximiskärpa).
 2.3 Linearitet
 Den del av den horisontella ljus/mörkergränsen som används för vertikal inställning ska vara horisontell mellan 1,5° och 3,5° från linjen V-V (se figur 1).
 Inflektionspunkterna för ljus/mörkergränsens gradient vid de vertikala linjerna vid 1,5°, 2,5° och 3.5 ° ska fastställas med följande ekvation:
 .
 Det maximala vertikala avståndet mellan de fastställda inflektionspunkterna får inte överstiga 0,2°.
 3. Vertikal och horisontell inställning
 Om ljus/mörkergränsen överensstämmer med kvalitetskraven i punkt 2 i den här bilagan får inställningen av ljusstrålen utföras med instrument.
 Figur 1
 Mätning av ljus/mörkergränsens kvalitet
 Observera: Skalorna skiljer sig åt för de vertikala och horisontella linjerna.
 3.1 Vertikal inställning
 Vid en förflyttning uppåt från nedanför linje B (se figur 2) utförs en vertikal avsökning genom den horisontella delen av ljus/mörkergränsen vid 2,5° från V-V. Inflektionspunkten (där d2 (log E)/dv2 = 0) fastställs och placeras på linjen B 1 procent nedanför H-H.
 3.2 Horisontell inställning
 Sökanden ska ange en av följande horisontella inriktningsmetoder:
 a)
 ”0,2 D-linjemetoden” (se figur 2).
 En enda horisontell linje vid 0,2° D ska avsökas från 5° vänster till 5° höger efter det att strålkastaren har ställts in vertikalt. Den maximala gradienten ”G” fastställs med formeln där β är det horisontella läget i grader, och ska inte understiga 0,08.
 Inflektionspunkten på 0,2 D-linjen ska placeras på linjen A.
 Figur 2
 Instrumentell vertikal och horisontell inställning – den horisontella linjeavsökningsmetoden
 Observera: Skalorna skiljer sig åt för de vertikala och horisontella linjerna.
 b)
 ”3-linjemetoden” (se figur 3).
 Tre vertikala linjer ska avsökas från 2° D till 2° U vid 1° R, 2° R och 3° R efter det att lampan har ställs in vertikalt. De respektive maximala gradienterna ”G” fastställs med formeln
 där β är det vertikala läget i grader, och ska inte understiga 0,08. Inflektionspunkterna på de tre linjerna används för att härleda en rät linje. Skärningspunkten mellan denna linje och linjen B som har hittats vid den vertikala inställningen ska placeras på linjen V.
 Figur 3
 Instrumentell vertikal och horisontell inställning – avsökningsmetod med tre linjer
 Observera: Skalorna skiljer sig åt för de vertikala och horisontella linjerna.
 (1) Den här punkten bör ändras när en objektiv provmetod är tillgänglig.
 BILAGA 10
 KRAV PÅ LYSDIODMODULER OCH STRÅLKASTARE MED LYSDIODMODULER
 1. Allmänna specifikationer
 1.1
 Varje provexemplar av en lysdiodmodul som lämnas in ska överensstämma med de relevanta specifikationerna i dessa föreskrifter då det provas med eventuella inlämnade elektroniska ljuskällereglage.
 1.2
 Lysdiodmodulerna ska vara utformade så att de är och förblir funktionsdugliga vid normal användning. De får inte heller uppvisa något konstruktions- eller tillverkningsfel. En lysdiodmodul ska anses inte uppfylla kraven om någon av dess lysdioder inte uppfyller kraven.
 1.3
 Lysdiodmodulerna ska vara garantiförseglade.
 1.4
 Konstruktionen på utbytbara lysdiodmoduler ska vara sådan att
 1.4.1
 de fotometriska specifikationerna för strålkastaren uppfylls då lysdiodmodulen avlägsnas och byts mot en annan modul som sökanden tillhandahåller och som har samma identifieringskod för ljuskällemoduler,
 1.4.2
 lysdiodmoduler med olika identifieringskoder för ljuskällemodulerna i samma lykthus inte är utbytbara.
 2. Tillverkning
 2.1
 Lysdioderna på lysdiodmodulen ska vara utrustade med lämpliga fästanordningar.
 2.2
 Fästanordningarna ska vara starka och sitta säkert fast på lysdioderna och lysdiodmodulen.
 3. Provningsförhållanden
 3.1 Tillämpning
 3.1.1 Alla provexemplar ska provas i enlighet med punkt 4 nedan.
 3.1.2 Ljuskällorna i en lysdiodmodul ska vara lysdioder enligt definitionen i punkt 2.7.1 i föreskrifter nr 48, särskilt med avseende på synlig strålning. Andra slag av ljuskällor är inte tillåtna.
 3.2 Driftsförhållanden
 3.2.1 Driftsförhållanden för lysdiodmoduler
 Alla provexemplar ska provas under de betingelser som anges i punkt 6.1.4 och 6.1.5 i dessa föreskrifter. Om inte annat anges i den här bilagan ska lysdiodmoduler provas inuti strålkastaren såsom tillverkaren har lämnat in dem.
 3.2.2 Omgivande temperatur
 För mätning av elektriska och fotometriska egenskaper ska strålkastaren användas i torr och stillastående luft vid en omgivande temperatur av 23 ± 5 °C.
 3.3 Åldrande
 På begäran av sökanden ska lysdiodmodulen vara i drift i 15 tim och kylas ned till omgivande temperatur innan provet utförs i enlighet med dessa föreskrifter.
 4. Särskilda krav och provningar
 4.1 Färgåtergivning
 4.1.1 Röd andel
 Förutom de mätningar som beskrivs i punkt 7 i dessa föreskrifter
 ska den minsta andelen rött i ljuset från en lysdiodmodul eller strålkastare med lysdiodmodul som provas vid 50 V vara sådan att
 där
 Ee(λ) (enhet: W)
 är spektralfördelningen av irradiansen,
 V(λ) (enhet: 1)
 är det spektrala ljusbytet,
 (λ) (enhet: nm)
 är våglängden.
 Detta värde ska beräknas för intervall om en nanometer.
 4.2 UV-strålning
 UV-strålningen från en lysdiodmodul med låg UV-strålning ska vara sådan att
 där
 S(λ) (enhet: 1) är den spektrala viktningsfunktionen,
 km = 683 lm/W är maximivärdet för strålningens verkningsgrad.
 (För definitioner av de andra symbolerna, se punkt 4.1.1.)
 Detta värde ska beräknas för intervall om en nanometer. UV-strålningen ska viktas med de värden som anges i tabellen UV nedan:
 Tabell UV:
 Värden i enlighet med ”IRPA:s/INIRC:s riktlinjer om gränsvärden för exponering av ultraviolett strålning”. Våglängderna (i nanometer) som har valts är representativa. Andra värden bör interpoleras.
 λ
 S(λ)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000053
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 4.3 Temperaturstabilitet
 4.3.1 Belysning
 4.3.1.1
 En fotometrisk mätning av strålkastaren ska utföras efter 1 min drift för den specifika funktionen vid den provningspunkt som anges nedan. Vid dessa mätningar kan inställningen vara ungefärlig, men måste bibehållas före och efter mätningen av förhållandet.
 Provningspunkter som ska mätas:
 Halvljus 25 R.
 Helljus HV.
 4.3.1.2
 Lyktan ska vara i kontinuerlig drift tills fotometrisk stabilitet har uppnåtts. Det ögonblick då fotometrin är stabil definieras som den tidpunkt vid vilken det fotometriska värdets variation är mindre än 3 % inom en godtycklig period om 15 min. När stabilitet har uppnåtts ska inställning för komplett fotometri utföras i enlighet med kraven för den specifika anordningen. Fotometri vid alla provningspunkter krävs för den specifika anordningen.
 4.3.1.3
 Beräkna förhållandet mellan värdena vid de fotometriska provningspunkterna i punkt 4.3.1.1 och de värden som fastställs i enlighet med punkt 4.3.1.2.
 4.3.1.4
 När fotometrisk stabilitet har uppnåtts, ska det förhållande som beräknats ovan tillämpas på var och en av de kvarstående provningspunkterna för att skapa en ny fotometrisk tabell som beskriver den kompletta fotometrin baserad på 1 min drift.
 4.3.1.5
 De belysningsvärde som uppmätts efter 1 min och efter det att fotometrisk stabilitet har uppnåtts ska uppfylla minimi- och maximikraven.
 4.3.2 Färg
 Färgen på det ljus som avges, uppmätt efter 1 min drift och efter det att fotometrisk stabilitet har uppnåtts, enligt punkt 4.3.1.2 i denna bilaga, ska i båda fallen ligga inom föreskrivna färggränser.
 5. Mätningen av det objektiva ljusflödet från lysdiodmoduler som avger halvljus ska utföras på följande sätt:
 5.1
 Lysdiodmodulen/modulerna ska uppfylla kraven i den tekniska beskrivning som anges i punkt 2.2.2 i dessa föreskrifter. Optiska element (sekundär optik) ska på sökandens begäran avlägsnas av den tekniska tjänsten med hjälp av verktyg. Detta förfarande och förhållandena under mätningarna enligt nedan ska beskrivas i provningsrapporten.
 5.2
 Sökanden ska lämna in tre lysdiodmoduler av varje typ tillsammans med eventuella ljuskällereglage och tillräckliga anvisningar.
 Lämplig temperaturreglering (t.ex. kylelement) får tillhandahållas för att simulera temperaturförhållanden som liknar förhållandena i motsvarande strålkastartillämpning.
 Före provningen ska varje lysdiodmodul åldras under minst 72 tim under samma förhållanden som i motsvarande strålkastartillämpning.
 Om en integrerande sfär används ska dess diameter vara minst en meter eller minst tio gånger större än lysdiodmodulens största mått, beroende på vilket som är störst. Flödesmätningarna kan även göras genom integration med hjälp av en goniofotometer. Bestämmelserna i CIE:s publikation 84 -1989 om rumstemperatur, placering osv. ska beaktas.
 Lysdiodmodulen ska brännas in i den slutna sfären eller goniofotometern under ca en tim.
 Flödet ska mätas efter det att stabilitet har uppnåtts i enlighet med punkt 4.3.1.2 i den här bilagan till dessa föreskrifter.
 Genomsnittet av mätningarna av de tre provexemplaren av varje typ av lysdiodmodul ska anses vara dess objektiva ljusflöde.
 BILAGA 11
 ALLMÄN ILLUSTRATION AV HALVLJUSET OCH DESS KOMPONENTER OCH MOTSVARANDE LJUSKÄLLEALTERNATIV